# Eiropas Savienības C 267/2019

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 267 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 62. gadagājums2019. gada 9. augusts |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 267

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

62. gadagājums2019. gada 9. augusts

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | II   Informācija |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2019/C 267/01 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9358 – Bregal Unternehmerkapital / Media Central) (
  1
  ) | 1 |
| 2019/C 267/02 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9348 – Omers Infrastructure / Morgan Stanley / VTG) (
  1
  ) | 1 |
| 2019/C 267/03 | Regulas nepiemērojamība paziņotajam darījumam (Lieta M.9300 – Tyson Foods / European and Thai businesses of BRF) (
  1
  ) | 2 |
| 2019/C 267/04 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9238 – INEOS Enterprises Holdings Limited / Ashland’s Global Compound Resin Business and Manufacturing Facility in Marl) (
  1
  ) | 2 |
| 2019/C 267/05 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9378 – Apax Partners / GNB) (
  1
  ) | 3 |
| 2019/C 267/06 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9365 – EPPL/APG/KRC/citizenM) (
  1
  ) | 3 |
| 2019/C 267/07 | Komisijas paziņojums – Pamatnostādnes valstu tiesām par to, kā aplēst daļu, kura no pārmaksas ir pārnesta uz netiešo pircēju | 4 |

Saturs

Lappuse

II   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2019/C 267/01

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9358 – Bregal Unternehmerkapital / Media Central) (
  1
  )

Bregal Unternehmerkapital

Media Central

1

1

2019/C 267/02

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9348 – Omers Infrastructure / Morgan Stanley / VTG) (
  1
  )

Omers Infrastructure

Morgan Stanley

VTG

1

1

2019/C 267/03

Regulas nepiemērojamība paziņotajam darījumam (Lieta M.9300 – Tyson Foods / European and Thai businesses of BRF) (
  1
  )

Tyson Foods / European and Thai businesses of BRF

1

2

2019/C 267/04

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9238 – INEOS Enterprises Holdings Limited / Ashland’s Global Compound Resin Business and Manufacturing Facility in Marl) (
  1
  )

INEOS Enterprises Holdings Limited / Ashland’s Global Compound Resin Business and Manufacturing Facility in Marl

1

2

2019/C 267/05

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9378 – Apax Partners / GNB) (
  1
  )

Apax Partners / GNB

1

3

2019/C 267/06

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.9365 – EPPL/APG/KRC/citizenM) (
  1
  )

EPPL/APG/KRC/citizenM

1

3

2019/C 267/07

Komisijas paziņojums – Pamatnostādnes valstu tiesām par to, kā aplēst daļu, kura no pārmaksas ir pārnesta uz netiešo pircēju

4

---

| | IV   Paziņojumi |
| --- | --- |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Padome |
| 2019/C 267/08 | Paziņojums tādu personu, grupu un vienību uzmanībai, kuras ir iekļautas sarakstā un kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337 | 44 |
| 2019/C 267/09 | Paziņojums tādu datu subjektu ievērībai, kas ir iekļauti tādu personu, grupu un vienību sarakstā, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337 | 46 |
| | Eiropas Komisija |
| 2019/C 267/10 | Euro maiņas kurss | 47 |

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

2019/C 267/08

Paziņojums tādu personu, grupu un vienību uzmanībai, kuras ir iekļautas sarakstā un kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337

44

2019/C 267/09

Paziņojums tādu datu subjektu ievērībai, kas ir iekļauti tādu personu, grupu un vienību sarakstā, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337

46

Eiropas Komisija

2019/C 267/10

Euro maiņas kurss

47

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ. |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ.

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

II Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/1

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.9358 – Bregal Unternehmerkapital / Media Central)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 267/01)

Komisija 2019. gada 13. maijā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai vācu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanos sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanos sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā “EUR-Lex” tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9358. “EUR-Lex” piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Kopienu tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā “EUR-Lex” tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9358. “EUR-Lex” piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Kopienu tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/1

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.9348 – Omers Infrastructure / Morgan Stanley / VTG)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 267/02)

Komisija 2019. gada 13. maijā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā “EUR-Lex” tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9348. “EUR-Lex” piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā “EUR-Lex” tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9348. “EUR-Lex” piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/2

---

Regulas nepiemērojamība paziņotajam darījumam

(Lieta M.9300 – Tyson Foods / European and Thai businesses of BRF)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 267/03)

Komisija 2019. gada 17. maijā nolēma, ka paziņotais darījums iepriekš minētajā lietā neietilpst Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) piemērošanas jomā, jo tas nerada koncentrāciju minētās regulas 3. panta nozīmē. Šis lēmums ir pamatots ar regulas 6. panta 1. punkta a) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9300. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9300. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/2

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.9238 – INEOS Enterprises Holdings Limited / Ashland’s Global Compound Resin Business and Manufacturing Facility in Marl)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 267/04)

Komisija 2019. gada 5. jūnijā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9238. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9238. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/3

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.9378 – Apax Partners / GNB)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 267/05)

Komisija 2019. gada 12. jūnijā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9378. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9378. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/3

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.9365 – EPPL/APG/KRC/citizenM)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2019/C 267/06)

Komisija 2019. gada 14. jūnijā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9365. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32019M9365. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/4

---

KOMISIJAS PAZIŅOJUMS

Pamatnostādnes valstu tiesām par to, kā aplēst daļu, kura no pārmaksas ir pārnesta uz netiešo pircēju

(2019/C 267/07)

SATURS

| 1. | IEVADS | 7 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Pamatnostādņu mērķis, darbības joma un struktūra | 7 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Kas ir pārmaksas pārnešana? | 8 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 2. | JURIDISKAIS KONTEKSTS | 9 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Pārmaksas pārnešana un tiesības uz pilnīgu atlīdzinājumu | 9 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Scenāriji, kuros valstu tiesām var nākties izskatīt pārnešanas jautājumus | 11 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Tiesas pilnvaras aplēst pārnešanu | 13 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Pierādījumu nozīme | 14 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 3. | PĀRNEŠANAS EKONOMIKAS TEORIJA | 16 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Pārskats | 16 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Piemēri | 19 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 4. | PĀRNEŠANAS UN IETEKMES UZ APJOMU KVANTIFICĒŠANA – VISPĀRĪGIE ASPEKTI | 21 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Dati un informācija, kas vajadzīgi pārnešanas ietekmes kvantificēšanai | 22 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Ekonomikas ekspertu iesaistīšana | 23 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 5. | AR PĀRNEŠANU SAISTĪTĀS IETEKMES UZ CENĀM KVANTIFICĒŠANA UN APLĒŠANA | 24 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Salīdzināšanas metodes | 24 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.1.1. | Pieejas | 25 |
| --- | --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.1.1. | Pieeja “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam” | 25 |
| --- | --- | --- |

5.1.1.1.

| 5.1.1.2. | Transversālā pieeja | 26 |
| --- | --- | --- |

5.1.1.2.

| 5.1.1.3. | Pieeja “atšķirību atšķirība” | 26 |
| --- | --- | --- |

5.1.1.3.

| 5.1.2. | Salīdzināšanas pieeju praktiskā piemērošana | 28 |
| --- | --- | --- |

5.1.2.

| 5.1.3. | Problēmas | 30 |
| --- | --- | --- |

5.1.3.

| 5.2. | Citas metodes | 31 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.2.1. | Pārnešanas apmēra pieeja | 31 |
| --- | --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Pārnešanas apmēra pieejas īstenošana praksē | 32 |
| --- | --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Simulācijas pieeja | 33 |
| --- | --- | --- |

5.2.3.

| 6. | IETEKMES UZ APJOMU KVANTIFICĒŠANA UN APLĒŠANA | 33 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Ievads | 33 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Salīdzināšanas pieeja | 35 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.2.1. | Vajadzīgā informācija | 35 |
| --- | --- | --- |

6.2.1.

| 6.2.2. | Metodes un problēmas | 35 |
| --- | --- | --- |

6.2.2.

| 6.3. | Elastīguma pieeja | 35 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.3.1. | Metodes un vajadzīgā informācija | 35 |
| --- | --- | --- |

6.3.1.

| 6.3.2. | Problēmas | 36 |
| --- | --- | --- |

6.3.2.

| 7. | METODES IZVĒLE | 36 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | 1. PIELIKUMS. EKONOMIKAS TEORIJA | 37 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1. | Ievads | 37 |
| --- | --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Resursu izmaksas un to ietekme uz lēmumiem par cenām | 37 |
| --- | --- | --- |

8.2.

| 8.3. | Pieprasījuma raksturlielumi un saikne ar cenām | 38 |
| --- | --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Uzņēmuma lēmumi saistībā ar cenām | 40 |
| --- | --- | --- |

8.4.

| 8.5. | Konkurences intensitāte un saistība ar pārnešanu | 40 |
| --- | --- | --- |

8.5.

| 8.5.1. | Tirgu konkurences spektrs | 40 |
| --- | --- | --- |

8.5.1.

| 8.5.2. | Nozares mēroga pārmaksa un pārnešana pretstatā uzņēmuma mēroga pārmaksai un pārnešanai | 41 |
| --- | --- | --- |

8.5.2.

| 8.6. | Daži citi faktori, kas ietekmē pārnešanu | 41 |
| --- | --- | --- |

8.6.

| 9. | 2. PIELIKUMS. GLOSĀRIJS | 43 |
| --- | --- | --- |

9.

IELAIDUMU RĀDĪTĀJS

| 1. ielaidums. | Vara cenas paaugstinājuma pārnešana (hipotētisks piemērs) | 8 |
| --- | --- | --- |

1. ielaidums.

| 2. ielaidums. | Divi tipiskie pārnešanas scenāriji | 11 |
| --- | --- | --- |

2. ielaidums.

| 3. ielaidums. | Piemērs lietai, kurā izmantoti ekonomikas ekspertu sniegti pierādījumi | 23 |
| --- | --- | --- |

3. ielaidums.

| 4. ielaidums. | Piemērs lietai, kurā ekonomikas ekspertu iecēlusi tiesa | 23 |
| --- | --- | --- |

4. ielaidums.

| 5. ielaidums. | Pieejas “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam” ilustrēts piemērs | 25 |
| --- | --- | --- |

5. ielaidums.

| 6. ielaidums. | Transversālās pieejas piemērs | 26 |
| --- | --- | --- |

6. ielaidums.

| 7. ielaidums. | Pieejas “atšķirību atšķirība” ilustrācija | 27 |
| --- | --- | --- |

7. ielaidums.

| 8. ielaidums. | Vācijas automobiļu stikla lieta | 28 |
| --- | --- | --- |

8. ielaidums.

| 9. ielaidums. | Pārnešanas aplēšana, pamatojoties uz kvalitatīvajiem pierādījumiem – Cheminova (2015. gads) | 29 |
| --- | --- | --- |

9. ielaidums.

| 10. ielaidums. | Pārnešanas aplēšana, pamatojoties uz kvalitatīvajiem pierādījumiem – DOUX Aliments (2014. gads) | 29 |
| --- | --- | --- |

10. ielaidums.

| 11. ielaidums. | Ietekme uz apjomu | 34 |
| --- | --- | --- |

11. ielaidums.

| 12. ielaidums. | Ietekmes uz apjomu aplēšana – Cheminova (2015. gads) | 34 |
| --- | --- | --- |

12. ielaidums.

| 13. ielaidums. | Robežizmaksu un pastāvīgo izmaksu piemēri | 37 |
| --- | --- | --- |

13. ielaidums.

| 14. ielaidums. | Standarta pieprasījuma līkne – ietekme uz cenām un apjomu | 38 |
| --- | --- | --- |

14. ielaidums.

| 15. ielaidums. | Pieprasījuma izliekumi | 39 |
| --- | --- | --- |

15. ielaidums.

| 16. ielaidums. | Cenu paaugstinājuma un pārdošanas apjoma samazinājuma kompromiss | 40 |
| --- | --- | --- |

16. ielaidums.

1.   IEVADS

1.1.   Pamatnostādņu mērķis, darbības joma un struktūra

| 1. | Šo pamatnostādņu mērķis ir sniegt valstu tiesām, tiesnešiem un citām personām, uz kurām attiecas zaudējumu atlīdzināšanas prasības par Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 101. un 102. panta pārkāpumiem, praktiskus norādījumus par to, kā aplēst pārmaksas pārnešanas apmēru. Proti, tajās ir izklāstīti ekonomikas principi, metodes un terminoloģija saistībā ar pārnešanu, un tostarp ir sniegti vairāki piemēri. Turklāt šīs pamatnostādnes ir izstrādātas, lai palīdzētu noteikt būtisku pierādījumu avotus, to, vai pierādījumu izprasīšanas lūgums ir samērīgs, un novērtēt personu liecības par pārnešanu un ekonomikas ekspertu atzinumus, kuri varētu tikt iesniegti tiesā. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Šo pamatnostādņu juridiskais pamats ir Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 16. pants (1). Tās nav saistošas un neietekmē ne pašreizējos ES tiesību aktu noteikumus, ne dalībvalstu tiesību aktus. Attiecīgi valsts tiesām nav pienākuma tās ievērot. Šīs pamatnostādnes arī neskar Eiropas Savienības Tiesas (“EST”) judikatūru. Tās atsaucas uz saskaņotajiem noteikumiem, kas paredzēti Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā, ņemot vērā to, ka praksē valstu tiesas piemēros valsts noteikumus, tostarp tos, ar kuriem transponēta Zaudējumu atlīdzināšanas direktīva. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Kā paraugprakses uzziņu avots šīs pamatnostādnes dod norādes par attiecīgajiem parametriem, kurus var ņemt vērā, skatot ekonomiskos pierādījumus, kas ir būtiski pārmaksas pārnešanas novērtējumā. To pamatā ir Komisijas apkopotie attiecīgie ekonomikas pētījumi, un tās papildina Praktisko rokasgrāmatu par kaitējuma apmēra noteikšanu zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. un 102. panta pārkāpumiem (“Praktiskā rokasgrāmata”) (2), kas pievienota Komisijas Paziņojumam par kaitējuma apmēra noteikšanu zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar konkurences pārkāpumiem (3). Praktiskajā rokasgrāmatā lielākā uzmanība ir pievērsta pārmaksai, savukārt šajās pamatnostādnēs ir sīkāk aplūkota pārmaksas pārnešana (4). Praktiskā rokasgrāmata un šīs pamatnostādnes būtu jālasa kopā (5). |
| --- | --- |

3.

| 4. | Kā paskaidrots 17.–19. punktā, šīs pamatnostādnes var būt lietderīgas, ja pārkāpējs uz pārnešanu atsaucas savā aizstāvībā pret zaudējumu atlīdzināšanas prasījumu (“vairogs”) vai ja netiešs pircējs prasa pārkāpējam atlīdzināt zaudējumus, apgalvojot, ka pārmaksa ir pārnesta (“zobens”). Tomēr kā jebkurā zaudējumu atlīdzināšanas prasībā, tas, cik lielā mērā tiesai ir jāizskata lietas apstākļi, būs atkarīgs no tā, kādā veidā prasītājs ir cēlis prasību, un tā, kāda ir atbildētāja aizstāvība. Piemēram, dažos gadījumos prasītājs var neprasīt atlīdzināt apjoma ietekmes dēļ negūto peļņu, jo tas varētu radīt papildu sarežģītību (6). Turpretī netieša pircēja prasījumā pret pārkāpēju parasti būs ietverts pārnešanas apsvērums, jo šādā prasījumā tam ir būtiska nozīme. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tāpat to, kā valsts tiesa izvēlētos vērtēt un aplēst pārnešanu, varētu ietekmēt prasījuma veids un apjoms, argumentu būtība un datu pieejamība. Novērtējot informācijas izprasīšanas rīkojuma samērīgumu, tiesa varētu izsvērt, ko prasa attiecīgās ekonomikas metodes un pieejas, kas skaidrotas šajās pamatnostādnēs. Tas, kas vajadzīgo datu apjoma un ekspertu analīzes izmaksu ziņā varētu attaisnoties 20 miljonu EUR vērta prasījuma gadījumā, varētu būt nesamērīgi 200 000 EUR prasījumam. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Šajās pamatnostādnēs vispirms ir sniegts pārnešanas juridiskais konteksts, atsaucoties uz juridiskajiem principiem, iedibināto judikatūru un Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas noteikumiem. Īsā juridiskajā iedaļā ir apkopoti procesuālie noteikumi un instrumenti, saskaņā ar kuriem valstu tiesas zaudējumu atlīdzināšanas prasībās var ņemt vērā pārmaksas pārnešanu. Juridisko kontekstu veido ES tiesību akti, valsts tiesību akti un attiecīgā prakse. Šajā saistībā tiesnešiem ir jāpievērš īpaša uzmanība efektivitātes un līdzvērtīguma principiem (7). Pirmkārt, tas nozīmē, ka viņiem valsts noteikumi ir jāpiemēro tā, lai šī piemērošana personu iespēju īstenot tiesības uz pilnīgu atlīdzinājumu par ES konkurences tiesību aktu pārkāpuma radītu kaitējumu nepadarītu par praktiski neiespējamu vai pārmērīgi sarežģītu (efektivitātes princips) (8). Otrkārt, tiesnešiem ir jāpatur prātā, ka valstu noteikumi un procedūras attiecībā uz prasībām atlīdzināt zaudējumus, ko radījuši LESD 101. vai 102. panta pārkāpumi, nedrīkst būt iespējamām cietušajām personām mazāk labvēlīgi nekā noteikumi un procedūras, kas reglamentē līdzīgas prasības par valsts konkurences tiesību aktu pārkāpumu radītiem zaudējumiem (līdzvērtīguma princips). |
| --- | --- |

6.

| 7. | Šo pamatnostādņu galvenajā iedaļā ir skatīti pārnešanas ekonomiskie aspekti, proti, ekonomikas teorija un kvantificēšanas metodes, kas var tikt izmantotas pārnešanas aplēšanai. Ekonomikas teorijas daļā lielākā uzmanība ir veltīta pārnešanas pamatā esošajiem teorētiskajiem aspektiem, un ir izklāstīti faktori, kas to ietekmē. Daļā par ekonomisko kvantificēšanu ir izklāstītas dažādas pārnešanas ietekmes kvantificēšanas pieejas un metodes. |
| --- | --- |

7.

1.2.   Kas ir pārmaksas pārnešana?

| 8. | Pārmaksas pārnešana var notikt dažādos piegādes ķēdes posmos. Tā ir atainota 1. ielaiduma hipotētiskajā piemērā. Ilustratīvos nolūkos un kā izejas punkts dažādām sarežģītākām pārnešanas variācijām 1. ielaidumā ietvertajā piemērā ir aprakstīts salīdzinoši vienkāršs gadījums attiecībā uz fiksētām vara cenām un attiecīgā cenas paaugstinājuma pārnešanu autobūves nozarē. Praksē pārnešana var notikt arī sarežģītākās piegādes ķēdēs, karteļa produkts vai pakalpojums kā resurss var būt ar mazāku nozīmi, un gatavo ražojumu var ietekmēt vairāk nekā viena ar konkurenci nesaderīga prakse. |
| --- | --- |

8.

1. ielaidums

Vara cenas paaugstinājuma pārnešana (hipotētisks piemērs)

| Uzņēmums A ražo varu un ir izveidojis karteli, vienojies ar konkurentiem par fiksētas vara pārdošanas cenas noteikšanu, tādējādi pārkāpjot LESD 101. pantu. Nolīgums ļāva A iekasēt augstākas vara cenas no saviem klientiem, tostarp uzņēmuma B.
  Starpība starp faktiski samaksāto cenu un cenu, kāda būtu bijusi, ja ES konkurences tiesību aktu pārkāpuma nebūtu bijis, tiek saukta par pārmaksu (9).
  Uzņēmums B ir automobiļu rezerves daļu piegādātājs un izmantoja no A iegādāto varu, lai ražotu vadu instalācijas, ko tas pārdeva automobiļu ražotājam C. Pēc tam, kad kartelis paaugstināja vara cenu, arī B paaugstināja pārdošanas cenu vadu instalācijām, ko tas piegādāja C. Šī rīcība ir pārmaksas pārnešana, šajā gadījumā no B uz C. Pamatojoties uz definīcijām Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā, A var saukt par pārkāpēju, B – par tiešo pircēju, bet C – par netiešo pircēju (10). |
| --- |

Uzņēmums A ražo varu un ir izveidojis karteli, vienojies ar konkurentiem par fiksētas vara pārdošanas cenas noteikšanu, tādējādi pārkāpjot LESD 101. pantu. Nolīgums ļāva A iekasēt augstākas vara cenas no saviem klientiem, tostarp uzņēmuma B.

Starpība starp faktiski samaksāto cenu un cenu, kāda būtu bijusi, ja ES konkurences tiesību aktu pārkāpuma nebūtu bijis, tiek saukta par pārmaksu (9).

Uzņēmums B ir automobiļu rezerves daļu piegādātājs un izmantoja no A iegādāto varu, lai ražotu vadu instalācijas, ko tas pārdeva automobiļu ražotājam C. Pēc tam, kad kartelis paaugstināja vara cenu, arī B paaugstināja pārdošanas cenu vadu instalācijām, ko tas piegādāja C. Šī rīcība ir pārmaksas pārnešana, šajā gadījumā no B uz C. Pamatojoties uz definīcijām Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā, A var saukt par pārkāpēju, B – par tiešo pircēju, bet C – par netiešo pircēju (10).

| 9. | Kā jau minēts, ir arī sarežģītāki pārnešanas piemēri. Daži no tiem ir minēti nākamajos šo pamatnostādņu ielaidumos. Minēto ielaidumu mērķis ir izcelt konkrētus pārnešanas aspektus un ilustrēt, kādu pieeju iepriekš izmantojušas valstu tiesas, lai aplēstu to pārmaksas daļu, kas pārnesta uz netiešo pircēju. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Kad tiešais pircējs pilnīgi vai daļēji pārnes pārmaksu uz netiešo pircēju, pēdējo ietekmēs ne tikai cenas izmaiņas, bet daudzos gadījumos turklāt samazināsies tā pieprasījums, un līdz ar to tiešais pircējs pārdos mazāku apjomu. Zaudēto noieta vērtību dēvē par pārnešanas ietekmi uz apjomu. Tās juridiskās un ekonomiskās sekas ir plašāk skaidrotas turpmāk. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Pārmaksa var tikt pārnesta tālāk visā piegādes ķēdē un attiecībā gan uz produktiem, gan pakalpojumiem. Piemēram, paturpinot 1. ielaidumā atainoto gadījumu, automobiļu ražotājs C var līdzīgi paaugstināt cenas, ko tas iekasē no sava klienta – neatkarīga automobiļu mazumtirgotāja D. Attiecīgi arī D varētu galīgajam patērētājam paaugstināt cenu par automobili, kurā ir izmantots karteļa tirgotais varš. Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā sniegtās definīcijas izpratnē netiešie pircēji ir C, D un galīgie patērētāji (11). |
| --- | --- |

11.

2.   JURIDISKAIS KONTEKSTS

2.1.   Pārmaksas pārnešana un tiesības uz pilnīgu atlīdzinājumu

| 12. | Novērtējot pārnešanu, būtiska nozīme ir gan EST judikatūrai, gan Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvai. Pirmkārt, ir svarīgi atgādināt, ka saskaņā ar iedibināto EST judikatūru “ikviens” var prasīt atlīdzību par kaitējumu, ja pastāv cēloņsakarība starp attiecīgo kaitējumu un LESD 101. vai 102. panta pārkāpumiem (12). Konkrēti, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 1. panta 1. punktā un 3. panta 1. un 2. punktā ir skaidri noteikts, ka ikvienai personai, kurai ir nodarīts kaitējums 101. vai 102. panta pārkāpuma dēļ, ir jābūt iespējai efektīvi īstenot tiesības prasīt pilnīgu atlīdzinājumu (13). Otrkārt, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas noteikumi par pārmaksas pārnešanu pamatojas uz atlīdzināšanas principu, kas ir visas šīs direktīvas pamatā. Proti, personai, kurai ir tiesības prasīt atlīdzinājumu par ciesto kaitējumu, ir jānodrošina tāds stāvoklis, kādā tā būtu bijusi, ja pārkāpums nebūtu izdarīts. |
| --- | --- |

12.

| 13. | Saistībā ar pārmaksas pārnešanu Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 1. punktā ir precizēts, ka “ikviens” ietver tiešos un netiešos pircējus. Iepriekš 1. ielaidumā minētajā piemērā tas nozīmē, ka atlīdzību no vara ražotāja A kā pārkāpēja var prasīt vadu instalāciju ražotājs B kā tiešais pircējs un automobiļu ražotājs C kā netiešais pircējs. Arī citiem netiešajiem pircējiem tālāk piegādes ķēdē ir tiesības saņemt no pārkāpēja atlīdzību par zaudējumiem. Kā minēts iepriekš 11. punktā, 1. ielaiduma piemēra variācijā tie būtu neatkarīgais automobiļu mazumtirgotājs D un galīgie patērētāji. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Jāatzīmē, ka atlīdzināšanas principa elementi, proti, ikvienas personas tiesības prasīt pilnīgu atlīdzinājumu par kaitējumu, kas ir cēloniski saistīts ar ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu, attiecas arī uz pārkāpēja tiešajiem un netiešajiem piegādātājiem. Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir minēts pircēju karteļa piemērs, kurā kaitējums var izrietēt no zemākas cenas, ko pārkāpēji ir maksājuši saviem piegādātājiem (14). |
| --- | --- |

14.

| 15. | Pilnīgs atlīdzinājums ietver atlīdzinājumu par faktiskajiem zaudējumiem (damnum emergens) un par negūto peļņu (lucrum cessans), kā arī procentu samaksu (15). Vispārīgā gadījumā faktiskie zaudējumi nozīmē personas aktīvu samazināšanos, bet negūtā peļņa nozīmē aktīvu pieaugumu, kas būtu noticis, ja nebūtu kaitējumu izraisījušā notikuma (16). Attiecībā uz pārnešanu šim nošķīrumam ir īpaša nozīme saistībā ar tās ekonomisko ietekmi un juridisko klasifikāciju. Vispārīgais noteikums ir sniegts turpmāk.






  — | Ietekme uz cenām ir pārmaksa, kas izpaužas kā tās cenas pieaugums, kura tiešajam vai netiešajam pircējam bija jāmaksā par produktu vai pakalpojumu ES konkurences tiesību aktu pārkāpuma dēļ (17). Tā ietver arī “jumta” efektu cenu noteikšanā (18). Ietekme uz cenām var būt piesaukta tiešā vai netiešā pircēja prasībā atlīdzināt faktiskos zaudējumus. Tā pieder pie kaitējuma, kas Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā saukts par pārmaksas radīto kaitējumu (19). Tomēr tiešais vai netiešais pircējs pārmaksu var daļēji vai pilnīgi pārnest uz lejupējiem piegādes ķēdes posmiem. Tādējādi, zaudējumu atlīdzināšanas prasībā aplēšot pārmaksas daļējo vai pilnīgo pārnešanu, valstu tiesām būs jānosaka pārmaksas radītais kaitējums, kas paliek noteiktā piegādes ķēdes posmā. Atkarībā no tiesību sistēmas valsts tiesa šādu pārnešanu var skatīt kā faktisko zaudējumu samazinājumu vai arī to interpretēt, atsaucoties uz citiem noteikumiem vai principiem, piemēram, compensatio lucri cum damno (20). |
| --- | --- | --- |

15.

—

Ietekme uz cenām ir pārmaksa, kas izpaužas kā tās cenas pieaugums, kura tiešajam vai netiešajam pircējam bija jāmaksā par produktu vai pakalpojumu ES konkurences tiesību aktu pārkāpuma dēļ (17). Tā ietver arī “jumta” efektu cenu noteikšanā (18). Ietekme uz cenām var būt piesaukta tiešā vai netiešā pircēja prasībā atlīdzināt faktiskos zaudējumus. Tā pieder pie kaitējuma, kas Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā saukts par pārmaksas radīto kaitējumu (19). Tomēr tiešais vai netiešais pircējs pārmaksu var daļēji vai pilnīgi pārnest uz lejupējiem piegādes ķēdes posmiem. Tādējādi, zaudējumu atlīdzināšanas prasībā aplēšot pārmaksas daļējo vai pilnīgo pārnešanu, valstu tiesām būs jānosaka pārmaksas radītais kaitējums, kas paliek noteiktā piegādes ķēdes posmā. Atkarībā no tiesību sistēmas valsts tiesa šādu pārnešanu var skatīt kā faktisko zaudējumu samazinājumu vai arī to interpretēt, atsaucoties uz citiem noteikumiem vai principiem, piemēram, compensatio lucri cum damno (20).

| — | Ietekmi uz apjomu vispārīgākā nozīmē var raksturot kā kaitējumu, ko izraisījis tas, ka pārmaksas dēļ tiek iegādāts mazāks produktu vai pakalpojumu apjoms (21). Tomēr šajās pamatnostādnēs ietekme uz apjomu lielākoties skatīta kā negūtā peļņa pārnešanas izraisītās noieta samazināšanās dēļ. Kā minēts Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā, to var atgūt kā negūto peļņu (22). |
| --- | --- |

—

Ietekmi uz apjomu vispārīgākā nozīmē var raksturot kā kaitējumu, ko izraisījis tas, ka pārmaksas dēļ tiek iegādāts mazāks produktu vai pakalpojumu apjoms (21). Tomēr šajās pamatnostādnēs ietekme uz apjomu lielākoties skatīta kā negūtā peļņa pārnešanas izraisītās noieta samazināšanās dēļ. Kā minēts Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā, to var atgūt kā negūto peļņu (22).

| 16. | Lai gan, pamatojoties uz Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvu, var nodalīt faktiskos zaudējumus pārmaksas dēļ, no vienas puses, un negūto peļņu pārdošanas apjoma samazināšanās dēļ, no otras puses, pastāv saikne starp ietekmi uz cenām un ietekmi uz apjomu (23). Tāpēc, ja ir konstatēta pārnešana, būtu jāņem vērā abu veidu ietekme un to mijiedarbība. Izmantojamās ekonomikas metodes ir izklāstītas turpmāk. |
| --- | --- |

16.

