# Eiropas Savienības C 206/2019

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 206 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 62. gadagājums2019. gada 17. jūnijs |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 206

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

62. gadagājums2019. gada 17. jūnijs

---

| Saturs | Lappuse |
| --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2019/C 206/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2019/C 206/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | CDJ |
| 2019/C 206/02 | Apvienotās lietas C-473/17 un C-546/17: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)/Administración del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Enerģija — Sašķidrinātās naftas gāzes (SNG) nozare — Patērētāju tiesību aizsardzība — Pienākums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — Gāzes balona maksimālā cena — Pienākums veikt piegādi mājās — LESD 106. pants — Direktīvas 2003/55/EK, 2009/73/EK un 2006/123/EK — 2010. gada 20. aprīļa sprieduma lietā Federutility u.c. (C-265/08, EU:C:2010:205) interpretācija — Samērīguma princips) | 2 |
| 2019/C 206/03 | Lieta C-483/17: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Neculai Tarola/Minister for Social Protection (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Savienības pilsonība — Personu brīva pārvietošanās — Direktīva 2004/38/EK — Tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā — 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Darba ņēmēji un pašnodarbinātas personas — 7. panta 3. punkta c) apakšpunkts — Tiesības uzturēties ilgāk nekā trīs mēnešus — Dalībvalsts valstspiederīgais, kas piecpadsmit dienas ir veicis algotu darbu citā dalībvalstī — Piespiedu bezdarbs — Darba ņēmēja statusa saglabāšana vismaz sešus mēnešus — Tiesības uz darba meklētāja pabalstu (jobseeker’s allowance)) | 3 |
| 2019/C 206/04 | Lieta C-501/17: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa transports — Regula (EK) Nr. 261/2004 — 5. panta 3. punkts — Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos — Apjoms — Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma — Jēdziens ārkārtēji apstākļi — Gaisakuģa riepas bojājums, ko izraisījis uz skrejceļa esošs svešķermenis) | 4 |
| 2019/C 206/05 | Lieta C-558/17 P: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums — OZ/Eiropas Investīciju Banka (EIB) (Apelācija — Civildienests — Eiropas Investīciju bankas (EIB) personāls — Seksuāla uzmākšanās — Izmeklēšana, kas veikta atbilstoši programmai Dignity at work — Sūdzības par uzmākšanos noraidīšana — Prasība atcelt EIB priekšsēdētāja lēmumu par sūdzības noraidīšanu — Kaitējuma atlīdzināšana) | 4 |
| 2019/C 206/06 | Apvienotās lietas C-582/17 un C-583/17: Tiesas (virs palāta) 2019. gada 2. aprīļa spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H. (C-582/17), R. (C-583/17) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu atbildīgās dalībvalsts noteikšana — Regula (ES) Nr. 604/2013 — 18. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts — 23. panta 1. punkts — 24. panta 1. punkts — Atpakaļuzņemšanas procedūra — Atbildības kritēriji — Jauns pieteikums, kas iesniegts citā dalībvalstī — 20. panta 5. punkts — Notiekošais noteikšanas process — Pieteikuma atsaukšana — 27. pants — Tiesiskās aizsardzības līdzekļi) | 5 |
| 2019/C 206/07 | Lieta C-603/17: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Lugāno II konvencija — Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — II sadaļas 5. iedaļa (18. — 21. pants) — Jurisdikcija lietās, kas attiecas uz atsevišķiem darba līgumiem) | 6 |
| 2019/C 206/08 | Lieta C-617/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S. A./Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — EKL 82. pants — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 3. panta 1. punkts — Valsts konkurences tiesību piemērošana — Valsts konkurences iestādes lēmums, ar kuru ir uzlikts gan naudas sods, pamatojoties uz valsts tiesībām, gan naudas sods, pamatojoties uz Savienības tiesībām — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 50. pants — Princips ne bis in idem — Piemērojamība) | 7 |
| 2019/C 206/09 | Lieta C-638/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosinājusi Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tabakas izstrādājumiem piemērojamā akcīzes nodokļa struktūra un likmes — Direktīva 2011/64/ES — 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Jēdziens cigāri vai cigarillas — Tabakas rullīši ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu, kas ir daļēji pārklāts ar papīra papildu slāni) | 8 |
| 2019/C 206/10 | Lieta C-690/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Preču zīmes — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 9. panta 1. punkts — Direktīva 2008/95/EK — 5. panta 1. un 2. punkts — Ar preču zīmi piešķirtas tiesības — Individuāla preču zīme, ko veido kvalitātes zīme) | 9 |
| 2019/C 206/11 | Lieta C-691/17: Tiesas (desmītā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — Tiesības uz priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitīšanu — 199. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Apgrieztā iekasēšana — Nodoklis, ko pakalpojumu saņēmējs nepamatoti ir samaksājis to sniedzējiem, pamatojoties uz rēķinu, kas kļūdas pēc sagatavots atbilstoši parastajam nodokļu režīmam — Nodokļu iestādes lēmums, ar kuru ir konstatēts pakalpojumu saņēmēja nodokļu parāds un ir noraidīts tā pieteikums par nodokļa atskaitīšanu — Nodokļu iestādes neizskatīta nodokļa atmaksāšanas iespēja) | 10 |
| 2019/C 206/12 | Lieta C-699/17: Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — procedūrā, ko uzsāka Allianz Vorsorgekasse AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Līgumu noslēgšana par piesaisti arodnodrošinājuma fondam, kas nodarbojas ar arodnodrošinājuma iemaksu pārvaldību — Līguma noslēgšana, kurai nepieciešama darbinieku vai to pārstāvju piekrišana — Direktīva 2014/24/ES — LESD 49. un 56. pants — Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi — Pārskatāmības pienākums) | 11 |
| 2019/C 206/13 | Apvienotās lietas C-29/18, C-30/18 un C-44/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 un C-44/18), Incatema SL (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — 4. klauzula — Nediskriminācijas princips — Jēdziens darba nosacījumi — Situāciju salīdzināmība — Pamatojums — Jēdziens objektīvi iemesli — Pabalsts gadījumā, ja uz nenoteiktu laiku noslēgts darba līgums tiek izbeigts objektīva iemesla dēļ — Mazāks pabalsts, kas maksājams gadījumā, ja izbeidzas darba līgums konkrēta uzdevuma izpildei) | 12 |
| 2019/C 206/14 | Lieta C-139/18 P: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums — CJ/Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (Apelācija — Civildienests — Līgumdarbinieks — Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) — Novērtējuma ziņojums — 2011. gada novērtējums — Prasība atcelt lēmumu slēgt novērtējuma ziņojumu) | 12 |
| 2019/C 206/15 | Lieta C-214/18: Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 10. aprīļa spriedums (Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosināja H.W. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2006/112/EK — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Tiesu izpildītājs — Piespiedu izpilde — Likumā noteiktā atlīdzība — Kompetento valsts iestāžu administratīvā prakse uzskatīt, ka šī atlīdzība ietver PVN — Neitralitātes un samērīguma principi) | 13 |
| 2019/C 206/16 | Lieta C-254/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2003/88/EK — Darba laika organizēšana — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Maksimālais nedēļas darba laiks — Bāzes laikposms — Slīdošs vai fiksēts raksturs — Atkāpe — Policijas ierēdņi) | 14 |
| 2019/C 206/17 | Lieta C-266/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Direktīva 93/13/EEK — Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos — 1. panta 2. punkts — Direktīvas piemērošanas joma — Klauzula par teritoriālo piekritību tiesai, kas noteikta, piemērojot vispārīgos noteikumus — 6. panta 1. punkts — Negodīguma pārbaude pēc savas ierosmes — 7. panta 1. punkts — Valsts tiesas pienākumi un tiesības) | 14 |
| 2019/C 206/18 | Lieta C-282/18 P: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 10. aprīļa spriedums — The Green Effort Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Apelācijas process — Termiņi — Elektroniska paziņošana — Termiņu aprēķināšana) | 15 |
| 2019/C 206/19 | Lieta C-288/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X BV/Staatssecretaris van Financiën (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējais muitas tarifs — Preču klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Apakšpozīcijas 85285100 un 85285940 — Šķidro kristālu displeja plakanā paneļa monitors, kas spēj attēlot signālus no automātiskās datu apstrādes sistēmām — Nolīgums par tirdzniecību ar informācijas tehnoloģiju produktiem) | 16 |
| 2019/C 206/20 | Lieta C-295/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Maksājumu pakalpojumi iekšējā tirgū — Direktīva 2007/64/EK — 2. un 58. pants — Piemērošanas joma — Maksājumu pakalpojumu izmantotājs — Jēdziens — Trešās personas izdota maksājuma uzdevuma veikt tiešā debeta maksājumus no konta, kura turētājs tā nav, izpilde — Debitētā konta turētāja autorizācijas neesamība — Neatļauts maksājumu darījums) | 16 |
| 2019/C 206/21 | Lieta C-464/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ZX/Ryanair DAC (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — Tiesas noteikšana, kurai ir jurisdikcija izskatīt prasību par zaudējumu atlīdzību saistībā ar lidojuma kavēšanos — 7. panta 5. punkts — Filiāles darbība — 26. pants — Klusējot noslēgta vienošanās — Atbildētāja ierašanās nepieciešamība) | 17 |
| 2019/C 206/22 | Lieta C-155/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl | 18 |
| 2019/C 206/23 | Lieta C-156/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl | 19 |
| 2019/C 206/24 | Lieta C-168/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. februārī iesniedza Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itālija) — HB/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale | 20 |
| 2019/C 206/25 | Lieta C-169/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. februārī iesniedza Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itālija) — IC/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale | 21 |
| 2019/C 206/26 | Lieta C-191/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 27. februārī iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA | 22 |
| 2019/C 206/27 | Lieta C-209/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. martā iesniedza Landgericht Saarbrücken (Vācija) — SM/Sparkasse Saarbrücken | 22 |
| 2019/C 206/28 | Lieta C-216/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 11. martā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — WQ/Land Berlin | 24 |
| 2019/C 206/29 | Lieta C-219/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 11. martā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC) | 25 |
| 2019/C 206/30 | Lieta C-238/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) — EZ/Vācijas Federatīvā Republika | 25 |
| 2019/C 206/31 | Lieta C-242/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți | 27 |
| 2019/C 206/32 | Lieta C-249/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. martā iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — JE/KF | 28 |
| 2019/C 206/33 | Lieta C-253/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza Tribunal da Relação de Guimarães (Portugāle) — MH, NI/OJ, Novo Banco SA | 28 |
| 2019/C 206/34 | Lieta C-254/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza High Court (Īrija) — Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála | 29 |
| 2019/C 206/35 | Lieta C-255/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) — Secretary of State for the Home Department/OA | 30 |
| 2019/C 206/36 | Lieta C-257/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. martā — Eiropas Komisija/Īrija | 31 |
| 2019/C 206/37 | Lieta C-263/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) — T-Systems Magyarország Zrt. u.c./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság u.c. | 32 |
| 2019/C 206/38 | Lieta C-265/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza High Court (Īrija) — Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Īrija, Attorney General | 33 |
| 2019/C 206/39 | Lieta C-275/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 2. aprīlī iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD | 34 |
| 2019/C 206/40 | Lieta C-276/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. aprīlī — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste | 35 |
| 2019/C 206/41 | Lieta C-282/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — YT u.c./Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania | 36 |
| 2019/C 206/42 | Lieta C-286/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. aprīlī iesniedza Tribunal d’instance d’Aulnay-sous-Bois (Francija) — JE, KF/XL Airways SA | 37 |
| 2019/C 206/43 | Lieta C-288/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. aprīlī iesniedza Finanzgericht des Saarlandes (Vācija) — QM/Finanzamt Saarbrücken | 38 |
| | GCEU |
| 2019/C 206/44 | Lieta T-226/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. aprīļa spriedums — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme Rustproof system ADAPTA — Apelācijas padomes veikta daļējas spēkā neesamības atzīšana — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts) — Tiesību tikt uzklausītam pārkāpums — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants) — Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā) | 40 |
| 2019/C 206/45 | Lieta T-481/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. aprīļa rīkojums — Electroquimica Onubense/ECHA (REACH — Pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, palīdzību — Acīmredzama nepieņemamība) | 41 |
| 2019/C 206/46 | Lieta T-79/19 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 2. aprīļa rīkojums — Lantmännen un Lantmännen Agroetanol/Komisija (Pagaidu noregulējums — Konkurence — Izlīguma procedūra — Piekļuve dokumentiem — Steidzamības neesamība) | 41 |
| 2019/C 206/47 | Lieta T-99/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. februārī — Magnan/Komisija | 42 |
| 2019/C 206/48 | Lieta T-158/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. martā — Breyer/Komisija | 44 |
| 2019/C 206/49 | Lieta T-174/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. martā — Vincenti/EUIPO | 45 |
| 2019/C 206/50 | Lieta T-181/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. martā — Dickmanns/EUIPO | 47 |
| 2019/C 206/51 | Lieta T-192/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (goclean) | 48 |
| 2019/C 206/52 | Lieta T-193/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Achema un Achema Gas Trade/Komisija | 50 |
| 2019/C 206/53 | Lieta T-195/19: Prasība, kas celta 2019. gada 3. aprīlī — GEA Group/Komisija | 51 |
| 2019/C 206/54 | Lieta T-197/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Wiegand-Glashüttenwerke/Komisija | 51 |
| 2019/C 206/55 | Lieta T-199/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Glaswerk Ernstthal/Komisija | 53 |
| 2019/C 206/56 | Lieta T-204/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — BL un BM/Padome u.c. | 55 |
| 2019/C 206/57 | Lieta T-206/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisija | 57 |
| 2019/C 206/58 | Lieta T-207/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Yara Brunsbüttel/Komisija | 59 |
| 2019/C 206/59 | Lieta T-208/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Nolte Holzwerkstoff/Komisija | 60 |
| 2019/C 206/60 | Lieta T-215/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Glatfelter Gernsbach/Komisija | 62 |
| 2019/C 206/61 | Lieta T-216/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Glatfelter Steinfurt/Komisija | 64 |
| 2019/C 206/62 | Lieta T-217/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Schott/Komisija | 65 |
| 2019/C 206/63 | Lieta T-218/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Evonik Degussa/Komisija | 67 |
| 2019/C 206/64 | Lieta T-219/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Julius Schulte Trebsen/Komisija | 69 |
| 2019/C 206/65 | Lieta T-220/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Mitsubishi Polyester Film/Komisija | 70 |
| 2019/C 206/66 | Lieta T-221/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Nippon Gases Deutschland/Komisija | 71 |
| 2019/C 206/67 | Lieta T-222/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Sappi Alfeld/Komisija | 73 |
| 2019/C 206/68 | Lieta T-223/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Clariant Produkte (Deutschland)/Komisija | 74 |
| 2019/C 206/69 | Lieta T-224/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Metsä Tissue/Komisija | 76 |
| 2019/C 206/70 | Lieta T-225/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Linde Gas/Komisija | 78 |
| 2019/C 206/71 | Lieta T-226/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Radici Chimica Deutschland/Komisija | 79 |
| 2019/C 206/72 | Lieta T-227/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Ronal/Komisija | 80 |
| 2019/C 206/73 | Lieta T-228/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisija | 82 |
| 2019/C 206/74 | Lieta T-229/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — AlzChem Trostberg/Komisija | 83 |
| 2019/C 206/75 | Lieta T-230/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Evonik Functional Solutions/Komisija | 85 |
| 2019/C 206/76 | Lieta T-235/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — HIM/Komisija | 87 |
| 2019/C 206/77 | Lieta T-242/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija | 87 |
| 2019/C 206/78 | Lieta T-243/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija | 88 |
| 2019/C 206/79 | Lieta T-244/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. aprīlī — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS) | 90 |
| 2019/C 206/80 | Lieta T-247/19: Prasība, kas celta 2019. gada 12. aprīlī — Thunus u.c./EIB | 91 |
| 2019/C 206/81 | Lieta T-261/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. aprīlī — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (OptiMar) | 93 |
| 2019/C 206/82 | Lieta T-262/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. aprīlī — Jakober/EUIPO (Tases forma) | 93 |
| 2019/C 206/83 | Lieta T-264/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. aprīlī — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover) | 94 |
| 2019/C 206/84 | Lieta T-265/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. aprīlī — Itālija/Komisija | 95 |
| 2019/C 206/85 | Lieta T-600/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 17. aprīļa rīkojums — Bandilla u.c./EIB | 96 |
| 2019/C 206/86 | Lieta T-191/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 15. aprīļa rīkojums — Boehringer Ingelheim International/Komisija | 97 |
| 2019/C 206/87 | Lieta T-202/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. aprīļa rīkojums — Bruel/Komisija | 97 |
| 2019/C 206/88 | Lieta T-4/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. aprīļa rīkojums — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (VIVANIA) | 97 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

CDJ

2019/C 206/02

Apvienotās lietas C-473/17 un C-546/17: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)/Administración del Estado (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Enerģija — Sašķidrinātās naftas gāzes (SNG) nozare — Patērētāju tiesību aizsardzība — Pienākums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi — Gāzes balona maksimālā cena — Pienākums veikt piegādi mājās — LESD 106. pants — Direktīvas 2003/55/EK, 2009/73/EK un 2006/123/EK — 2010. gada 20. aprīļa sprieduma lietā Federutility u.c. (C-265/08, EU:C:2010:205) interpretācija — Samērīguma princips)

2

2019/C 206/03

Lieta C-483/17: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Neculai Tarola/Minister for Social Protection (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Savienības pilsonība — Personu brīva pārvietošanās — Direktīva 2004/38/EK — Tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā — 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Darba ņēmēji un pašnodarbinātas personas — 7. panta 3. punkta c) apakšpunkts — Tiesības uzturēties ilgāk nekā trīs mēnešus — Dalībvalsts valstspiederīgais, kas piecpadsmit dienas ir veicis algotu darbu citā dalībvalstī — Piespiedu bezdarbs — Darba ņēmēja statusa saglabāšana vismaz sešus mēnešus — Tiesības uz darba meklētāja pabalstu (jobseeker’s allowance))

3

2019/C 206/04

Lieta C-501/17: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Gaisa transports — Regula (EK) Nr. 261/2004 — 5. panta 3. punkts — Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos — Apjoms — Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma — Jēdziens ārkārtēji apstākļi — Gaisakuģa riepas bojājums, ko izraisījis uz skrejceļa esošs svešķermenis)

4

2019/C 206/05

Lieta C-558/17 P: Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums — OZ/Eiropas Investīciju Banka (EIB) (Apelācija — Civildienests — Eiropas Investīciju bankas (EIB) personāls — Seksuāla uzmākšanās — Izmeklēšana, kas veikta atbilstoši programmai Dignity at work — Sūdzības par uzmākšanos noraidīšana — Prasība atcelt EIB priekšsēdētāja lēmumu par sūdzības noraidīšanu — Kaitējuma atlīdzināšana)

4

2019/C 206/06

Apvienotās lietas C-582/17 un C-583/17: Tiesas (virs palāta) 2019. gada 2. aprīļa spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H. (C-582/17), R. (C-583/17) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu atbildīgās dalībvalsts noteikšana — Regula (ES) Nr. 604/2013 — 18. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts — 23. panta 1. punkts — 24. panta 1. punkts — Atpakaļuzņemšanas procedūra — Atbildības kritēriji — Jauns pieteikums, kas iesniegts citā dalībvalstī — 20. panta 5. punkts — Notiekošais noteikšanas process — Pieteikuma atsaukšana — 27. pants — Tiesiskās aizsardzības līdzekļi)

5

2019/C 206/07

Lieta C-603/17: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited u.c. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Lugāno II konvencija — Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās — II sadaļas 5. iedaļa (18. — 21. pants) — Jurisdikcija lietās, kas attiecas uz atsevišķiem darba līgumiem)

6

2019/C 206/08

Lieta C-617/17: Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S. A./Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Konkurence — EKL 82. pants — Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana — Regula (EK) Nr. 1/2003 — 3. panta 1. punkts — Valsts konkurences tiesību piemērošana — Valsts konkurences iestādes lēmums, ar kuru ir uzlikts gan naudas sods, pamatojoties uz valsts tiesībām, gan naudas sods, pamatojoties uz Savienības tiesībām — Eiropas Savienības Pamattiesību harta — 50. pants — Princips ne bis in idem — Piemērojamība)

7

2019/C 206/09

Lieta C-638/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosinājusi Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tabakas izstrādājumiem piemērojamā akcīzes nodokļa struktūra un likmes — Direktīva 2011/64/ES — 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Jēdziens cigāri vai cigarillas — Tabakas rullīši ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu, kas ir daļēji pārklāts ar papīra papildu slāni)

8

2019/C 206/10

Lieta C-690/17: Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Intelektuālais īpašums — Preču zīmes — Regula (EK) Nr. 207/2009 — 9. panta 1. punkts — Direktīva 2008/95/EK — 5. panta 1. un 2. punkts — Ar preču zīmi piešķirtas tiesības — Individuāla preču zīme, ko veido kvalitātes zīme)

9

2019/C 206/11

Lieta C-691/17: Tiesas (desmītā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Nodokļi — Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma — Direktīva 2006/112/EK — Tiesības uz priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitīšanu — 199. panta 1. punkta a) apakšpunkts — Apgrieztā iekasēšana — Nodoklis, ko pakalpojumu saņēmējs nepamatoti ir samaksājis to sniedzējiem, pamatojoties uz rēķinu, kas kļūdas pēc sagatavots atbilstoši parastajam nodokļu režīmam — Nodokļu iestādes lēmums, ar kuru ir konstatēts pakalpojumu saņēmēja nodokļu parāds un ir noraidīts tā pieteikums par nodokļa atskaitīšanu — Nodokļu iestādes neizskatīta nodokļa atmaksāšanas iespēja)

10

2019/C 206/12

Lieta C-699/17: Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — procedūrā, ko uzsāka Allianz Vorsorgekasse AG (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Publiski līgumi — Līgumu noslēgšana par piesaisti arodnodrošinājuma fondam, kas nodarbojas ar arodnodrošinājuma iemaksu pārvaldību — Līguma noslēgšana, kurai nepieciešama darbinieku vai to pārstāvju piekrišana — Direktīva 2014/24/ES — LESD 49. un 56. pants — Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi — Pārskatāmības pienākums)

11

2019/C 206/13

Apvienotās lietas C-29/18, C-30/18 un C-44/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 un C-44/18), Incatema SL (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Sociālā politika — Direktīva 1999/70/EK — UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku — 4. klauzula — Nediskriminācijas princips — Jēdziens darba nosacījumi — Situāciju salīdzināmība — Pamatojums — Jēdziens objektīvi iemesli — Pabalsts gadījumā, ja uz nenoteiktu laiku noslēgts darba līgums tiek izbeigts objektīva iemesla dēļ — Mazāks pabalsts, kas maksājams gadījumā, ja izbeidzas darba līgums konkrēta uzdevuma izpildei)

12

2019/C 206/14

Lieta C-139/18 P: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums — CJ/Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (Apelācija — Civildienests — Līgumdarbinieks — Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) — Novērtējuma ziņojums — 2011. gada novērtējums — Prasība atcelt lēmumu slēgt novērtējuma ziņojumu)

12

2019/C 206/15

Lieta C-214/18: Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 10. aprīļa spriedums (Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosināja H.W. (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2006/112/EK — Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) — Tiesu izpildītājs — Piespiedu izpilde — Likumā noteiktā atlīdzība — Kompetento valsts iestāžu administratīvā prakse uzskatīt, ka šī atlīdzība ietver PVN — Neitralitātes un samērīguma principi)