2.2.   Scenāriji, kuros valstu tiesām var nākties izskatīt pārnešanas jautājumus

| 17. | Zaudējumu atlīdzināšanas prasībās sakarā ar ES konkurences tiesību aktu pārkāpumiem valstu tiesas parasti izskata pārmaksas pārnešanas jautājumus divos scenārijos. |
| --- | --- |

17.

| 18. | Pirmkārt, uz pārmaksas pārnešanu var atsaukties pārkāpējs aizstāvībā pret zaudējumu atlīdzināšanas prasījumiem, t. i., tas var apgalvot, ka tiešais vai netiešais pircējs ir pilnīgi vai daļēji pārnesis pārmaksu tālāk uz saviem pircējiem (24). Šī situācija, kurā pārnešanas argumentu var raksturot kā vairogu, ir atainota 2. ielaidumā ar tiešā pircēja prasījumu. Jānorāda, ka atsaukšanos uz pārnešanu aizstāvībai var izmantot arī pret lejupējos piegādes ķēdes posmos esošo netiešo pircēju prasījumiem. |
| --- | --- |

18.

| 19. | Otrkārt, netiešie pircēji var pamatot savas zaudējumu atlīdzināšanas prasības ar argumentu, ka pārkāpēju tiešie pircēji ir uz tiem (daļēji) pārnesuši attiecīgo pārmaksu un ka tādējādi netiešajiem pircējiem ir nodarīts kaitējums. Šādā scenārijā pārnešanas argumentu var raksturot kā zobenu. Šis scenārijs arī ir atainots 2. ielaidumā. |
| --- | --- |

19.

2. ielaidums

Divi tipiskie pārnešanas scenāriji

| |
| --- |

| 20. | Vispirms būtu jānorāda, ka Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 17. panta 2. punktā ir noteikta vispārīgā prezumpcija par to, ka karteļa pārkāpumi rada kaitējumu. Turklāt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 13. un 14. pantā ir ietverti īpaši noteikumi par pierādīšanas pienākumu pārnešanas kontekstā. |
| --- | --- |

20.

| 21. | Pirmajā scenārijā, t. i., kad pārmaksas pārnešanu izmanto kā argumentu aizstāvībā pret prasību sakarā ar ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu, tas, ka prasītājs ir pārnesis pārmaksu, jāpierāda atbildētājam (25). Šis pierādīšanas pienākums attiecas uz pārmaksas pārnešanas esību un apjomu. Ja atsaukšanās uz pārnešanu aizstāvības ietvaros ir pilnīgi vai daļēji sekmīga, direktīvas 12. panta 3. punktā ir noteikts, ka saskaņā ar valsts procesuālajiem noteikumiem, ņemot vērā efektivitātes un līdzvērtīguma principu, prasītājs tomēr var prasīt atlīdzināt negūto peļņu (26). Šādā gadījumā pienākums pierādīt šādas pārnešanas ietekmi uz apjomu ir prasītājam. |
| --- | --- |

21.

| 22. | Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir paredzēti noteikumi arī par otro scenāriju, t. i., gadījumu, kad netiešais pircējs apgalvo, ka tam ir nodarīts kaitējums pārmaksas pārnešanas dēļ. Šajā scenārijā pienākums pierādīt šādas pārnešanas esību un apjomu ir netiešajam pircējam, kurš prasa zaudējumu atlīdzinājumu no pārkāpēja. |
| --- | --- |

22.

| 23. | Tomēr līdztekus Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir īpaši aplūkotas grūtības, kas netiešajiem pircējiem rodas, kad tie prasa atlīdzinājumu par kaitējumu, ko izraisījusi pārmaksas pārnešana (27). Pirmkārt, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 14. panta 1. punktā un 41. apsvērumā ir minēts, ka cenas paaugstinājuma pārnešana uz lejupējiem piegādes ķēdes posmiem var ietilpt komercpraksē. Ja ir konstatēta šāda komercprakse, valstu tiesas var paļauties uz pārnešanas prima facie pierādījumu. Pamatojoties uz to, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 14. panta 2. punktā ir paredzēta atspēkojama prezumpcija, saskaņā ar kuru uzskata, ka prasītājs (t. i., netiešais pircējs) ir pierādījis, ka ir notikusi pārnešana no tiešā pircēja uz netiešo pircēju, ja prasītājs var pierādīt, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:






  a) | atbildētājs ir izdarījis ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu (28); |
| --- | --- | --- |

23.

a)

atbildētājs ir izdarījis ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu (28);

| b) | ES konkurences tiesību aktu pārkāpums ir radījis pārmaksu atbildētāja tiešajam pircējam; un |
| --- | --- |

b)

ES konkurences tiesību aktu pārkāpums ir radījis pārmaksu atbildētāja tiešajam pircējam; un

| c) | netiešais pircējs ir iegādājies preces vai pakalpojumus, kurus skar ES konkurences tiesību aktu pārkāpums, vai ir iegādājies preces vai pakalpojumus, kas ir iegūti vai kas sastāv no šādām precēm vai pakalpojumiem. |
| --- | --- |

c)

netiešais pircējs ir iegādājies preces vai pakalpojumus, kurus skar ES konkurences tiesību aktu pārkāpums, vai ir iegādājies preces vai pakalpojumus, kas ir iegūti vai kas sastāv no šādām precēm vai pakalpojumiem.

| 24. | Šī prezumpcija nav piemērojama, ja pārkāpējs var tiesai līdz ticamības pakāpei pierādīt, ka pārmaksa netika pārnesta uz netiešo pircēju vai netika pārnesta pilnā apjomā (29). |
| --- | --- |

24.

| 25. | Iepriekš minētā i) atlīdzinājuma principa, ii) pārmaksas pārnešanas prakses un iii) prezumpciju dēļ ir iespējami paralēli pircēju prasījumi dažādos piegādes ķēdes posmos. Šādās situācijās valstu tiesām būtu jāizvairās kā no pārmērīgas, tā no nepietiekamas atlīdzināšanas (30). To var panākt, cita starpā pēc iespējas pienācīgi ņemot vērā visas zaudējumu atlīdzināšanas prasības, kas ir saistītas ar to pašu ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu, spriedumus saistībā ar šīm zaudējumu atlīdzināšanas prasībām un atbilstošo informāciju publiskajā telpā, kas izriet no ES konkurences tiesību publiskās izpildes attiecīgajā lietā (31). Zaudējumu atlīdzināšanas prasības pušu interesēs ir informēt valsts tiesu par šādām prasībām, spriedumiem vai informāciju un paskaidrot, kāpēc tie ir nozīmīgi konkrētajā lietā. |
| --- | --- |

25.

| 26. | Turklāt, ja dažādu dalībvalstu tiesās tiek izskatītas saistītas prasības, valstu tiesas var piemērot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (32) 30. pantu, uz kuru ir atsauce Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā (33). Šajā pantā ir noteikts, ka valstu tiesas, kas nav tiesa, kurā pirmajā celta prasība, var apturēt tiesvedību vai konkrētos apstākļos atteikties no piekritības. Dalībvalsts tiesa var arī piemērot valsts noteikumus par tiesvedības apturēšanu, ja tādi valsts tiesībās ir paredzēti. |
| --- | --- |

26.

| 27. | Lai veicinātu saistītu tiesvedību rezultātā pasludināto spriedumu konsekvenci, valstu tiesām arī būtu jāņem vērā un jāizmanto piemēroti procesuālie līdzekļi, kas tām pieejami saskaņā ar valsts tiesību aktiem. Piemēram, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir minēta prasījumu apvienošana (34). Direktīvā ir paredzēta arī iespēja personai pārņemt citas personas prasījumu (35). Šādas pārņemšanas mērķis var būt celt kopēju prasību, kas var veicināt konsekvences nodrošināšanu starp zaudējumu atlīdzināšanas prasībām, kuras attiecas uz vienu un to pašu konkurences tiesību aktu pārkāpumu (36). |
| --- | --- |

27.

| 28. | Atkarībā no valsts tiesību sistēmas var izmantot arī citus instrumentus, piemēram, kolektīvās tiesiskās aizsardzības mehānismus, paziņojumus trešām personām vai trešo personu dalību un noteikumus par tiesvedības apturēšanu. Piemēram, tiešais pircējs var pievienoties zaudējumu atlīdzināšanas prasībai, ko netiešais pircējs cēlis pret pārkāpēju. Šādā gadījumā gan tiešais pircējs (puse, kas iestājas lietā), gan pārkāpējs (atbildētājs) var argumentēt, ka pārmaksa netika pārnesta vai pilnīgi pārnesta uz netiešo pircēju (prasītāju). |
| --- | --- |

28.

| 29. | Šādu procesuālo līdzekļu pieejamība var būt svarīga arī tad, kad valsts tiesa spriež par pierādījumu izprasīšanas lūguma samērīgumu. Piemēram, apvienojot vairākas mazāka apmēra prasības, tiesā izskatāmo prasību kopējā vērtība var pieaugt tiktāl, ka attiecīgā tiesa datu apjomu, kas nepieciešams dārgāk izmaksājošai ekspertu analīzei, atzītu par samērīgu. |
| --- | --- |

29.

2.3.   Tiesas pilnvaras aplēst pārnešanu

| 30. | Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 5. punktā ir konkrēti noteikts, ka dalībvalstīm jānodrošina, ka valstu tiesas ir pilnvarotas saskaņā ar valsts procedūrām aplēst to pārmaksas daļu, kas tika pārnesta. Šīm pilnvarām jāattiecas uz visu pārnešanas ietekmi, t. i., ietekmi uz cenām un ietekmi uz apjomu. Tas izriet arī no Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 17. panta 1. punkta, kas vispārīgi attiecas uz kaitējuma kvantificēšanu. |
| --- | --- |

30.

| 31. | Kad valstu tiesas izmanto aplēšanas pilnvaras, tām ir jāņem vērā Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā paredzētie noteikumi un principi un attiecīgā EST judikatūra. Tas nozīmē, ka arī tad, kad tiesas aplēš kaitējumu, kas ir cēloniski saistīts ar LESD 101. vai 102. panta pārkāpumu, tām šādas aplēses jāveic, pamatojoties uz atlīdzināšanas principu. Citiem vārdiem sakot, attiecīgajam zaudējumu atlīdzinājumam jātiecas nodrošināt cietušajai personai tādu stāvokli, kādā tā būtu bijusi, ja pārkāpums nebūtu izdarīts (skatīt 12. punktu). Šajā nolūkā valstu tiesām ir arī attiecīgi jāizmanto savi procesuālie instrumenti. Proti, noteikumi par pierādīšanas pienākumu un standartu tām ir jāpiemēro tā, lai netiktu apdraudēta LESD 101. panta efektivitāte. |
| --- | --- |

31.

| 32. | Piemēram, EST Kone lietā sprieda, ka “jumta” cenu noteikšanas efekta dēļ cietušie var saņemt atlīdzību par zaudējumiem, kas radušies ES konkurences tiesību aktu pārkāpuma dēļ, norādot, ka LESD 101. panta efektivitāte tiktu apdraudēta, ja no valsts tiesībām būtu kategoriski un neatkarīgi no konkrētajiem apstākļiem izslēgtas viņu tiesības pieprasīt radītā kaitējuma atlīdzinājumu. Turklāt Kone spriedumā ir uzsvērts, ka zaudējumu atlīdzināšanas prasībās, kas attiecas uz ES konkurences tiesību aktu pārkāpumiem, var rasties cēloņsakarību faktiskie un juridiskie jautājumi. Šādi jautājumi rodas arī pārnešanas kontekstā (37). |
| --- | --- |

32.

| 33. | Līdzīgi arī, kad valstu tiesas saskaņā ar valsts procedūrām aplēš kaitējuma un pārnestās pārmaksas daļas apjomu, kā paredzēts Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā, tām ir jāievēro iepriekš minētie līdzvērtīguma un efektivitātes principi. Attiecībā uz pilnvarām veikt aplēses tas nozīmē, ka valstu tiesas nevar noraidīt prasījumus par pārnešanu tikai tāpēc vien, ka puse nespēj precīzi kvantificēt pārnešanas ietekmi. |
| --- | --- |

33.

| 34. | Turklāt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 5. punktā un 17. panta 1. punktā paredzētās pilnvaras veikt aplēses nozīmē, ka valstu tiesām ir, pirmkārt, jāpamato savs novērtējums ar pamatoti pieejamo informāciju un, otrkārt, jācenšas noteikt ticamu pārnestās summas vai daļas aproksimāciju. Tas izriet no Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas, kurā ir uzsvērta pieejamās informācijas asimetrija un atzīts, ka kaitējuma apmēru ir grūti kvantificēt pilnīgi precīzi (38). Aplēšu veikšanai piemēro valsts tiesības. Faktiski vairākās dalībvalstīs jau ir ieviesti noteikumi, kas atbilst Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā paredzētajām pilnvarām veikt aplēses (39). |
| --- | --- |

34.

| 35. | Praksē valstu tiesām bieži būs jāpaļaujas uz pieņēmumiem, piemēram, saistībā ar hipotētiskām cenām, pārdošanas apjomiem vai peļņu. Tām var būt plaša rīcības brīvība gan skaitļu un statistikas datu izvēles ziņā, gan jo īpaši attiecībā uz to, kā tos izmantot zaudējumu aprēķināšanai un novērtēšanai (40). Turklāt pieņēmumiem parasti ir svarīga nozīme, kad konstruē hipotētisko scenāriju, lai kvantificētu pārnešanu un ietekmi uz apjomu, kā aprakstīts 4. iedaļā. Ņemot vērā šo nozīmīgumu, var būt ieteicams prasīt, lai ikvienā tiesai iesniegtā prasībā tiktu sīki izklāstīti pieņēmumi un skaidri norādīts prognožu jutīgums pret pieņēmumu izmaiņām, kā Konkurences ģenerāldirektorāts to prasa savā dokumentā “Best practices for the submission of economic evidence and data collection in cases concerning the application of Articles 101 and 102 TFEU and in merger cases” (“paraugprakses dokuments”) (41). |
| --- | --- |

35.

2.4.   Pierādījumu nozīme

| 36. | Veicot pārnešanas juridisko novērtējumu, parasti ir jāveic sarežģīta faktu un ekonomiskā analīze. Lai gan vajadzīgo pierādījumu vākšana parasti ir svarīga ikvienā zaudējumu atlīdzināšanas prasībā saistībā ar LESD 101. vai 102. panta pārkāpumiem, pārnešanas pierādījumu nozīme ir dažāda atkarībā no abiem iepriekš minētajiem scenārijiem un tā, kādā mērā ir piemērojamas prezumpcijas (42). Jebkurā gadījumā fakti, kas faktiski ir būtiski un pieejami, var ietekmēt pierādījumu iegūšanu un galu galā arī pārnešanas novērtējumu. |
| --- | --- |

36.

| 37. | Pārnešanas pierādīšanai un kvantificēšanai vajadzīgo pierādījumu veids būs atkarīgs no tā, kura no 5. un 6. iedaļā minētajām metodēm tiek izmantota. Pierādījumus var iedalīt kategorijās dažādos veidos, tomēr parasti tos iedala kvalitatīvajos un kvantitatīvajos pierādījumos. Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir skaidri noteikts, ka “pierādījumi” ir visi pierādīšanas līdzekļu veidi, kādi ir pieļaujami valsts tiesā (43). Tie var ietvert šādus elementus:






  — | kvalitatīvie pierādījumi, kas ļauj izprast uzņēmuma darījumdarbības praksi vai cenu noteikšanas stratēģijas, piemēram, i) līgumi, ii) iekšējie dokumenti, iii) finanšu un grāmatvedības pārskati, iv) liecinieku liecības, v) ekspertu atzinumi, kā arī vi) nozares ziņojumi un tirgus pētījumi, |
| --- | --- | --- |

37.

—

kvalitatīvie pierādījumi, kas ļauj izprast uzņēmuma darījumdarbības praksi vai cenu noteikšanas stratēģijas, piemēram, i) līgumi, ii) iekšējie dokumenti, iii) finanšu un grāmatvedības pārskati, iv) liecinieku liecības, v) ekspertu atzinumi, kā arī vi) nozares ziņojumi un tirgus pētījumi,

| — | kvantitatīvie pierādījumi, jo īpaši dati, ko izmanto ekonometriskajos paņēmienos (44), piemēram, i) attiecīgās preces vai pakalpojuma un salīdzināmu preču vai pakalpojumu pārdošanas, mazumtirdzniecības un patēriņa cenas, ii) finanšu pārskati, iii) ekspertu atzinumi, iv) regulētās cenas, v) pārdošanas apjoms, vi) atlaides, kā arī vii) citu resursu izmaksas un izmaksu elementi. |
| --- | --- |

—

kvantitatīvie pierādījumi, jo īpaši dati, ko izmanto ekonometriskajos paņēmienos (44), piemēram, i) attiecīgās preces vai pakalpojuma un salīdzināmu preču vai pakalpojumu pārdošanas, mazumtirdzniecības un patēriņa cenas, ii) finanšu pārskati, iii) ekspertu atzinumi, iv) regulētās cenas, v) pārdošanas apjoms, vi) atlaides, kā arī vii) citu resursu izmaksas un izmaksu elementi.

Kā var secināt no iepriekš minētā uzskaitījuma, konkrēti pierādījumu veidi var būt gan kvalitatīvi, gan kvantitatīvi, piemēram, finanšu pārskati un ekspertu atzinumi.

| 38. | Kā vispārīgāk paskaidrots Praktiskajā rokasgrāmatā, parasti, lai noteiktu, vai pārkāpums tiešām ir radījis kaitējumu prasītājam un, ja ir, tad kādā apmērā, izejas punkts ir konkrētās lietas apstākļi un iesniegtie pierādījumi (45). Attiecīgie pierādījumi var būt tiešie pierādījumi, pie kuriem, vismaz pārnešanas kontekstā, pieder dokumenti, ko iesniedzis tiešais vai netiešais pircējs, kā arī liecinieku liecības par to, vai ir notikusi pārmaksas pārnešana. Šādu pierādījumu pieejamībai var būt svarīga nozīme gadījumos, kad tiesa lemj par to, vai puse var izmantot kādu no iepriekš aprakstītajām metodēm, lai izpildītu piemērojamajos tiesību aktos paredzēto pierādīšanas standartu. |
| --- | --- |

38.

| 39. | Turklāt, novērtējot pārnešanu, valstu tiesas bieži izmanto ekonomikas ekspertu atzinumus. Atkarībā no līdzekļiem, kas paredzēti valsts tiesību aktos, šādus atzinumus var iesniegt pušu iecelti eksperti, eksperts, ko tiesa pati ir iecēlusi, lai tai palīdzētu, vai gan pušu, gan tiesas iecelti eksperti. Ciktāl tas ir iespējams, valsts tiesai var būt lietderīgi dot ievirzi šiem ekonomikas ekspertiem, iespējams, agrīnā tiesvedības posmā, kad puses izprasa pierādījumus, un uzdot konkrētākus jautājumus par izmantojamo kvantificēšanas metodi un vajadzīgajiem datiem. Šāda ievirze un jautājumi var būt lietderīgi lietas pārvaldībai, kā arī novērtēšanai pēc būtības. Konkrētāk, kā minēts iepriekš, aplēšot pārnešanas ietekmi, valstu tiesas var ņemt vērā, vai ekonomikas eksperta atzinums atbilst paraugpraksei, piemēram, vai tajā ir sīki izklāstīti attiecīgie pieņēmumi un prognožu jutīgums pret pieņēmumu izmaiņām. Tāpat arī, atkarībā no valsts tiesību aktiem, valstu tiesas var prasīt, lai ekonomikas eksperti saviem secinājumiem sniegtu alternatīvus skaidrojumus, pārliecinātos par replicējamību un ļautu pusēm iesniegt piezīmes. |
| --- | --- |

39.

| 40. | Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas mērķis ir nodrošināt tiesību efektīvu īstenošanu un pušu procesuālo tiesību vienlīdzību, paredzot noteikumus par pierādījumu izprasīšanu. Šie noteikumi attiecas uz abiem iepriekš minētajiem pārnešanas scenārijiem. Attiecībā uz scenāriju, kurā pārnešana tiek izmantota aizstāvībai, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 13. pantā ir īpaši norādīts, ka atbildētājs pamatoti var izprasīt pierādījumus no prasītāja vai trešām personām. Scenārijā, kurā netiešais pircējs pieprasa atlīdzinājumu, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 14. panta 1. punktā ir noteikts, ka šis netiešais pircējs var pamatoti izprasīt pierādījumus no atbildētāja vai trešām personām. |
| --- | --- |

40.

| 41. | Minētie Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas noteikumi ierobežo pierādījumu izprasīšanu tādā ziņā, ka puse, kurai ir pienākums pierādīt pārnešanas esību un apjomu, var izprasīt pierādījumus tikai “pamatoti”. Saskaņā ar Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 5. pantā paredzētajiem vispārīgajiem noteikumiem par pierādījumu izprasīšanu valsts tiesa var likt prasītājam sniegt ticamu pamatojumu tam, ka tiešais pircējs ir pārnesis pārmaksas radīto kaitējumu uz netiešo pircēju. Prasītājam ir arī jāizmanto fakti, kas tam jau ir pamatoti pieejami. Pārnešanas kontekstā tie var ietvert informāciju, kas savākta, veicot darījumdarbību ar otru pusi, vai informāciju, kas ir pamatoti pieejama no trešām personām, piemēram, tirgus informācijas sniedzējiem. |
| --- | --- |

41.

| 42. | Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 5. panta 3. punkta pirmajā teikumā ir noteikts vispārīgs samērīguma princips, proti, ka “valstu tiesas pierādījumu izprasīšanu veic samērīgā apmērā”. Šis princips ir svarīgs lietas pārvaldībā zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar LESD 101. vai 102. panta pārkāpumiem. Kā minēts iepriekš, tiesneši piemēro valsts procesuālos noteikumus, un viņiem ir jāpievērš īpaša uzmanība efektivitātes un līdzvērtīguma principiem. Tomēr minēto tiesību normu ietvaros valstu tiesas var ņemt vērā pierādījumu izprasīšanas lūguma izmaksas un ieguvumus. Piemēram, tas nozīmē, ka valstu tiesas var secināt, ka pušu iesniegtie pierādījumi jau ļauj tām aplēst pārnestās pārmaksas daļu, nevācot papildu datus. |
| --- | --- |

42.

| 43. | Pierādījumus otrai pusei vai trešām personām var pieprasīt ar valsts tiesas starpniecību un tās stingrā kontrolē. Pieprasījumam ir jāattiecas uz konkrētiem pierādījumu elementiem vai kategorijām (46). Ja vien valsts tiesa ievēro vispārīgos samērīguma un leģitīmo interešu aizsardzības principus, tā var pat likt pusei, kurai ir pienākums pierādīt pārnešanas ietekmi, iesniegt pierādījumus, kas satur konfidenciālu informāciju. Piemēram, šāda informācija var ietvert dokumentus vai datus par ieņēmumiem, cenām vai peļņas normām. Tomēr, izprasot šādus pierādījumus, ir ļoti svarīgi, lai valsts tiesa veiktu konfidenciālās informācijas aizsardzības pasākumus (47). Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir minēti daži šādi pasākumi, piemēram, iespēja rediģēt dokumentu konfidenciālās daļas, rīkot slēgtas tiesas sēdes, ierobežot to personu loku, kurām ir tiesības iepazīties ar pierādījumiem, un dot rīkojumu ekspertiem sagatavot konspektīvus vai citādi nekonfidenciālus informācijas kopsavilkumus (48). Saskaņā ar valsts tiesību aktiem valstu tiesas var arī apsvērt iespēju īstenot pasākumus, kas minēti paraugprakses dokumentā, piemēram, datu telpas procedūru (49), vai Komercnoslēpumu direktīvas (50) 9. panta 2. punktā. |
| --- | --- |

43.

| 44. | Konkurences iestādes lietas materiālos iekļauto pierādījumu atklāšana var būt noderīga pārmaksas kvantificēšanai, taču parasti ir mazāk noderīga saistībā ar pārnešanu (jo īpaši tāpēc, ka pārmaksas pārnešana ir saistīta ar pircēju cenu noteikšanas praksi, par ko konkurences iestādes lietas materiālos parasti nav informācijas). Turklāt nolēmuma par pārkāpumu publiskajā versijā var būt ietverta vispārīgāka informācija, kas var būt noderīga, piemēram, informācija par to produktiem vai pakalpojumiem, kuri bija pret konkurenci vērstās rīcības priekšmets. Kā noteikts Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 6. panta 10. punktā, pierādījumu izprasīšana no konkurences iestādes ir galējs pasākums. |
| --- | --- |

44.

| 45. | Visbeidzot, kā norādīts Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 15. panta 1. punktā, noderīgs informācijas avots pārnešanas kvantificēšanai var būt arī zaudējumu atlīdzināšanas prasības, kuras attiecas uz vienu un to pašu ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu, un attiecīgie spriedumi. |
| --- | --- |

45.

3.   PĀRNEŠANAS EKONOMIKAS TEORIJA

3.1.   Pārskats

| 46. | Pārmaksas pārnešana un attiecīgā ietekme uz cenām un apjomu rodas tāpēc, ka uzņēmumam ir stimuls reaģēt uz savu izmaksu pieaugumu, paaugstinot cenas (51). Sākotnējā pārmaksa var tikt uzskatīta par tiešā pircēja resursu izmaksu pieaugumu. Lai aplēstu pārnešanas ietekmi, tiesai parastā scenārijā būtu jāapsver, kā šāds izmaksu pieaugums ietekmētu 1) tiešā pircēja noteiktās cenas lejupējā tirgū un 2) tiešā pircēja negūtā noieta vērtību. |
| --- | --- |

46.

| 47. | Valstu tiesas aplēš pārnešanas apmēru, balstoties uz konkrētās lietas apstākļiem. Tomēr vairāku iemeslu dēļ tiesām varētu būt svarīga vispārīga izpratne par pārnešanas un saistītās ietekmes ekonomikas teoriju. Pirmkārt, ar ekonomikas teoriju pamatotās prognozes var kalpot par vienu no faktoriem, pēc kuriem novērtēt, vai konkrētā lietā ir ievērots prasītais pierādīšanas standarts. Piemēram, ekonomikas teorija sniedz tiesām satvaru, atbilstoši kuram var vērtēt kvantitatīvos un kvalitatīvos pierādījumus (52). Otrkārt, jo īpaši tiesvedības sākumā ekonomikas teorija var palīdzēt tiesnešiem lēmumu pieņemšanā saistībā ar datu vai informācijas atklāšanu novērtēt to, cik tie ir lietderīgi. Visbeidzot, teorētiskie vai konceptuālie apsvērumi var palīdzēt noteikt, cik ticami un uzticami ir dažādi ekonomiskie skaidrojumi, ar kuriem puses ir pamatojušas saikni starp pārmaksu un pārnešanu. |
| --- | --- |

47.

| 48. | Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā nav nošķirts kaitējums, kas radies 1) cenu paaugstināšanas (ietekme uz cenām) un pārmaksas pārnešanas dēļ, tostarp ietekme uz apjomu, un attiecīgi 2) citas iespējamas ietekmes dēļ, piemēram, zemākas produktu kvalitātes dēļ vai traucētas inovācijas dēļ (ar cenu nesaistītā ietekme). Šīs pamatnostādnes koncentrējas uz cenu pieauguma pārnešanu un ar to saistīto ietekmi uz apjomu (53). |
| --- | --- |

48.

| 49. | Saskaņā ar ekonomikas teoriju pārnešanas ietekmes, t. i., attiecīgās ietekmes uz cenām un apjomu, esība un lielums tiek noteikti atkarībā no dažādiem faktoriem (54). Šie faktori pārnešanas scenārija rezultātu ietekmē vienlaikus, tāpēc būtu jāņem vērā to savstarpējā mijiedarbība. |
| --- | --- |

49.

| 50. | Turklāt katra faktora relatīvā nozīme dažādās lietās var atšķirties. Tādējādi tiesnesim var būt svarīgi saprast, kuri faktori konkrētajā lietā varētu ietekmēt pārnešanas apmēru. Šajā nolūkā atkarībā no valsts tiesību aktiem tiesnesis var izmantot pušu ekonomikas ekspertu vai savas tiesas iecelta ekonomikas eksperta skaidrojumus. Turklāt praksē ir iespējams, ka uzņēmums ne vienmēr pieņems tādus lēmumus par cenām, kas pilnīgi saskan ar prognozēm, kuras izriet no ekonomikas teorijas. Tāpēc ir svarīgi uz ekonomikas teorijas pamata izdarītos secinājumus novērtēt arī, ņemot vērā konkrētajā lietā pieejamos faktiskos pierādījumus. Šie pierādījumi var būt gan kvalitatīvi, gan kvantitatīvi, piemēram, iekšējie dokumenti, kuros aprakstīts pārnešanas apmērs, vai skaitļi atbilstoši kvantitatīvajām metodēm, kas izskaidrotas 4. iedaļā. |
| --- | --- |

50.

| 51. | Kā plašāk izklāstīts 1. pielikumā, saskaņā ar ekonomikas teoriju galvenie faktori, kas ietekmē pārnešanas ietekmes esību un apjomu, ir šādi:






  i) | resursu izmaksas (55), uz kurām attiecas pārmaksa (tas, vai šīs izmaksas ir pastāvīgas vai mainīgas un vai pārkāpums palielina šīs izmaksas tikai vienam klientam vai visiem klientiem, vai lielākajai daļai klientu attiecīgajā tirgū); |
| --- | --- | --- |

51.

i)

resursu izmaksas (55), uz kurām attiecas pārmaksa (tas, vai šīs izmaksas ir pastāvīgas vai mainīgas un vai pārkāpums palielina šīs izmaksas tikai vienam klientam vai visiem klientiem, vai lielākajai daļai klientu attiecīgajā tirgū);

| ii) | produkta pieprasījums, ar kuru saskaras tiešie vai netiešie klienti (jo īpaši saikne starp pieprasījumu un cenu līmeni); |
| --- | --- |

ii)

produkta pieprasījums, ar kuru saskaras tiešie vai netiešie klienti (jo īpaši saikne starp pieprasījumu un cenu līmeni);

| iii) | konkurences lielums un intensitāte tirgos, kuros darbojas tiešie vai netiešie klienti; un |
| --- | --- |

iii)

konkurences lielums un intensitāte tirgos, kuros darbojas tiešie vai netiešie klienti; un

| iv) | citi elementi, piemēram, cenu korekciju izmaksas, pārmaksas ietekmēto uzņēmuma izmaksu īpatsvars, pircēja vara, tiešo un netiešo klientu vertikālā integrācija, cenu regulējums vai laiks, kad dažādos piegādes ķēdes līmeņos tiek pieņemti lēmumi par cenām. |
| --- | --- |

iv)

citi elementi, piemēram, cenu korekciju izmaksas, pārmaksas ietekmēto uzņēmuma izmaksu īpatsvars, pircēja vara, tiešo un netiešo klientu vertikālā integrācija, cenu regulējums vai laiks, kad dažādos piegādes ķēdes līmeņos tiek pieņemti lēmumi par cenām.

| 52. | Pirmkārt, to, vai un kādā mērā pārmaksa var tikt pārnesta, ietekmē tas, kādas ir resursu izmaksas, uz kurām attiecas pārmaksa. Ja pārmaksa ietekmē tiešā pircēja izmaksas, kas nemainās atkarībā no resursu daudzuma (t. i., pastāvīgās izmaksas), pastāv mazāka iespēja, ka šāda pārmaksa tiks pārnesta, jo parasti šādas izmaksas neietekmē tiešā pircēja noteiktās cenas, vismaz ne īstermiņā. Tomēr ilgtermiņā pastāvīgās izmaksas var ietekmēt uzņēmuma stratēģisko lēmumu analīzi, piemēram, par ražošanas jaudu, kas savukārt var ietekmēt turpmāko (īstermiņa) cenu veidošanas mehānismu. Šādā scenārijā arī pastāvīgās izmaksas var tikt pārnestas. Turpretī, ja pārmaksa ietekmē tiešā pircēja izmaksas, kas mainās atkarībā no resursu daudzuma (t. i., mainīgās izmaksas), parasti ir lielāka varbūtība, ka tās tiks pārnestas, vismaz kaut kādā mērā. Tas ir tāpēc, ka tiešā pircēja lēmumus par cenām (56) parasti ietekmē robežizmaksas (mainīgo izmaksu kategorija, ko var definēt kā izmaksu pieaugumu, kurš rodas, iegādājoties vienu papildu resursu vienību) (57). |
| --- | --- |

52.

| 53. | Otrkārt, pārnešanas apmēru ietekmē produktu pieprasījums, ar ko saskaras tiešais klients. Standarta cenu veidošanas mehānisma pamatā ir tas, ka pieprasījums, ar kuru saskaras uzņēmums (t. i., uzņēmuma pārdotais apjoms), samazinās, ja uzņēmums paaugstina cenas. Tas, cik lielā mērā tiešais pircējs paaugstina savas cenas, kad tas saskaras ar pārmaksu, ir atkarīgs no tā, vai cenu izmaiņas būtiski ietekmē pieprasījumu vai ne. Piemēram, ja tiešais pircējs ir monopolists un pieprasījums, ar ko tas saskaras, ir vienlīdz jutīgs pret cenu izmaiņām visos cenu līmeņos, un tiešajam pircējam ir konstantas robežizmaksas, saskaņā ar ekonomikas teoriju tiks pārnesta puse pārmaksas. Ja, paaugstinoties cenai, pieprasījums pēc monopolista produktiem samazinās “arvien vairāk” (t. i., ar arvien lielāku intensitāti), ir mazāka varbūtība, ka pārmaksa tiks pārnesta, salīdzinot ar situāciju, kad pieprasījums, ar ko saskaras šāds monopolists, samazinās “arvien mazāk” (t. i., ar arvien mazāku intensitāti), ja visi citi faktori paliek tādi paši (58). |
| --- | --- |

53.

| 54. | Treškārt, pārnešanas apmēru ietekmē arī uzņēmumu konkurences veids un intensitāte tirgū, kurā darbojas tiešie pircēji. Ir svarīgi ņemt vērā, ka lielākas konkurences iespējamā ietekme uz pārnešanas apmēru ir atkarīga no tā, vai sākotnējā pārmaksa ietekmē tikai tiešo klientu (t. i., pārmaksa, kas attiecas uz konkrētu uzņēmumu), vai arī tiešā klienta konkurentus (t. i., nozares mēroga pārmaksa). Ja pārmaksa ietekmē tikai vienu tiešo pircēju, kas sīvi konkurē ar citiem tiešajiem pircējiem, pārnešanas varbūtība ir mazāka salīdzinājumā ar situāciju, kad vienīgais ietekmētais tiešais pircējs saskaras ar vāju konkurenci. Turpretī, ja tā ir nozares mēroga pārmaksa, daudzu sīvi konkurējošu tiešo pircēju scenārijā parasti notiks lielāka šīs pārmaksas daļas pārnešana salīdzinājumā ar situāciju, kad starp šādiem tiešajiem pircējiem ir vājāka konkurence (59). |
| --- | --- |

54.

| 55. | Vairākos valstu tiesu spriedumos zaudējumu atlīdzināšanas prasībās ir uzsvērts tas, cik svarīgi ir novērtēt to, kā pieprasījums reaģē uz cenu izmaiņām, konkurences intensitāti un to, vai pārmaksa ietekmē tiešā pircēja konkurentus (60). |
| --- | --- |

55.

| 56. | Ceturtkārt, kā norādīts 51. punktā un 1. pielikumā, konkrētos apstākļos tiešā pircēja cenu veidošanas mehānismā un tādējādi arī tiešā pircēja pārmaksas pārnešanā liela nozīme var būt citiem elementiem. Piemēram, viens no elementiem, kas var būt svarīgs, kvantificējot pārnešanu, ir tas, vai resursi, kurus ietekmē pārmaksa, veido lielu vai mazu daļu tiešā no pircēja mainīgajām izmaksām. Mainot savas cenas, tiešajam pircējam var rasties izmaksas – tā dēvētās “cenu korekciju izmaksas”. Ja pārmaksas īpatsvars mainīgajās izmaksās ir neliels, tiešajam pircējam var nebūt finansiāli izdevīgi pārnest šo pārmaksu cenu korekciju izmaksu dēļ. Citi aspekti, kas arī var ietekmēt pārnešanas apmēru, ir, piemēram, pircēja varas līmenis un laiks, kad dažādos piegādes ķēdes līmeņos tiek pieņemti lēmumi par cenām. Arī dažus no 51. punktā minētajiem faktoriem valstu tiesas ir vērtējušas lietās par pārnešanu (61). |
| --- | --- |

56.

| 57. | Pārnešanas esība un apjoms ir saistīti ar pārdošanas apjoma samazināšanos, kas parasti vērojama līdztekus cenu paaugstinājumam. Kā paskaidrots iepriekš, šo pārdošanas apjoma samazināšanos var raksturot kā ietekmi uz apjomu, par ko pircējs var prasīt atlīdzināt negūto peļņu. Ietekme uz apjomu rodas tāpēc, ka pircējs parasti saskaras ar lejupvērstu pieprasījuma līkni. Ja sākotnējā pārmaksa tiek pārnesta uz lejupējiem piegādes ķēdes posmiem, ietekme uz apjomu parādīsies visos vertikālās ķēdes posmos. Tādējādi, ja prasījumā ir iekļauti apjoma ietekmes izraisīti zaudējumi, tiesām var nākties aplēst arī šo ietekmi. |
| --- | --- |

57.

| 58. | Kā norādīts iepriekš, ikvienam ES konkurences tiesību pārkāpuma dēļ cietušajam ir tiesības pieprasīt pilnīgu atlīdzinājumu par kaitējumu, kas cēloniski izriet no pārkāpuma. Ja zaudējumu atlīdzināšanas prasības ietvaros tiek apgalvots, ka ir notikusi pārnešana, pārmaksas radītā kaitējuma kvantificēšanā var būt svarīgi novērtēt ietekmi uz apjomu. Tomēr jāatzīmē, ka šādā gadījumā, ja kopējo kaitējumu aplēstu, vienkārši no pārmaksas radītās ietekmes atņemot pārnešanas radīto ietekmi uz cenām, tiešajam vai netiešajam klientam nodarītais kaitējums tiktu aplēsts pārāk zemu, ja netiktu ņemta vērā ietekme uz apjomu. |
| --- | --- |

58.

| 59. | Pārmaksas izraisīto apjoma samazināšanos ietekmē tas, cik jutīgs ir pieprasījums, ar kuru saskaras pircējs, un tas, kā pircēja konkurenti reaģē uz pārmaksu. Piemēram, ja pircējs saskaras ar neelastīgu pieprasījumu, t. i., tā klienti ir mazjutīgi pret cenu pieaugumu, cenu pieaugums rada salīdzinoši nelielu pārdotā apjoma kritumu. Ja visi citi faktori paliek tādi paši, radītā ietekme uz apjomu būs mazāka nekā elastīgāka pieprasījuma gadījumā. Savukārt, ja pārmaksas rezultātā arī pircēja konkurenti palielina savas cenas, tas varētu samazināt arī pircēja paša cenu paaugstinājuma ietekmi uz paša pārdošanas apjomu (62). |
| --- | --- |

59.

3.2.   Piemēri

| 60. | Turpmāk sniegto hipotētisko piemēru mērķis ir atainot, kā var tikt piemērotas ekonomikas teorijas atziņas, kas skaidrotas šajā iedaļā un 1. pielikumā. |
| --- | --- |

60.

| 61. | 1. piemērā ir raksturota pārmaksa, kas attiecas uz konkrētu uzņēmumu tirgū ar spēcīgu konkurenci. |
| --- | --- |

61.

| 1. piemērs



  Situācija. Konkrētajā tirgū ir 10 ābolu sulas ražotāju. Viens no ražotājiem iepērk ābolus no piegādātāja, kas ir iesaistīts cenu fiksēšanas kartelī. Šis ābolu sulas ražotājs prasa atlīdzināt pārmaksas izraisītos zaudējumus. Tomēr atbildētājs (ābolu piegādātājs) aizstāvībā atsaucas uz pārnešanu un apgalvo, ka ābolu sulas ražotājs visu pārmaksu ir pārnesis uz netiešajiem pircējiem.

  Analīze. Ābolu sulas ražotājs, kas saskaras ar pārmaksu, sīvi konkurē ar deviņiem citiem ābolu sulas ražošanas un piegādes uzņēmumiem. Visus šo desmit uzņēmumu pārdotos produktus patērētāji uzskata par visumā viendabīgiem. Tā kā pārējie ražotāji neiepērk ābolus no karteļa dalībniekiem, bet var iegādāties ābolus par zemāku cenu citviet, ražotājs, kuram nākas pirkt ābolus no karteļa, atrodas neizdevīgā konkurences situācijā salīdzinājumā ar konkurentiem. Tādējādi ābolu sulas ražotāja spēja pārnest izmaksu pieaugumu būtu ierobežota, jo tas zaudētu saviem konkurentiem lielu daļu sava pārdošanas apjoma (un peļņas), ja tas pārnestu pārmaksu, pat tikai daļēji. Jo sīvāka ir konkurence starp šiem desmit ābolu sulas ražotājiem, jo mazāka ir iespēja pārnest izmaksu pieaugumu. Tādējādi šajā scenārijā tiešais klients parasti nevarētu pārnest izmaksu pieaugumu (pārmaksu). |
| --- |

1. piemērs

Situācija. Konkrētajā tirgū ir 10 ābolu sulas ražotāju. Viens no ražotājiem iepērk ābolus no piegādātāja, kas ir iesaistīts cenu fiksēšanas kartelī. Šis ābolu sulas ražotājs prasa atlīdzināt pārmaksas izraisītos zaudējumus. Tomēr atbildētājs (ābolu piegādātājs) aizstāvībā atsaucas uz pārnešanu un apgalvo, ka ābolu sulas ražotājs visu pārmaksu ir pārnesis uz netiešajiem pircējiem.

Analīze. Ābolu sulas ražotājs, kas saskaras ar pārmaksu, sīvi konkurē ar deviņiem citiem ābolu sulas ražošanas un piegādes uzņēmumiem. Visus šo desmit uzņēmumu pārdotos produktus patērētāji uzskata par visumā viendabīgiem. Tā kā pārējie ražotāji neiepērk ābolus no karteļa dalībniekiem, bet var iegādāties ābolus par zemāku cenu citviet, ražotājs, kuram nākas pirkt ābolus no karteļa, atrodas neizdevīgā konkurences situācijā salīdzinājumā ar konkurentiem. Tādējādi ābolu sulas ražotāja spēja pārnest izmaksu pieaugumu būtu ierobežota, jo tas zaudētu saviem konkurentiem lielu daļu sava pārdošanas apjoma (un peļņas), ja tas pārnestu pārmaksu, pat tikai daļēji. Jo sīvāka ir konkurence starp šiem desmit ābolu sulas ražotājiem, jo mazāka ir iespēja pārnest izmaksu pieaugumu. Tādējādi šajā scenārijā tiešais klients parasti nevarētu pārnest izmaksu pieaugumu (pārmaksu).

| 62. | 2. piemērā ir aprakstīta nozares mēroga pārmaksas un intensīvas konkurences situācija. |
| --- | --- |

62.

| 2. piemērs



  Situācija. Visi desmit 1. piemērā minētie ābolu sulas ražotāji iepērk ābolus no piegādātājiem, kuri piedalās cenu fiksēšanas kartelī. Karteļa dalībnieki apgalvo, ka visa iespējamā pārmaksa tiek pārnesta uz netiešajiem pircējiem.

  Analīze. Ābolu sulas ražotāji ir vienlīdz pakļauti pārmaksai, un tirgū pastāv konkurence. Tā kā visi ražotāji saskaras ar pārmaksu, neviens uzņēmums neatrodas neizdevīgā konkurences situācijā salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem. Tāpēc pretstatā 1. piemēram (kur pārmaksa attiecas uz konkrētu uzņēmumu) ir lielāka iespēja, ka ikviens ābolu sulas ražotājs lielā mērā pārnesīs šo pārmaksu. Skaidrojums – tirgū, kur valda pilnīga konkurence, cena ir vienāda ar robežizmaksām, un tāpēc resursu izmaksu pieaugums tiešā veidā radīs tikpat lielu cenas pieaugumu. |
| --- |

2. piemērs

Situācija. Visi desmit 1. piemērā minētie ābolu sulas ražotāji iepērk ābolus no piegādātājiem, kuri piedalās cenu fiksēšanas kartelī. Karteļa dalībnieki apgalvo, ka visa iespējamā pārmaksa tiek pārnesta uz netiešajiem pircējiem.

Analīze. Ābolu sulas ražotāji ir vienlīdz pakļauti pārmaksai, un tirgū pastāv konkurence. Tā kā visi ražotāji saskaras ar pārmaksu, neviens uzņēmums neatrodas neizdevīgā konkurences situācijā salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem. Tāpēc pretstatā 1. piemēram (kur pārmaksa attiecas uz konkrētu uzņēmumu) ir lielāka iespēja, ka ikviens ābolu sulas ražotājs lielā mērā pārnesīs šo pārmaksu. Skaidrojums – tirgū, kur valda pilnīga konkurence, cena ir vienāda ar robežizmaksām, un tāpēc resursu izmaksu pieaugums tiešā veidā radīs tikpat lielu cenas pieaugumu.

| 63. | 3. piemērā ir aplūkots pārnešanas apmērs monopolistiem, kas saskaras ar atšķirīgu pieprasījumu. |
| --- | --- |

63.

| 3. piemērs



  Situācija. Ābolu sulas ražotājs A ir monopolists ābolu sulas ražošanas tirgū 1. dalībvalstī, savukārt ābolu sulas ražotājs B ir monopolists tā paša produkta tirgū 2. dalībvalstī. Vienas papildu ābolu sulas partijas ražošanas izmaksas ir konstantas un līdzīgas A un B.
  Abi ābolu sulas ražotāji iepirka ābolus no piegādātāja C, kas ir iesaistīts cenu fiksēšanas kartelī. Pērkot ābolus no C, gan A, gan B pārmaksāja 6 EUR par katru ābolu kasti.
  A un B katrs savā dalībvalstī saskārās ar atšķirīgu pieprasījumu pārtikas preču mazumtirdzniecības ķēdēs. 1. dalībvalstī pieprasījums bija vienlīdz jutīgs pret cenu izmaiņām visos cenu līmeņos (t. i., pieprasījums bija lineārs; skatīt arī 15. ielaidumu). 2. dalībvalstī tā nebija. Tur, paaugstinoties cenai, pieprasījums samazinājās “arvien mazāk” (t. i., ar arvien mazāku intensitāti – pieprasījums bija ieliekts; skatīt arī 15. ielaidumu).
  A un B pieprasa C (karteļa dalībniekam) atlīdzināt pārmaksas izraisīto kaitējumu. C savā aizstāvībā atsaucas uz pārnešanu, apgalvojot, ka A un B ir pārnesuši pusi pārmaksas.

  Analīze. Monopolisti 1. un 2. dalībvalstī saskārās ar atšķirīgu pieprasījumu pārtikas preču mazumtirdzniecības ķēdē katrā dalībvalstī. To vienas papildu ābolu sulas partijas ražošanas izmaksas bija nemainīgas. Sešu EUR pārmaksa par ābolu kasti abiem tika uzskatīta par robežizmaksu pieaugumu. Pēc šāda izmaksu pieauguma iespēja paaugstināt cenas būtu bijusi atkarīga no tā, cik lielu daļu izlaides katram būtu bijis jāziedo, lai pārnestu konkrētu cenu izmaiņu apjomu, t. i., paaugstinātu cenas.
  Tas ir tāpēc, ka gadījumā, ja cenu paaugstināšanas dēļ zaudētais apjoms ir salīdzinoši mazs, cenu paaugstinājums būs saistošāks nekā situācijā, kad zaudētais apjoms ir liels. Apjoma samazināšanās cenu paaugstinājuma dēļ ir atkarīga no tā, kāds ir pieprasījums pēc monopolista produktiem, t. i., vai tas ir lineārs, ieliekts vai izliekts. Sīkāku skaidrojumu skatīt 15. ielaidumā.
  Attiecībā uz monopolistu A 1. dalībvalstī, pamatojoties uz ekonomikas teoriju, var apgalvot, ka monopolists ir pārnesis pusi pārmaksas, t. i., 3 EUR. Savukārt, tā kā monopolists B saskārās ar ieliektu pieprasījumu, pieprasījums būtu kļuvis arvien nejutīgāks pret cenām, tām pieaugot. Salīdzinājumā ar A, kas saskaras ar a lineāru pieprasījumu, B būtu zaudējis mazāku apjomu, ja tas cenas paaugstinātu par 3 EUR. Tas nozīmē, ka B bija stimuls pārnest vairāk nekā 3 EUR. |
| --- |

3. piemērs

Situācija. Ābolu sulas ražotājs A ir monopolists ābolu sulas ražošanas tirgū 1. dalībvalstī, savukārt ābolu sulas ražotājs B ir monopolists tā paša produkta tirgū 2. dalībvalstī. Vienas papildu ābolu sulas partijas ražošanas izmaksas ir konstantas un līdzīgas A un B.

Abi ābolu sulas ražotāji iepirka ābolus no piegādātāja C, kas ir iesaistīts cenu fiksēšanas kartelī. Pērkot ābolus no C, gan A, gan B pārmaksāja 6 EUR par katru ābolu kasti.

A un B katrs savā dalībvalstī saskārās ar atšķirīgu pieprasījumu pārtikas preču mazumtirdzniecības ķēdēs. 1. dalībvalstī pieprasījums bija vienlīdz jutīgs pret cenu izmaiņām visos cenu līmeņos (t. i., pieprasījums bija lineārs; skatīt arī 15. ielaidumu). 2. dalībvalstī tā nebija. Tur, paaugstinoties cenai, pieprasījums samazinājās “arvien mazāk” (t. i., ar arvien mazāku intensitāti – pieprasījums bija ieliekts; skatīt arī 15. ielaidumu).

A un B pieprasa C (karteļa dalībniekam) atlīdzināt pārmaksas izraisīto kaitējumu. C savā aizstāvībā atsaucas uz pārnešanu, apgalvojot, ka A un B ir pārnesuši pusi pārmaksas.

Analīze. Monopolisti 1. un 2. dalībvalstī saskārās ar atšķirīgu pieprasījumu pārtikas preču mazumtirdzniecības ķēdē katrā dalībvalstī. To vienas papildu ābolu sulas partijas ražošanas izmaksas bija nemainīgas. Sešu EUR pārmaksa par ābolu kasti abiem tika uzskatīta par robežizmaksu pieaugumu. Pēc šāda izmaksu pieauguma iespēja paaugstināt cenas būtu bijusi atkarīga no tā, cik lielu daļu izlaides katram būtu bijis jāziedo, lai pārnestu konkrētu cenu izmaiņu apjomu, t. i., paaugstinātu cenas.

Tas ir tāpēc, ka gadījumā, ja cenu paaugstināšanas dēļ zaudētais apjoms ir salīdzinoši mazs, cenu paaugstinājums būs saistošāks nekā situācijā, kad zaudētais apjoms ir liels. Apjoma samazināšanās cenu paaugstinājuma dēļ ir atkarīga no tā, kāds ir pieprasījums pēc monopolista produktiem, t. i., vai tas ir lineārs, ieliekts vai izliekts. Sīkāku skaidrojumu skatīt 15. ielaidumā.

Attiecībā uz monopolistu A 1. dalībvalstī, pamatojoties uz ekonomikas teoriju, var apgalvot, ka monopolists ir pārnesis pusi pārmaksas, t. i., 3 EUR. Savukārt, tā kā monopolists B saskārās ar ieliektu pieprasījumu, pieprasījums būtu kļuvis arvien nejutīgāks pret cenām, tām pieaugot. Salīdzinājumā ar A, kas saskaras ar a lineāru pieprasījumu, B būtu zaudējis mazāku apjomu, ja tas cenas paaugstinātu par 3 EUR. Tas nozīmē, ka B bija stimuls pārnest vairāk nekā 3 EUR.

| 64. | 4. piemērā ir atainotas cenu korekciju izmaksas un mainīgās izmaksas iepretim pastāvīgajām izmaksām gan īstermiņā, gan ilgtermiņā. |
| --- | --- |

64.

| 4. piemērs



  Situācija. Uzņēmumi A un B ir vienīgie uzņēmumi, kam 1. dalībvalstī pieder torņceltņi un kas tos iznomā. No 2005. gada līdz 2015. gadam uzņēmumi A un B piedalījās kartelī, vienojoties paaugstināt torņceltņu nomas maksu par 80 procentiem. Uzņēmums C ir būvuzņēmums, kas darbojas 1. dalībvalsts pilsētās. Uzņēmums projektē, būvē un pārdod galaklientiem dzīvokļus debesskrāpjos. Dzīvokļu cenas tiek reklamētas dažādos medijos un vietās, tostarp internetā, laikrakstos un ielu reklāmas stendos. Valsts konkurences iestāde 1. dalībvalstī ir atzinusi, ka vienošanās par cenām būvniecības nozarē ir konkurences tiesību aktu pārkāpums, un uzņēmumi A un B nepārsūdzēja tās lēmumu piemērot karteļa dalībniekiem naudas sodu.
  Uzņēmums C ir karteļa tiešais klients. Tas prasa karteļa dalībniekiem A un B atlīdzināt zaudējumus. Tomēr uzņēmumi A un B savā aizstāvībā ir atsaucas uz pārnešanu, apgalvojot, ka uzņēmums C ir pārnesis visu pārmaksu uz netiešajiem pircējiem, t. i., galaklientiem, kas iegādājušies dzīvokļus debesskrāpjos.

  Analīze. Torņceltņu nomas izmaksas ir tikai vienas no daudzajām, kas uzņēmumam C jāsedz, projektējot un būvējot debesskrāpjus. Citas resursu izmaksas ir, piemēram, izejmateriālu (tērauda un betona), darbaspēka un finanšu izmaksas. Tādējādi torņceltņu nomas izmaksas, visticamāk, veido tikai nelielu daļu no kopējām izmaksām. Tā kā dzīvokļu cenas tiek plaši reklamētas, uzņēmumam C var rasties ievērojamas cenu korekciju izmaksas. Tomēr, ņemot vērā, ka kartelis pastāvēja 10 gadus, pēc noteikta laika cenu korekciju izmaksas var būt niecīgas salīdzinājumā ar pārmaksu, galu galā radot uzņēmumam C stimulu ņemt vērā pārmaksu dzīvokļu cenu noteikšanā. Tādējādi ir iespējams, ka cenu korekciju izmaksu dēļ uzņēmumam C īstermiņā nebūs stimula pārnest pārmaksu. Tomēr stimuls pārnest pārmaksu pārkāpuma periodā var mainīties. Tāpēc, lai novērtētu faktisko pārnešanu attiecīgajā periodā, tiesai pārnešanas ietekme būtu jāaplēš, pamatojoties uz pieejamajiem pierādījumiem, piemēram, izmantojot kādu no 4. iedaļā aprakstītajām metodēm. |
| --- |

4. piemērs

Situācija. Uzņēmumi A un B ir vienīgie uzņēmumi, kam 1. dalībvalstī pieder torņceltņi un kas tos iznomā. No 2005. gada līdz 2015. gadam uzņēmumi A un B piedalījās kartelī, vienojoties paaugstināt torņceltņu nomas maksu par 80 procentiem. Uzņēmums C ir būvuzņēmums, kas darbojas 1. dalībvalsts pilsētās. Uzņēmums projektē, būvē un pārdod galaklientiem dzīvokļus debesskrāpjos. Dzīvokļu cenas tiek reklamētas dažādos medijos un vietās, tostarp internetā, laikrakstos un ielu reklāmas stendos. Valsts konkurences iestāde 1. dalībvalstī ir atzinusi, ka vienošanās par cenām būvniecības nozarē ir konkurences tiesību aktu pārkāpums, un uzņēmumi A un B nepārsūdzēja tās lēmumu piemērot karteļa dalībniekiem naudas sodu.

Uzņēmums C ir karteļa tiešais klients. Tas prasa karteļa dalībniekiem A un B atlīdzināt zaudējumus. Tomēr uzņēmumi A un B savā aizstāvībā ir atsaucas uz pārnešanu, apgalvojot, ka uzņēmums C ir pārnesis visu pārmaksu uz netiešajiem pircējiem, t. i., galaklientiem, kas iegādājušies dzīvokļus debesskrāpjos.

Analīze. Torņceltņu nomas izmaksas ir tikai vienas no daudzajām, kas uzņēmumam C jāsedz, projektējot un būvējot debesskrāpjus. Citas resursu izmaksas ir, piemēram, izejmateriālu (tērauda un betona), darbaspēka un finanšu izmaksas. Tādējādi torņceltņu nomas izmaksas, visticamāk, veido tikai nelielu daļu no kopējām izmaksām. Tā kā dzīvokļu cenas tiek plaši reklamētas, uzņēmumam C var rasties ievērojamas cenu korekciju izmaksas. Tomēr, ņemot vērā, ka kartelis pastāvēja 10 gadus, pēc noteikta laika cenu korekciju izmaksas var būt niecīgas salīdzinājumā ar pārmaksu, galu galā radot uzņēmumam C stimulu ņemt vērā pārmaksu dzīvokļu cenu noteikšanā. Tādējādi ir iespējams, ka cenu korekciju izmaksu dēļ uzņēmumam C īstermiņā nebūs stimula pārnest pārmaksu. Tomēr stimuls pārnest pārmaksu pārkāpuma periodā var mainīties. Tāpēc, lai novērtētu faktisko pārnešanu attiecīgajā periodā, tiesai pārnešanas ietekme būtu jāaplēš, pamatojoties uz pieejamajiem pierādījumiem, piemēram, izmantojot kādu no 4. iedaļā aprakstītajām metodēm.

4.   PĀRNEŠANAS UN IETEKMES UZ APJOMU KVANTIFICĒŠANA – VISPĀRĪGIE ASPEKTI

| 65. | Nodarītā kaitējuma atlīdzinājuma mērķis ir nodrošināt cietušajai personai tādu stāvokli, kādā tā būtu bijusi, ja pārkāpums nebūtu izdarīts. Lai varētu novērtēt šo stāvokli, konstatētā situācija, t. i., situācija, kurā tika izdarīts pārkāpums, ir jāsalīdzina ar hipotētisku situāciju, t. i., situāciju, kāda būtu bijusi, ja pārkāpums nebūtu izdarīts. Šī hipotētiskā situācija tiek dēvēta par “hipotētisko scenāriju”. |
| --- | --- |

65.

| 66. | Hipotētiskā scenārija konstruēšanas mērķis ir nodalīt pārkāpuma ietekmi no citiem produktu vai pakalpojumu cenu ietekmējošiem faktoriem, kas būtu ietekmējuši cenu arī tad, ja pārkāpums nebūtu izdarīts (63). Piemēram, pieprasījuma pieaugums parasti izraisītu cenu paaugstinājumu arī tad, ja karteļa nebūtu. Tiešajiem vai netiešajiem pircējiem nebūtu jāatlīdzina šī ietekme. Tādējādi, konstruējot hipotētisko scenāriju, ir jāizslēdz faktori, kas nav saistīti ar pārkāpumu (64). |
| --- | --- |

66.

| 67. | Hipotētisko scenāriju nevar novērot tieši. Kā paskaidrots turpmāk, ekonomikā un juridiskajā praksē ir izstrādātas dažādas metodes un paņēmieni hipotētiskā scenārija konstruēšanai. Tie atšķiras pamatā esošo pieņēmumu un nepieciešamo datu veida ziņā. |
| --- | --- |

67.

| 68. | Minētās metodes izmanto, lai izsecinātu, kā attiecīgais tirgus būtu attīstījies, ja pārkāpums nebūtu noticis, taču noderīgu informāciju zaudējumu novērtēšanai konkrētā lietā, ievērojot piemērojamās valsts tiesību normas, var sniegt arī tiešāki pierādījumi (piemēram, iekšējie dokumenti, kuros aprakstīts, kā tiešais pircējs konkrētā situācijā ir pārnesis sākotnējo pārmaksu), kas ir pieejami pusēm un tiesai (65). |
| --- | --- |

68.

| 69. | Izvērtējot pārnešanu zaudējumu atlīdzināšanas prasībā saistībā ar konkurences tiesību pārkāpumu, valstu tiesām var nākties ņemt vērā trīs komponentus, kas saistīti ar kaitējumu, par kuru tiešais vai netiešais pircējs var pieprasīt atlīdzinājumu, proti, pārmaksu, ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām un ar pārnešanu saistīto ietekmi uz apjomu (66). Valstu tiesas un ekonomikas eksperti var izvēlēties skatīt šos trīs komponentus secīgi, t. i., trīsposmu procedūrā, kas aprakstīta turpmāk. |
| --- | --- |

69.

| 70. | Pirmajā posmā kvantificē vai aplēš pārmaksas apmēru. Šim nolūkam var izmantot dažādas metodes. Tomēr metodes, ko puses un tiesas visbiežāk izmanto, lai aplēstu sākotnējo pārmaksu, ir tā dēvētās “salīdzināšanas metodes”. Dažādās metodes, ko izmanto pārmaksas aplēšanai, ir sīki aprakstītas Praktiskajā rokasgrāmatā. |
| --- | --- |

70.

| 71. | Otrais solis ir ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām aplēšana. Šo ietekmi var aplēst tieši, izmantojot salīdzināšanas metodes, t. i., metodes, kas ir līdzīgas tām, kuras izmanto pārmaksas kvantificēšanai. Ja ir izpildīti konkrēti nosacījumi, šo ietekmi var noteikt arī netieši, aplēšot īpatsvaru, kādā ietekmēto resursu izmaksu pieaugums būtu bijis pārnests, un apvienojot šo aplēsi ar informāciju par pārmaksu un noietu. Pārskats par dažādām pieejām šīs ietekmes kvantificēšanai ir sniegts 5.1.–5.2. iedaļā. |
| --- | --- |

71.

| 72. | Trešajā solī tiek aplēsta ar pārnešanu saistītā ietekme uz apjomu. Līdzīgi kā ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām aplēšanas gadījumā, arī ietekmi uz apjomu var aplēst tieši vai netieši. Dažādas pieejas šīs ietekmes kvantificēšanai ir aplūkotas 6.2. un 6.3. iedaļā. |
| --- | --- |

72.

| 73. | Lai valsts tiesās kvantificētu kaitējumu zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar ES konkurences tiesību pārkāpumiem, var izmantot arī citas pieejas, piemēram, simulācijas pieeju, kurā vienlaikus ņem vērā ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām un apjomu. Simulācijas pieeja ir īsumā paskaidrota 5.2. iedaļā. |
| --- | --- |

73.