13

2019/C 206/16

Lieta C-254/18: Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Direktīva 2003/88/EK — Darba laika organizēšana — Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība — Maksimālais nedēļas darba laiks — Bāzes laikposms — Slīdošs vai fiksēts raksturs — Atkāpe — Policijas ierēdņi)

14

2019/C 206/17

Lieta C-266/18: Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Patērētāju tiesību aizsardzība — Direktīva 93/13/EEK — Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos — 1. panta 2. punkts — Direktīvas piemērošanas joma — Klauzula par teritoriālo piekritību tiesai, kas noteikta, piemērojot vispārīgos noteikumus — 6. panta 1. punkts — Negodīguma pārbaude pēc savas ierosmes — 7. panta 1. punkts — Valsts tiesas pienākumi un tiesības)

14

2019/C 206/18

Lieta C-282/18 P: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 10. aprīļa spriedums — The Green Effort Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA) (Apelācija — Eiropas Savienības preču zīme — Apelācijas process — Termiņi — Elektroniska paziņošana — Termiņu aprēķināšana)

15

2019/C 206/19

Lieta C-288/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X BV/Staatssecretaris van Financiën (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Kopējais muitas tarifs — Preču klasifikācija — Kombinētā nomenklatūra — Apakšpozīcijas 85285100 un 85285940 — Šķidro kristālu displeja plakanā paneļa monitors, kas spēj attēlot signālus no automātiskās datu apstrādes sistēmām — Nolīgums par tirdzniecību ar informācijas tehnoloģiju produktiem)

16

2019/C 206/20

Lieta C-295/18: Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Maksājumu pakalpojumi iekšējā tirgū — Direktīva 2007/64/EK — 2. un 58. pants — Piemērošanas joma — Maksājumu pakalpojumu izmantotājs — Jēdziens — Trešās personas izdota maksājuma uzdevuma veikt tiešā debeta maksājumus no konta, kura turētājs tā nav, izpilde — Debitētā konta turētāja autorizācijas neesamība — Neatļauts maksājumu darījums)

16

2019/C 206/21

Lieta C-464/18: Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ZX/Ryanair DAC (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu — Tiesu iestāžu sadarbība civillietās — Regula (ES) Nr. 1215/2012 — Tiesas noteikšana, kurai ir jurisdikcija izskatīt prasību par zaudējumu atlīdzību saistībā ar lidojuma kavēšanos — 7. panta 5. punkts — Filiāles darbība — 26. pants — Klusējot noslēgta vienošanās — Atbildētāja ierašanās nepieciešamība)

17

2019/C 206/22

Lieta C-155/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

18

2019/C 206/23

Lieta C-156/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

19

2019/C 206/24

Lieta C-168/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. februārī iesniedza Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itālija) — HB/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

20

2019/C 206/25

Lieta C-169/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. februārī iesniedza Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itālija) — IC/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

21

2019/C 206/26

Lieta C-191/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 27. februārī iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

22

2019/C 206/27

Lieta C-209/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. martā iesniedza Landgericht Saarbrücken (Vācija) — SM/Sparkasse Saarbrücken

22

2019/C 206/28

Lieta C-216/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 11. martā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — WQ/Land Berlin

24

2019/C 206/29

Lieta C-219/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 11. martā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

25

2019/C 206/30

Lieta C-238/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) — EZ/Vācijas Federatīvā Republika

25

2019/C 206/31

Lieta C-242/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

27

2019/C 206/32

Lieta C-249/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. martā iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — JE/KF

28

2019/C 206/33

Lieta C-253/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza Tribunal da Relação de Guimarães (Portugāle) — MH, NI/OJ, Novo Banco SA

28

2019/C 206/34

Lieta C-254/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza High Court (Īrija) — Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála

29

2019/C 206/35

Lieta C-255/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) — Secretary of State for the Home Department/OA

30

2019/C 206/36

Lieta C-257/19: Prasība, kas celta 2019. gada 26. martā — Eiropas Komisija/Īrija

31

2019/C 206/37

Lieta C-263/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) — T-Systems Magyarország Zrt. u.c./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság u.c.

32

2019/C 206/38

Lieta C-265/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza High Court (Īrija) — Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Īrija, Attorney General

33

2019/C 206/39

Lieta C-275/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 2. aprīlī iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

34

2019/C 206/40

Lieta C-276/19: Prasība, kas celta 2019. gada 1. aprīlī — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

35

2019/C 206/41

Lieta C-282/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — YT u.c./Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

36

2019/C 206/42

Lieta C-286/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. aprīlī iesniedza Tribunal d’instance d’Aulnay-sous-Bois (Francija) — JE, KF/XL Airways SA

37

2019/C 206/43

Lieta C-288/19: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. aprīlī iesniedza Finanzgericht des Saarlandes (Vācija) — QM/Finanzamt Saarbrücken

38

GCEU

2019/C 206/44

Lieta T-226/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. aprīļa spriedums — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (Rustproof System ADAPTA) (Eiropas Savienības preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme Rustproof system ADAPTA — Apelācijas padomes veikta daļējas spēkā neesamības atzīšana — Absolūts atteikuma pamats — Aprakstošs raksturs — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) — Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts) — Tiesību tikt uzklausītam pārkāpums — Pienākums norādīt pamatojumu — Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants) — Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)

40

2019/C 206/45

Lieta T-481/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 8. aprīļa rīkojums — Electroquimica Onubense/ECHA (REACH — Pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, palīdzību — Acīmredzama nepieņemamība)

41

2019/C 206/46

Lieta T-79/19 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 2. aprīļa rīkojums — Lantmännen un Lantmännen Agroetanol/Komisija (Pagaidu noregulējums — Konkurence — Izlīguma procedūra — Piekļuve dokumentiem — Steidzamības neesamība)

41

2019/C 206/47

Lieta T-99/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. februārī — Magnan/Komisija

42

2019/C 206/48

Lieta T-158/19: Prasība, kas celta 2019. gada 15. martā — Breyer/Komisija

44

2019/C 206/49

Lieta T-174/19: Prasība, kas celta 2019. gada 22. martā — Vincenti/EUIPO

45

2019/C 206/50

Lieta T-181/19: Prasība, kas celta 2019. gada 27. martā — Dickmanns/EUIPO

47

2019/C 206/51

Lieta T-192/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (goclean)

48

2019/C 206/52

Lieta T-193/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Achema un Achema Gas Trade/Komisija

50

2019/C 206/53

Lieta T-195/19: Prasība, kas celta 2019. gada 3. aprīlī — GEA Group/Komisija

51

2019/C 206/54

Lieta T-197/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Wiegand-Glashüttenwerke/Komisija

51

2019/C 206/55

Lieta T-199/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Glaswerk Ernstthal/Komisija

53

2019/C 206/56

Lieta T-204/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — BL un BM/Padome u.c.

55

2019/C 206/57

Lieta T-206/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisija

57

2019/C 206/58

Lieta T-207/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Yara Brunsbüttel/Komisija

59

2019/C 206/59

Lieta T-208/19: Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Nolte Holzwerkstoff/Komisija

60

2019/C 206/60

Lieta T-215/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Glatfelter Gernsbach/Komisija

62

2019/C 206/61

Lieta T-216/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Glatfelter Steinfurt/Komisija

64

2019/C 206/62

Lieta T-217/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Schott/Komisija

65

2019/C 206/63

Lieta T-218/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Evonik Degussa/Komisija

67

2019/C 206/64

Lieta T-219/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Julius Schulte Trebsen/Komisija

69

2019/C 206/65

Lieta T-220/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Mitsubishi Polyester Film/Komisija

70

2019/C 206/66

Lieta T-221/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Nippon Gases Deutschland/Komisija

71

2019/C 206/67

Lieta T-222/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Sappi Alfeld/Komisija

73

2019/C 206/68

Lieta T-223/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Clariant Produkte (Deutschland)/Komisija

74

2019/C 206/69

Lieta T-224/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Metsä Tissue/Komisija

76

2019/C 206/70

Lieta T-225/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Linde Gas/Komisija

78

2019/C 206/71

Lieta T-226/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Radici Chimica Deutschland/Komisija

79

2019/C 206/72

Lieta T-227/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Ronal/Komisija

80

2019/C 206/73

Lieta T-228/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisija

82

2019/C 206/74

Lieta T-229/19: Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — AlzChem Trostberg/Komisija

83

2019/C 206/75

Lieta T-230/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Evonik Functional Solutions/Komisija

85

2019/C 206/76

Lieta T-235/19: Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — HIM/Komisija

87

2019/C 206/77

Lieta T-242/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija

87

2019/C 206/78

Lieta T-243/19: Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija

88

2019/C 206/79

Lieta T-244/19: Prasība, kas celta 2019. gada 11. aprīlī — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS)

90

2019/C 206/80

Lieta T-247/19: Prasība, kas celta 2019. gada 12. aprīlī — Thunus u.c./EIB

91

2019/C 206/81

Lieta T-261/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. aprīlī — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (OptiMar)

93

2019/C 206/82

Lieta T-262/19: Prasība, kas celta 2019. gada 17. aprīlī — Jakober/EUIPO (Tases forma)

93

2019/C 206/83

Lieta T-264/19: Prasība, kas celta 2019. gada 18. aprīlī — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (viscover)

94

2019/C 206/84

Lieta T-265/19: Prasība, kas celta 2019. gada 19. aprīlī — Itālija/Komisija

95

2019/C 206/85

Lieta T-600/16: Vispārējās tiesas 2019. gada 17. aprīļa rīkojums — Bandilla u.c./EIB

96

2019/C 206/86

Lieta T-191/17: Vispārējās tiesas 2019. gada 15. aprīļa rīkojums — Boehringer Ingelheim International/Komisija

97

2019/C 206/87

Lieta T-202/18: Vispārējās tiesas 2019. gada 11. aprīļa rīkojums — Bruel/Komisija

97

2019/C 206/88

Lieta T-4/19: Vispārējās tiesas 2019. gada 12. aprīļa rīkojums — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (VIVANIA)

97

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2019/C 206/01)

Jaunākā publikācija

OV C 187, 3.6.2019.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 182, 27.5.2019.

OV C 172, 20.5.2019.

OV C 164, 13.5.2019.

OV C 155, 6.5.2019.

OV C 148, 29.4.2019.

OV C 139, 15.4.2019.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

CDJ

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/2 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/2

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Supremo (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)/Administración del Estado

(Apvienotās lietas C-473/17 un C-546/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Enerģija - Sašķidrinātās naftas gāzes (SNG) nozare - Patērētāju tiesību aizsardzība - Pienākums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi - Gāzes balona maksimālā cena - Pienākums veikt piegādi mājās - LESD 106. pants - Direktīvas 2003/55/EK, 2009/73/EK un 2006/123/EK - 2010. gada 20. aprīļa sprieduma lietā Federutility u.c. (C-265/08, EU:C:2010:205) interpretācija - Samērīguma princips)

(2019/C 206/02)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Supremo

Pamatlietas puses

Prasītāja: Repsol Butano SA (C-473/17), DISA Gas SAU (C-546/17)

Atbildētāja: Administración del Estado

Piedaloties: Redexis Gas SL, Repsol Butano SA (C-546/17)

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2006/123/EK (2006. gada 12. decembris) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 15. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzētais samērīguma nosacījums ir interpretējams tādējādi, ka ar to tiek pieļauti tādi pasākumi kā pamatlietā aplūkotie, ar kuriem tiek noteikta balonos pildītas SNG maksimālā cena un noteikts dažiem tirgus dalībniekiem pienākums veikt piegādi mājās, ar nosacījumu, ka šie pasākumi tiek saglabāti tikai noteiktu laiku un nepārsniedz to, kas ir nepieciešams, lai sasniegtu iecerēto vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes mērķi.

---

(1)  OV C 382, 13.11.2017

OV C 412, 4.12.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/3

---

Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Court of Appeal (Īrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Neculai Tarola/Minister for Social Protection

(Lieta C-483/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Savienības pilsonība - Personu brīva pārvietošanās - Direktīva 2004/38/EK - Tiesības brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā - 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Darba ņēmēji un pašnodarbinātas personas - 7. panta 3. punkta c) apakšpunkts - Tiesības uzturēties ilgāk nekā trīs mēnešus - Dalībvalsts valstspiederīgais, kas piecpadsmit dienas ir veicis algotu darbu citā dalībvalstī - Piespiedu bezdarbs - Darba ņēmēja statusa saglabāšana vismaz sešus mēnešus - Tiesības uz darba meklētāja pabalstu (jobseeker’s allowance))

(2019/C 206/03)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Court of Appeal

Pamatlietas puses

Prasītājs: Neculai Tarola

Atbildētājs: Minister for Social Protection

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 7. panta 1. punkta a) apakšpunkts un 3. punkta c) apakšpunkts ir interpretējami tādējādi, ka dalībvalsts valstspiederīgais, kas ir īstenojis savas tiesības uz brīvu pārvietošanos un kas citā dalībvalstī ir ieguvis darba ņēmēja statusu šīs direktīvas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē, ņemot vērā darbību, kuru viņš tajā veica divas nedēļas, nenoslēdzot darba līgumu uz noteiktu laiku, pirms kļuva par piespiedu bezdarbnieku, saglabā darba ņēmēja statusu vēl vismaz sešus mēnešus šo tiesību normu izpratnē, ja viņš ir reģistrējies kā darba meklētājs attiecīgā nodarbinātības dienestā.

Iesniedzējtiesai ir jānoskaidro, vai saskaņā ar vienlīdzīgas attieksmes principu, kas ir garantēts Direktīvas 2004/38 24. panta 1. punktā, minētajam valstspiederīgajam ir tiesības saņemt sociālās palīdzības pabalstus vai, attiecīgā gadījumā, sociālā nodrošinājuma pabalstus tāpat kā uzņēmējas dalībvalsts valstspiederīgajam.

---

(1)  OV C 347, 16.10.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/4

---

Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums (Landgericht Köln (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Germanwings GmbH/Wolfgang Pauels

(Lieta C-501/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Gaisa transports - Regula (EK) Nr. 261/2004 - 5. panta 3. punkts - Kompensācija pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos - Apjoms - Atbrīvojums no kompensācijas izmaksāšanas pienākuma - Jēdziens “ārkārtēji apstākļi” - Gaisakuģa riepas bojājums, ko izraisījis uz skrejceļa esošs svešķermenis)

(2019/C 206/04)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Köln

Pamatlietas puses

Prasītājs: Germanwings GmbH

Atbildētājs: Wolfgang Pauels

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 5. panta 3. punkts, lasot kopā ar tās 14. apsvērumu, ir jāinterpretē tādējādi, ka gaisakuģa riepas bojājums, ko izraisījis tāds svešķermenis kā uz lidostas skrejceļa esošās atlūzas, ietilpst jēdzienā “ārkārtēji apstākļi” šīs tiesību normas izpratnē.

Tomēr, lai varētu tikt piemērots atbrīvojums no pienākuma izmaksāt pasažieriem Regulas Nr. 261/2004 7. pantā paredzēto kompensāciju, gaisa pārvadātājam, kura lidojuma ilgo kavēšanos izraisījuši šādi “ārkārtēji apstākļi”, ir jāpierāda, ka tas ir izmantojis visu tā rīcībā esošo personālu vai materiālus un finanšu līdzekļus, lai novērstu to, ka riepas, kurā bojājumu izraisījis uz skrejceļa esošs svešķermenis, maiņa rada minēto attiecīgā lidojuma ilgo kavēšanos.

---

(1)  OV C 392, 20.11.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/4 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/4

---

Tiesas (trešā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums — OZ/Eiropas Investīciju Banka (EIB)

(Lieta C-558/17 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - Eiropas Investīciju bankas (EIB) personāls - Seksuāla uzmākšanās - Izmeklēšana, kas veikta atbilstoši programmai “Dignity at work” - Sūdzības par uzmākšanos noraidīšana - Prasība atcelt EIB priekšsēdētāja lēmumu par sūdzības noraidīšanu - Kaitējuma atlīdzināšana)

(2019/C 206/05)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: OZ (pārstāvis: B. Maréchal, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju Banka (EIB) (pārstāvji: K. Carr un G. Faedo, pārstāvji, kam palīdz A. Dal Ferro, avvocato)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedumu OZ/EIB (T-607/16, nav publicēts, EU:T:2017:495), ciktāl ar to tika noraidīti, pirmkārt, OZ prasībā izvirzītie prasījumi par kaitējuma atlīdzību, kas bija balstīti uz Eiropas Investīciju bankas (EIB) atbildību par iespējamām izmeklēšanas procedūrā pieļautajām nelikumībām, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesību uz to, lai viņa tiktu taisnīgi uzklausīta, neievērošanu, kā arī, otrkārt, šajā prasībā iekļautie prasījumi par atcelšanu. |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 13. jūlija spriedumu OZ/EIB (T-607/16, nav publicēts, EU:T:2017:495), ciktāl ar to tika noraidīti, pirmkārt, OZ prasībā izvirzītie prasījumi par kaitējuma atlīdzību, kas bija balstīti uz Eiropas Investīciju bankas (EIB) atbildību par iespējamām izmeklēšanas procedūrā pieļautajām nelikumībām, ieskaitot apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesību uz to, lai viņa tiktu taisnīgi uzklausīta, neievērošanu, kā arī, otrkārt, šajā prasībā iekļautie prasījumi par atcelšanu.

| 2) | Noraidīt apelācijas sūdzību pārējā daļā. |
| --- | --- |

2)

Noraidīt apelācijas sūdzību pārējā daļā.

| 3) | Atcelt Eiropas Investīciju bankas priekšsēdētāja 2015. gada 16. oktobra lēmumu neturpināt izskatīt OZ iesniegto sūdzību par seksuālu uzmākšanos. |
| --- | --- |

3)

Atcelt Eiropas Investīciju bankas priekšsēdētāja 2015. gada 16. oktobra lēmumu neturpināt izskatīt OZ iesniegto sūdzību par seksuālu uzmākšanos.

| 4) | Noraidīt prasību pārējā daļā. |
| --- | --- |

4)

Noraidīt prasību pārējā daļā.

| 5) | Piespriest Eiropas Investīciju bankai segt savus, kā arī atlīdzināt OZ tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti gan ar tiesvedību pirmajā instancē, gan arī ar tiesvedību apelācijas instancē. |
| --- | --- |

5)

Piespriest Eiropas Investīciju bankai segt savus, kā arī atlīdzināt OZ tiesāšanās izdevumus, kas ir saistīti gan ar tiesvedību pirmajā instancē, gan arī ar tiesvedību apelācijas instancē.

---

(1)  OV C 437, 18.12.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/5 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/5

---

Tiesas (virs palāta) 2019. gada 2. aprīļa spriedums (Raad van State (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie/H. (C-582/17), R. (C-583/17)

(Apvienotās lietas C-582/17 un C-583/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Par starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu atbildīgās dalībvalsts noteikšana - Regula (ES) Nr. 604/2013 - 18. panta 1. punkta b) līdz d) apakšpunkts - 23. panta 1. punkts - 24. panta 1. punkts - Atpakaļuzņemšanas procedūra - Atbildības kritēriji - Jauns pieteikums, kas iesniegts citā dalībvalstī - 20. panta 5. punkts - Notiekošais noteikšanas process - Pieteikuma atsaukšana - 27. pants - Tiesiskās aizsardzības līdzekļi)

(2019/C 206/06)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Raad van State

Pamatlietas puses

Prasītājs: Staatssecretaris van Veiligheid en Justitie

Atbildētājs: H. (C-582/17), R. (C-583/17)

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 604/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka starptautiskās aizsardzības pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm, ir jāinterpretē tādējādi, ka trešās valsts valstspiederīgais, kas ir iesniedzis starptautiskās aizsardzības pieteikumu pirmajā dalībvalstī, pēc tam ir pametis šo valsti un ir iesniedzis jaunu starptautiskās aizsardzības pieteikumu otrajā dalībvalstī:

| — | principā nevar atsaukties saistībā ar tiesiskās aizsardzības līdzekli, kas ir īstenots saskaņā ar minētās regulas 27. panta 1. punktu, šajā otrajā dalībvalstī pret pārsūtīšanas lēmumu, kas pieņemts attiecībā uz viņu, uz atbildības kritēriju, kas noteikts šīs regulas 9. pantā; |
| --- | --- |

—

principā nevar atsaukties saistībā ar tiesiskās aizsardzības līdzekli, kas ir īstenots saskaņā ar minētās regulas 27. panta 1. punktu, šajā otrajā dalībvalstī pret pārsūtīšanas lēmumu, kas pieņemts attiecībā uz viņu, uz atbildības kritēriju, kas noteikts šīs regulas 9. pantā;

| — | izņēmuma kārtā var saistībā ar šādu tiesiskās aizsardzības līdzekli atsaukties uz šo atbildības kritēriju situācijā, uz kuru attiecas šīs pašas regulas 20. panta 5. punkts, ja šis trešās valsts valstspiederīgais ir iesniedzis pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju, kas acīmredzami pierāda, ka šī dalībvalsts ir jāuzskata par dalībvalsti, kas ir atbildīga par pieteikuma izskatīšanu, piemērojot šo atbildības kritēriju. |
| --- | --- |

—

izņēmuma kārtā var saistībā ar šādu tiesiskās aizsardzības līdzekli atsaukties uz šo atbildības kritēriju situācijā, uz kuru attiecas šīs pašas regulas 20. panta 5. punkts, ja šis trešās valsts valstspiederīgais ir iesniedzis pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts kompetentajai iestādei informāciju, kas acīmredzami pierāda, ka šī dalībvalsts ir jāuzskata par dalībvalsti, kas ir atbildīga par pieteikuma izskatīšanu, piemērojot šo atbildības kritēriju.

---

(1)  OV C 424, 11.12.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/6 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/6

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Supreme Court of the United Kingdom (Apvienotā Karaliste) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Peter Bosworth, Colin Hurley/Arcadia Petroleum Limited u.c.

(Lieta C-603/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Brīvības, drošības un tiesiskuma telpa - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Lugāno II konvencija - Jurisdikcija un nolēmumu atzīšana un izpilde civillietās un komerclietās - II sadaļas 5. iedaļa (18. - 21. pants) - Jurisdikcija lietās, kas attiecas uz atsevišķiem darba līgumiem)

(2019/C 206/07)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Supreme Court of the United Kingdom

Pamatlietas puses

Prasītāji: Peter Bosworth, Colin Hurley

Atbildētājas: Arcadia Petroleum Limited u.c.

Rezolutīvā daļa

Konvencijas par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās, kura parakstīta 2007. gada 30. oktobrī un kuras noslēgšana Kopienas vārdā ir apstiprināta ar Padomes 2008. gada 27. novembra Lēmumu 2009/430/EK, II sadaļas 5. iedaļas (18.–21. pants) normas ir jāinterpretē tādējādi, ka līgums, kas saista uzņēmējsabiedrību un fizisku personu, kura pilda tās vadītāja pienākumus, nerada starp tiem pakļautības saikni un tāpēc nevar tikt kvalificēts kā “atsevišķs darba līgums” šo tiesību normu izpratnē gadījumā, kad — pat ja šīs sabiedrības akcionāram vai akcionāriem ir tiesības izbeigt šo darba līgumu — šī persona spēj lemt vai faktiski lemj par minētā līguma noteikumiem un tai ir autonomas kontroles pilnvaras attiecībā uz minētās sabiedrības darbības ikdienas pārvaldību, kā arī pašai savu pienākumu izpildi.

---

(1)  OV C 437, 18.12.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/7 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/7

---

Tiesas (ceturtā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums (Sąd Najwyższy (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S. A./Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

(Lieta C-617/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Konkurence - EKL 82. pants - Dominējošā stāvokļa ļaunprātīga izmantošana - Regula (EK) Nr. 1/2003 - 3. panta 1. punkts - Valsts konkurences tiesību piemērošana - Valsts konkurences iestādes lēmums, ar kuru ir uzlikts gan naudas sods, pamatojoties uz valsts tiesībām, gan naudas sods, pamatojoties uz Savienības tiesībām - Eiropas Savienības Pamattiesību harta - 50. pants - Princips ne bis in idem - Piemērojamība)

(2019/C 206/08)

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Najwyższy

Pamatlietas puses

Prasītāja: Powszechny Zakład Ubezpieczeń na Życie S.A.

Atbildētājs: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

piedaloties: Edward Dętka, Mirosław Krzyszczak, Zakład Projektowania i Programowania Systemów Sterowania Atempol Sp. z o.o. w Piekarach Śląskich, Ommer Polska Sp. z o.o. w Krapkowicach, Glimat Marcinek i S-ka spółka jawna w Gliwicach, Jastrzębskie Zakłady Remontowe Dźwigi Sp. z o.o. w Jastrzębiu Zdroju, Petrofer-Polska Sp. z o.o. w Nowinach, Pietrzak B. B. Beata Pietrzak, Bogdan Pietrzak Spółka jawna w Katowicach, Ewelina Baranowska, Przemysław Nikiel, Tomasz Woźniak, Spółdzielnia Kółek Rolniczych w Bielinach, Lech Marchlewski, Zakład Przetwórstwa Drobiu Marica spółka jawna J.M.E.K. Wróbel sp. jawna w Bielsku Białej, HTS Polska Sp. z o.o., Paco Cases Andrzej Paczkowski, Piotr Paczkowski spółka jawna w Puszczykowie, Bożena Kubalańca, Zbigniew Arczykowski, Przedsiębiorstwo Produkcji Handlu i Usług Unipasz Sp. z o.o. w Radzikowicach, Janusz Walocha, Marek Grzegolec

Rezolutīvā daļa

Princips ne bis in idem, kas paredzēts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas, kas pasludināta 2000. gada 7. decembrī Nicā, 50. pantā, ir jāinterpretē tādējādi, ka tam pretrunā nav tas, ka valsts konkurences iestāde ar vienu lēmumu uzliek uzņēmumam naudas sodu par valsts konkurences tiesību pārkāpumu un naudas sodu par EKL 82. panta pārkāpumu. Šādā situācijā valsts konkurences iestādei tomēr ir jānodrošina, ka naudas sodi, aplūkoti kopā, ir samērīgi ar pārkāpumu.

---

(1)  OV C 104, 19.3.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/8 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/8

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas (Lietuva) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosinājusi Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos

(Lieta C-638/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tabakas izstrādājumiem piemērojamā akcīzes nodokļa struktūra un likmes - Direktīva 2011/64/ES - 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Jēdziens “cigāri vai cigarillas” - Tabakas rullīši ar dabiskas tabakas ārējo aptinumu, kas ir daļēji pārklāts ar papīra papildu slāni)

(2019/C 206/09)

Tiesvedības valoda — lietuviešu

Iesniedzējtiesa

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Pamatlietas puse

Valstybinė mokesčių inspekcija prie Lietuvos Respublikos finansų ministerijos,

piedaloties: “Skonis ir kvapas” UAB

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2011/64/ES (2011. gada 21. jūnijs) par tabakas izstrādājumiem piemērotā akcīzes nodokļa struktūru un likmēm 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tādi tabakas izstrādājumi, kādi aplūkoti pamatlietā, kuriem daļa no dabiskas tabakas ārējā aptinuma filtra vietā ir pārklāta ar papīra papildu slāni, kas var padarīt šos izstrādājumus vizuāli līdzīgus cigaretēm, ietilpst cigāru vai cigarillu kategorijā šīs tiesību normas izpratnē.

---

(1)  OV C 52, 12.2.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/9

---

Tiesas (piektā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ÖKO-Test Verlag GmbH/Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

(Lieta C-690/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Intelektuālais īpašums - Preču zīmes - Regula (EK) Nr. 207/2009 - 9. panta 1. punkts - Direktīva 2008/95/EK - 5. panta 1. un 2. punkts - Ar preču zīmi piešķirtas tiesības - Individuāla preču zīme, ko veido kvalitātes zīme)

(2019/C 206/10)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāja: ÖKO-Test Verlag GmbH

Atbildētāja: Dr. Rudolf Liebe Nachf. GmbH & Co.KG

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par [Eiropas Savienības] preču zīmi 9. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nedod tiesības individuālas preču zīmes, ko veido kvalitātes zīme, īpašniekam iebilst pret to, ka trešā persona piestiprina šai preču zīmei identisku vai līdzīgu apzīmējumu precēm, kuras nav nedz identiskas, nedz līdzīgas precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem minētā preču zīme ir reģistrēta. |
| --- | --- |

1)

Padomes Regulas (EK) Nr. 207/2009 (2009. gada 26. februāris) par [Eiropas Savienības] preču zīmi 9. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/95/EK (2008. gada 22. oktobris), ar ko tuvina dalībvalstu tiesību aktus attiecībā uz preču zīmēm, 5. panta 1. punkta a) un b) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nedod tiesības individuālas preču zīmes, ko veido kvalitātes zīme, īpašniekam iebilst pret to, ka trešā persona piestiprina šai preču zīmei identisku vai līdzīgu apzīmējumu precēm, kuras nav nedz identiskas, nedz līdzīgas precēm vai pakalpojumiem, attiecībā uz kuriem minētā preču zīme ir reģistrēta.

| 2) | Regulas Nr. 207/2009 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts un Direktīvas 2008/95 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie dod tiesības ar reputāciju apveltītas individuālas preču zīmes, ko veido kvalitātes zīme, īpašniekam iebilst pret to, ka trešā persona piestiprina šai preču zīmei identisku vai līdzīgu apzīmējumu precēm, kuras nav nedz identiskas, nedz līdzīgas precēm, attiecībā uz kurām minētā preču zīme ir reģistrēta, ar nosacījumu, ka tiek pierādīts, ka ar šo piestiprināšanu šī trešā persona ir netaisnīgi guvusi labumu no šīs pašas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai ir nodarījusi kaitējumu šai atšķirtspējai vai reputācijai un ka minētā trešā persona šajā gadījumā nav pierādījusi, ka šo tiesību normu izpratnē pastāv “pietiekams iemesls” šādas piestiprināšanas pamatojumam. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 207/2009 9. panta 1. punkta c) apakšpunkts un Direktīvas 2008/95 5. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tie dod tiesības ar reputāciju apveltītas individuālas preču zīmes, ko veido kvalitātes zīme, īpašniekam iebilst pret to, ka trešā persona piestiprina šai preču zīmei identisku vai līdzīgu apzīmējumu precēm, kuras nav nedz identiskas, nedz līdzīgas precēm, attiecībā uz kurām minētā preču zīme ir reģistrēta, ar nosacījumu, ka tiek pierādīts, ka ar šo piestiprināšanu šī trešā persona ir netaisnīgi guvusi labumu no šīs pašas preču zīmes atšķirtspējas vai reputācijas vai ir nodarījusi kaitējumu šai atšķirtspējai vai reputācijai un ka minētā trešā persona šajā gadījumā nav pierādījusi, ka šo tiesību normu izpratnē pastāv “pietiekams iemesls” šādas piestiprināšanas pamatojumam.

---

(1)  OV C 112, 26.3.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/10

---

Tiesas (desmītā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság (Ungārija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — PORR Építési Kft./Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

(Lieta C-691/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Nodokļi - Kopēja pievienotās vērtības nodokļa sistēma - Direktīva 2006/112/EK - Tiesības uz priekšnodoklī samaksātā pievienotās vērtības nodokļa (PVN) atskaitīšanu - 199. panta 1. punkta a) apakšpunkts - Apgrieztā iekasēšana - Nodoklis, ko pakalpojumu saņēmējs nepamatoti ir samaksājis to sniedzējiem, pamatojoties uz rēķinu, kas kļūdas pēc sagatavots atbilstoši parastajam nodokļu režīmam - Nodokļu iestādes lēmums, ar kuru ir konstatēts pakalpojumu saņēmēja nodokļu parāds un ir noraidīts tā pieteikums par nodokļa atskaitīšanu - Nodokļu iestādes neizskatīta nodokļa atmaksāšanas iespēja)

(2019/C 206/11)

Tiesvedības valoda — ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Közigazgatási és Munkaügyi Bíróság

Pamatlietas puses

Prasītāja: PORR Építési Kft.

Atbildētāja: Nemzeti Adó- és Vámhivatal Fellebbviteli Igazgatósága

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 2010/45/ES (2010. gada 13. jūlijs), kā arī samērīguma princips, nodokļu neitralitātes princips un efektivitātes princips ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāda nodokļu iestādes prakse, saskaņā ar kuru, nepastāvot aizdomām par krāpšanu, šī iestāde liedz uzņēmumam tiesības atskaitīt PVN, ko šis uzņēmums kā pakalpojumu saņēmējs ir nepamatoti samaksājis šo pakalpojumu sniedzējam, pamatojoties uz rēķinu, kas ticis sagatavots saskaņā ar parasto pievienotās vērtības nodokļa (PVN) režīmu, taču attiecīgajam darījumam bija piemērojama apgrieztās iekasēšanas kārtība, bet nodokļu iestāde,

| — | pirms atteikt tiesības uz atskaitīšanu, nepārbauda, vai kļūdainā rēķina izsniedzējs tā saņēmējam var atmaksāt nepamatoti samaksāto PVN un atbilstoši piemērojamajam valsts tiesiskajam regulējumam pašrevīzijas procedūrā šo rēķinu izlabot, lai atgūtu Valsts kasē nepamatoti iemaksāto nodokli, vai |
| --- | --- |

—

pirms atteikt tiesības uz atskaitīšanu, nepārbauda, vai kļūdainā rēķina izsniedzējs tā saņēmējam var atmaksāt nepamatoti samaksāto PVN un atbilstoši piemērojamajam valsts tiesiskajam regulējumam pašrevīzijas procedūrā šo rēķinu izlabot, lai atgūtu Valsts kasē nepamatoti iemaksāto nodokli, vai

| — | nenosaka, ka tā pati atmaksās šī rēķina adresātam nodokli, ko tas nepamatoti samaksājis rēķina izsniedzējam un kuru pēdējais minētais ir nepamatoti iemaksājis Valsts kasē. |
| --- | --- |

—

nenosaka, ka tā pati atmaksās šī rēķina adresātam nodokli, ko tas nepamatoti samaksājis rēķina izsniedzējam un kuru pēdējais minētais ir nepamatoti iemaksājis Valsts kasē.

Tomēr saskaņā ar šiem principiem tiek pieprasīts, lai gadījumā, kad pakalpojumu sniedzējam to saņēmējam ir neiespējami vai pārmērīgi grūti atmaksāt rēķinā nepamatoti norādīto PVN, it īpaši pakalpojumu sniedzēja maksātnespējas gadījumā, pakalpojumu saņēmējs savu prasījumu par atmaksāšanu var vērst tieši pret nodokļu iestādi.

---

(1)  OV C 112, 26.3.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/11 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/11

---

Tiesas (devītā palāta) 2019. gada 4. aprīļa spriedums (Verwaltungsgerichtshof (Austrija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — procedūrā, ko uzsāka Allianz Vorsorgekasse AG

(Lieta C-699/17) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Publiski līgumi - Līgumu noslēgšana par piesaisti arodnodrošinājuma fondam, kas nodarbojas ar arodnodrošinājuma iemaksu pārvaldību - Līguma noslēgšana, kurai nepieciešama darbinieku vai to pārstāvju piekrišana - Direktīva 2014/24/ES - LESD 49. un 56. pants - Vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi - Pārskatāmības pienākums)

(2019/C 206/12)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Pamatlietas puses

Allianz Vorsorgekasse AG

Piedaloties: Bundestheater-Holding GmbH, Burgtheater GmbH, Wiener Staatsoper GmbH, Volksoper Wien GmbH, ART for ART Theaterservice GmbH, fair-finance Vorsorgekasse AG

Rezolutīvā daļa

LESD 49. un 56. pants, vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principi un pārskatāmības pienākums ir jāinterpretē tādējādi, ka tie ir piemērojami situācijā, kad starp darba devēju, kas ir publisko tiesību subjekts, un arodnodrošinājuma fondu tiek noslēgts piesaistes līgums par iemaksu, kuras ir paredzētas šī darba devēja darbiniekiem maksājamo atlaišanas pabalstu finansēšanai, pārvaldību un ieguldīšanu, lai gan šāda līguma noslēgšana nenotiek tikai atbilstoši darba devēja gribai, bet tai ir nepieciešama vai nu personāla, vai arī personāla komitejas piekrišana.

---

(1)  OV C 104, 19.3.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/12

---

Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Cobra Servicios Auxiliares SA/José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 un C-44/18), Incatema SL

(Apvienotās lietas C-29/18, C-30/18 un C-44/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Sociālā politika - Direktīva 1999/70/EK - UNICE, CEEP un EAK noslēgtais pamatnolīgums par darbu uz noteiktu laiku - 4. klauzula - Nediskriminācijas princips - Jēdziens “darba nosacījumi” - Situāciju salīdzināmība - Pamatojums - Jēdziens “objektīvi iemesli” - Pabalsts gadījumā, ja uz nenoteiktu laiku noslēgts darba līgums tiek izbeigts objektīva iemesla dēļ - Mazāks pabalsts, kas maksājams gadījumā, ja izbeidzas darba līgums “konkrēta uzdevuma izpildei”)

(2019/C 206/13)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Pamatlietas puses

Prasītāja: Cobra Servicios Auxiliares SA

Atbildētāji: José David Sánchez Iglesias (C-29/18), José Ramón Fiuza Asorey (C-30/18), Jesús Valiño Lopez (C-44/18), FOGASA (C-29/18 un C-44/18) un Incatema SL

Rezolutīvā daļa

1999. gada 18. martā noslēgtā Pamatnolīguma par darbu uz noteiktu laiku, kas ir ietverts Padomes Direktīvas 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku pielikumā, 4. klauzulas 1. punkts ir interpretējams tādējādi, ka tas pieļauj tādu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru tādā situācijā kā pamatlietā aplūkotā, kurā darba devēja un kāda no tā klientiem noslēgtā pakalpojumu sniegšanas līguma izbeigšanas dēļ, pirmkārt, tiek izbeigti darba līgumi konkrēta uzdevuma izpildei, ko šis darba devējs ir noslēdzis ar dažiem darbiniekiem, un, otrkārt, tiek veikta nenoteikta laika darbinieku, kurus minētais darba devējs ir pieņēmis darbā, kolektīvā atlaišana, kas ir pamatota ar kādu objektīvu iemeslu, pabalsts par darba attiecību izbeigšanu, kurš tiek izmaksāts noteikta laika darbiniekiem, ir mazāks nekā tas, kāds tiek piešķirts nenoteikta laika darbiniekiem.

---

(1)  OV C 142, 23.4.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/12 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/12

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums — CJ/Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs

(Lieta C-139/18 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - Līgumdarbinieks - Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (ECDC) - Novērtējuma ziņojums - 2011. gada novērtējums - Prasība atcelt lēmumu slēgt novērtējuma ziņojumu)

(2019/C 206/14)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: CJ (pārstāvis: V. Kolias, dikigoros)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs (pārstāvji: J. Mannheim un A. Daume, pārstāvji, D. Waelbroeck un A. Duron, advokāti)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā CJ/ECDC (T-602/16, nav publicēts, EU:T:2017:893). |
| --- | --- |

1)

Atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2017. gada 13. decembra spriedumu lietā CJ/ECDC (T-602/16, nav publicēts, EU:T:2017:893).

| 2) | Atcelt Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) novērtētāja apelācijas instancē 2015. gada 21. septembra lēmumu, ar ko galīgi ir apstiprināts CJ novērtējuma ziņojums 2011. gadam. |
| --- | --- |

2)

Atcelt Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra (ECDC) novērtētāja apelācijas instancē 2015. gada 21. septembra lēmumu, ar ko galīgi ir apstiprināts CJ novērtējuma ziņojums 2011. gadam.

| 3) | Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs sedz savus, kā arī atlīdzina CJ tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā. |
| --- | --- |

3)

Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs sedz savus, kā arī atlīdzina CJ tiesāšanās izdevumus, kas radušies gan tiesvedībā pirmajā instancē, gan apelācijas tiesvedībā.

---

(1)  OV C 211, 18.6.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/13 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/13

---

Tiesas (astotā palāta) 2019. gada 10. aprīļa spriedums (Sąd Rejonowy w Sopocie Wydział I Cywilny (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — tiesvedība, ko ierosināja H.W.

(Lieta C-214/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2006/112/EK - Pievienotās vērtības nodoklis (PVN) - Tiesu izpildītājs - Piespiedu izpilde - Likumā noteiktā atlīdzība - Kompetento valsts iestāžu administratīvā prakse uzskatīt, ka šī atlīdzība ietver PVN - Neitralitātes un samērīguma principi)

(2019/C 206/15)

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Rejonowy w Sopocie

Pamatlietas puses

Prasītājs: H.W.

Piedaloties: PSM “K”, Aleksandra Treder, kura rīkojas kā Sąd Rejonowy w Sopocie tiesu izpildītāja

Rezolutīvā daļa

Padomes Direktīvas 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 2013/43/ES (2013. gada 22. jūlijs), normas, kā arī pievienotās vērtības nodokļa (PVN) neitralitātes un samērīguma principi ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā tāda kompetento valsts iestāžu administratīvā prakse kā pamatlietā aplūkotā, atbilstoši kurai ir uzskatāms, ka PVN par pakalpojumiem, ko tiesu izpildītājs sniedz piespiedu izpildes procedūrā, ir iekļauts tā saņemtajā atlīdzībā.

---

(1)  OV C 259, 23.7.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/14

---

Tiesas (otrā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Conseil d'État (Francija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Syndicat des cadres de la sécurité intérieure/Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

(Lieta C-254/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Direktīva 2003/88/EK - Darba laika organizēšana - Darba ņēmēju drošības un veselības aizsardzība - Maksimālais nedēļas darba laiks - Bāzes laikposms - Slīdošs vai fiksēts raksturs - Atkāpe - Policijas ierēdņi)

(2019/C 206/16)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Conseil d'État

Pamatlietas puses

Prasītājs: Syndicat des cadres de la sécurité intérieure

Atbildētāji: Premier ministre, Ministre de l'Intérieur, Ministre de l'Action et des Comptes publics

Rezolutīvā daļa

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem 6. panta b) punkts, 16. panta b) punkts un 19. panta pirmā daļa ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem nav pretrunā valsts tiesiskais regulējums, kurā, lai aprēķinātu vidējo nedēļas darba laiku, ir paredzēti bāzes laikposmi, kas sākas un beidzas fiksētos kalendāra datumos, ar nosacījumu, ka šajā tiesiskajā regulējumā ir paredzēti mehānismi, lai nodrošinātu, ka 48 stundu vidējais maksimālais nedēļas darba laiks tiek ievērots jebkurā sešu mēnešu laikposmā, kurš daļēji ietilpst divos secīgos fiksētos laikposmos.

---

(1)  OV C 211, 18.6.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/14 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/14

---

Tiesas (pirmā palāta) 2019. gada 3. aprīļa spriedums (Sąd Okręgowy w Poznaniu (Polija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Aqua Med sp. z o.o./Irena Skóra

(Lieta C-266/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Patērētāju tiesību aizsardzība - Direktīva 93/13/EEK - Negodīgi noteikumi patērētāju līgumos - 1. panta 2. punkts - Direktīvas piemērošanas joma - Klauzula par teritoriālo piekritību tiesai, kas noteikta, piemērojot vispārīgos noteikumus - 6. panta 1. punkts - Negodīguma pārbaude pēc savas ierosmes - 7. panta 1. punkts - Valsts tiesas pienākumi un tiesības)

(2019/C 206/17)

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Okręgowy w Poznaniu

Pamatlietas puses

Prasītāja: Aqua Med sp. z o.o.

Atbildētāja: Irena Skóra

Rezolutīvā daļa

| 1) | Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no šīs direktīvas piemērošanas jomas nav izslēgts tāds līguma noteikums, kāds aplūkots pamatlietā un kurā vispārīgi tiek norādīts uz piemērojamām valsts tiesībām, saskaņā ar kurām nosakāma piekritība, lai izskatītu strīdu starp līgumslēdzējām pusēm. |
| --- | --- |

1)

Padomes Direktīvas 93/13/EEK (1993. gada 5. aprīlis) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos 1. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka no šīs direktīvas piemērošanas jomas nav izslēgts tāds līguma noteikums, kāds aplūkots pamatlietā un kurā vispārīgi tiek norādīts uz piemērojamām valsts tiesībām, saskaņā ar kurām nosakāma piekritība, lai izskatītu strīdu starp līgumslēdzējām pusēm.

| 2) | Direktīvas 93/13 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādas procesuālo tiesību normas, uz kurām ir atsauce līguma noteikumā, kuras pārdevējam vai piegādātājam, kas ceļ prasību pret patērētāju par apgalvotu līguma neizpildi, ļauj izvēlēties starp tiesu, kurai ir piekritība pēc atbildētāja dzīvesvietas, un tiesu, kurai ir piekritība pēc līguma izpildes vietas, ja vien līguma izpildes vietas izvēle patērētājam nerada tādus procesuālos apstākļus, kas varētu pārmērīgi ierobežot Savienības tiesību sistēmā viņam paredzētās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, par ko būtu jāpārliecinās dalībvalsts tiesai. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 93/13 7. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tam nav pretrunā tādas procesuālo tiesību normas, uz kurām ir atsauce līguma noteikumā, kuras pārdevējam vai piegādātājam, kas ceļ prasību pret patērētāju par apgalvotu līguma neizpildi, ļauj izvēlēties starp tiesu, kurai ir piekritība pēc atbildētāja dzīvesvietas, un tiesu, kurai ir piekritība pēc līguma izpildes vietas, ja vien līguma izpildes vietas izvēle patērētājam nerada tādus procesuālos apstākļus, kas varētu pārmērīgi ierobežot Savienības tiesību sistēmā viņam paredzētās tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību, par ko būtu jāpārliecinās dalībvalsts tiesai.