4.1.   Dati un informācija, kas vajadzīgi pārnešanas ietekmes kvantificēšanai

| 74. | Kā paskaidrots 2.2. iedaļā, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir ietverti noteikumi par pierādījumu izprasīšanu. Pusēm vai trešām personām pieejamie dati un informācija ir svarīgi elementi pienācīgā pārnešanas ietekmes ekonomiskajā analīzē. Tādējādi, kvantificējot ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām, lietderīgs pirmais solis ir noteikt, kādi dati ir vajadzīgi un pieejami hipotētiskā scenārija konstruēšanai. |
| --- | --- |

74.

| 75. | Lemjot par to, kāda veida dati un informācija būtu vajadzīgi konkrētajā lietā, tiesnesim var būt noderīgi ņemt vērā ekonomikas teorijas vispārīgās atziņas, kas izskaidrotas 3. iedaļā. Šīs atziņas var noderēt arī tad, ja tiesnesim ir jānovērtē pretrunīgi ekonomikas ekspertu viedokļi (67). Turklāt, lai noteiktu, kāda veida dati būs vajadzīgi pārnešanas aplēšanai, parasti būs vajadzīgas labas zināšanas par attiecīgo nozari un galvenajiem tirgus raksturlielumiem attiecīgajā lietā. Tāpēc varētu būt lietderīgi vispirms izskatīt dokumentus, kas liecina par pārnešanas ticamību, piemēram, iepriekš pieņemtus tiesas nolēmumus, paralēlas civilās tiesvedības tajā pašā vai citā piegādes ķēdes posmā tajā pašā tirgū, tirgus pētījumus vai konkurences iestāžu lēmumus, kuros ir raksturota konkrētā tirgus dinamika (68). |
| --- | --- |

75.

| 76. | Tiesai var nākties izskatīt gan kvalitatīvus, gan kvantitatīvus pierādījumus (69). Kvalitatīvos pierādījumus, piemēram, iekšējos dokumentus par cenu noteikšanu, stratēģiju, līgumus un finanšu pārskatus, var analizēt ekonomikas teorijas kontekstā. Tie var sniegt informāciju arī par to, vai ir pierādījumi saiknei starp cenām lejupējos piegādes ķēdes posmos un pārkāpuma izraisītu pārmaksu augšupējos piegādes ķēdes posmos. |
| --- | --- |

76.

| 77. | Tomēr, lai varētu konstruēt hipotētisko scenāriju un izdalīt dažādos faktorus, kas ietekmē pārnešanu, daudzos gadījumos noderīgi var būt arī kvantitatīvi pierādījumi. Šādi pierādījumi var būt dati par faktiskajām cenām, izmaksām vai peļņu, kā arī ārēji rādītāji, kas var ietekmēt uzņēmumu lēmumus par cenām, piemēram, saimnieciskās darbības rādītāji agregātu formā (IKP pieaugums, inflācija un nodarbinātības līmenis). Dažos gadījumos var būt noderīgi saimnieciskās darbības reģionālie mainīgie lielumi, lai tādējādi izslēgtu dažādas reģionālās tendences, kas nav saistītas ar pārkāpumu. |
| --- | --- |

77.

| 78. | Tiesa var ņemt vērā arī konkrētai nozarei vai uzņēmumam raksturīgus faktorus, kas ietekmē cenu veidošanu. Piemēram, ja 1. ielaidumā aprakstītajā piemērā pārkāpuma periodā, kad vara ražotājs A vienojās ar saviem konkurentiem par cenas fiksēšanu varam, kas ir viens no vadu instalāciju piegādātāja B galvenajiem resursiem, vadu instalāciju ražošanā nozīmīgs resurss būtu bijusi arī plastmasa, iespējams, ka B būtu pārnesis uz savu klientu arī plastmasas cenu pieaugumu, uz kuru ES konkurences tiesību aktu pārkāpums neattiecās. Šajā gadījumā pārnešanas aplēse, kurā nav ņemta vērā ar plastmasas cenu pieaugumu saistītā ietekme, varētu būtiski pārvērtēt pārmaksas pārnešanu, nepareizi piedēvējot pārkāpumam visu cenu paaugstinājumu. Līdzīga argumentācija attiecas uz iespējamu citu resursu izmaksu samazināšanos, kas, ja netiktu ņemta vērā, kaut arī būtu bijusi pārnesta uz lejupējiem piegādes ķēdes posmiem, mākslīgi samazinātu pārnestās karteļa pārmaksas aplēsi. |
| --- | --- |

78.

| 79. | Nākamajos piemēros metožu piemērošanā lielākā uzmanība ir pievērsta cenai. Atkarībā no datu pieejamības un konkrētās lietas apstākļiem tiesa var izmantot tās pašas metodes, lai noteiktu citus ekonomikas mainīgos lielumus, piemēram, uzņēmuma peļņas normu vai izmaksu apjomu. Dati, ko izmanto, lai ietekmēto tirgu salīdzinātu ar hipotētisko scenāriju, var attiekties uz visu tirgu (piemēram, vidējā vadu instalāciju cena visiem klientiem citos produktu vai ģeogrāfiskajos tirgos) vai uz konkrētiem klientiem vai klientu grupām. |
| --- | --- |

79.

4.2.   Ekonomikas ekspertu iesaistīšana

| 80. | Daudzos gadījumos, kad tiek vērtēta pārmaksas pārnešana, zaudējumu atlīdzināšanas prasībās valstu tiesās var tikt iesaistīti ekonomikas eksperti. Noteikumi par ekspertu pierādījumiem dalībvalstīs ievērojami atšķiras (70). Jebkurā gadījumā valstu tiesām varētu būt noderīgi norādījumi par vispārīgajiem principiem un instrumentiem attiecībā uz ekonomikas ekspertu iesaistīšanu. |
| --- | --- |

80.

| 81. | Tiesvedības sākumposmā, ja valsts tiesību akti to atļauj, tiesa var veicināt diskusijas starp ekspertiem, kuri pārstāv iesaistītās puses. Šādu diskusiju mērķis var būt apzināt vienošanos un nesaskaņu jomas lietā būtiskos jautājumos, tostarp jautājumos, kas saistīti ar pierādījumu izprasīšanas prasībām. Šādas pieejas piemērs ir sniegts 3. ielaidumā. |
| --- | --- |

81.

3. ielaidums

Piemērs lietai, kurā izmantoti ekonomikas ekspertu sniegti pierādījumi (71)

| Lietā, ko izskatīja Apvienotās Karalistes tiesa, ekonomikas eksperti, kas pārstāvēja katru pusi (pārkāpēju un prasītāju), ierosināja katrs savu atšķirīgu metodi pārnešanas aplēšanai. Tiesnesis pauda bažas par ekspertu pierādījumu potenciālo sarežģītību un pieprasīja pušu ekspertiem pirms pierādījumu izprasīšanas vienoties par ierosināto pieeju pārnešanas ekonomiskajiem pierādījumiem. Ja eksperti nebūtu spējuši vienoties par pieeju, tiesnesis būtu uzklausījis apsvērumus par attiecīgajām pieejām, tostarp paskaidrojumus par to, ko ierosina katrs eksperts, pieprasīto informāciju un aplēšu izmaksām, un pēc tam pieņēmis lēmumu par to, kuru metodi izmantot. |
| --- |

Lietā, ko izskatīja Apvienotās Karalistes tiesa, ekonomikas eksperti, kas pārstāvēja katru pusi (pārkāpēju un prasītāju), ierosināja katrs savu atšķirīgu metodi pārnešanas aplēšanai. Tiesnesis pauda bažas par ekspertu pierādījumu potenciālo sarežģītību un pieprasīja pušu ekspertiem pirms pierādījumu izprasīšanas vienoties par ierosināto pieeju pārnešanas ekonomiskajiem pierādījumiem. Ja eksperti nebūtu spējuši vienoties par pieeju, tiesnesis būtu uzklausījis apsvērumus par attiecīgajām pieejām, tostarp paskaidrojumus par to, ko ierosina katrs eksperts, pieprasīto informāciju un aplēšu izmaksām, un pēc tam pieņēmis lēmumu par to, kuru metodi izmantot.

| 82. | Dažās jurisdikcijās valstu tiesas var iecelt ekonomikas ekspertus, kuri palīdz tiesnešiem aplēst pārnešanu, kaut arī parasti šī pieeja ir tikusi izmantota sākotnējās pārmaksas aplēšanai. Tiesa var izmantot līdzīgu pieeju, aplēšot pārnešanu, piemēram, izmantojot tā dēvētās salīdzināšanas metodes. Tādējādi pieredze tiesas ieceltu ekspertu izmantošanā, lai aplēstu pārmaksu, var būt noderīga arī pārnešanas aplēšanai. Tādas pieejas piemērs, kurā ekonomikas ekspertu ir iecēlusi tiesa, ir sniegts 4. ielaidumā. |
| --- | --- |

82.

4. ielaidums

Piemērs lietai, kurā ekonomikas ekspertu iecēlusi tiesa (72)

| Lietā, ko izskatīja Vācijas tiesa, ekonomikas ekspertu iecēla tiesa. Eksperta uzdevums bija ierosināt metodiku un pēc tam kvantificēt pārmaksu. Pirmkārt, eksperts ierosināja izmantot empīrisku metodi pārmaksas aplēšanai. Eksperta ierosinātā pieeja tika apspriesta rakstiski un mutvārdu uzklausīšanā, pirms tiesā tika pieņemts lēmums par to, kādu pieeju piemērot.
  Tad tika piemērota izvēlētā metode un tika aprēķinātas pārmaksas. Aprēķinos izmantotie dati tika iesniegti tiesai un pusēm.
  Visbeidzot, tika veikta robustuma pārbaude, kuras ietvaros pusēm tika dota iespēja sniegt piezīmes un uzdot jautājumus. Šīs piezīmes tika ņemtas vērā galīgajā novērtējumā, kas tika iesniegts tiesai. Galīgajā novērtējumā tika ņemta vērā arī aplēsto rezultātu ticamība, aplēstās ietekmes robustums un pamatā esošo datu kvalitāte. |
| --- |

Lietā, ko izskatīja Vācijas tiesa, ekonomikas ekspertu iecēla tiesa. Eksperta uzdevums bija ierosināt metodiku un pēc tam kvantificēt pārmaksu. Pirmkārt, eksperts ierosināja izmantot empīrisku metodi pārmaksas aplēšanai. Eksperta ierosinātā pieeja tika apspriesta rakstiski un mutvārdu uzklausīšanā, pirms tiesā tika pieņemts lēmums par to, kādu pieeju piemērot.

Tad tika piemērota izvēlētā metode un tika aprēķinātas pārmaksas. Aprēķinos izmantotie dati tika iesniegti tiesai un pusēm.

Visbeidzot, tika veikta robustuma pārbaude, kuras ietvaros pusēm tika dota iespēja sniegt piezīmes un uzdot jautājumus. Šīs piezīmes tika ņemtas vērā galīgajā novērtējumā, kas tika iesniegts tiesai. Galīgajā novērtējumā tika ņemta vērā arī aplēsto rezultātu ticamība, aplēstās ietekmes robustums un pamatā esošo datu kvalitāte.

| 83. | Ja ekonomikas ekspertiem, kuri pārstāv puses, ir pretēji viedokļi par to, kuru pieeju izmantot, lai aplēstu pārnešanu, valsts tiesa var lūgt valsts konkurences iestādes atzinumu par to, kuru metodi izmantot (73). Turklāt, lai novērtētu pārnešanas apmēru, valsts tiesa principā var paļauties arī uz informāciju, kas iekļauta konkurences iestādes pieņemtā lēmumā, piemēram, par sākotnējo pārmaksu (74). |
| --- | --- |

83.

5.   AR PĀRNEŠANU SAISTĪTĀS IETEKMES UZ CENĀM KVANTIFICĒŠANA UN APLĒŠANA

| 84. | Aplēšot ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām, valstu tiesas var izmantot dažādu veidu ekonomiskās kvantificēšanas pieejas, jo īpaši salīdzināšanas pieejas, kā arī pārnešanas apmēra pieeju (75) vai simulācijas pieeju. Šīs pieejas, kas aprakstītas šajā nodaļā, pārnešanas ietekmes aplēšanā balstās uz kvantitatīviem datiem. Daudzos gadījumos tiesa var secināt, ka pārnešanas ietekmes aplēšanā ir noderīgi novērtēt arī kvalitatīvus pierādījumus, piemēram, iekšējus dokumentus vai liecinieku sniegtos mutiskos pierādījumus. Šādu kvalitatīvo pierādījumu pieejamībai var būt svarīga nozīme, kad tiesa lemj par to, vai puse nolūkā izpildīt piemērojamajos tiesību aktos paredzēto pierādījumu standartu var izmantot kādu no paņēmieniem, un, ja var, tad kuru no tiem (76). |
| --- | --- |

84.

5.1.   Salīdzināšanas metodes

| 85. | Ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām dažādos piegādes ķēdes posmos var aprēķināt, tieši aplēšot cenu pieaugumu vai peļņas izmaiņas sākotnējās pārmaksas ietekmē. Novērtējot, vai tiešais pircējs ir pārnesis pārmaksu, ar šo metodi to cenu, kuru tiešais pircējs noteicis pārkāpuma periodā, salīdzina ar salīdzināmajā(-os) tirgū(-os) noteikto cenu. |
| --- | --- |

85.

| 86. | Aplēšot ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām, tiesa var aplēst starpības starp konstatētajām un hipotētiskajām cenām vai peļņas normām (77), izmantojot tās pašas salīdzināšanas metodes, kas izmantotas sākotnējās pārmaksas aprēķināšanai. Pamatprincipi, uz kuriem balstās šīs metodes, ir sīki aprakstīti Praktiskajā rokasgrāmatā, savukārt plašāki norādījumi par šo metožu piemērošanu pārnešanas kontekstā ir sniegti turpmākajās iedaļās. |
| --- | --- |

86.

| 87. | Salīdzināšanas metožu priekšrocība ir tā, ka tajās tiek izmantoti reāli dati, kas ir konstatēti tajā pašā vai līdzīgā tirgū (78). To pamatā ir pieņēmums, ka salīdzināmo scenāriju var uzskatīt par tādu, kas reprezentē bezpārkāpuma scenāriju. Eiropas konkurences iestādes ir atzinušas un izmantojušas šīs metodes, lai veiktu analīzes, kas pēc būtības ir līdzīgas pārnešanas aplēšanai, piemēram, veicot konkurences politikas ex post izvērtējumu (79). |
| --- | --- |

87.

| 88. | Izmantojot salīdzināšanas metodi, vislabāk būtu salīdzināt cenu vai peļņas normu pārkāpuma periodā ar tieši to pašu tirgu scenārijā bez pārkāpuma. Tomēr, protams, nav iespējams precīzi zināt, kā būtu attīstījies tirgus, ja pārkāpums nebūtu izdarīts. Piemēram, ir iespējams, ka svarīgiem faktoriem, kas ietekmē tiešā pircēja noteiktās cenas, piemēram, citu resursu pieprasījuma vai cenu izmaiņām, nebūtu līdzīgas ietekmes uz cenām pārkāpuma periodā un hipotētiskajā scenārijā. |
| --- | --- |

88.

| 89. | Ir būtiski šos faktorus paturēt prātā, izvērtējot, vai konkrēts salīdzināmais tirgus ir piemērots, lai to izmantotu hipotētiskajā scenārijā. Kā plašāk paskaidrots 5.1.1. iedaļā, ir pieejami dažādi paņēmieni, ko var izmantot, lai ņemtu vērā atšķirības starp tirgu, ko ietekmējis pārkāpums, un salīdzināmajiem tirgiem. Tas, vai līdzība starp tirgu, kurā izdarīts pārkāpums, un salīdzināmajiem tirgiem ir uzskatāma par pietiekamu, lai šāda salīdzinājuma rezultātus varētu izmantot pārnešanas aplēšanai, ir atkarīgs no valstu tiesību sistēmām (80). |
| --- | --- |

89.

5.1.1.   Pieejas

| 90. | Ja pārnešanas ietekmes aplēšanai izmanto salīdzināšanas metodi, cenu, ko tiešais vai netiešais pircējs noteicis pārkāpuma periodā, salīdzina ar scenāriju, kurā pārkāpums nav izdarīts, jeb hipotētisko scenāriju. Hipotētisko scenāriju var noteikt, pamatojoties uz (81):






  — | cenas vai peļņas normas datiem par konkrēto tirgu pirms un/vai pēc pārkāpuma; šo pieeju parasti dēvē par pieeju “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam”, |
| --- | --- | --- |

90.

—

cenas vai peļņas normas datiem par konkrēto tirgu pirms un/vai pēc pārkāpuma; šo pieeju parasti dēvē par pieeju “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam”,

| — | datiem, kas attiecas uz to pašu (produktu) tirgu, bet citā ģeogrāfiskajā teritorijā, vai citu produktu tirgu, ko uzskata par tādu, kas attīstās līdzīgi kā tirgus, kurā darbojas tiešais vai netiešais pircējs; šo pieeju parasti dēvē par transversālo pieeju, vai |
| --- | --- |

—

datiem, kas attiecas uz to pašu (produktu) tirgu, bet citā ģeogrāfiskajā teritorijā, vai citu produktu tirgu, ko uzskata par tādu, kas attīstās līdzīgi kā tirgus, kurā darbojas tiešais vai netiešais pircējs; šo pieeju parasti dēvē par transversālo pieeju, vai

| — | salīdzināšanas laikā un tirgu salīdzināšanas apvienojumu; šo pieeju parasti dēvē par pieeju “atšķirību atšķirība”. |
| --- | --- |

—

salīdzināšanas laikā un tirgu salīdzināšanas apvienojumu; šo pieeju parasti dēvē par pieeju “atšķirību atšķirība”.

5.1.1.1.   Pieeja “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam”

| 91. | Pieeja, ko bieži izmanto sākotnējās pārmaksas aplēšanā, ir cenu salīdzināšana laikā vienā un tajā pašā tirgū, t. i., salīdzināšana pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam (atainota 5. ielaidumā) (82). Pārnešanas aplēšanai izmantojot šo pieeju, salīdzināmais tirgus ir tieši tas pats produktu tirgus kā tirgus, kurā tiešais vai netiešais pircējs darbojās, kad tika izdarīts pārkāpums, bet tas tiek analizēts dažādos laikos. Pamatpieņēmums ir tāds, ka attiecīgais produktu tirgus bezpārkāpuma periodā ir labs tuvinājums hipotētiskajam scenārijam, t. i., situācijai, kāda produktu tirgū būtu bijusi, ja pārkāpuma periodā pārkāpums nebūtu bijis izdarīts. Šis pieņēmums var būt kļūdains, jo praksē nav tāda salīdzināmā tirgus, kurā būtu papildu elements attiecībā uz ģeogrāfisko vai produktu aspektu, kurš ļautu nodalīt pārkāpuma radīto ietekmi. |
| --- | --- |

91.

5. ielaidums

Pieejas “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam” ilustrēts piemērs (83)

| Vadu instalāciju cena |
| --- |

Vadu instalāciju cena

| 92. | Piemērā, kas atainots 5. ielaidumā, tiek pieņemts, ka vara nozarē cenas tika nelikumīgi fiksētas piecus gadus no 2005. gada līdz 2010. gadam. Šajā periodā (84) sākotnējā pārmaksa tika pārnesta uz automobiļu ražotāju C. Piemērojot šo metodi, cena, ko automobiļu ražotājs maksāja pārkāpuma periodā, tiek salīdzināta ar cenu, ko šis automobiļu ražotājs maksāja periodā, ko neietekmēja pārkāpums un pārnešana, piemēram, 2003. un 2004. gadā. Piemērs gadījumam, kurā prasītājs izmantoja šo pieeju, ir sniegts 8. ielaidumā. |
| --- | --- |

92.

5.1.1.2.   Transversālā pieeja

| 93. | Dažos gadījumos var būt sarežģīti noteikt cenu izmaiņas laika gaitā salīdzināmajā tirgū vai tirgū, kurā izdarīts pārkāpums. Šādā gadījumā var izmantot citu salīdzināšanas metodi, proti, metodi, kurā salīdzina dažādus ģeogrāfiskos tirgus. Šīs pieejas pamatpieņēmums ir tāds, ka otrs ģeogrāfiskais tirgus visos aspektos, izņemot pārkāpuma izdarīšanu, ir līdzīgs tirgum, kurā izdarīts pārkāpums. Arī šis pieņēmums var būt pārāk radikāls. |
| --- | --- |

93.

| 94. | Piemēram, kā atainots 6. ielaidumā, valsts tiesa var salīdzināt cenas, ko automobiļu ražotājs C1 pārkāpuma periodā maksāja 1. dalībvalstī (p1), un vidējo cenu, ko maksāja līdzīgi automobiļu ražotāji 2. dalībvalstī, t. i., citā ģeogrāfiskajā tirgū, ko neietekmēja pārkāpums (p2). Šo metodi dēvē par tirgu transversālu salīdzinājumu (85). |
| --- | --- |

94.

6. ielaidums

Transversālās pieejas piemērs

| Ja konstatē, ka p1 ir lielāka par p2, tas liecina par ietekmi uz cenām, ko 1. dalībvalstī izraisījusi pārnešana no vadu instalāciju piegādātāja B1 uz automobiļu ražotāju C1. Tādu pašu salīdzinājumu var veikt attiecībā uz citiem ekonomikas mainīgajiem lielumiem, piemēram, peļņas normām vai pārdošanas apjomiem. |
| --- |

Ja konstatē, ka p1 ir lielāka par p2, tas liecina par ietekmi uz cenām, ko 1. dalībvalstī izraisījusi pārnešana no vadu instalāciju piegādātāja B1 uz automobiļu ražotāju C1. Tādu pašu salīdzinājumu var veikt attiecībā uz citiem ekonomikas mainīgajiem lielumiem, piemēram, peļņas normām vai pārdošanas apjomiem.

5.1.1.3.   Pieeja “atšķirību atšķirība”

| 95. | No ekonomiskā viedokļa visprecīzākā no salīdzināšanas metodēm ir metode, kurā pieeju “pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam” apvieno ar transversālo pieeju. Tā ir pieeja “atšķirību atšķirība” (86). Tā konkrētā periodā aplūko attiecīgā ekonomikas mainīgā lieluma attīstību tirgū, ko ietekmēja pārnešana (atšķirības laikā tirgū, kur notikusi pārnešana), un salīdzina to ar tā paša mainīgā lieluma attīstību tajā pašā periodā neietekmētā salīdzināmajā tirgū (piemēram, citā ģeogrāfiskajā tirgū). |
| --- | --- |

95.

| 96. | Pieeja “atšķirību atšķirība” ir atainota 7. ielaidumā. |
| --- | --- |

96.

7. ielaidums

Pieejas “atšķirību atšķirība” ilustrācija

| |
| --- |

| 97. | Par pamatu izmantojot 5. un 6. ielaidumu, pieņem, ka automobiļu ražotājs C1 1. dalībvalstī (netiešais pircējs) pieprasa zaudējumu atlīdzību no vara ražotāja A1 (pārkāpēja). Kā paskaidrots 8. punktā, kaitējumu, kas radīts C1, izraisa pārmaksas pārnešana no vadu instalāciju piegādātāja B1. Izmantojot pieeju “atšķirību atšķirība”, būtu jānovērtē izmaiņas cenā, ko automobiļu ražotājs C1 1. dalībvalstī (tirgū, kurā ir ar pārnešanu saistīta ietekme uz cenām) maksāja konkrētā periodā, un jāsalīdzina tās ar izmaiņām cenā, ko maksā automobiļu ražotājs C2 2. dalībvalstī (kuru nav ietekmējis pārkāpums un kurā tāpēc nav ar pārnešanu saistītas ietekmes uz cenām) tajā pašā periodā. Salīdzinājums parāda laika gaitā vērojamo atšķirību starp šīm abām atšķirībām. Tādējādi tiek iegūta aplēse par izmaiņām cenā, ko maksāja automobiļu ražotājs, izslēdzot visus tos faktorus, kas vienādi ietekmēja tirgu 1. un 2. dalībvalstī. Tādējādi šī metode izdala ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām no citas tādas ietekmes uz vadu instalāciju cenu, kas kopīga abiem tirgiem. |
| --- | --- |

97.

| 98. | Šo metodi var precīzāk ilustrēt ar piemēru, kas balstās uz 6. un 7. ielaidumu. Pieņemsim, ka salīdzināšana pirms pārkāpuma, tā laikā un pēc tam laikposmā no 2005. gada līdz 2010. gadam 1. dalībvalstī (kur tika izdarīts pārkāpums un notika pārnešana) atklāj, ka vadu instalācijas vienības cena pieauga par 100 EUR. Analizējot neietekmēto tirgu 2. dalībvalstī tajā pašā periodā, tiek konstatēts, ka vadu instalāciju vienības cena paaugstinājās tikai par 10 EUR, jo palielinājās cita resursa, proti, plastmasas, cena. Pieņemot, ka lielākas šā resursa (plastmasas) izmaksas skāra arī 1. dalībvalsti, un ja visi pārējie apstākļi ir tādi paši, cenu paaugstinājumu, ko izraisījusi pārnešanas ietekme, raksturotu dažādo vadu instalāciju cenu izmaiņu salīdzinājums 1. un 2. dalībvalstī. Šajā piemērā tie būtu 90 EUR. |
| --- | --- |

98.

| 99. | Tādējādi būtiska pieejas “atšķirību atšķirība” priekšrocība ir tā, ka ar to var izfiltrēt izmaiņas, kas nav saistītas ar pārnešanas izraisīto ietekmi uz cenām, kura izpaudās tajā pašā periodā, kad notika pārnešana. Tomēr tās pamatā ir pieņēmums, ka citi faktori – iepriekš minētajā piemērā tā ir plastmasas cena – tirgus ietekmē līdzīgi. Ja tā nav, paņēmienu “atšķirību atšķirība” var būt nepieciešams piemērot ekonometriski. Šādu paņēmienu piemērošana ir sīkāk aprakstīta 5.1.2. iedaļā. |
| --- | --- |

99.

5.1.2.   Salīdzināšanas pieeju praktiskā piemērošana

| 100. | Lai aplēstu ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām, ir pieejami dažādi paņēmieni, kas balstās uz salīdzināšanas pieeju. Daži faktori, piemēram, iepriekšējā piemērā minētais izejmateriālu cenu paaugstinājums, var ietekmēt tikai salīdzināmo tirgu vai tikai tirgu, ko ir ietekmējusi pārnešana. Kā paskaidrots iepriekš, konstatētajos datos ir jāveic korekcijas, lai ņemtu vērā šādu ietekmi. Tās var būt vienkāršas datu korekcijas gadījumos, kad ietekmējošo faktoru un tā ietekmi ir salīdzinoši viegli ņemt vērā. |
| --- | --- |

100.

| 101. | Dažos gadījumos, kad to ļauj datu pieejamība un kvalitāte, salīdzināmo datu korekcijas var veikt ar ekonometriskiem paņēmieniem, īpaši izmantojot regresijas analīzi. Regresijas analīze ir statistikas paņēmiens, kas palīdz analizēt ekonomikas mainīgo lielumu attiecību sakarības. |
| --- | --- |

101.

| 102. | Regresijas analīzē izvērtē vairākus novērotos datus attiecībā uz aplūkojamo mainīgo lielumu un iespējamajiem ietekmējošajiem mainīgajiem lielumiem. Konstatētās attiecības parasti izsaka kā vienādojumu. Šis vienādojums ļauj aplēst ietekmējošo mainīgo lielumu ietekmi uz aplūkojamo mainīgo lielumu un nodalīt to no pārkāpuma ietekmes. Pamatojoties uz regresijas analīzi, var aplēst, cik cieša ir attiecīgo mainīgo lielumu korelācija, kas dažos gadījumos var liecināt par viena mainīgā lieluma cēlonisko ietekmi uz citu mainīgo lielumu (87). |
| --- | --- |

102.

| 103. | Dažādie salīdzināmo datu koriģēšanas paņēmieni ir sīkāk aprakstīti Praktiskajā rokasgrāmatā (88). Praktiskajā rokasgrāmatā ar piemēru un ilustrāciju palīdzību ir sniegtas norādes par jēdzieniem, pieejām un nosacījumiem dažādo paņēmienu piemērošanai. Tā būtu jāizmanto par pamatu jautājumos, kas saistīti ar pieejām, ko var izmantot salīdzināšanas metožu piemērošanai. |
| --- | --- |

103.

| 104. | Tiesai būtu jāapzinās, ka regresijas analīzes izmantošana var palielināt zaudējumu aplēses precizitātes pakāpi un tādējādi var palīdzēt izpildīt prasīto pierādīšanas standartu (89). Valstu tiesas jau ir skatījušas jautājumu par tādu statistisko pierādījumu kā regresijas analīzes datu pierādījuma spēku lietās, kurās noteikts atlīdzināt zaudējumus (90). |
| --- | --- |

104.

| 105. | Parasti statistisko pierādījumu pierādījuma spēks ir atkarīgs no spējas novērst tā dēvēto 1. tipa kļūdu risku, t. i., pārnešanas konstatēšanu gadījumā, kad tādas faktiski nav, un tā dēvēto 2. tipa kļūdu risku, t. i., pārnešanas neesības konstatēšanu situācijā, kad tā reāli pastāv. Lai novērstu šos riskus, statistikas modelī var izmantot statistiskā nozīmīguma un statistiskās jaudas koncepciju. Statistiskā nozīmīguma koncepcija paredz noteikt augstu robežu, pie kuras var uzskatīt, ka pārnešanas ietekme pastāv. Plaši izmantota pieeja ir noteikt piecu procentu risku 1. tipa kļūdai, izmantojot tā dēvēto 95 procentu ticamības intervālu (91). Tomēr regresijas modeļi var samazināt arī 2. tipa kļūdu risku (92). Konkrētā pārnešanas aplēšu gadījumā tiesas ziņā ir izlemt, vai regresijas modelis, kas tai iesniegts, novērš 1. un 2. tipa kļūdas tādā mērā, lai šim modelim būtu pierādījuma spēks. |
| --- | --- |

105.

| 106. | To, cik svarīgi var būt koriģēt salīdzināmos datus, izmantojot tādus kvantitatīvus paņēmienus kā regresijas analīzi, var ilustrēt, piemēram, ar Vācijas tiesas spriedumu, kas aprakstīts 8. ielaidumā. |
| --- | --- |

106.