---

(1)  OV C 249, 16.7.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/15 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/15

---

Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 10. aprīļa spriedums — The Green Effort Ltd/Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO), Fédération internationale de l’automobile (FIA)

(Lieta C-282/18 P) (1)

(Apelācija - Eiropas Savienības preču zīme - Apelācijas process - Termiņi - Elektroniska paziņošana - Termiņu aprēķināšana)

(2019/C 206/18)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: The Green Effort Ltd (pārstāvis: A. Ziehm, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) (pārstāvis: A. Folliard-Monguiral), Fédération internationale de l'automobile (FIA) (pārstāvji: M. Hawkins, solicitor, T. Dolde un K. Lüder, advokāts)

Rezolutīvā daļa

| 1) | Apelācijas sūdzību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Apelācijas sūdzību noraidīt.

| 2) | The Green Effort Limited sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Fédération internationale de l’automobile (FIA) tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

The Green Effort Limited sedz savus, kā arī atlīdzina Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja (EUIPO) un Fédération internationale de l’automobile (FIA) tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 285, 13.8.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/16

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Hoge Raad der Nederlanden (Nīderlande) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — X BV/Staatssecretaris van Financiën

(Lieta C-288/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Kopējais muitas tarifs - Preču klasifikācija - Kombinētā nomenklatūra - Apakšpozīcijas 85285100 un 85285940 - Šķidro kristālu displeja plakanā paneļa monitors, kas spēj attēlot signālus no automātiskās datu apstrādes sistēmām - Nolīgums par tirdzniecību ar informācijas tehnoloģiju produktiem)

(2019/C 206/19)

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Hoge Raad der Nederlanden

Pamatlietas puses

Prasītājs: X BV

Atbildētājs: Staatssecretaris van Financiën

Rezolutīvā daļa

Kombinētā nomenklatūra, kas ietverta Padomes Regulā (EK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu, kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 927/2012 (2012. gada 9. oktobris), I pielikumā, ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai noteiktu, vai LCD plakanā paneļa ekrāni, kas domāti un saražoti, lai attēlotu gan datus no automātiskās datu apstrādes iekārtas, gan saliktus videosignālus no citiem avotiem, ir klasificējami kombinētās nomenklatūras apakšpozīcijā 85285100 vai šīs nomenklatūras apakšpozīcijā 85285940, ir jāizvērtē, pārbaudot visas to objektīvās īpašības un pazīmes, gan pakāpe, kādā tie var īstenot vairākas funkcijas, gan izpildes līmenis, kuru tie sasniedz, īstenojot šīs funkcijas, lai varētu noteikt, vai to galvenā funkcija ir tikt izmantotiem automātiskajā datu apstrādes sistēmā. Šajā ziņā īpaša nozīme piešķirama tam, vai tie ir domāti darbam tuvā attālumā. Tas, ka ekrāna lietotājs un persona, kura apstrādā un/vai ievada datus automātiskās datu apstrādes iekārtā, ir viena un tā pati persona, nav nozīmīgs kritērijs šīs noteikšanas nolūkā.

---

(1)  OV C 276, 6.8.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/16

---

Tiesas (desmitā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Tribunal da Relação do Porto (Portugāle) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A./Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA

(Lieta C-295/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Maksājumu pakalpojumi iekšējā tirgū - Direktīva 2007/64/EK - 2. un 58. pants - Piemērošanas joma - Maksājumu pakalpojumu izmantotājs - Jēdziens - Trešās personas izdota maksājuma uzdevuma veikt tiešā debeta maksājumus no konta, kura turētājs tā nav, izpilde - Debitētā konta turētāja autorizācijas neesamība - Neatļauts maksājumu darījums)

(2019/C 206/20)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal da Relação do Porto

Pamatlietas puses

Prasītāja: Mediterranean Shipping Company (Portugal) — Agentes de Navegação S.A.

Atbildētājas: Banco Comercial Português SA, Caixa Geral de Depósitos, SA

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/64/EK (2007. gada 13. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK, 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “maksājumu pakalpojumu” jēdzienā šīs tiesību normas nozīmē ietilpst tādu tiešā debeta maksājumu izpilde, ko to saņēmējs ir ierosinājis veikšanai no konta, kura turētājs tas nav, un kuriem debitētā konta turētājs nav piekritis. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/64/EK (2007. gada 13. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK, 2. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka “maksājumu pakalpojumu” jēdzienā šīs tiesību normas nozīmē ietilpst tādu tiešā debeta maksājumu izpilde, ko to saņēmējs ir ierosinājis veikšanai no konta, kura turētājs tas nav, un kuriem debitētā konta turētājs nav piekritis.

| 2) | Direktīvas 2007/64 58. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka “maksājumu pakalpojumu lietotāja” jēdzienā tā nozīmē ietilpst tāda maksājumu konta turētājs, no kura tiešā debeta maksājumi ir veikti bez viņa piekrišanas. |
| --- | --- |

2)

Direktīvas 2007/64 58. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka “maksājumu pakalpojumu lietotāja” jēdzienā tā nozīmē ietilpst tāda maksājumu konta turētājs, no kura tiešā debeta maksājumi ir veikti bez viņa piekrišanas.

---

(1)  OV C 259, 23.7.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/17 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/17

---

Tiesas (sestā palāta) 2019. gada 11. aprīļa spriedums (Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona (Spānija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) — ZX/Ryanair DAC

(Lieta C-464/18) (1)

(Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu - Tiesu iestāžu sadarbība civillietās - Regula (ES) Nr. 1215/2012 - Tiesas noteikšana, kurai ir jurisdikcija izskatīt prasību par zaudējumu atlīdzību saistībā ar lidojuma kavēšanos - 7. panta 5. punkts - Filiāles darbība - 26. pants - Klusējot noslēgta vienošanās - Atbildētāja ierašanās nepieciešamība)

(2019/C 206/21)

Tiesvedības valoda — spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Gerona

Pamatlietas puses

Prasītājs: ZX

Atbildētāja: Ryanair DAC

Rezolutīvā daļa

| 1) | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesai nav jurisdikcijas izskatīt lietu saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 7. pantu celta pret aviosabiedrību, kura ir reģistrēta citas dalībvalsts teritorijā, pamatojoties uz to, ka šai sabiedrībai tiesas, kurā celta prasība, apgabalā ir filiāle, kas nepiedalījās tiesiskajās attiecībās starp sabiedrību un attiecīgo pasažieri. |
| --- | --- |

1)

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 7. panta 5. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka dalībvalsts tiesai nav jurisdikcijas izskatīt lietu saistībā ar prasību par zaudējumu atlīdzību, kas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91, 7. pantu celta pret aviosabiedrību, kura ir reģistrēta citas dalībvalsts teritorijā, pamatojoties uz to, ka šai sabiedrībai tiesas, kurā celta prasība, apgabalā ir filiāle, kas nepiedalījās tiesiskajās attiecībās starp sabiedrību un attiecīgo pasažieri.

| 2) | Regulas Nr. 1215/2012 26. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams tādā situācijā kā pamatlietā, kad atbildētājs nav iesniedzis apsvērumus vai nav ieradies tiesā. |
| --- | --- |

2)

Regulas Nr. 1215/2012 26. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nav piemērojams tādā situācijā kā pamatlietā, kad atbildētājs nav iesniedzis apsvērumus vai nav ieradies tiesā.

---

(1)  OV C 392, 29.10.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/18 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/18

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

(Lieta C-155/19)

(2019/C 206/22)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

Atbildētāja apelācijas instancē: De Vellis Servizi Globali Srl

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Pirmais jautājums






  — | Vai, ievērojot sporta jomu reglamentējošā valsts tiesiskā regulējuma raksturiezīmes, Federazione calcistica italiana (Itālijas Futbola federācija) ir kvalificējama par publisko tiesību subjektu, jo ir nodibināta ar īpašu mērķi apmierināt nerūpnieciska un nekomerciāla rakstura vispārējo interešu vajadzības? |
| --- | --- | --- |

1)

Pirmais jautājums

—

Vai, ievērojot sporta jomu reglamentējošā valsts tiesiskā regulējuma raksturiezīmes, Federazione calcistica italiana (Itālijas Futbola federācija) ir kvalificējama par publisko tiesību subjektu, jo ir nodibināta ar īpašu mērķi apmierināt nerūpnieciska un nekomerciāla rakstura vispārējo interešu vajadzības?

| — | Konkrēti, vai šīs federācijas gadījumā — lai arī formāli tā nav izveidota kā valsts pārvaldes iestāde un pēc savas iedabas ir apvienība — teleoloģiskais nosacījums kvalificēšanai par šādu subjektu ir izpildīts tāpēc, ka tā ietilpst atbilstoši publisko tiesību modeļiem veidotajā (sporta) nozares tiesiskajā regulējumā un tai ir saistoši Comitato olimpico nazionale italiano (Itālijas Nacionālās olimpiskās komitejas, C.O.N.I.) un starptautisko sporta struktūru izstrādātie principi un noteikumi, sporta mērķiem atzīstot nacionālu publisku iestādi? |
| --- | --- |

—

Konkrēti, vai šīs federācijas gadījumā — lai arī formāli tā nav izveidota kā valsts pārvaldes iestāde un pēc savas iedabas ir apvienība — teleoloģiskais nosacījums kvalificēšanai par šādu subjektu ir izpildīts tāpēc, ka tā ietilpst atbilstoši publisko tiesību modeļiem veidotajā (sporta) nozares tiesiskajā regulējumā un tai ir saistoši Comitato olimpico nazionale italiano (Itālijas Nacionālās olimpiskās komitejas, C.O.N.I.) un starptautisko sporta struktūru izstrādātie principi un noteikumi, sporta mērķiem atzīstot nacionālu publisku iestādi?

| — | Vai šāds nosacījums turklāt ir uzskatāms par izpildītu tādas ar pašfinansēšanās spēju apveltītas sporta federācijas kā Federazione italiana giuoco calcio gadījumā saistībā ar šajā lietā aplūkojamo darbību, kurai nav nozīmes publisko tiesību kontekstā, vai tomēr ir jāuzskata par prevalējošu vajadzība katrā ziņā nodrošināt publiskā iepirkuma tiesību normu piemērošanu ikreiz, kad trešajām personām tiek piešķirtas tiesības slēgt jebkura veida līgumus ar minēto subjektu? |
| --- | --- |

—

Vai šāds nosacījums turklāt ir uzskatāms par izpildītu tādas ar pašfinansēšanās spēju apveltītas sporta federācijas kā Federazione italiana giuoco calcio gadījumā saistībā ar šajā lietā aplūkojamo darbību, kurai nav nozīmes publisko tiesību kontekstā, vai tomēr ir jāuzskata par prevalējošu vajadzība katrā ziņā nodrošināt publiskā iepirkuma tiesību normu piemērošanu ikreiz, kad trešajām personām tiek piešķirtas tiesības slēgt jebkura veida līgumus ar minēto subjektu?

| 2) | Otrais jautājums






  — | Vai saskaņā ar tiesiskajām attiecībām starp C.O.N.I. un F.I.G.C.- Federazione Italiana Giuoco Calcio pirmajai no tām attiecībā pret otro ir dominējoša ietekme, ņemot vērā tai likumā noteiktās pilnvaras atzīt sabiedrību sporta mērķiem, apstiprināt subjekta gada budžetu un pārraudzīt gan tā pārvaldību, gan orgānu pareizu darbību, kā arī pakļaut to ārkārtas komisāra veiktai administrēšanai? |
| --- | --- | --- |

2)

Otrais jautājums

—

Vai saskaņā ar tiesiskajām attiecībām starp C.O.N.I. un F.I.G.C.- Federazione Italiana Giuoco Calcio pirmajai no tām attiecībā pret otro ir dominējoša ietekme, ņemot vērā tai likumā noteiktās pilnvaras atzīt sabiedrību sporta mērķiem, apstiprināt subjekta gada budžetu un pārraudzīt gan tā pārvaldību, gan orgānu pareizu darbību, kā arī pakļaut to ārkārtas komisāra veiktai administrēšanai?

| — | Vai turpretim ar tādām pilnvarām nav pietiekami, lai tiktu izpildīts nosacījums par dominējošu valsts ietekmi, kas ir raksturīga publisko tiesību subjektam, ņemot vērā sporta federāciju priekšsēdētāju un pārstāvju lielo dalības īpatsvaru nacionālās olimpiskās komitejas galvenajās struktūrās? |
| --- | --- |

—

Vai turpretim ar tādām pilnvarām nav pietiekami, lai tiktu izpildīts nosacījums par dominējošu valsts ietekmi, kas ir raksturīga publisko tiesību subjektam, ņemot vērā sporta federāciju priekšsēdētāju un pārstāvju lielo dalības īpatsvaru nacionālās olimpiskās komitejas galvenajās struktūrās?

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/19 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/19

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 22. februārī iesniedza Consiglio di Stato (Itālija) — Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl/De Vellis Servizi Globali Srl

(Lieta C-156/19)

(2019/C 206/23)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Consiglio di Stato

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Federazione Italiana Giuoco Calcio (FIGC), Consorzio Ge.Se.Av. S. c. arl

Atbildētāja apelācijas instancē: De Vellis Servizi Globali Srl

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Pirmais jautājums






  — | Vai, ievērojot sporta jomu reglamentējošā valsts tiesiskā regulējuma raksturiezīmes, Federazione calcistica italiana (Itālijas Futbola federācija) ir kvalificējama par publisko tiesību subjektu, jo ir nodibināta ar īpašu mērķi apmierināt nerūpnieciska un nekomerciāla rakstura vispārējo interešu vajadzības? |
| --- | --- | --- |

1)

Pirmais jautājums

—

Vai, ievērojot sporta jomu reglamentējošā valsts tiesiskā regulējuma raksturiezīmes, Federazione calcistica italiana (Itālijas Futbola federācija) ir kvalificējama par publisko tiesību subjektu, jo ir nodibināta ar īpašu mērķi apmierināt nerūpnieciska un nekomerciāla rakstura vispārējo interešu vajadzības?

| — | Konkrēti, vai šīs federācijas gadījumā — lai arī formāli tā nav izveidota kā valsts pārvaldes iestāde un pēc savas iedabas ir apvienība — teleoloģiskais nosacījums kvalificēšanai par šādu subjektu ir izpildīts tāpēc, ka tā ietilpst atbilstoši publisko tiesību modeļiem veidotajā (sporta) nozares tiesiskajā regulējumā un tai ir saistoši Comitato olimpico nazionale italiano (Itālijas Nacionālās olimpiskās komitejas, C.O.N.I.) un starptautisko sporta struktūru izstrādātie principi un noteikumi, sporta mērķiem atzīstot nacionālu publisku iestādi? |
| --- | --- |

—

Konkrēti, vai šīs federācijas gadījumā — lai arī formāli tā nav izveidota kā valsts pārvaldes iestāde un pēc savas iedabas ir apvienība — teleoloģiskais nosacījums kvalificēšanai par šādu subjektu ir izpildīts tāpēc, ka tā ietilpst atbilstoši publisko tiesību modeļiem veidotajā (sporta) nozares tiesiskajā regulējumā un tai ir saistoši Comitato olimpico nazionale italiano (Itālijas Nacionālās olimpiskās komitejas, C.O.N.I.) un starptautisko sporta struktūru izstrādātie principi un noteikumi, sporta mērķiem atzīstot nacionālu publisku iestādi?

| — | Vai šāds nosacījums turklāt ir uzskatāms par izpildītu tādas ar pašfinansēšanās spēju apveltītas sporta federācijas kā Federazione italiana giuoco calcio gadījumā saistībā ar šajā lietā aplūkojamo darbību, kurai nav nozīmes publisko tiesību kontekstā, vai tomēr ir jāuzskata par prevalējošu vajadzība katrā ziņā nodrošināt publiskā iepirkuma tiesību normu piemērošanu ikreiz, kad trešajām personām tiek piešķirtas tiesības slēgt jebkura veida līgumus ar minēto subjektu? |
| --- | --- |

—

Vai šāds nosacījums turklāt ir uzskatāms par izpildītu tādas ar pašfinansēšanās spēju apveltītas sporta federācijas kā Federazione italiana giuoco calcio gadījumā saistībā ar šajā lietā aplūkojamo darbību, kurai nav nozīmes publisko tiesību kontekstā, vai tomēr ir jāuzskata par prevalējošu vajadzība katrā ziņā nodrošināt publiskā iepirkuma tiesību normu piemērošanu ikreiz, kad trešajām personām tiek piešķirtas tiesības slēgt jebkura veida līgumus ar minēto subjektu?

| 2) | Otrais jautājums






  — | Vai saskaņā ar tiesiskajām attiecībām starp C.O.N.I. un F.I.G.C.- Federazione Italiana Giuoco Calcio pirmajai no tām attiecībā pret otro ir dominējoša ietekme, ņemot vērā tai likumā noteiktās pilnvaras atzīt sabiedrību sporta mērķiem, apstiprināt subjekta gada budžetu un pārraudzīt gan tā pārvaldību, gan orgānu pareizu darbību, kā arī pakļaut to ārkārtas komisāra veiktai administrēšanai? |
| --- | --- | --- |

2)

Otrais jautājums

—

Vai saskaņā ar tiesiskajām attiecībām starp C.O.N.I. un F.I.G.C.- Federazione Italiana Giuoco Calcio pirmajai no tām attiecībā pret otro ir dominējoša ietekme, ņemot vērā tai likumā noteiktās pilnvaras atzīt sabiedrību sporta mērķiem, apstiprināt subjekta gada budžetu un pārraudzīt gan tā pārvaldību, gan orgānu pareizu darbību, kā arī pakļaut to ārkārtas komisāra veiktai administrēšanai?

| — | Vai turpretim ar tādām pilnvarām nav pietiekami, lai tiktu izpildīts nosacījums par dominējošu valsts ietekmi, kas ir raksturīga publisko tiesību subjektam, ņemot vērā sporta federāciju priekšsēdētāju un pārstāvju lielo dalības īpatsvaru nacionālās olimpiskās komitejas galvenajās struktūrās? |
| --- | --- |

—

Vai turpretim ar tādām pilnvarām nav pietiekami, lai tiktu izpildīts nosacījums par dominējošu valsts ietekmi, kas ir raksturīga publisko tiesību subjektam, ņemot vērā sporta federāciju priekšsēdētāju un pārstāvju lielo dalības īpatsvaru nacionālās olimpiskās komitejas galvenajās struktūrās?

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/20 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/20

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. februārī iesniedza Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itālija) — HB/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

(Lieta C-168/19)

(2019/C 206/24)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

Pamatlietas puses

Prasītājs: HB

Atbildētājs: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

Prejudiciālais jautājums

Vai LESD 18. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts, ka dalībvalsts tiesiskajā regulējumā personas, kuras pastāvīgā dzīvesvieta ir citā dalībvalstī un kura savus ieņēmumus ir pilnībā guvusi pirmajā dalībvalstī, bet kurai nav otrās dalībvalsts pilsonības, ienākumus ir paredzēts aplikt ar nodokli, neparedzot nekādus nodokļu atvieglojumus?

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/21 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/21

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. februārī iesniedza Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia (Itālija) — IC/Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

(Lieta C-169/19)

(2019/C 206/25)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Corte dei Conti — Sezione giurisdizionale per la Regione Puglia

Pamatlietas puses

Prasītājs: IC

Atbildētājs: Istituto Nazionale della Previdenza Sociale

Prejudiciālais jautājums

Vai LESD 18. un 21. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka ar tiem netiek pieļauts, ka dalībvalsts tiesiskajā regulējumā personas, kuras pastāvīgā dzīvesvieta ir citā dalībvalstī un kura savus ieņēmumus ir pilnībā guvusi pirmajā dalībvalstī, bet kurai nav otrās dalībvalsts pilsonības, ienākumus ir paredzēts aplikt ar nodokli, neparedzot nekādus nodokļu atvieglojumus?

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/22 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 27. februārī iesniedza Landgericht Frankfurt am Main (Vācija) — OI/Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

(Lieta C-191/19)

(2019/C 206/26)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Frankfurt am Main

Pamatlietas puses

Prasītājs: OI

Atbildētāja: Air Nostrum Lineas Aereas del Mediterraneo SA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai pasažiera, kurš lidostā ieradies uz reģistrāciju un kuram ir apstiprināta rezervācija konkrētam reisam, pārreģistrācija uz vēlāku reisu pret viņa gribu ir iekāpšanas atteikuma gadījums Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1)4. panta 3. punkta nozīmē, ja reiss, uz kuru attiecas pasažiera apstiprinātā rezervācija, tiek veikts? |
| --- | --- |

1)

Vai pasažiera, kurš lidostā ieradies uz reģistrāciju un kuram ir apstiprināta rezervācija konkrētam reisam, pārreģistrācija uz vēlāku reisu pret viņa gribu ir iekāpšanas atteikuma gadījums Regulas (EK) Nr. 261/2004 (1)4. panta 3. punkta nozīmē, ja reiss, uz kuru attiecas pasažiera apstiprinātā rezervācija, tiek veikts?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) daļā paredzētais noteikums ir pēc analoģijas piemērojams iekāpšanas atteikuma gadījumiem šīs regulas 4. panta 3. punkta nozīmē? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša, vai Regulas Nr. 261/2004 5. panta 1. punkta c) apakšpunkta iii) daļā paredzētais noteikums ir pēc analoģijas piemērojams iekāpšanas atteikuma gadījumiem šīs regulas 4. panta 3. punkta nozīmē?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.)

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/22 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/22

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. martā iesniedza Landgericht Saarbrücken (Vācija) — SM/Sparkasse Saarbrücken

(Lieta C-209/19)

(2019/C 206/27)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Landgericht Saarbrücken

Pamatlietas puses

Prasītājs: SM

Atbildētāja: Sparkasse Saarbrücken

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK (1) 10. panta 2. punkta p) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nepieciešamā informācija par “laika periodu, kurā var izmantot atteikšanās tiesības” vai “cit[iem] minēto tiesību izmantošanas nosacījum[iem]” ietver arī priekšnosacījumus atteikuma termiņa sākumam? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2008/48/EK (2008. gada 23. aprīlis) par patēriņa kredītlīgumiem un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 87/102/EEK (1) 10. panta 2. punkta p) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka nepieciešamā informācija par “laika periodu, kurā var izmantot atteikšanās tiesības” vai “cit[iem] minēto tiesību izmantošanas nosacījum[iem]” ietver arī priekšnosacījumus atteikuma termiņa sākumam?

| 2) | Ja uz 1) jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši:
  Vai ar Direktīvas 2008/48/EK 10. panta 2. punkta p) apakšpunktu netiek pieļauta tāda interpretācija, ka informācija par atteikumu ir “skaidra” un “lakoniska”, ja attiecībā uz atteikuma termiņa sākumu tajā pašā nav pilnībā minēta obligāti sniedzamā informācija, lai šis termiņš varētu sākties, bet šajā sakarā ir paredzēta atsauce uz valsts tiesību normu — šajā gadījumā BGB [Vācijas Civilkodeksa] 492. panta 2. punktu redakcijā, kas bija spēkā līdz 2014. gada 12. jūnijam, kurā savukārt ir paredzēta atsauce uz citām valsts tiesību normām — šajā gadījumā EGBGB [Vācijas Civilkodeksa ievadlikuma] 247. panta 3. līdz 13. daļu redakcijā, kas bija spēkā līdz 2014. gada 12. jūnijam, un patērētājam tāpēc ir jāizlasa daudzas tiesību normas dažādos tiesību aktos, lai noskaidrotu, kāda ir obligāti sniedzamā informācija, lai viņa aizdevuma līgumam sāktos atteikuma termiņš? |
| --- | --- |

2)

Ja uz 1) jautājumu tiek atbildēts apstiprinoši:

Vai ar Direktīvas 2008/48/EK 10. panta 2. punkta p) apakšpunktu netiek pieļauta tāda interpretācija, ka informācija par atteikumu ir “skaidra” un “lakoniska”, ja attiecībā uz atteikuma termiņa sākumu tajā pašā nav pilnībā minēta obligāti sniedzamā informācija, lai šis termiņš varētu sākties, bet šajā sakarā ir paredzēta atsauce uz valsts tiesību normu — šajā gadījumā BGB [Vācijas Civilkodeksa] 492. panta 2. punktu redakcijā, kas bija spēkā līdz 2014. gada 12. jūnijam, kurā savukārt ir paredzēta atsauce uz citām valsts tiesību normām — šajā gadījumā EGBGB [Vācijas Civilkodeksa ievadlikuma] 247. panta 3. līdz 13. daļu redakcijā, kas bija spēkā līdz 2014. gada 12. jūnijam, un patērētājam tāpēc ir jāizlasa daudzas tiesību normas dažādos tiesību aktos, lai noskaidrotu, kāda ir obligāti sniedzamā informācija, lai viņa aizdevuma līgumam sāktos atteikuma termiņš?

| 3) | Ja uz 2) jautājumu tiek atbildēts noliedzoši (un nepastāv pamatoti iebildumi pret atsauci uz valsts tiesību normām):
  Vai ar Direktīvas 2008/48/EK 10. panta 2. punkta p) apakšpunktu netiek pieļauta tāda interpretācija, saskaņā ar kuru informācija par atteikumu ir “skaidra” un “lakoniska”, ja atsauce uz valsts tiesību normu — šajā gadījumā BGB 492. panta 2. punktu redakcijā, kas bija spēkā no 2010. gada 30. jūlija līdz 2014. gada 12. jūnijam, — un tajā ietvertā tālākā atsauce — šajā gadījumā uz EGBGB 247. panta 3. līdz 13. daļu redakcijā, kas bija spēkā no 2011. gada 4. augusta līdz 2014. gada 12. jūnijam, noteikti nozīmē, ka patērētājam papildus tiesību normu izlasīšanai ir jāpiemēro juridiska subsumcija, proti, vai aizdevums viņam tika izsniegts uz ar tiesībām uz nekustamo īpašumu nodrošinātu līgumu un to pagaidu finansējuma parastajiem nosacījumiem, vai pastāv saistītie kredītlīgumi, lai noskaidrotu, kāda ir obligāti sniedzamā informācija, lai viņa aizdevuma līgumam sāktos atteikuma termiņš? |
| --- | --- |

3)

Ja uz 2) jautājumu tiek atbildēts noliedzoši (un nepastāv pamatoti iebildumi pret atsauci uz valsts tiesību normām):

Vai ar Direktīvas 2008/48/EK 10. panta 2. punkta p) apakšpunktu netiek pieļauta tāda interpretācija, saskaņā ar kuru informācija par atteikumu ir “skaidra” un “lakoniska”, ja atsauce uz valsts tiesību normu — šajā gadījumā BGB 492. panta 2. punktu redakcijā, kas bija spēkā no 2010. gada 30. jūlija līdz 2014. gada 12. jūnijam, — un tajā ietvertā tālākā atsauce — šajā gadījumā uz EGBGB 247. panta 3. līdz 13. daļu redakcijā, kas bija spēkā no 2011. gada 4. augusta līdz 2014. gada 12. jūnijam, noteikti nozīmē, ka patērētājam papildus tiesību normu izlasīšanai ir jāpiemēro juridiska subsumcija, proti, vai aizdevums viņam tika izsniegts uz ar tiesībām uz nekustamo īpašumu nodrošinātu līgumu un to pagaidu finansējuma parastajiem nosacījumiem, vai pastāv saistītie kredītlīgumi, lai noskaidrotu, kāda ir obligāti sniedzamā informācija, lai viņa aizdevuma līgumam sāktos atteikuma termiņš?

---

(1)  OV 2008, L 133, 66. lpp.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/24 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/24

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 11. martā iesniedza Verwaltungsgericht Berlin (Vācija) — WQ/Land Berlin

(Lieta C-216/19)

(2019/C 206/28)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Berlin

Pamatlietas puses

Prasītājs: WQ

Atbildētāja: Land Berlin

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai atbalsttiesīgie hektāri ir to īpašnieka rīcībā Regulas Nr. 1307/2013 (1) 24. panta 2. punkta pirmā teikuma izpratnē, ja nevienai trešajai personai uz atbalsttiesīgajiem hektāriem nav lietošanas tiesību, it sevišķi īpašnieka piešķirtu lietošanas tiesību, vai arī hektāri ir trešās personas vai nav neviena rīcībā, ja trešā persona bez lietošanas tiesībām tos faktiski izmanto lauksaimniecībā? |
| --- | --- |

1)

Vai atbalsttiesīgie hektāri ir to īpašnieka rīcībā Regulas Nr. 1307/2013 (1) 24. panta 2. punkta pirmā teikuma izpratnē, ja nevienai trešajai personai uz atbalsttiesīgajiem hektāriem nav lietošanas tiesību, it sevišķi īpašnieka piešķirtu lietošanas tiesību, vai arī hektāri ir trešās personas vai nav neviena rīcībā, ja trešā persona bez lietošanas tiesībām tos faktiski izmanto lauksaimniecībā?

| 2) | Vai “jebkura platība, par kuru 2008. gadā bija tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, kas paredzētas attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 (2) III sadaļā un IV A sadaļā” atbilstoši Regulas Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunktam ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai iegūtu tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, platībai 2008. gadā bija jāatbilst nosacījumiem, kas bija paredzēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļā vai IV A sadaļā? |
| --- | --- |

2)

Vai “jebkura platība, par kuru 2008. gadā bija tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, kas paredzētas attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 (2) III sadaļā un IV A sadaļā” atbilstoši Regulas Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunktam ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai iegūtu tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, platībai 2008. gadā bija jāatbilst nosacījumiem, kas bija paredzēti Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļā vai IV A sadaļā?

| 3) | Ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša, vai “jebkura platība, par kuru 2008. gadā bija tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, kas paredzētas attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļā un IV A sadaļā” atbilstoši Regulas Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunktam ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1257/1999 (3) 31. pantam apmežotu platību klasificētu kā atbalsttiesīgus hektārus Regulas (EK) Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punkta izpratnē, ir nepieciešams, lai attiecībā uz hektāriem būtu tikušas izmantotas tiesības atstāt zemi atmatā vai citas tiesības uz maksājumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 44. panta 1. punktu vai 54. panta 1. punktu? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz otro jautājumu ir noliedzoša, vai “jebkura platība, par kuru 2008. gadā bija tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, kas paredzētas attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļā un IV A sadaļā” atbilstoši Regulas Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunktam ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1257/1999 (3) 31. pantam apmežotu platību klasificētu kā atbalsttiesīgus hektārus Regulas (EK) Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punkta izpratnē, ir nepieciešams, lai attiecībā uz hektāriem būtu tikušas izmantotas tiesības atstāt zemi atmatā vai citas tiesības uz maksājumiem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 44. panta 1. punktu vai 54. panta 1. punktu?

| 4) | Ja atbilde uz trešo jautājumu ir noliedzoša, vai “jebkura platība, par kuru 2008. gadā bija tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, kas paredzētas attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļā un IV A sadaļā” atbilstoši Regulas Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunktam ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1257/1999 31. pantam apmežotu platību klasificētu kā atbalsttiesīgus hektārus Regulas (EK) Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punkta izpratnē, ir nepieciešams, lai lauksaimnieks 2008. gadā būtu bijis iesniedzis pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 22. panta 1. punktu un/vai 34. panta 1. punktu un izpildījis citus III sadaļā un IV A sadaļā paredzētos nosacījumus tiešajiem maksājumiem? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz trešo jautājumu ir noliedzoša, vai “jebkura platība, par kuru 2008. gadā bija tiesības saņemt maksājumus saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai vienotā platībmaksājuma shēmu, kas paredzētas attiecīgi Regulas (EK) Nr. 1782/2003 III sadaļā un IV A sadaļā” atbilstoši Regulas Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunktam ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai atbilstoši Regulas (EK) Nr. 1257/1999 31. pantam apmežotu platību klasificētu kā atbalsttiesīgus hektārus Regulas (EK) Nr. 1307/2013 32. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punkta izpratnē, ir nepieciešams, lai lauksaimnieks 2008. gadā būtu bijis iesniedzis pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1782/2003 22. panta 1. punktu un/vai 34. panta 1. punktu un izpildījis citus III sadaļā un IV A sadaļā paredzētos nosacījumus tiešajiem maksājumiem?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1307/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām, un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 637/2008 un Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 (OV 2013, L 347, 608. lpp.)

(2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1782/2003 (2003. gada 29. septembris), ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un groza Regulas (EEK) Nr. 2019/93, (EK) Nr. 1452/2001, (EK) Nr. 1453/2001, (EK) Nr. 1454/2001, (EK) Nr. 1868/94, (EK) Nr. 1251/1999, (EK) Nr. 1254/1999, (EK) Nr. 1673/2000, (EEK) Nr. 2358/71 un (EK) Nr. 2529/2001 (OV 2003, L 270, 1. lpp.)

(3)  Padomes Regula (EK) Nr. 1257/99 (1999. gada 17. maijs) par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai un dažu regulu grozīšanu un atcelšanu (OV 1999, L 160, 80. lpp.)

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 11. martā iesniedza Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio (Itālija) — Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura/Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

(Lieta C-219/19)

(2019/C 206/29)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale Amministrativo Regionale per il Lazio

Pamatlietas puses

Prasītājs: Parsec Fondazione Parco delle Scienze e della Cultura

Atbildētājas: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Autorità nazionale anticorruzione (ANAC)

Prejudiciālais jautājums

Vai Direktīvas 2014/24/ES (1) 14. apsvērums, 19. panta 1. punkts un 80. panta 2. punkts, tos skatot kopā, nepieļauj tādu tiesību normu kā 2016. gada 18. aprīļa Leģislatīvā dekrēta Nr. 50, ar ko Itālijas tiesību sistēmā ir transponētas Direktīva 2014/23/ES (2), Direktīva 2014/24/ES un Direktīva 2014/25/ES (3), 46. pants, kas ļauj piedalīties konkursos par “arhitektūras un inženiertehnisko pakalpojumu” līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu tikai tiem saimnieciskās darbības subjektiem, kuri darbojas noteiktās tajā norādītajās juridiskās formās, tādējādi izslēdzot no dalības šajos konkursos saimnieciskās darbības subjektus, kuri sniedz minētos pakalpojumus, izmantojot citu juridisku formu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV 2014, L 94, 65. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/23/ES (2014. gada 26. februāris) par koncesijas līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu (OV 2014, L 94, 1. lpp.).

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/25/ES (2014. gada 26. februāris) par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (OV 2014, L 94, 243. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/25

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Verwaltungsgericht Hannover (Vācija) — EZ/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-238/19)

(2019/C 206/30)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Hannover

Pamatlietas puses

Prasītājs: EZ

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2011/95/ES (1) 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar “atteikšanos veikt militāro dienestu konflikta laikā” netiek prasīts, lai attiecīgā persona būtu oficiāli atteikusies no militārā dienesta veikšanas, ja izcelsmes valsts tiesību aktos nav paredzētas tiesības atteikties no militārā dienesta? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2011/95/ES (1) 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar “atteikšanos veikt militāro dienestu konflikta laikā” netiek prasīts, lai attiecīgā persona būtu oficiāli atteikusies no militārā dienesta veikšanas, ja izcelsmes valsts tiesību aktos nav paredzētas tiesības atteikties no militārā dienesta?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai ar Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto “atteikšanos veikt militāro dienestu konflikta laikā” tiek aizsargātas arī personas, kuras pēc tam, kad beidzies termiņš, līdz kuram bija atlikts iesaukums militārajā dienestā, neierodas savas izcelsmes valsts militārā dienesta pārvaldē un bēgot izvairās no piespiedu iesaukšanas? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša:

Vai ar Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 2. punkta e) apakšpunktā paredzēto “atteikšanos veikt militāro dienestu konflikta laikā” tiek aizsargātas arī personas, kuras pēc tam, kad beidzies termiņš, līdz kuram bija atlikts iesaukums militārajā dienestā, neierodas savas izcelsmes valsts militārā dienesta pārvaldē un bēgot izvairās no piespiedu iesaukšanas?

| 3) | Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša:
  Vai Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iesaucamais, kuram nav zināma viņa turpmākā militārās darbības joma, militārais dienests jau tāpēc vien tieši vai netieši “ietvertu noziegumu vai tādu darbību izdarīšanu, uz ko attiecas 12. panta 2. punktā minētie izslēgšanas pamati”, jo viņa izcelsmes valsts bruņotie spēki atkārtoti un sistemātiski veic šādus noziegumus vai darbības, izmantojot iesaucamos? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz otro jautājumu ir apstiprinoša:

Vai Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 2. punkta e) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka iesaucamais, kuram nav zināma viņa turpmākā militārās darbības joma, militārais dienests jau tāpēc vien tieši vai netieši “ietvertu noziegumu vai tādu darbību izdarīšanu, uz ko attiecas 12. panta 2. punktā minētie izslēgšanas pamati”, jo viņa izcelsmes valsts bruņotie spēki atkārtoti un sistemātiski veic šādus noziegumus vai darbības, izmantojot iesaucamos?

| 4) | Vai Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī vajāšanas gadījumā saskaņā ar Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 2. punkta e) apakšpunktu atbilstoši Direktīvas 2011/95/ES 2. panta d) apakšpunktam ir jābūt saiknei starp Direktīvas 2011/95/ES 10. pantā noteiktajiem iemesliem un Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 1. un 2. punktā noteiktajām vajāšanas darbībām vai aizsardzības pret šādām darbībām trūkumam? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 3. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka arī vajāšanas gadījumā saskaņā ar Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 2. punkta e) apakšpunktu atbilstoši Direktīvas 2011/95/ES 2. panta d) apakšpunktam ir jābūt saiknei starp Direktīvas 2011/95/ES 10. pantā noteiktajiem iemesliem un Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 1. un 2. punktā noteiktajām vajāšanas darbībām vai aizsardzības pret šādām darbībām trūkumam?

| 5) | Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša: vai saikne Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 3. punkta izpratnē, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2011/95/ES 2. panta d) apakšpunktu, starp vajāšanu apsūdzības dēļ vai sodu par atteikšanos veikt militāro dienestu un vajāšanas iemeslu pastāv jau tad, ja apsūdzība vai sods ir saistīta ar atteikšanos? |
| --- | --- |

5)

Ja atbilde uz ceturto jautājumu ir apstiprinoša: vai saikne Direktīvas 2011/95/ES 9. panta 3. punkta izpratnē, skatot to kopsakarā ar Direktīvas 2011/95/ES 2. panta d) apakšpunktu, starp vajāšanu apsūdzības dēļ vai sodu par atteikšanos veikt militāro dienestu un vajāšanas iemeslu pastāv jau tad, ja apsūdzība vai sods ir saistīta ar atteikšanos?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/95/ES (2011. gada 13. decembris) par standartiem, lai trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kvalificētu kā starptautiskās aizsardzības saņēmējus, par bēgļu vai personu, kas tiesīgas saņemt alternatīvo aizsardzību, vienotu statusu, un par piešķirtās aizsardzības saturu (OV 2011, L 337, 9. lpp.)

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/27 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/27

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 20. martā iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — CHEP Equipment Pooling NV/Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

(Lieta C-242/19)

(2019/C 206/31)

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunalul București

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: CHEP Equipment Pooling NV

Atbildētāji: Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Serviciul Soluționare Contestații, Agenția Națională de Administrare Fiscală — Direcția Generală Regională a Finanțelor Publice București — Administrația Fiscală pentru Contribuabili Nerezidenți

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai palešu transportēšanu no vienas dalībvalsts uz galamērķi citā dalībvalstī, lai vēlāk tās iznomātu galamērķa dalībvalstī nodokļa maksātājam, kas reģistrēts un identificēts PVN nolūkā Rumānijā, var neuzskatīt par pārvietošanu saskaņā ar Direktīvas [2006/112/EK] (1) 17. panta 2. punktu? |
| --- | --- |

1)

Vai palešu transportēšanu no vienas dalībvalsts uz galamērķi citā dalībvalstī, lai vēlāk tās iznomātu galamērķa dalībvalstī nodokļa maksātājam, kas reģistrēts un identificēts PVN nolūkā Rumānijā, var neuzskatīt par pārvietošanu saskaņā ar Direktīvas [2006/112/EK] (1) 17. panta 2. punktu?

| 2) | Neatkarīgi no atbildes uz pirmo jautājumu, vai par nodokļa maksātāju Direktīvas 2008/9/EK (2) 2. panta 1. punkta izpratnē ir uzskatāms nodokļa maksātājs Direktīvas 2006/112/EK 9. panta 1. punkta izpratnē, kas neveic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kura nodokli atmaksā, bet citas dalībvalsts teritorijā, arī tad, ja minētais nodokļa maksātājs ir identificēts PVN nolūkā vai tam vajadzētu būt identificētam PVN nolūkā atmaksas dalībvalstī? |
| --- | --- |

2)

Neatkarīgi no atbildes uz pirmo jautājumu, vai par nodokļa maksātāju Direktīvas 2008/9/EK (2) 2. panta 1. punkta izpratnē ir uzskatāms nodokļa maksātājs Direktīvas 2006/112/EK 9. panta 1. punkta izpratnē, kas neveic uzņēmējdarbību dalībvalstī, kura nodokli atmaksā, bet citas dalībvalsts teritorijā, arī tad, ja minētais nodokļa maksātājs ir identificēts PVN nolūkā vai tam vajadzētu būt identificētam PVN nolūkā atmaksas dalībvalstī?

| 3) | Vai Direktīvas 2008/9/EK izpratnē nosacījums, ka nodokļa maksātājs nav identificēts PVN nolūkā atmaksas dalībvalstī, ir papildu nosacījums Direktīvas 2008/9/EK 3. pantā paredzētajiem, lai nodokļa maksātājs, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, bet neveic uzņēmējdarbību atmaksas dalībvalstī, varētu izmantot tiesības uz atmaksu tādā gadījumā kā pamatlietā aplūkotais? |
| --- | --- |

3)

Vai Direktīvas 2008/9/EK izpratnē nosacījums, ka nodokļa maksātājs nav identificēts PVN nolūkā atmaksas dalībvalstī, ir papildu nosacījums Direktīvas 2008/9/EK 3. pantā paredzētajiem, lai nodokļa maksātājs, kas veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī, bet neveic uzņēmējdarbību atmaksas dalībvalstī, varētu izmantot tiesības uz atmaksu tādā gadījumā kā pamatlietā aplūkotais?

| 4) | Vai Direktīvas 2008/9/EK 3. pants būtu jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz valsts pārvaldes iestādei atteikt PVN atmaksu, ja netiek izpildīts tikai un vienīgi šīs valsts tiesību aktos paredzēts nosacījums? |
| --- | --- |

4)

Vai Direktīvas 2008/9/EK 3. pants būtu jāinterpretē tādējādi, ka tas liedz valsts pārvaldes iestādei atteikt PVN atmaksu, ja netiek izpildīts tikai un vienīgi šīs valsts tiesību aktos paredzēts nosacījums?

---

(1)  Padomes Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28 novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp.).

(2)  Padomes Direktīva 2008/9/EK (2008. gada 12. februāris), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Direktīvā 2006/112/EK paredzētajai pievienotās vērtības nodokļa atmaksāšanai nodokļa maksātājiem, kas neveic uzņēmējdarbību attiecīgās valsts teritorijā, bet veic uzņēmējdarbību citā dalībvalstī (OV 2008, L 44, 23. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/28 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 25. martā iesniedza Tribunalul București (Rumānija) — JE/KF

(Lieta C-249/19)

(2019/C 206/32)

Tiesvedības valoda — rumāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunalul București

Pamatlietas puses

Prasītāja pirmajā instancē un apelācijas sūdzības iesniedzēja: JE

Atbildētājs pirmajā instancē un apelācijas instancē: KF

Prejudiciālais jautājums

[Vai] Regulas Nr. 1259/2010 (1) 10. pant[s], saskaņā ar kuru: “ja saskaņā ar 5. vai 8. pantu piemērojamie tiesību akti neparedz laulības šķiršanu vai, pamatojoties uz dzimumu, nepiešķir vienam laulātajam vienlīdzīgu pieeju laulības šķiršanai vai laulāto atšķiršanai, piemēro tās valsts tiesību aktus, kurā atrodas tiesa”, interpretāciju tādā nozīmē, ka ir jāprecizē, vai frāze “saskaņā ar 5. vai 8. pantu piemērojamie tiesību akti neparedz laulības šķiršanu”:

| — | ir interpretējam[s] šauri, gramatiski, proti, vienīgi attiecībā uz situāciju, ja piemērojamajos ārvalstu tiesību aktos nav paredzēta nekāda laulības šķiršanas forma, vai arī tā ir interpretējama plaši, tādā nozīmē, ka [tas] iekļauj arī situāciju, kurā piemērojamajos ārvalstu tiesību aktos ir pieļauta laulības šķiršana, bet ar ārkārtīgi ierobežojošiem nosacījumiem, kuros ir paredzēta obligāta laulāto atšķiršanas tiesvedība pirms laulības šķiršanas, — tiesvedība[,] kurai tiesas valsts tiesību aktos nav līdzvērtīgu procesuālo tiesību normu? |
| --- | --- |

—

ir interpretējam[s] šauri, gramatiski, proti, vienīgi attiecībā uz situāciju, ja piemērojamajos ārvalstu tiesību aktos nav paredzēta nekāda laulības šķiršanas forma, vai arī tā ir interpretējama plaši, tādā nozīmē, ka [tas] iekļauj arī situāciju, kurā piemērojamajos ārvalstu tiesību aktos ir pieļauta laulības šķiršana, bet ar ārkārtīgi ierobežojošiem nosacījumiem, kuros ir paredzēta obligāta laulāto atšķiršanas tiesvedība pirms laulības šķiršanas, — tiesvedība[,] kurai tiesas valsts tiesību aktos nav līdzvērtīgu procesuālo tiesību normu?