8. ielaidums

Vācijas automobiļu stikla lieta (93)

| Prasītājs šajā zaudējumu atlīdzināšanas prasībā bija automobiļu stikla ražotāju karteļa dalībnieku netiešais pircējs. Karteļa dalībnieki pārkāpa LESD 101. pantu, un 2008. gadā Eiropas Komisija tiem piemēroja sodu.
  Prasītāju eksperti veica cenu izmaiņu analīzi pirms karteļa perioda, tā laikā un pēc tam. Netika veikta ne regresijas, ne korelācijas analīze; eksperti centās noskaidrot saikni starp automobiļu stikla (karteļa produkts) cenu un aizstājēju automobiļu stikla cenu, balstoties tikai uz cenu attīstību.
  Tomēr tiesa uzskatīja, ka šī analīze pietiekami nepierāda tiešu cēloņsakarību starp abu iepriekš minēto produktu cenām. Iemesls tam jo īpaši bija dati, kas izmantoti prasītāju ekspertu analīzē, un fakts, ka analīzē nebija pienācīgi ņemta vērā cita ietekme uz cenām, nedz arī tirgus tendences. Lai noraidītu argumentus par pārnešanu, tiesa ņēma vērā arī tirgus apstākļus konkrētajā lietā. |
| --- |

Prasītājs šajā zaudējumu atlīdzināšanas prasībā bija automobiļu stikla ražotāju karteļa dalībnieku netiešais pircējs. Karteļa dalībnieki pārkāpa LESD 101. pantu, un 2008. gadā Eiropas Komisija tiem piemēroja sodu.

Prasītāju eksperti veica cenu izmaiņu analīzi pirms karteļa perioda, tā laikā un pēc tam. Netika veikta ne regresijas, ne korelācijas analīze; eksperti centās noskaidrot saikni starp automobiļu stikla (karteļa produkts) cenu un aizstājēju automobiļu stikla cenu, balstoties tikai uz cenu attīstību.

Tomēr tiesa uzskatīja, ka šī analīze pietiekami nepierāda tiešu cēloņsakarību starp abu iepriekš minēto produktu cenām. Iemesls tam jo īpaši bija dati, kas izmantoti prasītāju ekspertu analīzē, un fakts, ka analīzē nebija pienācīgi ņemta vērā cita ietekme uz cenām, nedz arī tirgus tendences. Lai noraidītu argumentus par pārnešanu, tiesa ņēma vērā arī tirgus apstākļus konkrētajā lietā.

| 107. | Tomēr paņēmieni, kuru pamatā ir ekonometriskā analīze, dažos gadījumos var radīt būtiskas izmaksas. Šādos gadījumos tiesa var uzskatīt par pietiekamu aplēst pārnešanas apmēru, vienlaikus novērtējot kvantitatīvos datus (neizmantojot regresijas analīzi) un ņemot vērā kvalitatīvos pierādījumus. Kvalitatīvo pierādījumu (piemēram, tiešo pārnešanas pierādījumu) izvērtēšana tiesai var noderēt vairākumā gadījumu, arī tad, kad tiek izmantotas kvantitatīvās metodes, kas aprakstītas šajā iedaļā. |
| --- | --- |

107.

| 108. | Ja pārnešanu aplēš, pamatojoties uz kvalitatīvajiem pierādījumiem, īpaši noderīgi var būt uzņēmuma iekšējie dokumenti, kas raksturo uzņēmuma cenu noteikšanas politiku. Vērtējot iekšējos dokumentus, tiesai būtu jāapzinās, ka uzņēmumi dažādās nozarēs vai pat vienā un tajā pašā nozarē var īstenot atšķirīgu cenu noteikšanas politiku. Dažos gadījumos uzņēmumam var būt skaidra politika vai iedibināta prakse, pēc kuras nosaka cenu izmaņas, kas izriet no konkrētām izmaksu izmaiņām. Piemēram, dažos gadījumos pircēji var cenu korekcijas piesaistīt izmaiņām konkrētos rādītājos, piemēram, patēriņa cenu rādītājos, uz kuriem pārkāpēju pret konkurenci vērstā rīcība neatstāj nekādu ietekmi. Citos gadījumos pircēji var tiekties uz konkrētiem darbības rezultatīvajiem rādītājiem, piemēram, piemērot konkrētu maržu, nosakot cenas produktiem, kurus tie piegādā. Principā pirmās minētās politikas gadījumā iespējams, ka pārnešana netiks konstatēta, savukārt otrās politikas gadījumā pircējs izmaksu izmaiņas, visticamāk, pārnesīs. |
| --- | --- |

108.

| 109. | Turklāt, vērtējot cenu noteikšanas politiku, tiesai būtu jāņem vērā arī tas, vai attiecīgā uzņēmuma cenu noteikšanas politika ir faktiski ieviesta, piemēram, aplūkojot datus par cenām, lai noteiktu, vai tās atbilst konkrētajai cenu noteikšanas politikai. |
| --- | --- |

109.

| 110. | Turpmāk sniegti piemēri lietām, kurās valstu tiesas ir ņēmušas vērā kvalitatīvos pierādījumus. |
| --- | --- |

110.

9. ielaidums

Pārnešanas aplēšana, pamatojoties uz kvalitatīvajiem pierādījumiem – Cheminova (2015. gads) (94)

| Šajā spriedumā tiesa konstatēja, ka pesticīdu ražotājs bija pārnesis 50 % no sākotnējās pārmaksas uz netiešajiem klientiem. Šāds konstatējums tika izdarīts, pamatojoties uz ekonomikas teoriju. Šajā gadījumā tiesa varēja izmantot publiski pieejamus tirgus pētījumus, kas tirgu, kurā darbojās tiešais klients, raksturo kā monopola tirgu. Ziņojumā, ko iesniedza tiešais klients, bija apgalvots, ka faktiski tirgus būtu jāraksturo kā konkurējošs, nevis monopoltirgus. Tiešais klients cita starpā apgalvoja, ka tirgū konkurē daudzi produkti un ka pieticīgās tirgus daļas liecina par konkurējošu tirgu. Tomēr, ņemot vērā konkrētās lietas apstākļus, tiesa šai pieejai nepiekrita. |
| --- |

Šajā spriedumā tiesa konstatēja, ka pesticīdu ražotājs bija pārnesis 50 % no sākotnējās pārmaksas uz netiešajiem klientiem. Šāds konstatējums tika izdarīts, pamatojoties uz ekonomikas teoriju. Šajā gadījumā tiesa varēja izmantot publiski pieejamus tirgus pētījumus, kas tirgu, kurā darbojās tiešais klients, raksturo kā monopola tirgu. Ziņojumā, ko iesniedza tiešais klients, bija apgalvots, ka faktiski tirgus būtu jāraksturo kā konkurējošs, nevis monopoltirgus. Tiešais klients cita starpā apgalvoja, ka tirgū konkurē daudzi produkti un ka pieticīgās tirgus daļas liecina par konkurējošu tirgu. Tomēr, ņemot vērā konkrētās lietas apstākļus, tiesa šai pieejai nepiekrita.

10. ielaidums

Pārnešanas aplēšana, pamatojoties uz kvalitatīvajiem pierādījumiem – DOUX Aliments (2014. gads) (95)

| Šajā spriedumā tiesa konstatēja, ka prasītājs ir pierādījis pārnešanas neesību. Šajā gadījumā pārmaksa attiecās uz lizīnu, ko izmanto vistu audzēšanā. Tiesa konstatēja, ka lizīns veido tikai vienu procentu no vistu audzēšanas izmaksām. Nelielais izmaksu pieaugums nebija pietiekams pierādījums, lai pārliecinātu tiesu par to, ka tas varētu izraisīt vistu cenu pieaugumu. Tiesa secināja, ka cenas reaģēja uz citiem faktoriem, piemēram, konkurenci ar citiem gaļas produktiem un pircēja varu. Secinot, ka pārmaksa netika pārnesta uz netiešajiem mazumtirgotājiem, tiesa atsaucās uz faktu, ka vistas tiek pārdotas starptautiskā un konkurējošā tirgū un ka pārtikas produktu mazumtirdzniecības ķēdēm ir liela pircēja vara. |
| --- |

Šajā spriedumā tiesa konstatēja, ka prasītājs ir pierādījis pārnešanas neesību. Šajā gadījumā pārmaksa attiecās uz lizīnu, ko izmanto vistu audzēšanā. Tiesa konstatēja, ka lizīns veido tikai vienu procentu no vistu audzēšanas izmaksām. Nelielais izmaksu pieaugums nebija pietiekams pierādījums, lai pārliecinātu tiesu par to, ka tas varētu izraisīt vistu cenu pieaugumu. Tiesa secināja, ka cenas reaģēja uz citiem faktoriem, piemēram, konkurenci ar citiem gaļas produktiem un pircēja varu. Secinot, ka pārmaksa netika pārnesta uz netiešajiem mazumtirgotājiem, tiesa atsaucās uz faktu, ka vistas tiek pārdotas starptautiskā un konkurējošā tirgū un ka pārtikas produktu mazumtirdzniecības ķēdēm ir liela pircēja vara.

| 111. | Pārmaksas aplēšanā piemērojot salīdzināšanas metodes, tiesas dažkārt ir izmantojušas arī tā dēvēto drošības diskontu. Proti, tās ir koriģējušas summu tā, lai būtu pietiekami ņemta vērā uz novēroto datu pamata veiktās aplēses nenoteiktība (96). Ja nav iespējams veikt ekonometrisko analīzi, šo pieeju var izmantot arī pārnešanas aplēšanai. Šīs pieejas mērķis ir izslēgt citu iespējamo faktoru, piemēram, netiešā klienta piedāvātās cenas, ietekmi uz aplūkojamo mainīgo lielumu. |
| --- | --- |

111.

5.1.3.   Problēmas

| 112. | Aplēšot ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām, tiesa var jo īpaši izmantot paņēmienus, ar kuriem pēc iespējas tiek izslēgti faktori, kas nav saistīti ar pārkāpumu. Tāds paņēmiens ir metode “atšķirību atšķirība”. Tam ir vajadzīga informācija vai dati no salīdzināma tirgus (piemēram, cita ģeogrāfiskā tirgus) un laikrindu dati no tirgus, ko ir ietekmējusi pārnešana. Tomēr tiesai būtu jāapzinās, ka ir iespējamas problēmas, kas var ietekmēt salīdzināšanas metožu derīgumu. |
| --- | --- |

112.

| 113. | Ideālā gadījumā salīdzināmais tirgus ir līdzīgs tirgum, kurā ir izdarīts pārkāpums, bet kuru pašu nav ietekmējis pārkāpums. Tomēr bieži vien pircēji katrā no tirgiem izmanto tos pašu resursus. Šādā gadījumā var būt grūti piemeklēt neietekmētu salīdzināmo tirgu. Proti, ja pārkāpuma iedarbība aptver plašu ģeogrāfisko teritoriju, iespējams, ka produkti, kuri ir līdzīgi aplūkojamam produktam un kuros ir izmantots tas pats resurss, arī varētu būt ietekmēti. Tas var apgrūtināt piemērota salīdzināmā tirgus piemeklēšanu. |
| --- | --- |

113.

| 114. | Citos gadījumos sākotnējā pārmaksa salīdzināmo tirgu var būt ietekmējusi netieši. 6. ielaiduma stilizētajā vara karteļa piemērā vadu instalāciju piegādātājs B1 iegādājas varu no pārkāpēja A1. Lai gan vadu instalāciju piegādātājs B2 salīdzināmajā tirgū neiegādājas resursus no pārkāpēja A1, vadu instalāciju piegādātāji B2 un B1 var būt konkurenti tā paša ģeogrāfiskā tirgus lejupējos posmos. Tas nozīmē, ka gadījumā, ja vadu instalāciju piegādātājs B1 paaugstina cenas, reaģējot uz sākotnējo pārkāpumu, cenas var paaugstināt arī tā konkurenti. Šajā gadījumā cenu, ko piedāvā vadu instalāciju piegādātājs B2, šis pārkāpums var būt ietekmējis netieši, un tāpēc tā nebūtu piemērots salīdzināmais lielums (97). |
| --- | --- |

114.

| 115. | Saistībā ar salīdzinājumu laikā problēma varētu būt pietiekami precīzi noteikt periodu, kurā tirgu ietekmējis konkrēts pārkāpums. Puses var iesniegt konkurences iestādes pieņemtu lēmumu, kurā ir norādīts pārkāpuma periods, t. i., datumi, kurā pārkāpums sākās un kurā tas beidzās. Tomēr šis periods var neatbilst periodam, kurā pārkāpums reāli ietekmēja tirgu. Ir arī svarīgi norādīt, ka datumu noteikšana attiecībā uz pārkāpuma periodu vai periodu, kurā tirgus bija ietekmēts, var būtiski ietekmēt analīzes iznākumu. Reāli pārkāpuma ietekme var neaprobežoties ar lēmumā norādīto periodu (98). No vienas puses, konkurences iestādes noteiktais sākuma datums var būt pēc tam, kad faktiski sākās pārkāpums, piemēram, tāpēc, ka nav uzticamu pierādījumu (99). No otras puses, norādītais pārkāpuma beigu datums var būt pirms faktiskā pārkāpuma beigu datuma. |
| --- | --- |

115.

| 116. | Arī pārkāpuma ietekme var neaprobežoties ar pārkāpuma periodu. Ir iespējams, ka pārkāpums ietekmēs attiecīgo tirgu pat pēc tam, kad būs izbeigta ES konkurences tiesībās aizliegtā rīcība. Proti, tā var būt oligopola tirgu gadījumā, ja pārkāpuma periodā savāktā informācija konkrētiem produkta piegādātājiem ļauj pēc pārkāpuma beigām ilgstoši veikt darbības, kas vērstas uz pārdošanu par cenu, kura ir augstāka par konkurējošo cenu, t. i., cenu, kas tiktu iekasēta, ja pārkāpums nebūtu izdarīts (neīstenojot ES konkurences tiesībās aizliegtu praksi) (100). |
| --- | --- |

116.

| 117. | Salīdzinājumu būtiski var ietekmēt arī iespēja, ka pircēji dažādos piegādes ķēdes līmeņos var aizkavēt pārmaksas pārnešanu (101). Šo situāciju var ilustrēt ar 1. ielaidumā sniegto piemēru. Pieņemsim, ka automobiļu ražotājs C katru gadu vienojas par cenām ar vadu instalāciju piegādātāju B. Vadu instalāciju piegādātājs B pārskata cenas tikai vienu reizi gadā pēc tam, kad ir pabeigtas sarunas ar automobiļu ražotāju C. Ja kartelis, kas nosaka cenas vara tirgū, tiek izveidots tikai pēc tam, kad ir pabeigtas vara instalāciju piegādātāja un automobiļu ražotāja sarunas, vienīgā iespēja vadu instalāciju piegādātājam pārnest vara cenas paaugstinājumu uz paša cenu ir tad, kad notiek nākamā gada sarunas. |
| --- | --- |

117.

| 118. | Tādējādi aizkavēta pārnešana uz piegādes ķēdes lejupējiem posmiem var radīt problēmas, lemjot par attiecīgo periodu cenu salīdzināšanai pārkāpuma periodā un pirms tā vai pārkāpuma periodā un pēc tā (vai abos periodos). Tiesa var pielāgot analīzi, ņemot vērā konkrētā gadījuma veidu, piemēram, analizējot pušu cenu noteikšanas politiku, un, pamatojoties uz to, pieņemt zināmu nobīdi laikā, kad tā analizē cenu attīstību dažādos piegādes ķēdes līmeņos. |
| --- | --- |

118.

| 119. | Regresijas analīzes izmantošana salīdzināšanas pieejā var palielināt pārnešanas ietekmes aplēses precizitāti. Tiesai būtu jāapzinās, ka šādu veidu regresijas modeļi nodrošina pārnešanas ietekmes tiešu aplēsi, tomēr tie neļauj skaitliski noteikt apmēru, kādā šo ietekmi ir veicinājis katrs no 3. iedaļā minētajiem teorētiskajiem faktoriem, kas var ietekmēt pārnešanu (piemēram, resursu izmaksu veids un produkta pieprasījuma veids). Regresijas analīzes izmantošanas priekšrocība ir tāda, ka ar to ir mazāka varbūtība izdarīt kļūdainus pieņēmumus saistībā ar ekonomikas teoriju. Lai gan pārnešanas ietekmes aplēšanai parasti nav nepieciešams šāds aplēstās pārnešanas ietekmes kvantitatīvs iedalījums pa faktoriem, var atzīmēt, ka faktoru kvantitatīvu sadalījumu var noteikt, izmantojot 5.2.3. iedaļā aprakstītos paņēmienus. |
| --- | --- |

119.

5.2.   Citas metodes

5.2.1.   Pārnešanas apmēra pieeja

| 120. | Iepriekšējā iedaļā tika aplūkotas salīdzināšanas pieejas metodes un paņēmieni pārnešanas ietekmes uz cenām aplēšanai. Kopumā salīdzināšanas pieejai ir dodama priekšroka, ja tās īstenošana ir iespējama un samērīga. Tas ir tāpēc, ka šīs metodes nepārprotama priekšrocība ir iespēja aplēst pārnešanu, pamatojoties uz faktiskajām cenām, ko pārkāpuma periodā bija noteicis tiešais vai netiešais pircējs. Tomēr tās pielietojamību ietekmē tas, vai ir pieejami dati par šīm cenām, kā arī par cenām vienā vai vairākos salīdzināmajos tirgos. Daudzos gadījumos šāda informācija var nebūt pieejama. Ja tiesā nav iespējams iesniegt informāciju par faktiskajām cenām tirgū, kurā izdarīts pārkāpums, un cenām salīdzināmajā(-os) tirgū(-os), piemēram, ja tiesa konstatē, ka šādas informācijas izprasīšana ir nesamērīga salīdzinājumā ar attiecīgā prasījuma vērtību, pārnešanu var aplēst, pamatojoties uz citām metodēm, piemēram, pārnešanas apmēra metodi. |
| --- | --- |

120.

| 121. | Šo pārnešanas apmēra pieeju var īstenot, analizējot to, kā pirms vai pēc pārkāpuma perioda uzņēmuma izmaksu iepriekšējās izmaiņas ietekmēja tā cenas. Piemēram, 1. ielaidumā sniegtajā piemērā pārnešanas apmēru var aplēst, analizējot to, kā iepriekšējās vara izmaksu izmaiņas ir ietekmējušas vadu instalāciju cenu. Tādējādi, ja pēc vara izmaksu pieauguma par 10 EUR vadu instalāciju cena paaugstinās par 5 EUR, aplēstais pārnešanas apmērs ir 50 %. Lai aplēstu pārnešanu pārkāpuma periodā, tiesa var apvienot šo aplēsto pārnešanas apmēru ar informāciju par pārmaksu un noietu. |
| --- | --- |

121.

| 122. | Tomēr arī pārnešanas apmēra pieejai piemīt riski, un dažos gadījumos tā pat var sniegt maldinošus rezultātus. Tas ir tāpēc, ka, izmantojot šo pieeju pārnešanas aplēšanai, tiesa nevar noteikt ne to, vai pārmaksa ir faktiski pārnesta, ne to, vai ietekmētā resursa izmaksu izmaiņas atspoguļojas cenās lejupējos tirgos. Tāpēc tiesai ir ļoti svarīgi apzināties, ka pārnešanas apmēra pieeja pamatojas uz pieņēmumu, ka pārkāpuma periodā resursu izmaksu izmaiņas atspoguļojas cenās lejupējos tirgus posmos. Ja šis pieņēmums ir nepareizs, šī pieeja var sniegt maldinošas aplēses, proti, pārmaksas pārnešana var tikt konstatēta tur, kur tā faktiski nav notikusi. |
| --- | --- |

122.

| 123. | Izmantojot pārnešanas apmēra pieeju, tiesai parasti būtu jācenšas aplēst pārnešanu, pamatojoties uz to, kā ietekmētā resursa izmaksu izmaiņas iepriekš atspoguļojās cenās lejupējos tirgus posmos. Tomēr, ja šāda informācija nav pieejama, tiesa var izvērtēt citu pircēja robežizmaksu komponentu izmaiņas un analizēt to, kā šīs izmaksu izmaiņas ietekmē cenas lejupējos tirgus posmos. Hipotētiskajā gadījumā, kas aprakstīts 8. punktā un plašāk izvērsts un izskaidrots 78. un 98. punktā, tas nozīmē, ka tiesa varētu apsvērt iespēju veikt vadu instalāciju cenas un plastmasas izmaksu (ko nav ietekmējis pārkāpums) attiecības analīzi un aplēst pārnešanas apmēru, pamatojoties uz šo attiecību. |
| --- | --- |

123.

| 124. | Vairākumā gadījumu pārkāpums attiecas uz tāda resursa izmaksām, kas ir tikai viens no pircēja robežizmaksu komponentiem. Ja resursam, ko ietekmējis pārkāpums, ir pavisam neliels īpatsvars robežizmaksās, pircēja cenu datos būtu grūti atklāt pat būtisku šā resursa izmaksu pieaugumu, kaut arī tas pārnests pilnībā. Lai gan alternatīva pieeja varētu būt aplēst pārnešanas apmēru, pamatojoties uz nozīmīgāku resursu izmaksu izmaiņām, nevis tikai uz ietekmētā maznozīmīgākā resursa izmaksu izmaiņām, šādas pieejas trūkums ir pieņēmums, kas var būt pārspīlēts, proti, ka robežizmaksu pieauguma pārnešanas apmērs ir vienāds neatkarīgi no izmaksu pieauguma avota. Turklāt, ja ar salīdzināšanas metodi, t. i., uz faktisko cenu balstītu aplēsi, nekonstatē statistiski nozīmīgu pārnešanu, to var uzskatīt par pierādījumu hipotēzei, ka pārnešana faktiski nav notikusi. Proti, ar salīdzināšanas metodi izdarītais konstatējums, ka pārnešana nav notikusi, pats par sevi nav ne derīgs, ne pietiekams arguments, lai izmantotu pārnešanas apmēra metodi. |
| --- | --- |

124.

| 125. | Kā paskaidrots 1. pielikumā, ir arī pamatoti iemesli, kāpēc uzņēmumi varētu ne vienmēr pārnest mazas robežizmaksu izmaiņas, vismaz ne īstermiņā, bet savukārt pārnestu lielākas izmaksu izmaiņas. Tādējādi varētu nebūt pareizi pieņemt, ka pārnešanas apmērs būs vienāds dažādu resursa izmaksu izmaiņu gadījumā. Viens iespējamais izskaidrojums ir tāds, ka uzņēmumam var rasties tā dēvētās cenu korekciju izmaksas, un tāpēc tas var izvēlēties nogaidīt, līdz kopējais robežizmaksu pieaugums pārsniedz noteiktu vērtību, un tikai tad mainīt savas cenas. |
| --- | --- |

125.

| 126. | Vērtējot netiešos pārnešanas pierādījumus par pārnešanas izraisītām to izmaksu komponentu izmaiņām, kurus nav ietekmējusi pārmaksa, ir ieteicams ņemt vērā arī kvalitatīvos pierādījumus, kas var liecināt, ka konkrētajā gadījumā mazu izmaksu pieaugumu pārnešana notiek atbilstoši tiešā vai netiešā pircēja komercpraksei. |
| --- | --- |

126.

| 127. | Atsevišķos gadījumos informācija par cenām, ko pārkāpuma periodā noteicis tiešais pircējs, var būt pieejama tikai par minēto periodu. Arī šādos scenārijos pārnešanas apmēra pieeja var sniegt maldinošus rezultātus. Tas ir tāpēc, ka ar šo pieeju ar pārnešanu saistītā ietekme uz cenām tiktu apzināta, pamatojoties uz konkurences tiesību aktu pārkāpuma ietekmētā resursa izmaksu izmaiņām. Daudzos gadījums ir iespējams, ka pārkāpuma periodā tā resursa izmaksu izmaiņas, kuru ietekmējis konkurences tiesību aktu pārkāpums, ir ievērojami mazākas nekā pārkāpuma izraisītais izmaksu pieaugums. Kā paskaidrots iepriekš, mazi izmaksu pieaugumi var netikt pārnesti tādā pašā apmērā kā lielāki izmaksu pieaugumi, tāpēc, ja aplūko salīdzinoši nelielas izmaksu un cenu izmaiņas pārkāpuma periodā, pārnešanas ietekmes aplēse var būt neprecīza. |
| --- | --- |

127.

5.2.2.   Pārnešanas apmēra pieejas īstenošana praksē

| 128. | Pārnešanas apmēra pieejas piemērošanai ir vajadzīga informācija par sākotnējo pārmaksu un attiecīgo pārnešanas apmēru. Ja nav pieejama pārmaksas iepriekšēja aplēse, tiesa var izmantot Praktiskajā rokasgrāmatā minētos paņēmienus (102). |
| --- | --- |

128.

| 129. | Salīdzināšanas metodes priekšrocība ir tāda, ka tā ļauj konstruēt hipotētisku scenāriju. Kā norādīts 66. punktā, tādējādi mērķis ir nodalīt pārkāpuma ietekmi no citiem faktoriem, kas arī ietekmē cenas. Lai gan pārnešanas apmēra metode neļauj izmantot šo pieeju, tik un tā ir svarīgi izslēgt faktorus, kas nav saistīti ar pārkāpumu. Viena pieeja var būt izmantot kvantitatīvos paņēmienus, tādus kā regresijas analīzi (103). Piemēram, 1. ielaidumā sniegtajā piemērā tiesa var ņemt vērā analīzi par sakarību starp vadu instalāciju piegādātāja iekasētajām cenām un vadu instalāciju resursu izmaksu izmaiņām. Tomēr cenu lejupējos tirgus posmos var būt ietekmējuši arī citi faktori, piemēram, pieprasījuma svārstības, ar ko saskaras automobiļu ražotāji. Ja tiesa neņem vērā šādus papildu faktorus, aplēstais pārnešanas apmērs, visticamāk, būs patiesībai neatbilstošs. |
| --- | --- |

129.

| 130. | Regresijas analīzei parasti ir vajadzīgs liels datu apjoms par izmaksām un cenām. Tāpēc nolūkā aplēst pārnešanas apmēru tiesa var alternatīvi apsvērt, vai pamatotu pārnešanas apmēra aplēsi varētu sniegt no citiem avotiem iegūtas aplēses. Šādi citi avoti var būt, piemēram, pārnešanas apmērs, kas konstatēts citās lietās saistībā ar to pašu nozari vai citām nozarēm, akadēmiskie pētījumi, kas attiecas uz konkrēto nozari, vai liecinieku liecības. Šī ir īpaši lietderīga alternatīva, kad nav pieejami vajadzīgie dati vai kvantitatīvās metodes neiekļauj būtiskos kontroles faktorus. |
| --- | --- |

130.

| 131. | Tomēr ir svarīgi apzināties, ka uz citiem avotiem balstītām aplēsēm piemīt risks, ka var nebūt ņemti vērā faktori, kas ir būtiski pārnešanas apmēra noteikšanai attiecīgajā lietā. Jo īpaši varētu būt svarīgi ņemt vērā metodiku, kas ir citos avotos atrastās aplēses pamatā, un rezultāta jutīgumu pret iespējamām atšķirībām starp šo aplēsi un pārnešanas apmēru. Lai to izdarītu, tiesa var ņemt vērā attiecīgās ekonomikas teorijas atziņas, kas izskaidrotas 2.3. iedaļā un 1. pielikumā, piemēram, konkurences intensitāti. Ja ir pieejama tikai ierobežota informācija, piemēram, par dažādiem tirgus apstākļiem vai to, kā tika noteikts pārnešanas apmērs, pārnešanas apmēra metode var nebūt piemērota. |
| --- | --- |

131.

5.2.3.   Simulācijas pieeja

| 132. | Praktiskajā rokasgrāmatā ir arī aprakstīta tā dēvētā simulācijas pieeja kā vēl viens no veidiem, kā kvantificēt konkurences tiesību pārkāpuma izraisīto kaitējumu (104). Šo pieeju var izmantot arī, lai aplēstu ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām un apjomu. Tajā vienlaicīgi tiek ņemta vērā ar pārnešanu saistītā ietekme uz cenām un apjomu. Lai izmantotu šo metodi, ekonomikas ekspertam būs jāizstrādā konkurences modelis tajā izplatīšanas ķēdes posmā, kurā darbojas prasītājs, un jāsimulē attiecīgās pārmaksas ietekme uz prasītāja peļņu pārkāpuma periodā. Piemēram, ekonomikas eksperts var testēt, kā dažādi pieprasījuma līknes izliekumi var ietekmēt pārnešanas apmēru. Pamatojoties uz pieprasījuma un piedāvājuma specifikācijām, var aprēķināt attiecīgā tirgus līdzsvara cenas. Turklāt pēc tam ir iespējams izvērtēt, kā pārmaksa ietekmē šīs cenas. |
| --- | --- |

132.

| 133. | Ir svarīgi, lai tiesnesis apzinātos, ka šai pieejai ir vajadzīgi plaši dati par cenām un daudzumiem attiecīgajā tirgū. Turklāt tā ir balstīta uz pieņēmumiem par uzņēmumu un patērētāju uzvedību, kuri var būt pārspīlēti un kurus var būt grūti pārbaudīt. Tādējādi, piemērojot šo metodi, daudzos gadījumos var būt sarežģīti izpildīt piemērojamajos tiesību aktos prasīto pierādīšanas standartu. |
| --- | --- |

133.