---

(1)  Padomes Regula (ES) Nr. 1259/2010 (2010. gada 20. decembris), ar kuru īsteno ciešāku sadarbību attiecībā uz tiesību aktiem, kas piemērojami laulības šķiršanai un laulāto atšķiršanai (OV 2010, L 343, 10. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/28 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/28

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza Tribunal da Relação de Guimarães (Portugāle) — MH, NI/OJ, Novo Banco SA

(Lieta C-253/19)

(2019/C 206/33)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal da Relação de Guimarães

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: MH, NI

Otra puse apelācijas tiesvedībā: OJ, Novo Banco SA

Prejudiciālais jautājums

Vai saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/848 (1) dalībvalsts tiesas piekritībā ir sākt galveno maksātnespējas procedūru attiecībā uz kādu pilsoni, kura vienīgais tam piederošais nekustamais īpašums atrodas minētajā valstī, lai arī viņš kopā ar savu saimi pastāvīgi dzīvo citā dalībvalstī, kurā viņš strādā algotu darbu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/848 (2015. gada 20. maijs) par maksātnespējas procedūrām (OV 2015, L 141, 192. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/29 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/29

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza High Court (Īrija) — Friends of the Irish Environment Limited/An Bord Pleanála

(Lieta C-254/19)

(2019/C 206/34)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court (Īrija)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Friends of the Irish Environment Limited

Atbildētāja: An Bord Pleanála

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai lēmums pagarināt attīstības piekrišanas termiņu ir vienošanās par projektu, kā rezultātā tiek piemērots Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1) (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (turpmāk tekstā — “Dzīvotņu direktīva”) 6. panta 3. punkts? |
| --- | --- |

1)

Vai lēmums pagarināt attīstības piekrišanas termiņu ir vienošanās par projektu, kā rezultātā tiek piemērots Padomes Direktīvas 92/43/EEK (1) (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (turpmāk tekstā — “Dzīvotņu direktīva”) 6. panta 3. punkts?

| 2) | Vai atbildi uz 1. jautājumu ietekmē kāds no turpmāk minētajiem apsvērumiem?






  a) | Attīstības piekrišana (kuras termiņu ir lūgts pagarināt) ir sniegta saskaņā ar valsts tiesību normu, ar kuru Dzīvotņu direktīva nebija atbilstoši īstenota, kā rezultātā Dzīvotņu direktīvā minētais atbilstošais novērtējums tiesību aktos tika nepareizi pielīdzināts IVN direktīvā (Direktīvā 2011/92/ES (2)) minētajam ietekmes uz vidi novērtējumam. |
| --- | --- | --- |

2)

Vai atbildi uz 1. jautājumu ietekmē kāds no turpmāk minētajiem apsvērumiem?

a)

Attīstības piekrišana (kuras termiņu ir lūgts pagarināt) ir sniegta saskaņā ar valsts tiesību normu, ar kuru Dzīvotņu direktīva nebija atbilstoši īstenota, kā rezultātā Dzīvotņu direktīvā minētais atbilstošais novērtējums tiesību aktos tika nepareizi pielīdzināts IVN direktīvā (Direktīvā 2011/92/ES (2)) minētajam ietekmes uz vidi novērtējumam.

| b) | Sākotnēji sniegtajā attīstības piekrišanā nav norādīts, vai pieteikums sniegt piekrišanas izskatīts Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta 1. vai 2. posmā, un tas neietver “pilnīgus, precīzus un galīgus konstatējumus un secinājumus, kas varētu kliedēt jebkuras zinātniski pamatotas šaubas par šo projektu ietekmi uz attiecīgo teritoriju”, kā norādīts lietā C-404/09 Komisija/Spānija (3). |
| --- | --- |

b)

Sākotnēji sniegtajā attīstības piekrišanā nav norādīts, vai pieteikums sniegt piekrišanas izskatīts Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punkta 1. vai 2. posmā, un tas neietver “pilnīgus, precīzus un galīgus konstatējumus un secinājumus, kas varētu kliedēt jebkuras zinātniski pamatotas šaubas par šo projektu ietekmi uz attiecīgo teritoriju”, kā norādīts lietā C-404/09 Komisija/Spānija (3).

| c) | Attīstības piekrišanas sākotnējais termiņš ir beidzies, un tā rezultātā attīstības piekrišana ir zaudējusi spēku attiecībā uz visu attīstību. Neviens ar attīstību saistītais darbs nedrīkst tikt veikts saskaņā ar attīstības piekrišanu, par kuras termiņa iespējamo pagarināšanu nav pieņemts lēmums. |
| --- | --- |

c)

Attīstības piekrišanas sākotnējais termiņš ir beidzies, un tā rezultātā attīstības piekrišana ir zaudējusi spēku attiecībā uz visu attīstību. Neviens ar attīstību saistītais darbs nedrīkst tikt veikts saskaņā ar attīstības piekrišanu, par kuras termiņa iespējamo pagarināšanu nav pieņemts lēmums.

| d) | Saskaņā ar attīstības piekrišanu nekad nav veikti nekādi ar attīstību saistīti darbi. |
| --- | --- |

d)

Saskaņā ar attīstības piekrišanu nekad nav veikti nekādi ar attīstību saistīti darbi.

| 3) | Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, kādi apsvērumi kompetentajai iestādei ir jāņem vērā, īstenojot 1. posma pārbaudi saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu? Piemēram, vai kompetentajai iestādei ir jāņem vērā kāds no turpmāk minētajiem apsvērumiem vai visi turpmāk minētie apsvērumi, proti, i) vai ir kādas izmaiņas ierosinātajos darbos un zemes izmantošanā; ii) vai pēc dienas, kad ir pieņemts lēmums sniegt attīstības piekrišanu, ir bijušas kādas vides apstākļu izmaiņas, piemēram, saistībā ar Eiropas teritoriju noteikšanu; iii) vai ir bijušas kādas attiecīgas izmaiņas zinātniskajās atziņās, piemēram, vairāk aktualizēti pētījumi saistībā ar noteiktām interesēm, kas skar Eiropa teritorijas? Vai kompetentajai iestādei ir jāveic visas attīstības ietekmes uz vidi novērtējums? |
| --- | --- |

3)

Ja atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, kādi apsvērumi kompetentajai iestādei ir jāņem vērā, īstenojot 1. posma pārbaudi saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas 6. panta 3. punktu? Piemēram, vai kompetentajai iestādei ir jāņem vērā kāds no turpmāk minētajiem apsvērumiem vai visi turpmāk minētie apsvērumi, proti, i) vai ir kādas izmaiņas ierosinātajos darbos un zemes izmantošanā; ii) vai pēc dienas, kad ir pieņemts lēmums sniegt attīstības piekrišanu, ir bijušas kādas vides apstākļu izmaiņas, piemēram, saistībā ar Eiropas teritoriju noteikšanu; iii) vai ir bijušas kādas attiecīgas izmaiņas zinātniskajās atziņās, piemēram, vairāk aktualizēti pētījumi saistībā ar noteiktām interesēm, kas skar Eiropa teritorijas? Vai kompetentajai iestādei ir jāveic visas attīstības ietekmes uz vidi novērtējums?

| 4) | Vai ir jānošķir i) attīstības piekrišana, ar ko nosaka termiņu ekspluatācijas laikposmam (ekspluatācijas posmam), un ii) attīstības piekrišana, ar ko nosaka vienīgi termiņu laikposmam, kurā var veikt būvdarbus (būvniecības posmam), taču, pieņemot, ka būvdarbi ir pabeigti paredzētajā termiņā, nenosaka nekādu termiņu darbībai vai ekspluatācijai? |
| --- | --- |

4)

Vai ir jānošķir i) attīstības piekrišana, ar ko nosaka termiņu ekspluatācijas laikposmam (ekspluatācijas posmam), un ii) attīstības piekrišana, ar ko nosaka vienīgi termiņu laikposmam, kurā var veikt būvdarbus (būvniecības posmam), taču, pieņemot, ka būvdarbi ir pabeigti paredzētajā termiņā, nenosaka nekādu termiņu darbībai vai ekspluatācijai?

| 5) | Cik lielā mērā — ja vispār tāds ir –valsts tiesai ir pienākums interpretēt tiesību aktus, ciktāl tas ir iespējams saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas un Orhūsas konvencijas noteikumiem, ievērojot prasību, ka lietas dalībnieki ir skaidri izvirzījuši šos ar interpretāciju saistītos jautājumus? Precīzāk, ja valsts tiesībās ir paredzētas divas lēmumu pieņemšanas procedūras, no kurām tikai viena nodrošina atbilstību Dzīvotņu direktīvai, — vai valsts tiesai ir pienākums interpretēt valsts tiesību aktus tādējādi, ka var tikt izmantota vienīgi tā lēmumu pieņemšanas procedūra, kas nodrošina minēto atbilstību, lai gan lietas dalībnieki tiesā iesniegtajā lietā nav skaidri prasījuši precīzu interpretāciju? |
| --- | --- |

5)

Cik lielā mērā — ja vispār tāds ir –valsts tiesai ir pienākums interpretēt tiesību aktus, ciktāl tas ir iespējams saskaņā ar Dzīvotņu direktīvas un Orhūsas konvencijas noteikumiem, ievērojot prasību, ka lietas dalībnieki ir skaidri izvirzījuši šos ar interpretāciju saistītos jautājumus? Precīzāk, ja valsts tiesībās ir paredzētas divas lēmumu pieņemšanas procedūras, no kurām tikai viena nodrošina atbilstību Dzīvotņu direktīvai, — vai valsts tiesai ir pienākums interpretēt valsts tiesību aktus tādējādi, ka var tikt izmantota vienīgi tā lēmumu pieņemšanas procedūra, kas nodrošina minēto atbilstību, lai gan lietas dalībnieki tiesā iesniegtajā lietā nav skaidri prasījuši precīzu interpretāciju?

| 6) | Ja atbilde uz iepriekšminēto 2. jautājuma A) daļu ir tāda, ka ir būtiski ņemt vērā, vai attīstības piekrišana (kuras termiņu ir lūgts pagarināt) ir sniegta saskaņā ar valsts tiesību normu, ar kuru Dzīvotņu direktīva nav atbilstoši īstenota, — vai valsts tiesai ir pienākums nepiemērot valsts procesuālo tiesību normas, kas liedz iebildumu iesniedzējam apstrīdēt iepriekš sniegtās attīstības piekrišanas spēkā esamību (kuras termiņš ir beidzies), ņemot vērā vēlāku pieteikumu attīstības piekrišanas sniegšanai? Vai šāda valsts procesuālo tiesību norma ir pretrunā pienākumam īstenot korektīvos pasākumus, kā nesen atkārtoti tika uzsvērts lietā C-348/15 Stadt Wiener (4)? |
| --- | --- |

6)

Ja atbilde uz iepriekšminēto 2. jautājuma A) daļu ir tāda, ka ir būtiski ņemt vērā, vai attīstības piekrišana (kuras termiņu ir lūgts pagarināt) ir sniegta saskaņā ar valsts tiesību normu, ar kuru Dzīvotņu direktīva nav atbilstoši īstenota, — vai valsts tiesai ir pienākums nepiemērot valsts procesuālo tiesību normas, kas liedz iebildumu iesniedzējam apstrīdēt iepriekš sniegtās attīstības piekrišanas spēkā esamību (kuras termiņš ir beidzies), ņemot vērā vēlāku pieteikumu attīstības piekrišanas sniegšanai? Vai šāda valsts procesuālo tiesību norma ir pretrunā pienākumam īstenot korektīvos pasākumus, kā nesen atkārtoti tika uzsvērts lietā C-348/15 Stadt Wiener (4)?

---

(1)  OV 1992, L 206, 7. lpp.

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/92/ES (2011. gada 13. decembris) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (OV 2012, L 26, 1. lpp.).

(3)  EU:C:2011:768.

(4)  EU:C:2016:882.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/30 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/30

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 26. martā iesniedza Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London (Apvienotā Karaliste) — Secretary of State for the Home Department/OA

(Lieta C-255/19)

(2019/C 206/35)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

Upper Tribunal (Immigration and Asylum Chamber) London

Pamatlietas puses

Prasītājs: Secretary of State for the Home Department

Atbildētājs: OA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai “valstspiederības valsts aizsardzība” Direktīvas 2004/83/EK (Kvalificēšanas direktīvas) (1) 11. panta 1. punkta e) apakšpunkta un 2. panta e) apakšpunkta izpratnē ir jāsaprot kā valsts aizsardzība? |
| --- | --- |

1)

Vai “valstspiederības valsts aizsardzība” Direktīvas 2004/83/EK (Kvalificēšanas direktīvas) (1) 11. panta 1. punkta e) apakšpunkta un 2. panta e) apakšpunkta izpratnē ir jāsaprot kā valsts aizsardzība?

| 2) | Vai, lemjot par jautājumu, vai pastāv pamatotas bailes no vajāšanas [Kvalificēšanas direktīvas] 2. panta e) apakšpunkta izpratnē un jautājumu par to, vai saskaņā ar [Kvalificēšanas direktīvas] 7. pantu pastāv aizsardzība pret šādu vajāšanu, ir jāpiemēro “aizsardzības pārbaude” vai “aizsardzības izmeklēšana”, un ja tā, tad vai abos gadījumos to reglamentē vienādi kritēriji? |
| --- | --- |

2)

Vai, lemjot par jautājumu, vai pastāv pamatotas bailes no vajāšanas [Kvalificēšanas direktīvas] 2. panta e) apakšpunkta izpratnē un jautājumu par to, vai saskaņā ar [Kvalificēšanas direktīvas] 7. pantu pastāv aizsardzība pret šādu vajāšanu, ir jāpiemēro “aizsardzības pārbaude” vai “aizsardzības izmeklēšana”, un ja tā, tad vai abos gadījumos to reglamentē vienādi kritēriji?

| 3) | Vai, neaplūkojot nevalstisko organizāciju aizsardzības piemērojamību saskaņā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un pieņemot, ka atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, aizsardzības efektivitāte vai pieejamība ir jānovērtē tikai, atsaucoties uz valsts struktūru aizsargājošajiem aktiem/funkcijām, vai arī jāņem vērā privātu (pilsoniskās sabiedrības) struktūru, piemēram, ģimeņu un/vai klanu, aizsardzības akti/funkcijas? |
| --- | --- |

3)

Vai, neaplūkojot nevalstisko organizāciju aizsardzības piemērojamību saskaņā ar 7. panta 1. punkta b) apakšpunktu un pieņemot, ka atbilde uz 1. jautājumu ir apstiprinoša, aizsardzības efektivitāte vai pieejamība ir jānovērtē tikai, atsaucoties uz valsts struktūru aizsargājošajiem aktiem/funkcijām, vai arī jāņem vērā privātu (pilsoniskās sabiedrības) struktūru, piemēram, ģimeņu un/vai klanu, aizsardzības akti/funkcijas?

| 4) | Vai (kā ir pieņemts 2. un 3. jautājumā) kritēriji, kas reglamentē “aizsardzības izmeklēšanu”, kas jāveic, apsverot bēgļu statusa izbeigšanu 11. panta 1. punkta e) apakšpunkta kontekstā, ir tādi paši, kādi piemērojami 7. panta kontekstā? |
| --- | --- |

4)

Vai (kā ir pieņemts 2. un 3. jautājumā) kritēriji, kas reglamentē “aizsardzības izmeklēšanu”, kas jāveic, apsverot bēgļu statusa izbeigšanu 11. panta 1. punkta e) apakšpunkta kontekstā, ir tādi paši, kādi piemērojami 7. panta kontekstā?

---

(1)  Padomes Direktīva 2004/83/EL (2004. gada 29. aprīlis) par minimālajiem standartiem un statusu, lai trešo valstu pilsoņus vai bezvalstniekus atzītu par bēgļiem vai personām, kam kādā citā veidā vajadzīga starptautiska aizsardzība, un par sniegtās aizsardzības apjomu (OV 2004, L 304, 12. punkts).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/31 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/31

---

Prasība, kas celta 2019. gada 26. martā — Eiropas Komisija/Īrija

(Lieta C-257/19)

(2019/C 206/36)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: S. L. Kalėda, N. Yerrell)

Atbildētāja: Īrija

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka nenodrošinādama izmeklēšanas struktūru, kura organizācijas, tiesiskās struktūras un lēmumu pieņemšanas ziņā būtu neatkarīga no jebkuras puses, kuras intereses varētu būt pretrunā tai uzticētajam uzdevumam, Īrija nav izpildījusi saistības, kuras tai ir noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/18/EK (1), ar ko nosaka pamatprincipus negadījumu izmeklēšanai jūras transporta nozarē un groza Padomes Direktīvu 1999/35/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK, 8. panta 1. punktā; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka nenodrošinādama izmeklēšanas struktūru, kura organizācijas, tiesiskās struktūras un lēmumu pieņemšanas ziņā būtu neatkarīga no jebkuras puses, kuras intereses varētu būt pretrunā tai uzticētajam uzdevumam, Īrija nav izpildījusi saistības, kuras tai ir noteiktas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/18/EK (1), ar ko nosaka pamatprincipus negadījumu izmeklēšanai jūras transporta nozarē un groza Padomes Direktīvu 1999/35/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/59/EK, 8. panta 1. punktā;

| — | uzdot Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

uzdot Īrijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Saskaņā ar Direktīvas 2009/18/EK 8. panta 1. punktu dalībvalstīm ir jānodrošina, ka ļoti nopietnus jūras negadījumus izmeklē objektīva pastāvīga izmeklēšanas struktūra. Lai drošības izmeklēšanu veiktu objektīvi, atbilstoši 8. panta 1. punktam izmeklēšanas struktūrai organizācijas, tiesiskās struktūras un lēmumu pieņemšanas ziņā ir jābūt neatkarīgai no jebkuras puses, kuras intereses varētu būt pretrunā uzticētajam uzdevumam.

Komisija uzskata, ka Īrijas izveidotā Marine Casualty Investigation Board (Jūras negadījumu izmeklēšanas padome) neatbilstot šai prasībai, jo divi no pieciem šīs padomes locekļiem pilda arī pārvaldes un izpildes funkcijas saistībā ar kuģu, kas kuģo ar Īrijas karogu, drošību uz jūras, un drošības pārbaudēm Īrijas ūdeņos.

---

(1)  OV 2009, L 131, 114. lpp.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/32 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/32

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 28. martā iesniedza Fővárosi Törvényszék (Ungārija) — T-Systems Magyarország Zrt. u.c./Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság u.c.

(Lieta C-263/19)

(2019/C 206/37)

Tiesvedības valoda — ungāru

Iesniedzējtiesa

Fővárosi Törvényszék

Pamatlietas puses

Prasītājas: T-Systems Magyarország Zrt., BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság

Atbildētājas: Közbeszerzési Hatóság Közbeszerzési Döntőbizottság, BKK Budapesti Közlekedési Központ Zrt., T-Systems Magyarország Zrt.

Trešā persona: Közbeszerzési Hatóság Elnöke

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktā un 47. pantā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (1), 10., 29., 107., 109. un 111. apsvērumā, 1. panta 2. punktā un 72. pantā noteiktajam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma vai šīs normas interpretēšanas un piemērošanas prakse, saskaņā ar kuru tiek uzskatīts, ka pārkāpuma — kura sastāvu veido gan prettiesiska izvairīšanās no publiskā iepirkuma procedūras rīkošanas, neievērojot līgumu grozījumu izdarīšanas kārtību, gan tiesību normu par līgumu grozījumiem neievērošana — izdarīšanā ir vainojama ne tikai līgumslēdzēja iestāde, bet arī līgumu ar to noslēgušais izraudzītais pretendents, ņemot vērā šo subjektu starpā esošās līgumattiecības un pamatojoties uz to, ka prettiesiski izdarīt grozījumus līgumos ir iespējams tikai, pusēm rīkojoties kopīgi? |
| --- | --- |

1)

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktā un 47. pantā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (1), 10., 29., 107., 109. un 111. apsvērumā, 1. panta 2. punktā un 72. pantā noteiktajam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma vai šīs normas interpretēšanas un piemērošanas prakse, saskaņā ar kuru tiek uzskatīts, ka pārkāpuma — kura sastāvu veido gan prettiesiska izvairīšanās no publiskā iepirkuma procedūras rīkošanas, neievērojot līgumu grozījumu izdarīšanas kārtību, gan tiesību normu par līgumu grozījumiem neievērošana — izdarīšanā ir vainojama ne tikai līgumslēdzēja iestāde, bet arī līgumu ar to noslēgušais izraudzītais pretendents, ņemot vērā šo subjektu starpā esošās līgumattiecības un pamatojoties uz to, ka prettiesiski izdarīt grozījumus līgumos ir iespējams tikai, pusēm rīkojoties kopīgi?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu tiktu atbildēts noliedzoši, vai — ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktā un 47. pantā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, 10., 29., 107., 109. un 111. apsvērumā, 1. panta 2. punktā un 72. pantā noteikto — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris), ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā (2), 19., 20. un 21. apsvērumam un gan Padomes Direktīvas 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (3), gan Padomes Direktīvas 92/13/EEK (1992. gada 25. februāris), ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (4), 2. panta 2. punktam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma vai šīs normas interpretēšanas un piemērošanas prakse, saskaņā ar kuru par prettiesisku izvairīšanos no publiskā iepirkuma procedūras rīkošanas un tiesību normu par līgumu grozījumiem neievērošanu var sodīt arī līgumu ar līgumslēdzēju iestādi noslēgušo izraudzīto pretendentu, piemērojot tam no līguma spēkā esamības termiņa samazināšanas atšķirīgu sankciju (naudas sodu)? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu tiktu atbildēts noliedzoši, vai — ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 1. punktā un 47. pantā, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK, 10., 29., 107., 109. un 111. apsvērumā, 1. panta 2. punktā un 72. pantā noteikto — Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2007/66/EK (2007. gada 11. decembris), ar ko Padomes Direktīvas 89/665/EEK un 92/13/EEK groza attiecībā uz pārskatīšanas procedūru efektivitātes uzlabošanu valsts līgumu piešķiršanas jomā (2), 19., 20. un 21. apsvērumam un gan Padomes Direktīvas 89/665/EEK (1989. gada 21. decembris) par to normatīvo un administratīvo aktu koordinēšanu, kuri attiecas uz izskatīšanas procedūru piemērošanu, piešķirot piegādes un uzņēmuma līgumus valsts vajadzībām (3), gan Padomes Direktīvas 92/13/EEK (1992. gada 25. februāris), ar ko koordinē normatīvos un administratīvos aktus par to, kā piemēro Kopienas noteikumus par līgumu piešķiršanas procedūrām, ko piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un telekomunikāciju nozarē (4), 2. panta 2. punktam ir pretrunā tāda valsts tiesību norma vai šīs normas interpretēšanas un piemērošanas prakse, saskaņā ar kuru par prettiesisku izvairīšanos no publiskā iepirkuma procedūras rīkošanas un tiesību normu par līgumu grozījumiem neievērošanu var sodīt arī līgumu ar līgumslēdzēju iestādi noslēgušo izraudzīto pretendentu, piemērojot tam no līguma spēkā esamības termiņa samazināšanas atšķirīgu sankciju (naudas sodu)?

| 3) | Ja uz pirmajiem diviem jautājumiem tiktu atbildēts noliedzoši, iesniedzējtiesa lūdz Eiropas Savienības Tiesai sniegt arī norādes par to, vai sankcijas (naudas soda) apmēru var noteikt, pamatojoties uz to vien, ka pušu starpā pastāv līgumattiecības, un neizvērtējot, kā un cik lielā mērā puses ir līdzdarbojušās līguma grozījumu izdarīšanā. |
| --- | --- |

3)

Ja uz pirmajiem diviem jautājumiem tiktu atbildēts noliedzoši, iesniedzējtiesa lūdz Eiropas Savienības Tiesai sniegt arī norādes par to, vai sankcijas (naudas soda) apmēru var noteikt, pamatojoties uz to vien, ka pušu starpā pastāv līgumattiecības, un neizvērtējot, kā un cik lielā mērā puses ir līdzdarbojušās līguma grozījumu izdarīšanā.

---

(1)  OV 2014, L 94, 65. lpp.

(2)  OV 2007, L 335, 31. lpp.

(3)  OV 1989, L 395, 33. lpp.

(4)  OV 1992, L 76, 14. lpp.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/33 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/33

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 29. martā iesniedza High Court (Īrija) — Recorded Artists Actors Performers Ltd/Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Īrija, Attorney General

(Lieta C-265/19)

(2019/C 206/38)

Tiesvedības valoda — angļu

Iesniedzējtiesa

High Court

Pamatlietas puses

Prasītāja: Recorded Artists Actors Performers Ltd

Atbildētāji: Phonographic Performance (Ireland) Ltd, Minister for Jobs Enterprise and Innovation, Īrija, Attorney General

Prejudiciālie jautājumi

| 1. | Vai valsts tiesas pienākums interpretēt Direktīvu 2006/115 (1) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā (Direktīva), ņemot vērā Romas konvencijas (2) nolūku un mērķi un/vai WPPT (3), aptver vienīgi jēdzienus, kas skaidri norādīti Direktīvā, vai, alternatīvi, šīs pienākums attiecas uz jēdzieniem, kas ir atrodami tikai abos starptautiskajos nolīgumos? Tieši kādā apjomā ir jāinterpretē Direktīvas 8. pants, ņemot vērā WPPT 4. pantā paredzēto prasību par “šā līguma traktējumu līgumslēdzējā valstī”? |
| --- | --- |

1.

Vai valsts tiesas pienākums interpretēt Direktīvu 2006/115 (1) par nomas tiesībām un patapinājuma tiesībām, un dažām blakustiesībām intelektuālā īpašuma jomā (Direktīva), ņemot vērā Romas konvencijas (2) nolūku un mērķi un/vai WPPT (3), aptver vienīgi jēdzienus, kas skaidri norādīti Direktīvā, vai, alternatīvi, šīs pienākums attiecas uz jēdzieniem, kas ir atrodami tikai abos starptautiskajos nolīgumos? Tieši kādā apjomā ir jāinterpretē Direktīvas 8. pants, ņemot vērā WPPT 4. pantā paredzēto prasību par “šā līguma traktējumu līgumslēdzējā valstī”?

| 2. | Vai dalībvalstij ir rīcības brīvība paredzēt kritērijus, lai noteiktu, kuri izpildītāji ir “attiecīgie izpildītāji” saskaņā ar Direktīvas 8. pantu? Jo īpaši, vai dalībvalsts var ierobežot tiesības dalīties taisnīgā atlīdzībā apstākļos, kad vai nu: i) izpilde notiek Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstī, vai (ii) izpildītāji ir EEZ pastāvīgie iedzīvotāji vai rezidenti? |
| --- | --- |

2.

Vai dalībvalstij ir rīcības brīvība paredzēt kritērijus, lai noteiktu, kuri izpildītāji ir “attiecīgie izpildītāji” saskaņā ar Direktīvas 8. pantu? Jo īpaši, vai dalībvalsts var ierobežot tiesības dalīties taisnīgā atlīdzībā apstākļos, kad vai nu: i) izpilde notiek Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstī, vai (ii) izpildītāji ir EEZ pastāvīgie iedzīvotāji vai rezidenti?

| 3. | Kāda rīcības brīvība ir dalībvalstij, atbildot uz atrunu, ko saskaņā ar WPPT 15. panta 3. punktu iesniegusi cita līgumslēdzēja puse? Konkrētāk, vai dalībvalstij ir precīzi jāatspoguļo otras līgumslēdzējas puses iesniegtās atrunas noteikumi? Vai līgumslēdzējai pusei nav jāpiemēro Romas konvencijas 5. pantā noteiktais 30 dienu noteikums, ciktāl tas var izraisīt to, ka producents, kas ir no atrunas līgumslēdzējas puses, saņem atlīdzību saskaņā ar 15. panta 1. punktu, bet tā paša ieraksta izpildītāji atlīdzību nesaņem? Alternatīvi, vai atbildes sniedzēja puse ir tiesīga nodrošināt labvēlīgākas tiesības atrunas līgumslēdzējas puses valstspiederīgajiem, nekā to ir veikusi atrunas līgumslēdzējas puse, t.i., vai atbildes sniedzēja puse var nodrošināt tiesības, kuras nav abpusējas ar atrunas līgumslēdzējas pusi? |
| --- | --- |

3.

Kāda rīcības brīvība ir dalībvalstij, atbildot uz atrunu, ko saskaņā ar WPPT 15. panta 3. punktu iesniegusi cita līgumslēdzēja puse? Konkrētāk, vai dalībvalstij ir precīzi jāatspoguļo otras līgumslēdzējas puses iesniegtās atrunas noteikumi? Vai līgumslēdzējai pusei nav jāpiemēro Romas konvencijas 5. pantā noteiktais 30 dienu noteikums, ciktāl tas var izraisīt to, ka producents, kas ir no atrunas līgumslēdzējas puses, saņem atlīdzību saskaņā ar 15. panta 1. punktu, bet tā paša ieraksta izpildītāji atlīdzību nesaņem? Alternatīvi, vai atbildes sniedzēja puse ir tiesīga nodrošināt labvēlīgākas tiesības atrunas līgumslēdzējas puses valstspiederīgajiem, nekā to ir veikusi atrunas līgumslēdzējas puse, t.i., vai atbildes sniedzēja puse var nodrošināt tiesības, kuras nav abpusējas ar atrunas līgumslēdzējas pusi?

| 4. | Vai ir pieļaujams jebkurā gadījumā attiecināt tiesības uz taisnīgu atlīdzību tikai uz skaņas ieraksta producentiem, t.i., liegt šīs tiesības izpildītājiem, kuru izpildījums ir fiksēts šajā skaņu ierakstā? |
| --- | --- |

4.

Vai ir pieļaujams jebkurā gadījumā attiecināt tiesības uz taisnīgu atlīdzību tikai uz skaņas ieraksta producentiem, t.i., liegt šīs tiesības izpildītājiem, kuru izpildījums ir fiksēts šajā skaņu ierakstā?

---

(1)  OV 2006, L 376, 28. lpp.

(2)  Starptautiskā konvencija par izpildītāju, fonogrammu producentu un raidorganizāciju tiesību aizsardzību (1961. gads)

(3)  WIPO Līgums par izpildījumu un fonogrammām (1996. gads)

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/34 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/34

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 2. aprīlī iesniedza Supremo Tribunal de Justiça (Portugāle) — Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd/Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

(Lieta C-275/19)

(2019/C 206/39)

Tiesvedības valoda — portugāļu

Iesniedzējtiesa

Supremo Tribunal de Justiça

Pamatlietas puses

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Sportingbet PLC, Internet Opportunity Entertainment Ltd

Atbildētāji apelācijas tiesvedībā: Santa Casa da Misericórdia de Lisboa, Sporting Club de Braga, Sporting Club de Braga — Futebol, SAD

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai tāpēc, ka Portugāles valsts nav informējusi Eiropas Komisiju par 1989. gada 2. decembra Dekrētlikumā Nr. 442/89 iekļautajiem tehniskajiem noteikumiem, attiecīgās tiesību normas, proti, [..] 3. pants [norādītajās redakcijās] un 9. pants ir nepiemērojami un tādējādi privātpersonas var atsaukties uz šo nepiemērojamību? |
| --- | --- |

1)

Vai tāpēc, ka Portugāles valsts nav informējusi Eiropas Komisiju par 1989. gada 2. decembra Dekrētlikumā Nr. 442/89 iekļautajiem tehniskajiem noteikumiem, attiecīgās tiesību normas, proti, [..] 3. pants [norādītajās redakcijās] un 9. pants ir nepiemērojami un tādējādi privātpersonas var atsaukties uz šo nepiemērojamību?

| 2) | Vai tāpēc, ka Portugāles valsts nav informējusi Eiropas Komisiju par 2003. gada 8. novembra Dekrētlikumā Nr. 282/2003 iekļautajiem tehniskajiem noteikumiem, attiecīgās tiesību normas, proti, [..] 2. un 3. pants nav jāpiemēro attiecībā uz pakalpojumu sniedzējiem Portugālē? |
| --- | --- |

2)

Vai tāpēc, ka Portugāles valsts nav informējusi Eiropas Komisiju par 2003. gada 8. novembra Dekrētlikumā Nr. 282/2003 iekļautajiem tehniskajiem noteikumiem, attiecīgās tiesību normas, proti, [..] 2. un 3. pants nav jāpiemēro attiecībā uz pakalpojumu sniedzējiem Portugālē?

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/35 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/35

---

Prasība, kas celta 2019. gada 1. aprīlī — Eiropas Komisija/Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

(Lieta C-276/19)

(2019/C 206/40)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: A. X. P. Lewis, J. Jokubauskaitė)

Atbildētāja: Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste

Prasītājas prasījumi Tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka, ieviešot jaunus vienkāršošanas pasākums, ar kuriem, nevēršoties Komisijā, lai saņemtu Padomes piekrišanu, ir paplašināta Terminal Markets Order 1973 (turpmāk tekstā — “Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1973. gada rīkojums”) sākotnējā redakcijā paredzētā nulles likme un izņēmums no PVN reģistrācijas standarta prasības, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no Padomes Direktīvas 2006/112/EC (1) (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk tekstā — “PVN direktīva”) 395. panta 2. punkta; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, ieviešot jaunus vienkāršošanas pasākums, ar kuriem, nevēršoties Komisijā, lai saņemtu Padomes piekrišanu, ir paplašināta Terminal Markets Order 1973 (turpmāk tekstā — “Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1973. gada rīkojums”) sākotnējā redakcijā paredzētā nulles likme un izņēmums no PVN reģistrācijas standarta prasības, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no Padomes Direktīvas 2006/112/EC (1) (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (turpmāk tekstā — “PVN direktīva”) 395. panta 2. punkta;

| — | piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

1977. gada 28. decembrī Apvienotā Karaliste paziņoja par īpašiem pasākumiem, tostarp, par Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1973. gada rīkojumu, saskaņā ar kuru konkrētos tirgos Apvienotajā Karalistē tirgoti preču nākotnes līgumi netiek aplikti ar PVN, un PVN reģistrācijas prasības ir pakļautas atsevišķiem nosacījumiem.

Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1973. gada rīkojums vairākkārt ir ticis grozīts, tā piemērošanas jomu attiecinot uz sākotnējā paziņojumā nenorādītiem preču tirgiem.

Komisija apgalvo, ka ar grozījumiem Pievienotās vērtības nodokļa (gala tirgus) 1973. gada rīkojumā esot paplašināta sākotnējā atkāpe, kuru Apvienotā Karaliste ir paziņojusi 1977. gadā. Par šiem grozījumiem esot bijis jāziņo Komisijai saskaņā ar PVN direktīvas 395. panta 1. punktu, bet tas neesot izdarīts.

---

(1)  OV 2006, L 347, 1. lpp.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/36 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/36

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 3. aprīlī iesniedza Tribunale di Napoli (Itālija) — YT u.c./Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca, Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

(Lieta C-282/19)

(2019/C 206/41)

Tiesvedības valoda — itāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunale di Napoli

Pamatlietas puses

Prasītāji: YT u.c.

Atbildētāji: Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca un Ufficio Scolastico Regionale per la Campania

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai atšķirīga attieksme tikai pret katoļu reliģijas pasniedzējiem, kādi ir prasītāji, ir diskriminācija reliģijas dēļ Nicas hartas 21. panta un Direktīvas 2000/78/EK (1) izpratnē, vai tomēr apstāklis, ka darba ņēmēja rīcībā jau esošo profesionālās piemērotības atzinumu var atsaukt, ir atbilstošs attaisnojošs iemesls, lai attieksme tikai pret katoļu reliģijas pasniedzējiem, kādi ir prasītāji, atšķirtos no tās, kāda pastāv pret pārējiem mācībspēkiem, nedodot viņiem iespēju izmantot nevienu ierobežojošu pasākumu, kas paredzēts 5. klauzulā 1999. gada 18. martā noslēgtajā pamatnolīgumā par darbu uz noteiktu laiku, kas pievienots pielikumā Padomes Direktīvai 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (2)? |
| --- | --- |

1)

Vai atšķirīga attieksme tikai pret katoļu reliģijas pasniedzējiem, kādi ir prasītāji, ir diskriminācija reliģijas dēļ Nicas hartas 21. panta un Direktīvas 2000/78/EK (1) izpratnē, vai tomēr apstāklis, ka darba ņēmēja rīcībā jau esošo profesionālās piemērotības atzinumu var atsaukt, ir atbilstošs attaisnojošs iemesls, lai attieksme tikai pret katoļu reliģijas pasniedzējiem, kādi ir prasītāji, atšķirtos no tās, kāda pastāv pret pārējiem mācībspēkiem, nedodot viņiem iespēju izmantot nevienu ierobežojošu pasākumu, kas paredzēts 5. klauzulā 1999. gada 18. martā noslēgtajā pamatnolīgumā par darbu uz noteiktu laiku, kas pievienots pielikumā Padomes Direktīvai 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (2)?

| 2) | Vai gadījumā, ja uzskata, ka pastāv tieša diskriminācija reliģijas dēļ Direktīvas 2000/78/EK 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē (1. pants), kā arī Nicas hartas izpratnē, ir jāuzdod Tiesai jautājums par instrumentiem, kurus šī tiesa var izmantot, lai novērstu diskriminācijas sekas, ņemot vērā, ka visiem pasniedzējiem, kuri nav katoļu reliģijas pasniedzēji, tika piemērots Likumā Nr. 107/15 minētais darbā pieņemšanas ārkārtas plāns, un viņi tika pieņemti pastāvīgā darbā, attiecīgi noslēdzot nenoteikta laika darba līgumu, un, tātad, vai šai tiesai ir jādibina ar valsts pārvaldes iestādi darba attiecības uz nenoteiktu laiku? |
| --- | --- |

2)

Vai gadījumā, ja uzskata, ka pastāv tieša diskriminācija reliģijas dēļ Direktīvas 2000/78/EK 2. panta 2. punkta a) apakšpunkta izpratnē (1. pants), kā arī Nicas hartas izpratnē, ir jāuzdod Tiesai jautājums par instrumentiem, kurus šī tiesa var izmantot, lai novērstu diskriminācijas sekas, ņemot vērā, ka visiem pasniedzējiem, kuri nav katoļu reliģijas pasniedzēji, tika piemērots Likumā Nr. 107/15 minētais darbā pieņemšanas ārkārtas plāns, un viņi tika pieņemti pastāvīgā darbā, attiecīgi noslēdzot nenoteikta laika darba līgumu, un, tātad, vai šai tiesai ir jādibina ar valsts pārvaldes iestādi darba attiecības uz nenoteiktu laiku?

| 3) | Vai Direktīvā 1999/70/EK minētā pamatnolīguma 5. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā aplūkojamais, atbilstoši kuram vispārējas tiesību normas, kas regulē darba attiecības un kuru mērķis ir sodīt secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, uz noteiktu laiku noslēgtus līgumu automātiski pārveidojot par nenoteikta laika līgumu, ja darba attiecības turpinās pēc noteikta datuma, nav piemērojamas skolu nozarei, ar īpašu atsauci uz katoļu reliģijas pasniedzējiem, tādējādi, ka secīgi uz noteiktu laiku noslēgti līgumi tiek pieļauti nenoteiktu laikposmu; it īpaši, vai pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē objektīvs iemesls var būt nepieciešamība panākt vienošanos ar diecēzes ordināriju, vai, gluži pretēji, tā ir jāuzskata par diskrimināciju, kas aizliegta saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pantu? |
| --- | --- |

3)

Vai Direktīvā 1999/70/EK minētā pamatnolīguma 5. klauzula ir jāinterpretē tādējādi, ka tai ir pretrunā tāds valsts tiesiskais regulējums kā aplūkojamais, atbilstoši kuram vispārējas tiesību normas, kas regulē darba attiecības un kuru mērķis ir sodīt secīgu uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu ļaunprātīgu izmantošanu, uz noteiktu laiku noslēgtus līgumu automātiski pārveidojot par nenoteikta laika līgumu, ja darba attiecības turpinās pēc noteikta datuma, nav piemērojamas skolu nozarei, ar īpašu atsauci uz katoļu reliģijas pasniedzējiem, tādējādi, ka secīgi uz noteiktu laiku noslēgti līgumi tiek pieļauti nenoteiktu laikposmu; it īpaši, vai pamatnolīguma 5. klauzulas 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē objektīvs iemesls var būt nepieciešamība panākt vienošanos ar diecēzes ordināriju, vai, gluži pretēji, tā ir jāuzskata par diskrimināciju, kas aizliegta saskaņā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pantu?

| 4) | Ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša, vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pants, Direktīvā 1999/70/EK minētā pamatnolīguma 4. klauzula un/vai Direktīvas 2000/78/EK 1. pants ļauj pārtraukt piemērot tiesību normas, kuras liedz uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu automātiski pārveidot par nenoteikta laika līgumu, ja darba attiecības turpinās pēc noteikta datuma? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz trešo jautājumu ir apstiprinoša, vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pants, Direktīvā 1999/70/EK minētā pamatnolīguma 4. klauzula un/vai Direktīvas 2000/78/EK 1. pants ļauj pārtraukt piemērot tiesību normas, kuras liedz uz noteiktu laiku noslēgtu līgumu automātiski pārveidot par nenoteikta laika līgumu, ja darba attiecības turpinās pēc noteikta datuma?

---

(1)  Padomes Direktīva 2000/78/EK (2000. gada 27. novembris), ar ko nosaka kopēju sistēmu vienlīdzīgai attieksmei pret nodarbinātību un profesiju (OV 2000, L 303, 16. lpp.).

(2)  OV 1999, L 175, 43. lpp.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/37 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/37

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 5. aprīlī iesniedza Tribunal d’instance d’Aulnay-sous-Bois (Francija) — JE, KF/XL Airways SA

(Lieta C-286/19)

(2019/C 206/42)

Tiesvedības valoda — franču

Iesniedzējtiesa

Tribunal d’instance d’Aulnay-sous-Bois

Pamatlietas puses

Prasītāji: JE, KF

Atbildētāja: XL Airways SA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Par abu 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā iekļauto daļu piemērojamību — lidojumu kavēšanās gadījumā:






  a) | Vai — ņemot vērā, ka Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) (1) 7. pantā paredzētās tiesības uz kompensāciju iekāpšanas atteikuma vai lidojuma atcelšanas gadījumā, iedibinot attiecīgo judikatūru (Tiesas ceturtās palātas 2009. gada 19. novembra spriedums apvienotajās lietās C-402/07 un C-432/07 Sturgeon), ir tikušas attiecinātas arī uz lidojumu kavēšanos, — Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta, kas piemērojams tikai iekāpšanas atteikuma gadījumā, tekstā minētais nosacījums par pasažiera ierašanos uz reģistrāciju ir piemērojams saistībā ar kompensāciju, ko pieprasa pasažieris, kas ir cietis lidojuma kavēšanās dēļ, nevis iekāpšanas atteikuma dēļ? |
| --- | --- | --- |

1)

Par abu 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā iekļauto daļu piemērojamību — lidojumu kavēšanās gadījumā:

a)

Vai — ņemot vērā, ka Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) (1) 7. pantā paredzētās tiesības uz kompensāciju iekāpšanas atteikuma vai lidojuma atcelšanas gadījumā, iedibinot attiecīgo judikatūru (Tiesas ceturtās palātas 2009. gada 19. novembra spriedums apvienotajās lietās C-402/07 un C-432/07 Sturgeon), ir tikušas attiecinātas arī uz lidojumu kavēšanos, — Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkta, kas piemērojams tikai iekāpšanas atteikuma gadījumā, tekstā minētais nosacījums par pasažiera ierašanos uz reģistrāciju ir piemērojams saistībā ar kompensāciju, ko pieprasa pasažieris, kas ir cietis lidojuma kavēšanās dēļ, nevis iekāpšanas atteikuma dēļ?

| b) | Ja atbilde uz 1. jautājuma a) punktu ir apstiprinoša, vai — ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 261/2004 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktā ilguma (“ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika”) mērķus, kas ir saistīti ar virspārdotu reisu jautājumu un drošības mērķiem, — šis ilgums konkrētajā gadījumā ir jāinterpretē kā “ne vēlāk kā 45 minūtes pirms kavētā lidojuma jaunā izlidošanas laika, kas norādīts uz lidostas ziņojumu dēļiem vai paziņots pasažieriem”? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz 1. jautājuma a) punktu ir apstiprinoša, vai — ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 261/2004 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktā ilguma (“ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika”) mērķus, kas ir saistīti ar virspārdotu reisu jautājumu un drošības mērķiem, — šis ilgums konkrētajā gadījumā ir jāinterpretē kā “ne vēlāk kā 45 minūtes pirms kavētā lidojuma jaunā izlidošanas laika, kas norādīts uz lidostas ziņojumu dēļiem vai paziņots pasažieriem”?

| 2) | Par “ierašanās uz reģistrāciju” fakta pierādīšanas pienākumu
  Ja atbilde uz 1. jautājuma a) daļu ir apstiprinoša, proti, gadījumā, ja Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir piemērojams kompensācijai, ko pieprasa pasažieris, kurš ir cietis lidojuma kavēšanās dēļ:






  a) | Vai 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētie nosacījumi ir regulas piemērošanas priekšnosacījumi, kuru iestāšanās ir jāpierāda patērētājam, vai arī tie ir pamats aviosabiedrības atbrīvošanai [no pienākuma izmaksāt kompensāciju], ļaujot tai uzrādīt pasažieru reģistru, lai pierādītu, ka patērētājs nav ieradies uz reģistrāciju “kā paredzēts un laikā, ko iepriekš rakstveidā (tostarp elektroniski) norādījis gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojuma aģents, vai, ja laiks nav norādīts, ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika”, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, kas ļauj tagad izdot digitālās iekāpšanas kartes elektroniski, kā arī to, ka uz papīra iekāpšanas kartēm vairs netiek likts laika zīmogs, ka līdz ar to nav pienākuma fiziski ierasties pie reģistrācijas letes un ka vienīgi aviosabiedrību rīcībā ir visa informācija par pasažieru reģistrāciju līdz pat reģistrācijas slēgšanai? |
| --- | --- | --- |

2)

Par “ierašanās uz reģistrāciju” fakta pierādīšanas pienākumu

Ja atbilde uz 1. jautājuma a) daļu ir apstiprinoša, proti, gadījumā, ja Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunkts ir piemērojams kompensācijai, ko pieprasa pasažieris, kurš ir cietis lidojuma kavēšanās dēļ:

a)

Vai 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā paredzētie nosacījumi ir regulas piemērošanas priekšnosacījumi, kuru iestāšanās ir jāpierāda patērētājam, vai arī tie ir pamats aviosabiedrības atbrīvošanai [no pienākuma izmaksāt kompensāciju], ļaujot tai uzrādīt pasažieru reģistru, lai pierādītu, ka patērētājs nav ieradies uz reģistrāciju “kā paredzēts un laikā, ko iepriekš rakstveidā (tostarp elektroniski) norādījis gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojuma aģents, vai, ja laiks nav norādīts, ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika”, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, kas ļauj tagad izdot digitālās iekāpšanas kartes elektroniski, kā arī to, ka uz papīra iekāpšanas kartēm vairs netiek likts laika zīmogs, ka līdz ar to nav pienākuma fiziski ierasties pie reģistrācijas letes un ka vienīgi aviosabiedrību rīcībā ir visa informācija par pasažieru reģistrāciju līdz pat reģistrācijas slēgšanai?

| b) | Vai lietderīgas iedarbības princips, Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) mērķi un pasažieru un, vispārīgi, patērētāju augstais aizsardzības līmenis, kas garantēts ar Regulu (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) vai ar citām Kopienu tiesību normām, liedz uzlikt tikai pasažierim pienākumu pierādīt, ka viņš ir ieradies uz reģistrāciju “kā paredzēts un laikā, ko iepriekš rakstveidā (tostarp elektroniski) norādījis gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojuma aģents, vai, ja laiks nav norādīts, ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika”, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, kas ļauj izdot digitālās iekāpšanas kartes elektroniski, kā arī to, ka uz papīra iekāpšanas kartēm vairs netiek likts laika zīmogs, ka līdz ar to nav pienākuma fiziski ierasties pie reģistrācijas letes un ka vienīgi aviosabiedrību rīcībā ir visa informācija par pasažieru reģistrāciju līdz pat reģistrācijas slēgšanai? |
| --- | --- |

b)

Vai lietderīgas iedarbības princips, Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) mērķi un pasažieru un, vispārīgi, patērētāju augstais aizsardzības līmenis, kas garantēts ar Regulu (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) vai ar citām Kopienu tiesību normām, liedz uzlikt tikai pasažierim pienākumu pierādīt, ka viņš ir ieradies uz reģistrāciju “kā paredzēts un laikā, ko iepriekš rakstveidā (tostarp elektroniski) norādījis gaisa pārvadātājs, ceļojuma rīkotājs vai pilnvarots ceļojuma aģents, vai, ja laiks nav norādīts, ne vēlāk kā 45 minūtes pirms norādītā izlidošanas laika”, kā noteikts Regulas (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris) 3. panta 2. punkta a) apakšpunktā, ņemot vērā tehnoloģiju attīstību, kas ļauj izdot digitālās iekāpšanas kartes elektroniski, kā arī to, ka uz papīra iekāpšanas kartēm vairs netiek likts laika zīmogs, ka līdz ar to nav pienākuma fiziski ierasties pie reģistrācijas letes un ka vienīgi aviosabiedrību rīcībā ir visa informācija par pasažieru reģistrāciju līdz pat reģistrācijas slēgšanai?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 261/2004 (2004. gada 11. februāris), ar ko paredz kopīgus noteikumus par kompensāciju un atbalstu pasažieriem sakarā ar iekāpšanas atteikumu un lidojumu atcelšanu vai ilgu kavēšanos un ar ko atceļ Regulu (EEK) Nr. 295/91 (OV 2004, L 46, 1. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/38 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/38

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2019. gada 9. aprīlī iesniedza Finanzgericht des Saarlandes (Vācija) — QM/Finanzamt Saarbrücken

(Lieta C-288/19)

(2019/C 206/43)

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Finanzgericht des Saarlandes

Pamatlietas puses

Prasītāja: QM

Atbildētāja: Finanzamt Saarbrücken

Prejudiciālie jautājumi

Vai PVN direktīvas (1) 56. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka ar “transportlīdzekļa iznomāšan[u]/izīrēšan[u] personai, kura nav nodokļa maksātāja,” ir jāsaprot arī transportlīdzekļa, kas ir nodokļu maksātāja saimnieciskās darbības aktīvu daļa (uzņēmuma transportlīdzeklis), nodošana lietošanā savam personālam, ja tas par to nesniedz atlīdzību, kura (daļēji) neveido tā veicamo darbu, proti, personāls neveic nekādu samaksu, tas neizlieto tam daļu no sava atalgojuma naudā un tas arī pēc pušu vienošanās, saskaņā ar kuru tiesības lietot uzņēmuma transportlīdzekli ir saistītas ar atteikšanos no citām priekšrocībām, neizvēlas starp dažādām nodokļa maksātāja piedāvātajām priekšrocībām?