6.   IETEKMES UZ APJOMU KVANTIFICĒŠANA UN APLĒŠANA

6.1.   Ievads

| 134. | Ja pastāv ar pārnešanu saistīta ietekme uz cenām, tas vismaz atbilstoši teorijai nozīmē, ka pastāv arī ietekme uz apjomu (105). Tādējādi, ja ņem vērā tikai ietekmi uz cenām, bet ne ietekmi uz apjomu, reālais kaitējums var tikt novērtēts pārāk zemu. Tāpēc, lai izvairītos no pārmērīgas vai nepietiekamas atlīdzināšanas, ietekmes uz apjomu aplēšanai ir tikpat svarīga nozīme kā ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām aplēšanai, ja vien pircējs pieprasa zaudējumu atlīdzināšanu par ietekmes uz apjomu dēļ negūto peļņu (106). |
| --- | --- |

134.

| 135. | Kā ilustrēts 11. ielaidumā, ietekme uz apjomu ir pārnešanas izraisītā pārdošanas apjoma samazinājuma dēļ negūtā peļņa, t. i., lielāku cenu dēļ tiek pārdots mazāks apjoms. Secīgajā pieejā, kas minēta 69. punktā, trešais posms pārmaksas izraisīto zaudējumu kvantificēšanā ir aplēst, cik liela ir ietekme uz apjomu. |
| --- | --- |

135.

11. ielaidums

Ietekme uz apjomu

| |
| --- |

| 136. | Ietekme uz apjomu ir q
  1 un q
  2 starpība. Laukums C attēlo pārdošanas apjoma samazināšanās dēļ zaudēto peļņu. To var kvantificēt, reizinot apjoma samazinājumu ar peļņas normu (p
  1-c
  1), ko pircējs būtu sasniedzis scenārijā bez pārnešanas, ja pārkāpums nebūtu izdarīts. |
| --- | --- |

136.

| 137. | Lai aplēstu ietekmi uz apjomu, ir jānovērtē divi faktori, proti, i) apjoma izmaiņas lielāku cenu dēļ un ii) hipotētiskā peļņas norma. Lai aplēstu šos faktorus, ir nepieciešami dati par parametriem, kas atšķiras no tiem, kuri nepieciešami, aplēšot ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām. Atkarībā no datu pieejamības var tikt izmantotas dažādas metodes. Aplēšot ietekmi uz apjomu, tiesa tāpat kā tad, kad tā aplēš ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām, var ņemt vērā tiešus kvalitatīvos pierādījumus (107). Šādu pierādījumu pieejamībai var būt svarīga nozīme, kad tiesa lemj, kuras no turpmāk sīkāk aprakstītajām metodēm ir izmantojamas konkrētā lietā. |
| --- | --- |

137.

| 138. | Līdz šim ietekmi uz apjomu valstu tiesas ir aplēsušas vien dažās lietās. Viens no piemēriem ir sniegts 12. ielaidumā. Šajā lietā tiesas iecelts ekonomikas eksperts ietekmes uz apjoma aplēšanai izmantoja gan kvalitatīvus, gan kvantitatīvus datus. |
| --- | --- |

138.

12. ielaidums

Ietekmes uz apjomu aplēšana – Cheminova (2015. gads) (108)

| Kā minēts 9. ielaidumā, šī lieta attiecās uz pesticīdu pārdošanu Dānijā. Tiesa secināja, ka tiešais pircējs pārnesa pusi no sākotnējās pārmaksas. Pamatojoties uz tiesas iecelta eksperta veiktu novērtējumu, tika aplēsta arī ietekme uz apjomu. Eksperts aplēsa ietekmi uz apjomu, hipotētisko peļņas normu reizinot ar noietu, kas netika realizēts pārnešanas dēļ.
  Lai aplēstu noietu, kas netika realizēts pārkāpuma periodā, eksperts izmantoja pārveidotu elastīguma pieejas versiju, kas plašāk izskaidrota 6.3. iedaļā. Tā kā kvantitatīvi dati par cenām un apjomu nebija pieejami, eksperts ieguva elastīguma vērtību, aprēķinot 23 pesticīdu tirgus pētījumos konstatēto elastīgumu vidējo lielumu. Hipotētisko peļņas normu eksperts aplēsa, koriģējot pārkāpuma periodā sasniegto peļņas normu. Pamatojoties uz iegūto rezultātu, tiesa secināja, ka ietekmes uz apjomu dēļ radušies zaudējumi veidoja 20 procentus no pārmaksas summas. |
| --- |

Kā minēts 9. ielaidumā, šī lieta attiecās uz pesticīdu pārdošanu Dānijā. Tiesa secināja, ka tiešais pircējs pārnesa pusi no sākotnējās pārmaksas. Pamatojoties uz tiesas iecelta eksperta veiktu novērtējumu, tika aplēsta arī ietekme uz apjomu. Eksperts aplēsa ietekmi uz apjomu, hipotētisko peļņas normu reizinot ar noietu, kas netika realizēts pārnešanas dēļ.

Lai aplēstu noietu, kas netika realizēts pārkāpuma periodā, eksperts izmantoja pārveidotu elastīguma pieejas versiju, kas plašāk izskaidrota 6.3. iedaļā. Tā kā kvantitatīvi dati par cenām un apjomu nebija pieejami, eksperts ieguva elastīguma vērtību, aprēķinot 23 pesticīdu tirgus pētījumos konstatēto elastīgumu vidējo lielumu. Hipotētisko peļņas normu eksperts aplēsa, koriģējot pārkāpuma periodā sasniegto peļņas normu. Pamatojoties uz iegūto rezultātu, tiesa secināja, ka ietekmes uz apjomu dēļ radušies zaudējumi veidoja 20 procentus no pārmaksas summas.

6.2.   Salīdzināšanas pieeja

6.2.1.   Vajadzīgā informācija

| 139. | Lai ietekmes uz apjomu aplēšanai izmantotu salīdzināšanas pieeju, ir vajadzīga informācija par i) konstatēto apjomu, ko ir pārdevis pārmaksas ietekmētais uzņēmums, ii) hipotētisko pārdoto apjomu un iii) bruto peļņu, ko būtu guvis pircējs, ja pārkāpums nebūtu izdarīts. Tomēr ir svarīgi norādīt, ka konstatētā bruto peļņa (cena mīnus mainīgās izmaksas) nav īstā peļņa, kas vajadzīga, lai aplēstu ietekmi uz apjomu. Piemēram, ja pircējs pārnes pusi no pārmaksas, tā peļņas norma samazināsies, kas nozīmē, ka konstatētā peļņas norma būs mazāka nekā hipotētiskajā scenārijā. Šajā gadījumā, izmantojot konstatēto peļņu, ietekme uz apjomu tiktu novērtēta par zemu. |
| --- | --- |

139.

| 140. | Turklāt tiesai ir jāapzinās, ka ietekmes uz apjomu aplēšanā izmantojamā peļņas norma var neatbilst uzņēmuma uzskaites peļņas normas standartrādītājiem, piemēram, peļņai pirms procentu maksājumiem un nodokļiem (EBIT) vai uzņēmuma neto ienākumiem. |
| --- | --- |

140.

| 141. | Ietekmes uz apjomu noteikšanai izmantojamo peļņu nosaka, no attiecīgo produktu cenas atņemot novērstās izmaksas, t. i., izmaksas, kas ir ietaupījušās izlaides samazinājuma dēļ. Tāpēc papildus novērtējumam par to, kuras izmaksas ir uzskatāmas par novēršamām, tiesa var izprasīt attiecīgo produktu cenas. Šajā saistībā tā var arī izprasīt iekšējos dokumentus, kuros ir sniegta informācija par maržām, ko pircējs izmanto, pieņemot savus lēmumus par cenām. |
| --- | --- |

141.

6.2.2.   Metodes un problēmas

| 142. | Negūto peļņu, kas saistīta ar ietekmi uz apjomu, var aplēst, pamatojoties uz salīdzināšanu, proti, reizinot hipotētisko peļņas normu ar pārmaksas pārnešanas izraisīto pārdošanas apjoma samazinājumu. |
| --- | --- |

142.

| 143. | Izmantojot attiecīgos pircēja datus, tiesa var apsvērt iespēju hipotētiskās peļņas normas un hipotētiskā apjoma aplēšanai izmantot iepriekš minētos salīdzināšanas paņēmienus. Tā kā konstatēto peļņas normu un apjomu var ietekmēt citi faktori, kas nav saistīti ar pārkāpumu, daudzos gadījumos būs nepieciešams izslēgt šos papildu faktorus. Tāpēc parasti būtu nepieciešams izmantot kādu no iepriekš minētajām pieejām, lai izslēgtu ar pārkāpumu nesaistītos faktorus, piemēram, veicot regresijas analīzi. |
| --- | --- |

143.

| 144. | Ja nav pieejami pieejas “atšķirību atšķirība” īstenošanai vajadzīgie dati, tiesa var apsvērt citus iepriekš minētos paņēmienus, proti, tirgu transversālu salīdzināšanu vai salīdzināšanu laikā. Tomēr, ja tiek izmantoti šādi paņēmieni, ir svarīgi arī konstruēt pamatotu hipotētisko scenāriju, ņemot vērā faktorus, kas dažādos tirgos vai laika periodos atšķiras. |
| --- | --- |

144.

| 145. | Salīdzināšanas metožu pamatā ir pieņēmums, ka atsauces periods vai tirgus ir pietiekami līdzīgi, jo īpaši tādu tirgus raksturlielumu ziņā, kas ir saistīti ar peļņas normām, piemēram, konkurences pakāpi tirgū vai piegādātāju izmaksu struktūru. Šo pieņēmumu nav viegli pārbaudīt, jo uzņēmuma peļņas normu parasti ietekmē liels skaits faktoru un stratēģisko lēmumu. |
| --- | --- |

145.

6.3.   Elastīguma pieeja

| 146. | Ietekmi uz apjomu var aplēst arī, konstatēto cenu paaugstinājumu, ko izraisījusi pārnešanas ietekme uz cenām, apvienojot ar aplēsi par attiecīgā pieprasījuma jutīgumu pret cenām. Kā norādīts iepriekš, pieprasījuma jutīgums pret cenām raksturo to, kāda ir saikne starp cenu un pieprasījumu. Piemēram, ja cenas pieaugums par 1 EUR rada būtisku iegādātā apjoma samazināšanos, uzskata, ka pieprasījums ir jutīgāks pret cenu nekā tad, ja iegādātā apjoma samazinājums tā paša cenas pieauguma par 1 EUR gadījumā nebūtu tik nozīmīgs. Tā dēvētais pieprasījuma cenu elastīgums parāda pieprasītā apjoma procentuālās izmaiņas, ko rada cenas pieaugums par vienu procentu (109). |
| --- | --- |

146.

6.3.1.   Metodes un vajadzīgā informācija

| 147. | Principā apjoma samazinājumu, kas 11. ielaidumā ilustrēts ar pārdošanas apjoma samazinājumu no q
  1 līdz q
  2, ietekmēs uzņēmuma paša cenu paaugstinājums, kā arī konkurentu cenu izmaiņas, ņemot vērā, ka uzņēmumi konkurē cenu ziņā. Tāpēc, lai noteiktu, cik liela ir ietekme uz apjomu, būs jānovērtē, kā pārnešana ir ietekmējusi visu konkurentu cenas tirgū, kā arī jānovērtē pieprasījuma jutīgums pret šīm cenu izmaiņām. Izmantojot šo metodi, ietekmi uz apjomu (110) aplēš, apjoma samazinājumu reizinot ar hipotētisko peļņas normu. |
| --- | --- |

147.

| 148. | Tas, kādi dati būs vajadzīgi, lai ietekmi uz apjomu aplēstu ar elastīguma pieeju, būs atkarīgs no tā, vai pārmaksa attiecīgos uzņēmumus ietekmē vienādi, t. i., vai tā ir nozares mēroga pārmaksa. Tirgus cenu elastīgums var atspoguļot gan paša cenu elastīguma, gan cenu krusteniskā elastīguma ietekmi uz apjomu. Šādos apstākļos ietekmi uz apjomu var aplēst, pamatojoties uz hipotētisko peļņas normu, pieprasījuma elastīgumu tirgū un konstatētajām cenām (p
  1) un apjomu (q
  2). |
| --- | --- |

148.

| 149. | Hipotētisko peļņas normu var aplēst, izmantojot arī salīdzināšanas pieeju. Lai kvantitatīvi aplēstu pieprasījuma tirgus elastīgumu, var būt nepieciešams ļoti daudz datu par cenām un apjomiem, kas konkrētajā lietā var nebūt pieejami vai samērīgi. Šādos apstākļos tiesa var uzskatīt par pietiekamiem citus pierādījumu avotus, piemēram, informāciju no iepriekšējiem tirgus pētījumiem par konkrēto tirgu vai iekšējos dokumentus, kuros ir sniegta informācija par attiecīgo elastīgumu (111). |
| --- | --- |

149.

| 150. | Cita, vienkāršāka pieeja ietekmes uz apjomu aplēšanai var būt ekonomikas teorijas atziņu izmantošana. Šī pieeja var balstīties uz cenu, ko tiešais pircējs noteicis pārkāpuma periodā (ar pārnešanu saistītā ietekme uz cenām), un hipotētisko apjomu. Tā kā uzņēmuma spēja paaugstināt cenas ir atkarīga no tā, cik jutīgs pret cenām ir pieprasījums pēc uzņēmuma produktiem, parasti tiek prognozēta apgriezta attiecība starp uzņēmuma peļņas normu un pašu cenas elastīgumu. Pamatojoties uz minēto, pašu cenas elastīgums un hipotētiskā peļņas norma var savstarpēji kompensēties. Tā kā informācija par tiešā pircēja noteikto cenu (ar pārnešanu saistītā ietekme uz cenām) šajā lietas posmā jau būs pieejama, vienīgie papildu dati, kas vajadzīgi, lai aplēstu ietekmi uz apjomu, ir hipotētiskais apjoms. |
| --- | --- |

150.

6.3.2.   Problēmas

| 151. | Izmantojot elastīguma pieeju, tiesa var aplēst attiecīgos elastīguma parametrus. Viens veids, kā to izdarīt, ir izstrādāt pieprasījuma modeli un izmantot ekonometriju. Tomēr, kā norādīts iepriekš, šāda pieeja prasa daudz datu un pieņēmumu. Ja dati nav pieejami un tiek izmantoti citi avoti, piemēram, tirgus pētījumi vai informācija no iepriekšējām lietām, ir svarīgi norādīt, ka šādi avoti var nebūt piemēroti, ja attiecīgais tirgus konkrētajā lietā savas struktūras ziņā atšķiras no pētījumos aplūkotā tirgus. Šādos apstākļos elastīguma pieeja var nesniegt precīzu ietekmes uz apjomu aplēsi. |
| --- | --- |

151.

| 152. | Kā norādīts šīs iedaļas ievadā par kvantificēšanu, zaudējumu atlīdzināšanas lietā kaitējuma trīs iespējamie komponenti izriet no sākotnējās pārmaksas, ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām un ietekmes uz apjomu (112). Tiesa var izvēlēties secīgi aplēst visus trīs komponentus, kur pārmaksas kvantificēšana būtu pirmais solis, ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām aplēšana būtu otrais solis, bet ar pārnešanu saistītās ietekmes uz apjomu aplēšana būtu trešais solis. |
| --- | --- |

152.

7.   METODES IZVĒLE

| 153. | Metodes izvēle ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām un ietekmes uz apjomu aplēšanai parasti būs atkarīga no dažādiem aspektiem. Piemēram, ja prasītājs un atbildētājs izmanto atšķirīgas metodes un šo metožu piemērošana rada pretrunīgus rezultātus, parasti nevar pieņemt, ka aplēstā pārnestā daļa ir abu rezultātu vidējais rādītājs, kā arī nedrīkstētu pieņemt, ka pretrunīgie rezultāti izslēdz viens otru un tādējādi nav izmantojama ne viena, no otra metode. Kā norādīts Praktiskajā rokasgrāmatā, šādā scenārijā drīzāk būtu jāpārbauda, kāpēc rezultāti atšķiras, un jāizvērtē katras metodes un tās piemērošanas priekšrocības un trūkumi (113). |
| --- | --- |

153.

| 154. | Dažādie paņēmieni ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām un ietekmes uz apjomu aplēšanai, kas aprakstīti 5. un 6. iedaļā, atšķiras sarežģītības un vajadzīgo datu ziņā – sākot no analīzes, kuras pamatā ir kvalitatīvi pierādījumi, līdz ekonometriskiem paņēmieniem (114), kuru pamatā ir kvantitatīvi dati. Dažādi paņēmieni nozīmē arī atšķirīgu precizitāti dažādās ietekmes aplēšanā. |
| --- | --- |

154.

| 155. | Līdz ar to nav viena paņēmiena, kuru visos gadījumos varētu uzskatīt par piemērotāko salīdzinājumā ar citiem. Kā piemēru var minēt ekonometrisko paņēmienu izmantošanu. Vairākumā gadījumu šādu paņēmienu izmantošana var palielināt aplēses precizitāti. Tomēr parasti šiem paņēmieniem ir vajadzīgs būtisks datu apjoms, kas ne vienmēr var būt pieejams. Tādējādi datu vākšana un to ekonomiskā analīze var radīt ievērojamas izmaksas pusēm, trešām personām un tiesai. Šīs izmaksas var būt nesamērīgas salīdzinājumā ar attiecīgo zaudējumu apmēru. |
| --- | --- |

155.

| 156. | Aplēšot pārnešanas ietekmi, valstu tiesas var izmantot ar lietu saistītus tiešos pierādījumus, piemēram, iekšējos dokumentus vai citus kvalitatīva rakstura dokumentus, ko tiešais vai netiešais pircējs iesniedzis, lai pierādītu saikni starp pārmaksu un paša cenu izmaiņām. Ja šāda veida pierādījumi ir pieejami, tiesa var uzskatīt tos par pietiekamiem, lai aplēstu ar pārnešanu saistīto ietekmi (uz cenām un apjomu), ņemot vērā kvalitatīvos pierādījumus vai veicot kvantitatīvo datu korekcijas, un neizmantot regresijas analīzi. Tādējādi kvalitatīvo pierādījumu pieejamībai var būt svarīga nozīme, kad tiesa lemj par to, vai puse var izmantot iepriekšējās iedaļās norādītos kvantitatīvos paņēmienus, lai izpildītu piemērojamos tiesību aktos prasīto pierādīšanas standartu (115). |
| --- | --- |

156.

8.   1. PIELIKUMS. EKONOMIKAS TEORIJA

8.1.   Ievads

| 157. | Šajā pielikumā ir sīkāk paskaidrotas ekonomikas teorijas atziņas, kas ir būtiskas saistībā ar pārnešanas aplēšanu. Kā paskaidrots 49. un turpmākajos punktos, pārnešanas apmēru konkrētā lietā var ietekmēt dažādi faktori, piemēram, pārmaksas ietekmēto resursu izmaksu veids, produkta pieprasījuma veids, ar ko saskaras tiešais vai netiešais klients, uzņēmumu konkurences veids un intensitāte tirgū, kurā darbojas tiešie vai netiešie klienti, un citi elementi, piemēram, uzņēmuma dažādo resursu daļa, ko ietekmējusi pārmaksa, vai pārkāpuma periods. |
| --- | --- |

157.

8.2.   Resursu izmaksas un to ietekme uz lēmumiem par cenām

| 158. | Kā paskaidrots 46. punktā, sākotnējā pārmaksa izraisa resursu cenu pieaugumu pārmaksas skarto produktu vai pakalpojumu pircējiem. Tas, vai šie pircēji spēj un vēlas pārnest pārmaksu uz saviem klientiem – un, ja tā, kādā mērā –, ir atkarīgs cita starpā no pircēju izmaksu struktūras. |
| --- | --- |

158.

| 159. | Lai noteiktu ar pārnešanu saistīto ietekmi, ir svarīgi noskaidrot, vai pārmaksas skartā pircēja resursu izmaksas mainās (mainīgās resursu izmaksas) vai nemainās (pastāvīgās resursu izmaksas), mainoties tā pasūtīto resursu apjomam. Saskaņā ar ekonomikas teoriju īstermiņa cenu veidošanā noteicošā izmaksu kategorija ir mainīgās izmaksas vai precīzāk robežizmaksas, proti, izmaksu pieaugums, kas rodas, iegādājoties vienu papildu resursu vienību (skatīt 13. ielaidumu). Šo izmaksu pretstats ir pastāvīgās izmaksas, kas parasti ietekmē uzņēmumu ilgtermiņa stratēģiskos lēmumus, piemēram, par dalību tirgū, produktu ieviešanu un ieguldījumu lielumu. |
| --- | --- |

159.

13. ielaidums

Robežizmaksu un pastāvīgo izmaksu piemēri

| Lai paskaidrotu robežizmaksu (mainīgo izmaksu) un pastāvīgo izmaksu jēdzienus, ir lietderīgi aplūkot 1. ielaidumā sniegto piemēru.
  Šajā piemērā vadu instalāciju piegādātāja mainīgās izmaksas ir izmaksas, ko rada vienas papildu vadu instalācijas saražošana. Šīs izmaksas ietver resursus, kas ir vajadzīgi, lai saražotu papildu vadu instalācijas, piemēram, varš, plastmasa, elektroenerģija, darbaspēka izmaksas.
  Tomēr vadu instalāciju piegādātājam ir arī pastāvīgās ražošanas izmaksas, piemēram, produktu tirdzniecības izmaksas un ieguldījumi jaunās iekārtās. Vienas papildu vadu instalācijas saražošana šīs izmaksas neietekmē, un tāpēc tās ir uzskatāmas par pastāvīgām. |
| --- |

Lai paskaidrotu robežizmaksu (mainīgo izmaksu) un pastāvīgo izmaksu jēdzienus, ir lietderīgi aplūkot 1. ielaidumā sniegto piemēru.

Šajā piemērā vadu instalāciju piegādātāja mainīgās izmaksas ir izmaksas, ko rada vienas papildu vadu instalācijas saražošana. Šīs izmaksas ietver resursus, kas ir vajadzīgi, lai saražotu papildu vadu instalācijas, piemēram, varš, plastmasa, elektroenerģija, darbaspēka izmaksas.

Tomēr vadu instalāciju piegādātājam ir arī pastāvīgās ražošanas izmaksas, piemēram, produktu tirdzniecības izmaksas un ieguldījumi jaunās iekārtās. Vienas papildu vadu instalācijas saražošana šīs izmaksas neietekmē, un tāpēc tās ir uzskatāmas par pastāvīgām.

| 160. | Parasti izejas punkts pārnešanas ietekmes novērtēšanai būtu noteikt pārmaksas ietekmi uz pircēja robežizmaksām vai mainīgajām izmaksām. |
| --- | --- |

160.

| 161. | Dažādos piegādes ķēdes līmeņos noslēgtie uzņēmumu līgumi, kuros noteikti nosacījumi, ar kādiem uzņēmumi piegādā savus produktus vai sniedz savus pakalpojumus pircējiem, var attiekties uz komponentiem, kas uzskatāmi par mainīgajām vai pastāvīgajām izmaksām. Piemēram, daži pircēja maksātās cenas komponenti bieži vien nav atkarīgi no iegādātā apjoma, savukārt citi ir. No tā izriet, ka zaudējumu atlīdzināšanas prasībā, kurā ir arguments par pārnešanu, ir svarīgi noteikt, vai cenas komponenti, ko ietekmējis pārkāpums, no pircēja viedokļa ir pastāvīgās vai mainīgās izmaksas. |
| --- | --- |

161.

| 162. | Periods, kurā cenas tiek vērtētas, ietekmēs to, vai izmaksas ir klasificētas kā mainīgās vai pastāvīgās. Vispārīgā gadījumā ekonomikas teorija paredz, ka, jo ilgāks ir attiecīgais periods, jo lielāka ir kopējo izmaksu daļa, kas būtu jāuzskata par mainīgu. Citiem vārdiem sakot, konkrētu izmaksu kategoriju, kas ir uzskatāma par pastāvīgu īstermiņā, uzņēmums var uzskatīt par mainīgu ilgākā periodā. Vērtējot attiecīgo periodu konkrētajā lietā, tiesa var ņemt vērā informāciju, kas iegūta no puses iekšējiem dokumentiem, piemēram, informāciju par to, kuras izmaksas uzņēmums ņem vērā savos lēmumos par cenām. |
| --- | --- |

162.

| 163. | Pastāvīgo un mainīgo izmaksu apsvērumi ir īpaši svarīgi, kad tiek aplēsta ietekme uz apjomu, jo, lai aplēstu šo ietekmi, ir jānovērtē attiecīgajā lietā iesaistīto uzņēmumu peļņas norma. |
| --- | --- |

163.

8.3.   Pieprasījuma raksturlielumi un saikne ar cenām

| 164. | Vēl viens ļoti svarīgs faktors pārnešanas ietekmes novērtēšanā ir tas, kāds ir pieprasījums, ar ko saskaras tiešie pircēji tirgū, kurā tie darbojas. Ekonomikā pieprasījuma un cenu līmeņa attiecība ir svarīgs faktors, kas raksturo to, kā darbojas tirgi. Jebkurā tirgū par pieprasījumu uzskata attiecīgās preces vai pakalpojuma apjomu, kādu pircēji šajā tirgū pirktu par konkrētu cenu. |
| --- | --- |

164.

| 165. | Vairākumā gadījumu tas nozīmē, ka, jo augstāka cena, jo mazāks kopējais apjoms, ko pircēji tirgū vēlas iegādāties. To, kāda ir saikne starp cenu un pieprasījumu, raksturo pieprasījuma jutīgums pret cenām. Piemēram, ja cenas pieaugums par 1 EUR rada būtisku iegādātā apjoma samazināšanos, uzskata, ka pieprasījums ir jutīgāks pret cenu nekā tad, ja iegādātā apjoma samazinājums tā paša cenas pieauguma par 1 EUR gadījumā nebūtu tik nozīmīgs. |
| --- | --- |

165.

| 166. | 14. ielaidumā ir atainota standarta lejupvērsta apgrieztā pieprasījuma līkne (116). Minētajā ielaidumā laukums A atbilst pārkāpuma izraisītajai pārmaksai. Cenas paaugstinājumu, kas kaitē tiešajam pircējam, ņem vērā kā šā pircēja resursu izmaksu pieaugumu. To nosaka, no c
  2 atņemot c
  1. Ar pārnešanu saistīto ietekmi uz cenām atspoguļo laukums B, savukārt ietekmi uz apjomu atspoguļo laukums C. Kā redzams ielaidumā, salīdzinoši augsts cenu līmenis (p
  2) atbilst salīdzinoši mazam piegādātajam daudzumam (q
  2). |
| --- | --- |

166.

14. ielaidums

Standarta pieprasījuma līkne – ietekme uz cenām un apjomu

| |
| --- |

| 167. | Plaši izmantots šā jutīguma pret cenām rādītājs ir tā dēvētais pieprasījuma cenu elastīgums. Tas parāda pieprasījuma apjoma procentuālās izmaiņas, ko rada cenas pieaugums par vienu procentu. Piemēram, uzņēmuma pieprasījuma cenu elastīgums –0,5 nozīmē, ka, cenai paaugstinoties par vienu procentu, pieprasījums samazinās par 0,5 procentiem. Savukārt elastīgums –0,2 nozīmē, ka pieprasījums samazinās tikai par 0,2 procentiem, ja cena paaugstinās par vienu procentu. Otrajā gadījumā pieprasījums nav tik elastīgs kā pirmajā gadījumā, proti, tas ir nejutīgāks pret cenām, jo iegādātais apjoms uz cenu pieaugumu reaģē vājāk. |
| --- | --- |

167.

| 168. | Novērtējot pārmaksas pārnešanu no tiešā pircēja uz netiešo pircēju, būtisks ir pieprasījums, ar ko saskaras tiešais pircējs. Netiešais pircējs var samazināt savu pieprasījumu, reaģējot uz tiešā pircēja cenu paaugstinājumu. |
| --- | --- |

168.

| 169. | Pieprasījuma jutīgums pret cenām tieši ietekmē ietekmi uz apjomu. Tas ir tāpēc, ka jutīgums pret cenām nosaka pieprasījuma samazināšanos pēc cenu pieauguma. Noteikta cenu pieauguma gadījumā jo jutīgāks pret cenām ir pieprasījums, jo lielāks ir izlaides samazinājums. Tādējādi ietekme uz apjomu, t. i., pārkāpēja klienta negūtā peļņa samazinātās izlaides (pieprasījuma) dēļ, ir cieši saistīta ar pieprasījuma jutīgumu pret cenām. |
| --- | --- |

169.

| 170. | Arī pārnešanas apmērs un tādējādi arī pārnešanas ietekme ir saistīti ar pieprasījuma un cenu līmeņa attiecību. Tomēr šajā gadījumā tieši nozīmīgs ir nevis pieprasījuma jutīgums pret cenām, bet gan izmaiņas pieprasījuma jutīgumā pret cenām, mainoties cenu līmenim. Šīs izmaiņas jutīgumā pret cenām, mainoties cenu līmenim, dēvē par pieprasījuma izliekumu. |
| --- | --- |

170.

| 171. | Pieprasījuma izliekums ir koeficients, ar kādu pieprasījuma reakcija uz cenu izmaiņām mainās, mainoties cenām vai izlaidei. Ja pieprasījuma līkne ir lineāra, tai nav izliekuma un stāvums ir konstants. Ieliekta pieprasījuma gadījumā pieprasījums kļūst nejutīgāks pret cenu izmaiņām, cenām paaugstinoties. Tā varētu būt gadījumā, kad produktus vai pakalpojumus, ko ietekmē pārmaksa, var raksturot kā pirmās nepieciešamības preces. Hipotētisks piemērs varētu būt dzeramā ūdens pieprasījums tuksnesī, jo vidusmēra klients var kļūt nejutīgāks pret cenu pieaugumu, samazinoties pieejamajam apjomam. Turpretī šāds klients var kļūt arvien jutīgāks pret cenu paaugstinājumu, pieejamajam apjomam palielinoties. |
| --- | --- |

171.

| 172. | Ja pieprasījuma līkne ir izliekta, kā 15. ielaidumā pa vidu, pieprasījums kļūst jutīgāks pret cenu izmaiņām, cenām pieaugot. Tā varētu būt, piemēram, gadījumā, ja klientam ir pieejams pārmaksas ietekmētā produkta aizstājējs. Piemērs var būt benzīna pieprasījums. Pie noteikta cenu līmeņa klienti var pāriet no automobiļiem, kas izmanto benzīnu, uz elektriskajiem automobiļiem. Tas nozīmē, ka benzīna pieprasījums kļūs jutīgāks pret cenu izmaiņām, jo, benzīna cenai pieaugot, arvien vairāk klientu mainīs savus patēriņa paradumus. |
| --- | --- |

172.

| 173. | Pieprasījuma līknes izliekums var būtiski ietekmēt pārmaksas pārnešanu. Noteikta konkurences līmeņa gadījumā jo ieliektāka ir pieprasījuma līkne, jo lielāka būs nozares mēroga pārmaksas pārnešana. Ja pieprasījums ir pietiekami ieliekts, pārnešanas apmērs var pārsniegt 100 procentus. |
| --- | --- |

173.

15. ielaidums

Pieprasījuma izliekumi

| Atkarībā no tirgus raksturlielumiem pieprasījuma līkne var būt lineāra, ieliekta vai izliekta, kā atainots turpmāk. Tas, ka pieprasījuma līkne ir lejupvērsta, atspoguļo faktu, ka, cenai samazinoties, klienti pieprasīs lielāku produkta daudzumu. Pieprasījuma līknes stāvums raksturo to, kā pieprasījuma apjoms mainās atkarībā no cenas. Jo stāvāka ir pieprasījuma līkne, jo pieprasījums ir nejutīgāks pret cenu kāpumu. |
| --- |

Atkarībā no tirgus raksturlielumiem pieprasījuma līkne var būt lineāra, ieliekta vai izliekta, kā atainots turpmāk. Tas, ka pieprasījuma līkne ir lejupvērsta, atspoguļo faktu, ka, cenai samazinoties, klienti pieprasīs lielāku produkta daudzumu. Pieprasījuma līknes stāvums raksturo to, kā pieprasījuma apjoms mainās atkarībā no cenas. Jo stāvāka ir pieprasījuma līkne, jo pieprasījums ir nejutīgāks pret cenu kāpumu.

8.4.   Uzņēmuma lēmumi saistībā ar cenām

| 174. | Kā paskaidrots 52. un 53. punktā, uzņēmuma stimulu pārnest pārmaksu uz pircējiem nosaka pieprasījuma un ietekmēto izmaksu veids (117). Saskaņā ar ekonomikas teoriju uzņēmums koriģēs cenas tikai tad, ja tādējādi paaugstinātos uzņēmuma peļņa. Tomēr, lai panāktu augstāku cenu, uzņēmumam parasti būtu jāsamierinās ar mazāku pārdošanas apjomu. Lai zaudējumu atlīdzināšanas prasībās varētu spriest, cik liela ir pārnešanas ietekme, svarīgs aspekts ir kompromiss starp lielāku peļņu augstāku cenu rezultātā un mazāku peļņu mazāka noieta rezultātā. |
| --- | --- |

174.

| 175. | Šis kompromiss ir atainots 16. ielaidumā. Ja uzņēmums, piemēram, izejmateriālu ražotāja tiešais klients, paaugstina cenas, augstāku cenu ietekmi uz peļņu var ilustrēt ar laukumu A 16. ielaiduma kreisajā daļā. Samazinātā pārdošanas apjoma dēļ negūtā peļņa ir vienāda ar laukumu B. Ja vēl viena neliela cenas paaugstinājuma ietekme ir tāda, ka laukums A kļūst vienāds ar laukumu B, nav iespējams gūt papildu peļņu no vēl lielāka cenu paaugstinājuma. Ja cenas tiek paaugstinātas virs šā punkta, peļņa, kas tiek zaudēta samazinātā pārdošanas apjoma dēļ, pārsniegs paaugstināto peļņu no atlikušā pārdošanas apjoma. |
| --- | --- |

175.

| 176. | Ja tiešais pircējs saskaras ar augstākām izejmateriālu izmaksām, piemēram, ja izejmateriālu piegādātāji paaugstina cenas, pārkāpjot LESD 101. pantu, tas var ietekmēt 175. punktā minētā kompromisa mainīgos. Tiešā klienta izmaksu pieaugums samazinās peļņu no pārdošanas par esošajām cenām. Peļņas izteiksmē tas padara cenu paaugstināšanu lētāku uz pārdošanas apjoma daļēja zuduma rēķina. Negūto peļņu zemāka pārdošanas apjoma dēļ izmaksu pieauguma rezultātā ataino laukums D 16. ielaiduma labajā daļā. Tā kā laukums D ir mazāks par laukumu B, tiešajam klientam ir stimuls paaugstināt savas cenas, reaģējot uz izmaksu pieaugumu, t. i., pārnest izmaksu izmaiņas, vismaz kaut kādā mērā. |
| --- | --- |

176.

16. ielaidums

Cenu paaugstinājuma un pārdošanas apjoma samazinājuma kompromiss

| |
| --- |

8.5.   Konkurences intensitāte un saistība ar pārnešanu

8.5.1.   Tirgu konkurences spektrs

| 177. | Konkrētā piegādes ķēdes līmenī uzņēmumu konkurence var būt vairāk vai mazāk intensīva. Spektra vienā galā, situācijā, kad uzņēmums savā piegādes ķēdes posmā ir monopolists, konkurences nav. Spektra otrā galā uzņēmumu konkurence var būt tik intensīva (piemēram, kad daudzi uzņēmumi pārdod diezgan viendabīgus produktus tirgū, kur ir mazi ieiešanas šķēršļi), ka katrs uzņēmums darbojas kā cenu “ievērotājs” un nevar ietekmēt tirgus cenas, kas būs vienādas ar ražošanas robežizmaksām vai ļoti tuvu tām. Šajā gadījuma runa ir par pilnīgu konkurenci. Starp šīm abām galējām situācijām ir daudz dažādu starpposma scenāriju, kuros konkurence var būt vairāk vai mazāk intensīva atkarībā, piemēram, no tā, cik uzņēmumu ir nozarē, vai no tā, vai dažādu uzņēmumu tirgotie produkti ir tuvi aizstājēji. |
| --- | --- |

177.

| 178. | Tirgus konkurences pakāpe tieši ietekmē pārnešanu. Pilnīgas konkurences standartgadījumā nozares mēroga izmaksu izmaiņas tiek 100 procentu apmērā pārnestas uz tiešajiem klientiem. Šāda pilnīgas konkurences tirgus struktūra var kalpot par etalonu tiesai, vērtējot pārnešanas ietekmi (lai gan reālos pasaules tirgos tā ir novērojama retāk). Turpretī monopola vai dažādos starpposma scenārijos pārmaksas pārnešana var nebūt 100 procentu apmērā, bet var būt mazāka vai lielāka par šo robežvērtību, turklāt ir iespējams, ka pārnešanas procents ir nulle. |
| --- | --- |

178.

| 179. | Viens tādas tirgus struktūras piemērs, kam raksturīga nepilnīga konkurence, ir tirgus ar diferencētiem produktiem. Diferenciāciju var noteikt vai nu produkta raksturlielumi, vai ģeogrāfija. Piemēram, tiešie pircēji var piedāvāt produktus, kas savstarpēji atšķiras faktiskās kvalitātes ziņā vai tās kvalitātes ziņā, kādu tiem piedēvē klienti. Tiešo pircēju atšķirīgās atrašanās vietas dēļ var atšķirties arī dažādiem klientiem (kuru atrašanās vieta arī var atšķirties) piedāvāto produktu pārvadāšanas izmaksas. Diferenciācijas dēļ produkti var nebūt pilnīgi savstarpēji aizstājēji. Līdz ar to klienti var neuzskatīt visus produktus par savstarpēji pilnīgi aizstājamiem. |
| --- | --- |

179.

| 180. | Šī nepilnīgā aizstājamība var mazināt konkurences spiedienu uz piegādātājiem, kuriem tādējādi var nebūt tādu konkurentu, kas piedāvā tuvus produktu aizstājējus. Citiem vārdiem sakot, saskaņā ar ekonomikas teoriju konkurences intensitāte samazinās līdz ar produktu diferenciācijas palielināšanos. Kā paskaidrots 177. un turpmākajos punktos, vājāka konkurence samazina nozares mēroga pārmaksas pārnešanas apmēru, t. i., palielinoties tiešo pircēju produktu diferenciācijai, tos skārušās nozares mēroga pārmaksas pārnešanas apmērs pietuvosies tam, kāds ir tad, ja katrs tiešais pircējs ir monopolists. Savukārt, ja produktu diferenciācija ir ierobežota, nozares mēroga pārmaksas pārnešanas apmērs būs lielāks. |
| --- | --- |

180.

8.5.2.   Nozares mēroga pārmaksa un pārnešana pretstatā uzņēmuma mēroga pārmaksai un pārnešanai

| 181. | Tas, vai un kādā mērā konkrēts pircējs pārnesīs pārmaksu uz saviem klientiem, parasti atšķirsies atkarībā no tā, vai pārmaksa skar arī pircēja konkurentus. Ja pārmaksa skar tikai vienu pircēju, pārnešana attiecīgi būs uzņēmuma mērogā. Savukārt, ja konkrētā piegādes ķēdes posmā pārmaksa ir ietekmējusi visus pircējus, var noteikt pārnešanas apmēru ne tikai katram uzņēmumam, bet arī nozares mērogā. |
| --- | --- |

181.

| 182. | Ja ir ietekmēts tikai viens pircējs, t. i., pārmaksa skar konkrētu uzņēmumu, pārnešanas ietekme var būt diezgan ierobežota, jo īpaši, ja šis pircējs nevar ietekmēt pārdošanas cenas savā tirgū konkurentu intensīvā spiediena dēļ. |
| --- | --- |

182.

| 183. | Turpretī, ja pārmaksa skar visus konkrēta tirgus uzņēmumus, t. i., tā ir nozares mēroga pārmaksa, visiem uzņēmumiem būs jāsedz augstākas resursu izmaksas, kas nozīmē, ka tie varētu pārnest vismaz daļu pārmaksas uz saviem klientiem. Tomēr nozares mēroga pārmaksa var ietekmēt konkurentus dažādā mērā. |
| --- | --- |

183.

8.6.   Daži citi faktori, kas ietekmē pārnešanu

| 184. | Dažos tirgos, piemēram, pārtikas produktu mazumtirdzniecības tirgos, uzņēmumi pārdod daudzus dažādus produktus. Šādos tirgos produkti var būt savstarpēji saistīti to pieprasījuma dēļ, piemēram, ja mazumtirgotājs tirgo konkurējošu zīmolu produktus daudzās produktu kategorijās. Ja produkti ir aizstājēji, produkta izmaksu asas izmaiņas var ietekmēt arī citu mazumtirgotāja tirgoto produktu cenas. Citu produktu cenas izmaiņas var ietekmēt arī tā produkta cenu, ko ir tieši ietekmējušas izmaksu asās izmaiņas. Tādējādi šāda mijiedarbība ar citiem produktiem var palielināt izmaksu sākotnējo pārnešanu tirgos, kuros uzņēmumi tirgo vairākus produktus. |
| --- | --- |

184.

| 185. | Tas, cik liels ir pārnešanas apmērs, var būt atkarīgs arī no laika perioda, kurā aplēš šo ietekmi. Proti, pārmaksas pārnešana uz lejupējiem piegādes ķēdes posmiem var tikt aizkavēta vairāku iemeslu dēļ. Pirmkārt, ir iespējams, ka sākotnējā pārmaksa skar tikai attiecīgo uzņēmumu pastāvīgās izmaksas. Lai gan būtiskais pārnešanas ietekmes novērtējuma sākumpunkts ir pārmaksas ietekme uz pircēja robežizmaksām jeb mainīgajām izmaksām, arī pastāvīgo izmaksu pieaugums var ietekmēt uzņēmuma stratēģiskos lēmumus un tādējādi arī pārnešanas ietekmi. |
| --- | --- |

185.

| 186. | Turklāt, kā minēts 56. punktā, uzņēmumiem var rasties tā dēvētās cenu korekciju izmaksas, t. i., izmaksas, kas saistītas ar cenu koriģēšanas procesu. Tādā gadījumā uzņēmums izvēlēsies ierobežot cenu izmaiņu skaitu un, iespējams, pārmaksu pārnesīs tikai pēc kāda laika. Piemēram, šāds uzņēmums varētu nogaidīt, līdz kopējais robežizmaksu pieaugums pārsniedz noteiktu vērtību, un koriģēt cenu tikai tad, kad sasniegta šī vērtība. Dažos gadījumos pārmaksa var veidot tik mazu daļu no robežizmaksu pieauguma, ka ietekmētais pircējs var uzskatīt pārmaksas pārnešanu par neizdevīgu. No otras puses, cenu korekciju izmaksu esība var izraisīt arī pārnešanu, kas ir lielāka nekā sākotnējā pārmaksa (118). Tas iespējams gadījumā, ja tiešais pircējs jau grasītos mainīt savas cenas, pat ja pārmaksas nebūtu. Tādējādi maza pārmaksa pati par sevi var izraisīt lielu cenu paaugstinājumu, kas atspoguļo ne tikai pārmaksu, bet arī visus citus izmaksu palielinājumus, kas uzkrājušies kopš pēdējās cenu korekcijas. Lai arī šādi citi izmaksu palielinājumi var nebūt attiecināmi uz pārkāpēju, valsts tiesai der zināt, ka šādā scenārijā pat salīdzinoši neliela pārmaksa var izraisīt ievērojamu cenas paaugstinājumu. |
| --- | --- |

186.

| 187. | Cits piemērs, kā cenu korekciju izmaksas var ietekmēt pārnešanas apmēru, izriet no tā dēvētās “psiholoģiskās cenu noteikšanas”. Daudzos tirgos, parasti mazumtirdzniecības tirgos, ir ierastas cenas, kas ir nedaudz mazākas par apaļu skaitli, piemēram, 99 EUR vai 19 900 EUR. Patērētāji var uztvert šādas cenas par zemākām nekā patiesībā. Šādas cenu noteikšanas stratēģijas gadījumā ir lielāka iespējamība, ka tiešais pircējs izvēlēsies nepārnest pārmaksu, jo cenas maiņa, piemēram, no 19 900 EUR uz 20 000 EUR, izraisītu tiešā pircēja pieprasījuma ievērojamu kritumu. Cenu korekciju izmaksu iespējamā ietekme uz pārnešanas ietekmes aplēšanu ir plašāk iztirzāta 5.2.1. iedaļā. |
| --- | --- |

187.

| 188. | Turklāt konkrētos apstākļos netiešais pircējs var izmantot savu spēcīgo pozīciju sarunu vešanā, lai ierobežotu tiešā pircēja iespējas pārnest pārmaksu. Netiešā pircēja spēcīgā pozīcija sarunās ir kompensējoša pircēja vara (119). Pircēja vara neaprobežojas tikai ar spēju pāriet pie citiem piegādātājiem, bet ietver arī, piemēram, integrēšanos augšupējos piegādes ķēdes posmos. |
| --- | --- |

188.

| 189. | Vispārīgā gadījumā pircēja vara nenovērsīs pārnešanu, ja pārmaksa ir nozares mērogā, taču tā ietekmēs pārnešanas apmēru. No vienas puses, var iedomāties scenāriju, kurā liela pircēja vara liek tiešajiem pircējiem absorbēt pārmaksu un tādējādi ierobežo pārnešanu. No otras puses, var arī iedomāties scenāriju, kurā netiešā pircēja lielā vara liek tiešajiem pircējiem piemērot nulles uzcenojumu un pārdot par cenu, kas sedz tikai robežizmaksas, tādējādi pārmaksas gadījumā izraisot pārnešanu 100 procentu apmērā. |
| --- | --- |

189.

| 190. | Tā kā pircēja varas pakāpe un tās sekas pārnešanas ietekmes ziņā būs atkarīgas no konkrēto sarunu veida un konteksta, kurā tās notiek, tiesa var vērtēt šo jautājumu katrā gadījumā atsevišķi. |
| --- | --- |

190.

| 191. | Turklāt, ja tiešais pircējs, kas saskaras ar pārmaksu, ir vertikāli integrēts lejupējā mazumtirdzniecības tirgū, t. i., darbojas arī tirgū, kurā darbojas netiešie pircēji, var tikt ietekmēts tiešā pircēja stimuls pārnest sākotnējo pārmaksu. Turklāt šādā scenārijā tiešajam pircējam, kas saskaras ar pārmaksu, var būt stimuls savā integrētajā uzņēmumā pārnest visu pārmaksu. Tomēr parasti pārnešanas apmērs neintegrētu netiešo pircēju gadījumā atšķirsies no šā, piemēram, atkarībā no dažādo netiešo pircēju izmaksu līmeņa vai peļņas normas. |
| --- | --- |

191.

| 192. | Dažās nozarēs tiešā vai netiešā pircēja piedāvātās cenas var būt regulētas, piemēram, tās regulē valsts aģentūras. Cenu regulēšana var ietekmēt pārnešanas apmēru. Piemēram, ja regulētā cena ir noteikta neatkarīgi no konkrētajām pārmaksas ietekmētā produkta izmaksām cenas noteikšanas brīdī, ar pārnešanu saistītā ietekme uz cenām var būt ierobežota vai nekāda. Tomēr, kā norādīts arī 48. punktā, ES konkurences tiesību pārkāpuma izraisīts kaitējums var ietekmēt arī ar cenu nesaistītus faktorus. Turpretī, ja regulators, nosakot regulēto cenu, pilnībā ņem vērā pārmaksas ietekmētā produkta izmaksas, pārnešanas apmērs var būt ievērojams arī regulētos tirgos. |
| --- | --- |

192.

9.   2. PIELIKUMS. GLOSĀRIJS

| 193. | Šajā pielikumā ir sniegts pamatnostādnēs lietoto ekonomikas terminu pārskats.






  — | Ekonometriskais paņēmiens: saukts arī par regresijas analīzi; šis paņēmiens pēc būtības ir statistisks un palīdz analizēt ekonomikas mainīgo lielumu attiecību sakarības, piemēram, to, kā izmaksu izmaiņas konkrētā tirgū ietekmē cenu izmaiņas. |
| --- | --- | --- |

193.

—

Ekonometriskais paņēmiens: saukts arī par regresijas analīzi; šis paņēmiens pēc būtības ir statistisks un palīdz analizēt ekonomikas mainīgo lielumu attiecību sakarības, piemēram, to, kā izmaksu izmaiņas konkrētā tirgū ietekmē cenu izmaiņas.

| — | Mainīgās izmaksas: izmaksas, kas mainās, mainoties izlaides apjomam. |
| --- | --- |

—

Mainīgās izmaksas: izmaksas, kas mainās, mainoties izlaides apjomam.

| — | Nozares mēroga pārmaksa: pārmaksa, kas ietekmē visus pircējus konkrētā piegādes ķēdes posmā. |
| --- | --- |

—

Nozares mēroga pārmaksa: pārmaksa, kas ietekmē visus pircējus konkrētā piegādes ķēdes posmā.

| — | Pastāvīgās izmaksas: izmaksas, kas nemainās, mainoties izlaides apjomam. |
| --- | --- |

—

Pastāvīgās izmaksas: izmaksas, kas nemainās, mainoties izlaides apjomam.

| — | Pārmaksa, kas attiecas uz konkrētu uzņēmumu: pārmaksa, kas ietekmē tikai vienu pircēju. |
| --- | --- |

—

Pārmaksa, kas attiecas uz konkrētu uzņēmumu: pārmaksa, kas ietekmē tikai vienu pircēju.

| — | Pieprasījums: preces vai pakalpojuma apjoms, kādu pircēji tirgū pirktu par konkrētu cenu. |
| --- | --- |

—

Pieprasījums: preces vai pakalpojuma apjoms, kādu pircēji tirgū pirktu par konkrētu cenu.

| — | Pieprasījuma elastīgums: pieprasītā apjoma procentuālās izmaiņas, ko rada cenu paaugstinājums par vienu procentu. |
| --- | --- |

—

Pieprasījuma elastīgums: pieprasītā apjoma procentuālās izmaiņas, ko rada cenu paaugstinājums par vienu procentu.

| — | Pieprasījuma izliekums: pieprasījuma elastīguma izmaiņas, mainoties cenu līmenim. |
| --- | --- |

—

Pieprasījuma izliekums: pieprasījuma elastīguma izmaiņas, mainoties cenu līmenim.

| — | Pieprasījuma līkne: pieprasītā apjoma un produkta cenas attiecības ilustrācija. |
| --- | --- |

—

Pieprasījuma līkne: pieprasītā apjoma un produkta cenas attiecības ilustrācija.

| — | Pieprasījuma līknes stāvums: apjoma izmaiņu un cenu izmaiņu attiecība starp diviem pieprasījuma līknes punktiem, kas brīvi izvēlēti viens otra tuvumā. |
| --- | --- |

—

Pieprasījuma līknes stāvums: apjoma izmaiņu un cenu izmaiņu attiecība starp diviem pieprasījuma līknes punktiem, kas brīvi izvēlēti viens otra tuvumā.

| — | Regresijas analīze: skatīt “ekonometriskais paņēmiens”. |
| --- | --- |

—

Regresijas analīze: skatīt “ekonometriskais paņēmiens”.

| — | Robežizmaksas: kopējo izmaksu pieaugums, ko izraisa vienas papildu vienības saražošana. |
| --- | --- |

—

Robežizmaksas: kopējo izmaksu pieaugums, ko izraisa vienas papildu vienības saražošana.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. novembra Direktīva 2014/104/ES par atsevišķiem noteikumiem, kuri valstu tiesībās reglamentē zaudējumu atlīdzināšanas prasības par dalībvalstu un Eiropas Savienības konkurences tiesību pārkāpumiem (OV L 349, 5.12.2014., 1. lpp.).

(2)  Komisijas dienestu darba dokuments “Praktiskā rokasgrāmata par kaitējuma apmēra noteikšanu zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. vai 102. panta pārkāpumiem”, 11.6.2013., SWD(2013) 205.

(3)  Komisijas Paziņojums par kaitējuma apmēra noteikšanu zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 101. un 102. panta pārkāpumiem (OV C 167, 13.6.2013., 19. lpp.).

(4)  Praktiskajā rokasgrāmatā pārnešanas jautājums ir skatīts pavisam īsi, tās 161.–171. punktā.

(5)  Šajās pamatnostādnēs ir konkrēti skatīta pārmaksas pārnešana saistībā ar LESD 101. panta pārkāpumiem, jo īpaši karteļiem Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 2. panta 14. punkta nozīmē un citiem horizontāliem ierobežojumiem. Tomēr tās var kalpot par paraugprakses uzziņu avotu arī valstu tiesās izskatāmajās zaudējumu atlīdzināšanas prasībās saistībā ar vertikālajiem ierobežojumiem, piemēram, tālākpārdošanas cenas uzturēšanu, un LESD 102. panta pārkāpumiem, t. i., dominējoša stāvokļa ļaunprātīgu izmantošanu, piemēram, pārmērīgu cenu noteikšanu, ja vien tiek pienācīgi ņemta vērā piemērojamo ES noteikumu specifika.

(6)  Ietekme uz apjomu ir īsumā izskaidrota 10. punktā. Metodes, ko izmanto šīs ietekmes kvantificēšanai un aplēšanai, ir aprakstītas 6. nodaļā.

(7)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 4. pantu.

(8)  Attiecībā uz tiesībām uz pilnīgu atlīdzinājumu skatīt 12. un turpmākos punktus.

(9)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 2. panta 20. punktu.

(10)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 2. panta 2., 23. un 24. punktu.

(11)  Saskaņā ar Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 2. panta 24. punktu ““netiešais pircējs” ir fiziska vai juridiska persona, kas nevis tieši no pārkāpēja, bet no tiešā pircēja vai kāda turpmāka pircēja ir iegādājusies produktus vai pakalpojumus, kurus skar konkurences tiesību aktu pārkāpums, vai produktus vai pakalpojumus, kas iegūti vai kas sastāv no šādām precēm vai pakalpojumiem”.

(12)  EST 2019. gada 14. marta spriedums lietā C-724/17 (Skanska), ECLI:EU:C:2019:204, 26. punkts, un EST 2019. gada 28. marta spriedums lietā C-637/17 (Cogeco), ECLI:EU:C:2019:263, 40. punkts, kuros abos ir atsauce uz EST 2014. gada 5. jūnija spriedumu lietā C-557/12 (Kone), ECLI:EU:C:2014:1317, 22. punktu un tajā minēto judikatūru, proti, EST 2006. gada 13. jūlija spriedumu lietā C-295/04 (Manfredi), ECLI:EU:C:2006:461, 61. punktu, un 2012. gada 6. novembra spriedumu lietā C-199/11 (Otis un citi), ECLI:EU:C:2012:684, 43. punktu.

(13)  Tā kā šajā jomā nav ES noteikumu, katras dalībvalsts tiesību sistēmā jāparedz sīki izstrādāti noteikumi, kas reglamentē tiesības pieprasīt zaudējuma atlīdzināšanu par kaitējumu, kurš radies LESD 101. pantā aizliegta nolīguma vai prakses dēļ, ieskaitot normas par cēloņsakarības jēdziena piemērošanu, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti līdzvērtīguma un efektivitātes principi (EST 2014. gada 5. jūnija spriedums lietā C-557/12 (Kone) ECLI:EU:C:2014:1317, 24. punkts; EST 2006. gada 13. jūlija spriedums lietā C-295/04 (Manfredi), ECLI:EU:C:2006:461, 64. punkts.).

(14)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 43. apsvērumu. Pircēju karteļa situācijā zemāko cenu, ko maksā pārkāpēji, var dēvēt par “pārāk zemu cenu”, un tai var būt arī saistīta augšupēja ietekme uz apjomu. Tomēr jāatzīmē, ka piegādātāji var tikt negatīvi ietekmēti arī pārdevēju karteļa gadījumā. Tas var notikt, ja tie samazina piegādes pārkāpējiem ietekmes uz apjomu dēļ, t. i., negūtās peļņas dēļ, ko izraisa pieprasījuma samazināšanās tiešo vai pat netiešo pircēju līmenī tālāk piegādes ķēdē. Pieprasījuma samazināšanās pēc karteļa resursiem var izraisīt arī citu resursu pieprasījuma samazināšanos. Arī šādu citu resursu piegādātāji var pieprasīt zaudējumu atlīdzināšanu, ja vien tie var pierādīt cēloņsakarību starp tiem nodarīto kaitējumu un ES konkurences tiesību aktu pārkāpumu.

(15)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 3. panta 2. punkta otrais teikums.

(16)  Ģenerāladvokāta Capotorti1979. gada 12. septembra secinājumi lietā 238/78 (Ireks-Arkady / Padome un Komisija), ECLI:EU:C:1979:203, 9. punkts.

(17)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 39. apsvērums.

(18)  “Jumta” efekts cenu noteikšanā ir tad, ja “uzņēmumi, kas paši nav aizliegtas vienošanās dalībnieki (tā dēvētie Kartellaußenseiter), šīs aizliegtās vienošanās mahināciju ietekmē, savā ziņā “aizliegtās vienošanās aizsegā”, paši savas cenas – apzināti vai neapzināti – nosaka augstākas, nekā tie vispār tās būtu varējuši noteikt konkurences apstākļos”; ģenerāladvokātes Kokott2014. gada 30. janvāra secinājumi lietā C-557/12 (Kone), ECLI:EU:C:2014:45, 2. punkts.

(19)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 2. punkts.

(20)  Citiem vārdiem sakot, šīs pamatnostādnes neskar pārnešanas skatīšanu saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ja vien šie tiesību akti atbilst līdzvērtīguma un efektivitātes principam; skatīt 6. punktu. Šajās pamatnostādnēs atsauces uz pārnešanu kā uz faktisko zaudējumu samazinājumu ietver pārnešanas skatīšanu, atsaucoties uz citiem noteikumiem un principiem, piemēram, compensatio lucri cum damno.

(21)  Praktiskās rokasgrāmatas 128. punkts.

(22)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 3. punktu.

(23)  Intuitīvā saikne starp ietekmi uz cenām un ietekmi uz apjomu ir sīkāk paskaidrota 1. pielikumā.

(24)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 39. apsvērumu.

(25)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 13. panta otro teikumu.

(26)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 3. punktā ir noteikts, ka pārnešanas noteikumi neskar cietušās personas tiesības prasīt un saņemt atlīdzinājumu par negūto peļņu pilnīgas vai daļējas pārmaksas pārnešanas dēļ.

(27)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 41. apsvērums.

(28)  Konkrēti, netiešais pircējs šā pirmā nosacījuma izpildi var pierādīt, atsaucoties uz Komisijas vai valsts konkurences iestādes lēmuma saistošo iedarbību. Attiecībā uz Komisijas lēmumiem 16. panta 1. punktā Padomes 2002. gada 16. decembra Regulā (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.), ir noteikts, ka tad, ja valstu tiesas atbilstoši LESD 101. pantam lemj par nolīgumiem, lēmumiem vai darbībām, uz ko jau attiecas Komisijas lēmums, tās nevar pieņemt nolēmumus, kuri ir pretrunā Komisijas pieņemtajam lēmumam. Attiecībā uz valsts konkurences iestāžu galīgajiem lēmumiem par pārkāpumiem pircēji var atsaukties uz Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 9. pantu. Minētajā pantā ir paredzēts nošķīrums atkarībā no tā, kuras valsts konkurences iestāde ir pieņēmusi attiecīgo nolēmumu par pārkāpumu. Saskaņā ar Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 9. panta 1. punktu valsts konkurences iestādes galīgajā lēmumā konstatētais konkurences tiesību aktu pārkāpums tiek uzskatīts par neapstrīdami pierādītu konkrētās dalībvalsts tiesās, savukārt minētās direktīvas 9. panta 2. punktā ir noteikts, ka valstu tiesām citas dalībvalsts konkurences iestādes pieņemts galīgs lēmums ir jāuzskata vismaz par prima facie pierādījumu par to, ka ir noticis pārkāpums.

(29)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 14. panta 2. punkta pēdējo teikumu.

(30)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 12. panta 1. un 2. punktu un 15. pantu.

(31)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 15. panta 1. punktu.

(32)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 12. decembra Regula (ES) Nr. 1215/2012 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 351, 20.12.2012., 1. lpp.).

(33)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 44. apsvērumu un 15. panta 2. punktu.

(34)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 44. apsvērums.

(35)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 2. panta 4. punkta beigas.

(36)  Skatīt Komisijas dienestu darba dokumentu, kas pievienots Baltajai grāmatai par zaudējumu atlīdzināšanas prasībām saistībā ar EK konkurences noteikumu pārkāpšanu, COM(2008) 165 final, 223. un 224. punkts.

(37)  Potenciāli pretējā vilkme starp ekonomisko un juridisko cēloņsakarību pārnešanas kontekstā atklājas valsts tiesu spriedumos, ar kuriem pārnešanas kā vairoga izmantošana ierobežota, atsaucoties uz valsts tiesību aktiem, jo īpaši Apvienotajā Karalistē (skatīt Konkurences Apelācijas tiesas2016. gada 14. jūlija spriedumu (2016) CAT 23 (Sainsbury's Supermarkets Ltd / MasterCard Inc), jo īpaši 484. punkts, un Apelācijas tiesas2018. gada 4. jūlija spriedumu (2018) EWCA 1536 (Civ) (Sainsbury's Supermarkets Ltd / Mastercard Inc), jo īpaši 332. un 340. punkts) un Nīderlandē (skatīt Hoge Raad (Nīderlandes Augstākās tiesas) 2016. gada 8. jūlija spriedumu lietā 15/00167 (TenneT/ABB), 4.4.1.–4.4.5. punkts).

(38)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 46. apsvērumu. Lai risinātu šīs problēmas, Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvā ir cita starpā iekļauti noteikumi par pierādījumu izprasīšanu (skatīt 40. un turpmākos punktus), iespēja pieprasīt palīdzību valstu konkurences iestādēm saskaņā ar direktīvas 17. panta 3. punktu un pienākums ņemt vērā citas tiesvedības, kas attiecas uz vienu un to pašu pārkāpumu (skatīt 25. punktu).

(39)  Piemēram, Apvienotajā Karalistē valsts tiesas var kvantificēt kaitējumu, “izmantojot saprātīgu iztēli un “plata cirvja” praksi” (lieta Watson Laidlaw & Co Ltd / Pott Cassels & Williamson (1914) S.C. (H.L.) 18, 29. un 30. punkts; vēlāk šī pieeja piemērota arī saistībā ar zaudējumu atlīdzināšanas prasībām par konkurences tiesību aktu pārkāpumiem – skatīt, piemēram, Apelācijas tiesas2008. gada 14. oktobra spriedumu (2008) EWCA Civ 1086 (Devenish Nutrition Ltd / Sanofi-Aventis SA), 110. punkts), un Nīderlandē valsts tiesa, kas piespriež atlīdzināt zaudējumus, var noteikt kaitējuma apmēru, ciktāl tas ir iespējams (skatīt Wetboek van Burgerlijke Rechtsvordering 612. pantu), un aplēst to veidā, kas ir atbilstošākais kaitējuma veidam (skatīt Burgerlijk Wetboek 6:97. pantu).

(40)  Praktiskās rokasgrāmatas 16. punkts un 15. zemsvītras piezīme ar atsauci uz EST 2000. gada 27. janvāra spriedumu apvienotajās lietās C-104/89 un C-37/90 (Mulder un citi / Padome un Komisija), ECLI:EU:C:2000:38, 79. punktu. Vispārīgā pieeja kaitējuma kvantificēšanai konkurences lietās ir izklāstīta arī Praktiskās rokasgrāmatas 11.–20. punktā.

(41)  Pieejams vietnē http://ec.europa.eu/competition/antitrust/legislation/best_practices_submission_en.pdf.

(42)  Skatīt 17. un turpmākos punktus.

(43)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 2. panta 13. punktu, kurā ir skaidri noteikts, ka “pierādījumi” ir dokumenti un visi citi priekšmeti, kas satur informāciju, neatkarīgi no attiecīgā datu nesēja veida.

(44)  Ekonometriskie paņēmieni ir aprakstīti 5. iedaļā un 2. pielikumā.

(45)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 13. un turpmākos punktus.

(46)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 16. apsvērumā ir precizēts, ka pierādījumu kategorija būtu identificējama pēc tādām pamatelementu kopīgajām iezīmēm kā to dokumentu raksturs, priekšmets vai saturs, kuru izprasīšana tiek lūgta, laiks, kurā tie sagatavoti, vai citiem kritērijiem.

(47)  Skatīt Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 5. panta 4. punktu.

(48)  Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 18. apsvērums.

(49)  Skatīt Praktiskās rokasgrāmatas 45. punktu.

(50)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 8. jūnija Direktīva (ES) 2016/943 par zinātības un darījumdarbības neizpaužamas informācijas (komercnoslēpumu) aizsardzību pret nelikumīgu iegūšanu, izmantošanu un izpaušanu (OV L 157, 15.6.2016., 1. lpp.).

(51)  Šie stimuli ir sīkāk paskaidroti 1. pielikumā.

(52)  Šie pierādījumi ir sīkāk paskaidroti 4.1. iedaļā.

(53)  Tomēr nevar izslēgt šajās pamatnostādnēs izklāstīto metožu un paņēmienu izmantošanu zaudējumu atlīdzināšanas prasībās, kas attiecas uz citiem kaitējuma veidiem, t. i., ar cenu nesaistīto ietekmi.

(54)  Iemesli, kāpēc 51. punktā minētie faktori varētu būt svarīgi, nosakot ar pārnešanu saistītās ietekmes uz cenām un apjomu esību un pakāpi, ir paskaidroti šajā iedaļā. Sīkāks paskaidrojums par katra faktora ietekmi ir sniegts 1. pielikumā, kur ir izskaidrots arī standarta cenu veidošanas mehānisms.

(55)  Tas ir sīkāk paskaidrots 1. pielikumā.

(56)  Skatīt arī Pamatnostādnes par horizontālo apvienošanos novērtēšanu saskaņā ar Padomes Regulu par uzņēmumu koncentrāciju kontroli (OV C 31, 5.2.2004., 5. lpp., 80. punkts). Tomēr ir iespējams, ka atsevišķos gadījumos uzņēmums, nosakot cenas, var ņemt vērā arī pastāvīgās izmaksas. Šādā gadījumā tas ir jāpierāda pusei, kas pārstāv šo viedokli, piemēram, ar aplēšanas metodēm, kas izskaidrotas 4. iedaļā.

(57)  Skatīt 159. punktu.

(58)  Produkta pieprasījuma līknes nozīmīgums ir sīkāk paskaidrots 3.2. nodaļā ietvertajā 3. piemērā un 1. pielikumā.

(59)  Šīs ar ekonomikas teoriju pamatotās prognozes ir sīkāk ilustrētas un paskaidrotas 3.2. iedaļas 2. piemērā.

(60)  Kā piemērus spriedumiem par tirgus dinamikas nozīmi un to, kā pieprasījums reaģē uz cenu izmaiņām, skatīt, piemēram, Bundesgerichtshof (Vācijas Federālās tiesas) 2011. gada 28. jūnija spriedumu lietā KZR 75/10 (ORWI), 59. un 69. punkts, un Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas Reģionālās tiesas) 2015. gada 19. novembra spriedumu lietā 14d O 4/14 (Vācijas automobiļu stikls), 221. punkts. Vairāki valstu tiesu spriedumi ir arī par konkurences intensitāti un to, vai sākotnējā pārmaksa attiecas uz konkrētu uzņēmumu vai visu nozari; skatīt, piemēram, Sø- og Handelsretten (Dānijas Jūrlietu un komerclietu augstās tiesas) 2002. gada 3. oktobra spriedumu lietā V 15/01 (UfR2004.2600S) (EKKO / Brandt Group Norden un citi) un Tribunal Supremo de España (Spānijas Augstākās tiesas) 2013. gada 7. novembra spriedumu lietā 5819/2013 (Nestle un citi / Ebro Puleva).

(61)  Kā piemēru attiecībā uz to, vai pārnešana ir ticama, ja pārmaksas īpatsvars tiešā pircēja mainīgajās izmaksās ir neliels, skatīt, piemēram, Cour d'Appel de Paris (Parīzes Apelācijas tiesas) 2014. gada 27. februāra spriedumu lietā 10/18285 (SNC Doux Aliments Bretagne un citi / Société Ajinomoto Eurolysine); minētais spriedums ir sīkāk iztirzāts 10. ielaidumā.

(62)  Ja tikai pircējs paaugstina savas cenas, klienti var pāriet pie konkurentiem. Tomēr, ja arī konkurenti noteiktā mērā paaugstina savas cenas, klientiem pāreja varētu nešķist tik saistoša, tāpēc pirmā pircēja kopējais pārdošanas apjoms varētu samazināties mazāk. Tomēr jānorāda, ka gadījumā, ja daži vai visi klienti reaģētu uz visa tirgus mērogā notikušu cenu paaugstinājumu, pilnīgi pārtraucot pirkt attiecīgo produktu, ietekme uz apjomu varētu būt pat lielāka nekā gadījumā, ja cenas paaugstinātu tikai viens pircējs.

(63)  Jāatzīmē, ka vajadzība pārnešanas novērtēšanas nolūkā konstruēt hipotētisku scenāriju atbilst EST judikatūrai, kas attiecas uz pārnešanu saistībā ar dalībvalstu nelikumīgi iekasētu maksu un muitas nodokļu atmaksu; skatīt EST 1979. gada 4. oktobra spriedumu lietā C-238/78 (Ireks-Arkady / Padome un Komisija), ECLI:EU:C:1979:226, 14. punkts; EST 2000. gada 21. decembra spriedumu lietā C-441/98 (Michailidis), ECLI:EU:C:2000:479, 33. un turpmākie punkti; EST 2011. gada 6. septembra spriedumu lietā C-398/09 (Lady & Kid un citi), ECLI:EU:C:2011:540. Turklāt ģenerāladvokāta Geelhoed secinājumos, kas sniegti 2003. gada 3. jūnijā lietā C-129/00 (Komisija / Itālijas Republika), ECLI:EU:C:2003:319, ģenerāladvokāts 78. punktā norādīja, ka nolūkā parādīt, kas būtu noticis ar cenām lejupējā tirgū, ja sākotnējās pārmaksas nebūtu bijis, vajadzētu izmantot hipotētisku scenāriju.

(64)  Attiecībā uz šo skatīt arī 77. punktu.

(65)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 14. un 30. punktu.

(66)  Skatīt 16. ielaidumu 1. pielikumā.

(67)  Skatīt 39. punktu.

(68)  Skatīt 25. punktu.

(69)  Skatīt 37. punktu un piemērus 9. un 10. ielaidumā.

(70)  Piemēram, Apvienotās Karalistes, Francijas un Nīderlandes tiesas lielā mērā tieši sadarbojas ar pušu ieceltajiem ekonomikas ekspertiem. Citās dalībvalstīs, piemēram, Beļģijā, Dānijā, Itālijā, Ungārijā un Vācijā, tiesas daudzos gadījumos ir izmantojušas tiesas ieceltu ekspertu atzinumus. Valstu tiesību aktos ir arī atšķirīgi noteikumi par to, kam eksperts atskaitās. Dažās dalībvalstīs, piemēram, Apvienotajā Karalistē un Īrijā, eksperti atskaitās tiesai pat tad, ja tiem maksā puses. Spānijā pušu ieceltajiem ekspertiem ir pienākums būt objektīviem un neatkarīgiem, savukārt dažās dalībvalstīs, piemēram, Itālijā un Vācijā, nav šādas skaidri noteiktas prasības.

(71)  Anglijas un Velsas Augstās tiesas 2017. gada 4. oktobra spriedums (2017) EWHC 2420 (Ch) (Emerald Supplies / British Airways Plc).

(72)  Oberlandesgericht Düsseldorf (Diseldorfas Augstākās reģionālās tiesas) 2009. gada 26. jūnija spriedums lietā VI-2a Kart 2 – 06/08 (cements).

(73)  Kā paredzēts Zaudējumu atlīdzināšanas direktīvas 17. panta 3. punktā, valsts konkurences iestāde pēc valsts tiesas pieprasījuma var palīdzēt tai attiecībā uz zaudējumu apmēra noteikšanu, ja valsts konkurences iestāde uzskata, ka šāda palīdzība ir lietderīga.

(74)  Skatīt, piemēram, Oberlandesgericht Düsseldorf (Diseldorfas Augstākās reģionālās tiesas) 2013. gada 15. aprīļa spriedumu lietā VI-4 Kart 2 – 6/10 (OWi) un vēlāk pieņemto Bundesgerichtshof (Vācijas Federālās tiesas) 2018. gada 9. oktobra spriedumu lietā KRB 51/16 (sašķidrinātā gāze I) par Bundeskartellamt (Vācijas valsts konkurences iestādes) 2007. gada 14. decembra, 2008. gada 26. februāra, 2009. gada 12. februāra un 2009. gada 9. aprīļa lēmumiem lietā B11-20/50 (sašķidrinātā gāze), kuros Bundeskartellamt ņēma vērā papildu ieņēmumus, kas gūti pārkāpuma rezultātā (kartellbedingter Mehrerlös), un diskusijas par dažādām pārmaksas aprēķināšanas metodēm.

(75)  Netiešās pieejas pamatā cita starpā ir pieņēmums, ka resursu izmaksu izmaiņas tiek pārnestas vienādā mērā neatkarīgi no tā, cik būtiskas ir resursu izmaksas un cik lielas ir izmaiņas šajās resursu izmaksās. Šis pieņēmums var būt pārāk radikāls. Kā paskaidrots 120. un turpmākajos punktos, pārnešanas apmēra metodi parasti būtu vērts izmantot tikai tad, ja šis pieņēmums, pamatojoties uz lietas faktiem, ir ticams.

(76)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 14. punktu.

(77)  Pieeja, kurā izmanto peļņas normas datus, ir sīkāk izskaidrota 6.3. iedaļā par ietekmes uz apjomu aplēšanu.

(78)  Tas ir uzsvērts Praktiskās rokasgrāmatas 37. punktā un tur minētajā judikatūrā par pārmaksas aplēšanu. Vācijas tiesa – arī saistībā ar pārmaksas aplēšanu – uzskata, ka salīdzināšanas metodēm var būt priekšrocības salīdzinājumā ar citām pieejām; skatīt Oberlandesgericht Düsseldorf (Diseldorfas Augstākās reģionālās tiesas) 2009. gada 26. jūnija spriedumu lietā VI-2a Kart 2 – 06/08 (cements), 469. un turpmākie punkti.

(79)  Skatīt, piemēram, Reference guide on ex-post evaluation of competition agencies' enforcement decisions, ESAO, 2016. gads.

(80)  Praktiskajā rokasgrāmatā šis jautājums aplūkots saistībā ar pārmaksas novērtējumu; skatīt, piemēram, 37. un 59.–95. punktu.

(81)  Ja hipotētiskajā scenārijā ir izmantoti salīdzināmi tirgi ārvalstīs, valsts tiesai būtu jāpatur prātā iespējamās tiesību aktu atšķirības. Tas ir īpaši svarīgi regulēto tirgu gadījumā, piemēram, farmācijas vai enerģētikas jomā.

(82)  Skatīt Praktiskās rokasgrāmatas 38.–48. punktu.

(83)  Vienkāršības labad šajā grafikā ir atainota vienīgi pārkāpuma izraisītā ietekme uz cenu. Reālā scenārijā cenas ietekmētu ne tikai pārnešanas apmērs, bet arī citi faktori, piemēram, inflācija un citas izmaksu izmaiņas.

(84)  Tomēr jāņem vērā, ka, salīdzinot cenas pārkāpuma periodā ar cenām pirms un pēc tam, var būt nozīmīgs 1. pielikumā minētais aizkavētas pārnešanas jautājums.

(85)  Šo metodi bieži izmanto, lai zaudējumu atlīdzināšanas prasībās novērtētu sākotnējo pārmaksu; skatīt Praktiskās rokasgrāmatas 45. zemsvītras piezīmē minētās lietas.

(86)  Skatīt arī 112. punktu.

(87)  Regresijas analīze ir sīkāk skaidrota Praktiskās rokasgrāmatas 69. un turpmākajos punktos.

(88)  Turpat, II nodaļas B iedaļa.

(89)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 92. punktu.

(90)  Skatīt, piemēram, Apvienotajā Karalistē izskatīto lietu – Anglijas un Velsas Augstās tiesas2018. gada 9. oktobra spriedumu, (2018) EWHC 2616 (Ch) (Britned/ABB); spriedums pārsūdzēts.

(91)  Ticamības intervālu izmantošana zaudējumu aplēšanā ir skaidrota arī Praktiskās rokasgrāmatas 86. un turpmākajos punktos.

(92)  Pastāv zināma kopsakarība starp abiem kļūdu tipiem, proti, konkrēta lieluma datu izlasei 1. tipa kļūdu tālāka samazināšana (piemēram, 95 procentu ticamības intervāla vietā izmantojot stingrāku 99 procentu ticamības intervālu) parasti palielina 2. tipa kļūdu risku. Abu kļūdu tipu ierobežošana parasti ir iespējama tikai tad, ja palielina izlases lielumu. Tāpēc praksē ir svarīgi novērtēt, vai metodes tiek piemērotas pietiekami lielai datu kopai.

(93)  Landgericht Düsseldorf (Diseldorfas Reģionālās tiesas) 2015. gada 19. novembra spriedums lietā 14d O 4/14 (Vācijas automobiļu stikls).

(94)  Sø- og Handelsretten (Dānijas Jūrlietu un komerclietu augstās tiesas) 2015. gada 15. janvāra spriedums lietā SH2015.U-0004-07 (Cheminova A/S / Akzo Nobel Functional Chemicals BV un citi).

(95)  Cour d'Appel de Paris (Parīzes Apelācijas tiesas) 2014. gada 27. februāra spriedums lietā 10/18285 (SNC Doux Aliments Bretagne un citi / Société Ajinomoto Eurolysine).

(96)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 95. punktu.

(97)  Šī ietekme ir līdzīga 32. punktā minētajam cenu “jumta” efektam.

(98)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 43. punktu.

(99)  Valstu tiesas var censties panākt, lai salīdzinoši smagais pierādīšanas slogs, kas gulstas uz konkurences iestādēm pārkāpumu tiesvedībā, netiktu de facto izmantots konkurences tiesību aktu pārkāpumā cietušajam kaitējošā veidā brīdī, kad tiesa zaudējumu atlīdzināšanas prasībā aplēš cietušajam radīto kaitējumu.

(100)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 153. punktu. Kā piemēru lietai, kurā valsts tiesa sprieda, ka cenas, kas tika iekasētas piecus mēnešus pēc pārkāpuma beigām, aizvien vēl bija karteļa ietekmē, skatīt Oberlandesgericht Karlsruhe (Karlsrūes Augstākās reģionālās tiesas) 2010. gada 11. jūnija spriedumu lietā 6 U 118/05, kas minēts arī Praktiskās rokasgrāmatas 44. punktā.

(101)  Turklāt uzņēmumi var apzināties, ka pastāv zaudējumu atlīdzināšanas prasījumu risks un ka šāda prasījuma apjoms var tikt noteikts, pamatojoties uz cenām pēc pārkāpuma. Tādējādi tiem var būt stimuls uzturēt attiecīgo cenu līmeni arī pēc tam, kad pārkāpums ir beidzies.

(102)  Skatīt Praktiskās rokasgrāmatas 26. un turpmākos punktus.

(103)  Skatīt 101. un turpmākos punktus. Regresijas analīzes jēdziens ir sīkāk skaidrots Praktiskās rokasgrāmatas II nodaļas 2. iedaļā.

(104)  Praktiskās rokasgrāmatas 96. un turpmākie punkti.

(105)  Ņemot vērā, ka pircējs parasti saskaras ar lejupvērstu pieprasījuma līkni. Tā ekonomiskais pamatojums ir plašāk izskaidrots 1. pielikumā.

(106)  ES dalībvalstu tiesas vairākās lietās ir apstiprinājušas ietekmes uz apjomu aplēšanas nozīmi. Piemēram, Oberlandesgericht Karlsruhe (Karlsrūes Augstākās reģionālās tiesas) 2016. gada 9. novembra spriedumā lietā 6 U 204/15 Kart (2) (pelēkā cementa kartelis) tika konstatēts, ka pārmaksas pārnešana var izraisīt tiešā pircēja pārdotā daudzuma samazināšanos.

(107)  Piemēram, tiešā vai netiešā klienta iekšējie dokumenti, kuros izskaidrots, kā pārkāpuma skartā produkta cenas pieaugums pārkāpuma laikā ir ietekmējis piegādāto apjomu.

(108)  Sø- og Handelsretten (Dānijas Jūrlietu un komerclietu augstās tiesas) 2015. gada 15. janvāra spriedums lietā SH2015.U-0004-07 (Cheminova A/S / Akzo Nobel Functional Chemicals BV un citi).

(109)  Skatīt arī 1. pielikuma 167. punktu.

(110)  Ietekmi uz apjomu ilustrē laukums C 11. un 14. ielaidumā.

(111)  Skatīt, piemēram, Sø- og Handelsretten (Dānijas Jūrlietu un komerclietu augstās tiesas) 2015. gada 15. janvāra spriedumu lietā SH2015.U-0004-07 (Cheminova A/S / Akzo Nobel Functional Chemicals BV un citi).

(112)  Skatīt 69. punktu.

(113)  Skatīt arī Praktiskās rokasgrāmatas 125. punktu.

(114)  Ekonometriskie paņēmieni ir plašāk skaidroti 5. iedaļā un 2. pielikumā.

(115)  Tas uzsvērts arī Praktiskās rokasgrāmatas 14. punktā.

(116)  Attēlā cenas (vertikālā ass) ir atainotas kā pieprasītā apjoma (horizontālā ass) funkcija. Šo pieprasījuma līkni bieži dēvē par “apgriezto pieprasījuma līkni”, savukārt līkni, kas pieprasījumu ataino uz vertikālās ass kā uz horizontālās ass attēlotās cenas funkciju, sauc vienkārši par “pieprasījuma līkni”. Turpmākajos grafiskajos piemēros ir atainotas apgrieztas pieprasījuma līknes. Tomēr vienkāršības labad tās abas šeit dēvētas par “pieprasījuma līknēm”.

(117)  Skatīt arī Pamatnostādņu par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu (2004/C 101/08) 98. punktu.

(118)  Jāatzīmē, ka saskaņā ar ekonomikas teoriju pat tad, ja nav cenu korekciju izmaksu, pārnešanas apmērs var būt lielāks nekā sākotnējā pārmaksa. Tas iespējams, piemēram, gadījumā, kad pieprasījuma līkne ir pietiekami ieliekta (skatīt iztirzājumu 8.3. iedaļā).

(119)  Kompensējošās pircēja varas novērtēšana ir svarīgs faktors ES uzņēmumu apvienošanās kontroles jomā. Komisijas pamatnostādņu par horizontālo apvienošanos 64. punktā kompensējošā pircēja vara ir definēta kā pircēja spēcīgās pozīcijas komerciālās sarunās ar pārdevēju, kuras pamatā ir pircēja lielums, komerciālais nozīmīgums iepretim pārdevējam un spēja pāriet pie alternatīviem piegādātājiem.

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Padome

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/44 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/44

---

Paziņojums tādu personu, grupu un vienību uzmanībai, kuras ir iekļautas sarakstā un kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337

(2019/C 267/08)

Šeit sniegtā informācija ir paredzēta to personu, grupu un vienību ievērībai, kuras iekļautas sarakstā, kas ietverts Padomes Lēmumā (KĀDP) 2019/1341 (1) un Padomes Īstenošanas regulā (ES) 2019/1337 (2).

Eiropas Savienības Padome ir konstatējusi, ka vēl joprojām ir spēkā pamatojums, saskaņā ar kuru personas, grupas un vienības ir iekļautas minētajā sarakstā, pamatojoties uz 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP (2001. gada 27. decembris) par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu (3) un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 (2001. gada 27. decembris) par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (4). Tāpēc Padome ir nolēmusi paturēt šīs personas, grupas un vienības šajā sarakstā.

Regulā (EK) Nr. 2580/2001 ir paredzēts, ka visi līdzekļi, citi finanšu aktīvi un saimnieciskie resursi, kas pieder attiecīgajām personām, grupām un vienībām, tiek iesaldēti un ka tām netiek darīti tieši vai netieši pieejami nekādi līdzekļi, citi finanšu aktīvi un saimnieciskie resursi.

Attiecīgo personu, grupu un vienību uzmanība tiek vērsta uz to, ka pastāv iespēja iesniegt pieteikumu regulas pielikumā uzskaitītajām attiecīgās(-o) dalībvalsts(-u) kompetentajām iestādēm, lai iegūtu atļauju izmantot iesaldētos līdzekļus pamatvajadzību nodrošināšanai vai konkrētiem maksājumiem saskaņā ar minētās regulas 5. panta 2. punktu.

Attiecīgās personas, grupas un vienības var iesniegt Padomei lūgumu, lai iegūtu paskaidrojuma rakstu, kurā pamatots, kāpēc tās minētajā sarakstā ir paturētas (ja vien paskaidrojuma raksts jau nav tām nosūtīts). Šādi lūgumi jānosūta uz šo adresi:

| Council of the European Union (Attn: COMET designations) |
| --- |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-pasts: sanctions@consilium.europa.eu |

Council of the European Union (Attn: COMET designations)

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-pasts: sanctions@consilium.europa.eu

Tāpat attiecīgās personas, grupas un vienības jebkurā laikā var iesniegt Padomei lūgumu pārskatīt lēmumu par to iekļaušanu un paturēšanu minētajā sarakstā, lūgumam pievienojot apliecinošus dokumentus un nosūtot to uz minēto adresi. Pēc saņemšanas šos lūgumus izskatīs. Šajā sakarā attiecīgo personu, grupu un vienību uzmanība tiek vērsta uz to, ka Padome regulāri pārskata sarakstu saskaņā ar Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 6. punktu. Lai lūgumus varētu izskatīt nākamajā pārskatīšanas reizē, tie ir jāiesniedz līdz 2019. gada 1. oktobrim.

Attiecīgo personu, grupu un vienību uzmanība tiek vērsta arī uz iespēju viņu iekļaušanu sarakstā apstrīdēt Eiropas Savienības Vispārējā tiesā, ievērojot nosacījumus, kas paredzēti Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. panta ceturtajā un sestajā daļā.

---

(1)  OV L 209, 9.8.2019., 15. lpp.

(2)  OV L 209, 9.8.2019., 1. lpp.

(3)  OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp.

(4)  OV L 344, 28.12.2001., 70. lpp.

---

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/46 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/46

---

Paziņojums tādu datu subjektu ievērībai, kas ir iekļauti tādu personu, grupu un vienību sarakstā, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un 2. panta 3. punktu Padomes Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337

(2019/C 267/09)

Datu subjektu uzmanība tiek vērsta uz šādu informāciju saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2018/1725 (1) 16. pantu.

Šīs apstrādes darbības juridiskais pamats ir Kopējā nostāja 2001/931/KĀDP (2), kas atjaunināta ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2019/1341 (3), un Padomes Regula (EK) Nr. 2580/2001 (4), kuru īsteno ar Padomes Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337 (5).

Šīs apstrādes darbības pārzinis ir Eiropas Savienības Padome, ko pārstāv Padomes Ģenerālsekretariāta RELEX (Ārlietas, paplašināšanās un civilā aizsardzība) ģenerāldirektors, un struktūrvienība, kurai uzticēta apstrādes darbība, ir RELEX.1.C nodaļa, ar kuru var sazināties, izmantojot šādu adresi:

| Council of the European Union |
| --- |
| General Secretariat |
| RELEX.1.C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |
| E-pasts: sanctions@consilium.europa.eu |

Council of the European Union

General Secretariat

RELEX.1.C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

E-pasts: sanctions@consilium.europa.eu

Apstrādes darbības mērķis ir izveidot un atjaunināt tādu personu sarakstu, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi saskaņā ar Kopējo nostāju 2001/931/KĀDP, kas grozīta un atjaunināta ar Lēmumu (KĀDP) 2019/1341, un Regulu (EK) Nr. 2580/2001, kuru īsteno ar Īstenošanas regulu (ES) 2019/1337.

Datu subjekti ir fiziskas personas, kuras atbilst Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP un Regulā (EK) Nr. 2580/2001 izklāstītajiem kritērijiem iekļaušanai sarakstā.

Savāktie personas dati ietver datus, kas vajadzīgi, lai pareizi identificētu attiecīgo personu, pamatojumu iekļaušanai sarakstā un jebkādus citus ar to saistītus datus.

Savāktos personas datus var pēc vajadzības sniegt arī Eiropas Ārējās darbības dienestam un Komisijai.

Neskarot Regulas (ES) 2018/1725 25. pantā paredzētos ierobežojumus, atbilde datu subjektiem par viņu tiesību īstenošanu, piemēram, piekļuves tiesībām, kā arī tiesībām veikt labojumus vai izteikt iebildumus, tiks sniegta saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1725.

Personas datus glabā piecus gadus no brīža, kad datu subjekts ir svītrots no tādu personu saraksta, uz kurām attiecas ierobežojošie pasākumi, vai kad ir beidzies pasākuma derīguma termiņš, vai uz tiesvedības laiku, ja tāda tikusi sākta.

Neskarot tiesiskus, administratīvus vai ārpustiesas tiesību aizsardzības līdzekļus, datu subjekti var iesniegt sūdzību Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam saskaņā ar Regulu (ES) 2018/1725.

---

(1)  OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.

(2)  OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp.

(3)  OV L 209, 9.8.2019., 15. lpp.

(4)  OV L 344, 28.12.2001., 70. lpp.

(5)  OV L 209, 9.8.2019., 1. lpp.

---

Eiropas Komisija

| 9.8.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 267/47 |
| --- | --- | --- | --- |

9.8.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 267/47

---

Euro maiņas kurss (1)

2019. gada 8. augusts

(2019/C 267/10)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,1193 |
| JPY | Japānas jena | 118,64 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4631 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,92115 |
| SEK | Zviedrijas krona | 10,7530 |
| CHF | Šveices franks | 1,0923 |
| ISK | Islandes krona | 137,30 |
| NOK | Norvēģijas krona | 10,0180 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 25,789 |
| HUF | Ungārijas forints | 325,08 |
| PLN | Polijas zlots | 4,3227 |
| RON | Rumānijas leja | 4,7300 |
| TRY | Turcijas lira | 6,1367 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,6483 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,4874 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,7774 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,7335 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,5483 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 353,16 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 16,9516 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,8873 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,3814 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 15 903,01 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,6843 |
| PHP | Filipīnu peso | 58,347 |
| RUB | Krievijas rublis | 73,1407 |
| THB | Taizemes bāts | 34,413 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 4,4283 |
| MXN | Meksikas peso | 21,9250 |
| INR | Indijas rūpija | 79,1750 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,1193

JPY

Japānas jena

118,64

DKK

Dānijas krona

7,4631

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,92115

SEK

Zviedrijas krona

10,7530

CHF

Šveices franks

1,0923

ISK

Islandes krona

137,30

NOK

Norvēģijas krona

10,0180

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

25,789

HUF

Ungārijas forints

325,08

PLN

Polijas zlots

4,3227

RON

Rumānijas leja

4,7300

TRY

Turcijas lira

6,1367

AUD

Austrālijas dolārs

1,6483

CAD

Kanādas dolārs

1,4874

HKD

Hongkongas dolārs

8,7774

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,7335

SGD

Singapūras dolārs

1,5483

KRW

Dienvidkorejas vona

1 353,16

ZAR

Dienvidāfrikas rands

16,9516

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,8873

HRK

Horvātijas kuna

7,3814

IDR

Indonēzijas rūpija

15 903,01

MYR

Malaizijas ringits

4,6843

PHP

Filipīnu peso

58,347

RUB

Krievijas rublis

73,1407

THB

Taizemes bāts

34,413

BRL

Brazīlijas reāls

4,4283

MXN

Meksikas peso

21,9250

INR

Indijas rūpija

79,1750

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---