---

(1)  Padomes un Eiropas Parlamenta Direktīva 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV 2006, L 347, 1. lpp., redakcijā, kas grozīta ar Padomes Direktīvu 2008/8/EK (2008. gada 12. februāris); OV 2008, L 44, 11. lpp.).

---

GCEU

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/40 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/40

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 11. aprīļa spriedums — Adapta Color/EUIPO — Coatings Foreign IP (“Rustproof System ADAPTA”)

(Lieta T-226/17) (1)

(Eiropas Savienības preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Agrāka Eiropas Savienības vārdiska preču zīme “Rustproof system ADAPTA” - Apelācijas padomes veikta daļējas spēkā neesamības atzīšana - Absolūts atteikuma pamats - Aprakstošs raksturs - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts (tagad Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta c) apakšpunkts) - Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts (tagad Regulas 2017/1001 7. panta 3. punkts) - Tiesību tikt uzklausītam pārkāpums - Pienākums norādīt pamatojumu - Regulas (EK) Nr. 207/2009 75. pants (tagad Regulas 2017/1001 94. pants) — Pierādījumi, kas pirmo reizi iesniegti Vispārējā tiesā)

(2019/C 206/44)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Adapta Color, SL (Peniskola, Spānija) (pārstāvji: G. Macías Bonilla, G. Marín Raigal un E. Armero Lavie, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (pārstāvji: E. Markakis, A. Söder un D. Walicka)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Coatings Foreign IP Co. LLC (Vilmingtona, Delavēra, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji: A. Rajendra, solicitor, un S. Malynicz, QC)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas piektās padomes 2017. gada 6. februāra lēmumu lietā R 2408/2015-5 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Coatings Foreign IP un Adapta Color.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt.

| 2) | Adapta Color, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Adapta Color, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 202, 26.6.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/41

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 8. aprīļa rīkojums — Electroquimica Onubense/ECHA

(Lieta T-481/18) (1)

(REACH - Pārstāvība ar advokāta, kuram nav trešās personas statusa, palīdzību - Acīmredzama nepieņemamība)

(2019/C 206/45)

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Electroquimica Onubense, SL (Palos de la frontera, Spānija) (pārstāvis: D. González Blanco, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Ķimikāliju aģentūra (pārstāvji: J.-P. Trnka, C.-M. Bergerat un M. Heikkilä, pārstāvji, kuriem palīdz C. García Molyneux, advokāts)

Priekšmets

Prasība par ECHA2018. gada 31. maija Lēmumu SME D(2018)2931-DC, kurā ir konstatēts, ka prasītāja nav izpildījusi nosacījumus, lai saņemtu mazajiem uzņēmumiem paredzētā maksājuma samazinājumu, un ar kuru tai uzlikts administratīvs maksājums.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu. |
| --- | --- |

1)

Prasību noraidīt kā acīmredzami nepieņemamu.

| 2) | Electroquimica Onubense, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Electroquimica Onubense, SL atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 352, 1.10.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/41 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/41

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2019. gada 2. aprīļa rīkojums — Lantmännen un Lantmännen Agroetanol/Komisija

(Lieta T-79/19 R)

(Pagaidu noregulējums - Konkurence - Izlīguma procedūra - Piekļuve dokumentiem - Steidzamības neesamība)

(2019/C 206/46)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Lantmännen ek för (Stokholma, Zviedrija), Lantmännen Agroetanol AB (Norrköping, Zviedrija) (pārstāvji: S. Perván Lindeborg, A. Johansson, advokāti, un R. Bachour, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji: F. Jimeno Fernández, G. Conte un C. Urraca Caviedes)

Priekšmets

Pieteikums, kas pamatots ar LESD 278. un 279. pantu un ar ko tiek lūgts atlikt Eiropas Komisijas Lēmuma C(2019) 743 final (2019. gada 28. janvāris) par Lantmännen ek för un Lantmännen Agroetanol AB izvirzītajiem iebildumiem par informācijas izpaušanu saskaņā ar Eiropas Komisijas priekšsēdētāja Lēmuma 2011/695/ES (2011. gada 13. oktobris) par uzklausīšanas amatpersonas amatu un darba uzdevumiem noteiktu konkurences lietu izskatīšanā 8. pantu (Lieta AT.40054 — Etanola standarti) izpildi.

Rezolutīvā daļa

| 1) | Pieteikumu par pagaidu pasākumu noteikšanu noraidīt. |
| --- | --- |

1)

Pieteikumu par pagaidu pasākumu noteikšanu noraidīt.

| 2) | Atcelt 2019. gada 14. februāra rīkojumu Lantmännen un Lantmännen Agroetanol/Komisija (T-79/19 R). |
| --- | --- |

2)

Atcelt 2019. gada 14. februāra rīkojumu Lantmännen un Lantmännen Agroetanol/Komisija (T-79/19 R).

| 3) | Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

3)

Lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/42 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/42

---

Prasība, kas celta 2019. gada 18. februārī — Magnan/Komisija

(Lieta T-99/19)

(2019/C 206/47)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Nathaniel Magnan (Aix-en-Provence, Francija) (pārstāvis: J. Fayolle, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt par pieņemamu šo prasību attiecībā uz Eiropas Komisijas bezdarbību un, pamatojoties uz LESD 340. pantu, atzīt Komisijas ārpuslīgumisko atbildību; |
| --- | --- |

—

atzīt par pieņemamu šo prasību attiecībā uz Eiropas Komisijas bezdarbību un, pamatojoties uz LESD 340. pantu, atzīt Komisijas ārpuslīgumisko atbildību;

| — | atzīt par pieņemamu šo prasību atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 20. decembra vēstulē netieši pausto lēmumu par atteikumu veikt pasākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt par pieņemamu šo prasību atcelt Eiropas Komisijas 2018. gada 20. decembra vēstulē netieši pausto lēmumu par atteikumu veikt pasākumus;

| — | pēc būtības, vispirms






  — | apmierināt prasību, precizējot, ka ar Loi sur l’Assurance-maladie (Veselības apdrošināšanas likums, tā dēvētais “LAMal”) 55. panta a) punktu ir pārkāpts:






  — | Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk tekstā — “PBPN”) 2. pants (nediskriminācija), 7. pants (tiesības uz vienādu attieksmi) un 13. pants (atturēšanās no jaunu pasākumu pieņemšanas); |
| --- | --- | --- | --- |

—

pēc būtības, vispirms

—

apmierināt prasību, precizējot, ka ar Loi sur l’Assurance-maladie (Veselības apdrošināšanas likums, tā dēvētais “LAMal”) 55. panta a) punktu ir pārkāpts:

—

Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk tekstā — “PBPN”) 2. pants (nediskriminācija), 7. pants (tiesības uz vienādu attieksmi) un 13. pants (atturēšanās no jaunu pasākumu pieņemšanas);

| — | Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu 55. pants; |
| --- | --- |

—

Direktīvas 2005/36/EK par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu 55. pants;

| — | konstatēt, ka ar Ženēvas kantona transversālo direktīvu “Procédure de recrutement au sein des institutions de droit public et des entités subventionnées” [Kārtība, kādā notiek pieņemšana darbā publisko tiesību iestādēs un subsidētās struktūrās] ir pārkāpts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (PBPN) un ka arī visi pārējie Šveices federālie tiesību akti par valstspiederīgo priekšrocībām ir pretrunā PBPN; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka ar Ženēvas kantona transversālo direktīvu “Procédure de recrutement au sein des institutions de droit public et des entités subventionnées” [Kārtība, kādā notiek pieņemšana darbā publisko tiesību iestādēs un subsidētās struktūrās] ir pārkāpts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (PBPN) un ka arī visi pārējie Šveices federālie tiesību akti par valstspiederīgo priekšrocībām ir pretrunā PBPN;

| — | konstatēt, ka savukārt Eiropas Savienības dalībvalstis nav veikušas diskriminējošus pasākumus attiecībā pret ārstiem, kas ir Šveices valstspiederīgie; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka savukārt Eiropas Savienības dalībvalstis nav veikušas diskriminējošus pasākumus attiecībā pret ārstiem, kas ir Šveices valstspiederīgie;

| — | konstatēt, ka Eiropas Komisija, kurai ir pienākums nodrošināt Līgumu piemērošanu, ir pieļāvusi vainojamu bezdarbību, vienlaikus neievērojot tiesiskās paļāvības principu un tiesiskās drošības principu attiecībā uz Dr. Nathaniel Magnan iegūtajām tiesībām; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka Eiropas Komisija, kurai ir pienākums nodrošināt Līgumu piemērošanu, ir pieļāvusi vainojamu bezdarbību, vienlaikus neievērojot tiesiskās paļāvības principu un tiesiskās drošības principu attiecībā uz Dr. Nathaniel Magnan iegūtajām tiesībām;

| — | konstatēt, ka pastāv cēloņsakarība starp Eiropas Komisijas vainojamo bezdarbību un Dr. Nathaniel Magnan nodarīto kaitējumu; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka pastāv cēloņsakarība starp Eiropas Komisijas vainojamo bezdarbību un Dr. Nathaniel Magnan nodarīto kaitējumu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai sodu par bezdarbību; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai sodu par bezdarbību;

| — | piespriest Eiropas Komisijai samaksāt Dr. Nathaniel Magnan naudas summu 1 141 198,10 euro (viens miljons viens simts četrdesmit viens tūkstotis viens simts deviņdesmit astoņi euro un desmit centi pēc maiņas kursa 2019. gada 7. janvārī plkst. 11.39 pēc UTC), kas atbilst 1 281 444 CHF (viens miljons divi simti astoņdesmit viens tūkstotis četri simti četrdesmit četri Šveices franki), atlīdzinot kaitējumu, kas nodarīts kopš 2013. gada, pamatojoties uz LESD 340. panta noteikumiem par Komisijas ārpuslīgumisko atbildību; |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai samaksāt Dr. Nathaniel Magnan naudas summu 1 141 198,10 euro (viens miljons viens simts četrdesmit viens tūkstotis viens simts deviņdesmit astoņi euro un desmit centi pēc maiņas kursa 2019. gada 7. janvārī plkst. 11.39 pēc UTC), kas atbilst 1 281 444 CHF (viens miljons divi simti astoņdesmit viens tūkstotis četri simti četrdesmit četri Šveices franki), atlīdzinot kaitējumu, kas nodarīts kopš 2013. gada, pamatojoties uz LESD 340. panta noteikumiem par Komisijas ārpuslīgumisko atbildību;

| — | pamatojoties uz LESD 340. pantu, piespriest Eiropas Komisijai saistībā ar bezdarbību samaksāt Dr. Nathaniel Magnan kavējuma naudu 500 euro (pieci simti euro) apmērā par katru darba dienu par ilgstošu, pastāvīgu un turpinātu saimniecisku kaitējumu, kas atbilst nodarītajam saimnieciskajam kaitējumam dienā, kamēr Šveices Konfederācija neievēro PBPN vai līdz brīdim, kad viena no nolīguma pusēm no tā atkāpjas; |
| --- | --- |

—

pamatojoties uz LESD 340. pantu, piespriest Eiropas Komisijai saistībā ar bezdarbību samaksāt Dr. Nathaniel Magnan kavējuma naudu 500 euro (pieci simti euro) apmērā par katru darba dienu par ilgstošu, pastāvīgu un turpinātu saimniecisku kaitējumu, kas atbilst nodarītajam saimnieciskajam kaitējumam dienā, kamēr Šveices Konfederācija neievēro PBPN vai līdz brīdim, kad viena no nolīguma pusēm no tā atkāpjas;

| — | papildus tam,






  — | konstatēt, ka Eiropas Komisijas 2018. gada 20. decembra atbildes vēstule ir uzskatāma par lēmumu par atteikumu; |
| --- | --- | --- |

—

papildus tam,

—

konstatēt, ka Eiropas Komisijas 2018. gada 20. decembra atbildes vēstule ir uzskatāma par lēmumu par atteikumu;

| — | atcelt šo Eiropas Komisijas netieši pausto lēmumu par atteikumu veikt pasākumus attiecībā pret Šveices Konfederāciju par tās izdarītajiem Līgumu pārkāpumiem un par nodarītā kaitējuma neatlīdzināšanu. |
| --- | --- |

—

atcelt šo Eiropas Komisijas netieši pausto lēmumu par atteikumu veikt pasākumus attiecībā pret Šveices Konfederāciju par tās izdarītajiem Līgumu pārkāpumiem un par nodarītā kaitējuma neatlīdzināšanu.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza piecus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Šveice nav ievērojusi Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (OV 2002, L 114, 6. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV 2005, L 255, 22. lpp.). Proti, prasītājs uzskata, ka Šveices Konfederācijas 2013. gada jūlijā pieņemtie noteikumi par ierobežojumu ārstiem uz Šveices obligātās veselības apdrošināšanas rēķina pārcelties uz dzīvi apgabalos, kuros ir pārmērīgs ārstu īpatsvars, esot uzskatāmi par netiešu diskrimināciju pilsonības dēļ, ciktāl šis ierobežojums neattiecas uz ārstiem ar vismaz 3 gadu darba stāžu Šveices universitāšu slimnīcās. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Šveice nav ievērojusi Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (OV 2002, L 114, 6. lpp.) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/36/EK (2005. gada 7. septembris) par profesionālo kvalifikāciju atzīšanu (OV 2005, L 255, 22. lpp.). Proti, prasītājs uzskata, ka Šveices Konfederācijas 2013. gada jūlijā pieņemtie noteikumi par ierobežojumu ārstiem uz Šveices obligātās veselības apdrošināšanas rēķina pārcelties uz dzīvi apgabalos, kuros ir pārmērīgs ārstu īpatsvars, esot uzskatāmi par netiešu diskrimināciju pilsonības dēļ, ciktāl šis ierobežojums neattiecas uz ārstiem ar vismaz 3 gadu darba stāžu Šveices universitāšu slimnīcās.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka starptautiskajās tiesībās piemērojamā savstarpības principa vārdā Eiropas Savienība attiecībā pret ārstiem, kas ir Šveices valstspiederīgie, nav veikusi diskriminējošus pasākumus, un tas, kā uzskata prasītājs, būtu jākonstatē Vispārējai tiesai. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka starptautiskajās tiesībās piemērojamā savstarpības principa vārdā Eiropas Savienība attiecībā pret ārstiem, kas ir Šveices valstspiederīgie, nav veikusi diskriminējošus pasākumus, un tas, kā uzskata prasītājs, būtu jākonstatē Vispārējai tiesai.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vainojamu bezdarbību, ciktāl tai bija pienākums rīkoties tādēļ, ka tai saskaņā ar LES 17. panta 1. punktu ir jānodrošina Līgumu un Eiropas Savienības pilsoņu pamattiesību ievērošana. Šajā ziņā prasītājs atsaucas uz tiesiskās paļāvības principu attiecībā pret iestādēm un tiesiskās drošības principu attiecībā uz iegūtajām tiesībām. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vainojamu bezdarbību, ciktāl tai bija pienākums rīkoties tādēļ, ka tai saskaņā ar LES 17. panta 1. punktu ir jānodrošina Līgumu un Eiropas Savienības pilsoņu pamattiesību ievērošana. Šajā ziņā prasītājs atsaucas uz tiesiskās paļāvības principu attiecībā pret iestādēm un tiesiskās drošības principu attiecībā uz iegūtajām tiesībām.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka tas, ka pēc prasītāja aicinājuma Komisijai veikt steidzamus pasākumus nekas netika darīts, faktiski esot uzskatāms par netieši izpaustu atteikumu, tātad par nelabvēlīgu lēmumu. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka tas, ka pēc prasītāja aicinājuma Komisijai veikt steidzamus pasākumus nekas netika darīts, faktiski esot uzskatāms par netieši izpaustu atteikumu, tātad par nelabvēlīgu lēmumu.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, pamatojoties uz LESD 340. pantu, ir iestājusies Komisijas ārpuslīgumiskā atbildība par bezdarbību. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka, pamatojoties uz LESD 340. pantu, ir iestājusies Komisijas ārpuslīgumiskā atbildība par bezdarbību.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/44 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/44

---

Prasība, kas celta 2019. gada 15. martā — Breyer/Komisija

(Lieta T-158/19)

(2019/C 206/48)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Patrick Breyer (Ķīle, Vācija) (pārstāvis: J. Breyer, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 17. janvāra Lēmumu lietā Az. Ares(2018)6073379, kā arī |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 17. janvāra Lēmumu lietā Az. Ares(2018)6073379, kā arī

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir balstīta uz šādiem pamatiem.

| 1. | Regulas (EEK) Nr. 1049/2001 (1) 4. panta otrās daļas pirmā ievilkuma kļūdaina piemērošana (komerciālo interešu aizsardzība)






  — | Pirmā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka dokumentu, kas attiecas uz iBorderCtrl izpētes projekta apstiprināšanu un īstenošanu, izplatīšana neietekmējot konsorcija dalībnieku komerciālo interešu aizsardzību. Projekta “Intelligent Portable Border Control System” priekšmets esot jaunu tehnoloģiju ieceļošanas kontrolei izpēte — kā “automātiska melu detektora” izmantošana un riska vērtības aprēķināšana. |
| --- | --- | --- |

1.

Regulas (EEK) Nr. 1049/2001 (1) 4. panta otrās daļas pirmā ievilkuma kļūdaina piemērošana (komerciālo interešu aizsardzība)

—

Pirmā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka dokumentu, kas attiecas uz iBorderCtrl izpētes projekta apstiprināšanu un īstenošanu, izplatīšana neietekmējot konsorcija dalībnieku komerciālo interešu aizsardzību. Projekta “Intelligent Portable Border Control System” priekšmets esot jaunu tehnoloģiju ieceļošanas kontrolei izpēte — kā “automātiska melu detektora” izmantošana un riska vērtības aprēķināšana.

| — | Turpinājumā tiek apgalvots, ka pastāvot prioritāras sabiedrības intereses, kas prevalē pār strīdīgo dokumentu izplatīšanu. |
| --- | --- |

—

Turpinājumā tiek apgalvots, ka pastāvot prioritāras sabiedrības intereses, kas prevalē pār strīdīgo dokumentu izplatīšanu.

| 2. | Otrais pamats: Regulas (EK) Nr. 1049/2001 7. panta 1. punkta un 8. panta 1. punkta kļūdaina piemērošana (pieteikumu izskatīšana)






  — | Otrā prasības pamata ietvaros tiek apgalvots, ka Komisija esot apstrādājusi tikai pieteikumu piekļuvei dokumentiem par iBorderCtrl izpētes projekta īstenošanu. Pieteikums par piekļuvi dokumentiem, kas attiecas uz projekta apstiprināšanu, savukārt neesot izskatīts. |
| --- | --- | --- |

2.

Otrais pamats: Regulas (EK) Nr. 1049/2001 7. panta 1. punkta un 8. panta 1. punkta kļūdaina piemērošana (pieteikumu izskatīšana)

—

Otrā prasības pamata ietvaros tiek apgalvots, ka Komisija esot apstrādājusi tikai pieteikumu piekļuvei dokumentiem par iBorderCtrl izpētes projekta īstenošanu. Pieteikums par piekļuvi dokumentiem, kas attiecas uz projekta apstiprināšanu, savukārt neesot izskatīts.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (2001. gada 30. maijs) par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 31.5.2001.,43. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/45 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/45

---

Prasība, kas celta 2019. gada 22. martā — Vincenti/EUIPO

(Lieta T-174/19)

(2019/C 206/49)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Guillaume Vincenti (Alicante, Spānija) (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ar 2018. gada 6. jūnija vēstulē paziņotos EUIPO iecēlējinstitūcijas lēmumus nepaaugstināt prasītāju amatā nākamajā pakāpē (AST 8), īstenojot 2014. gada, 2015. gada, 2016. gada un 2017. gada paaugstināšanu amatā, kā arī |
| --- | --- |

—

atcelt ar 2018. gada 6. jūnija vēstulē paziņotos EUIPO iecēlējinstitūcijas lēmumus nepaaugstināt prasītāju amatā nākamajā pakāpē (AST 8), īstenojot 2014. gada, 2015. gada, 2016. gada un 2017. gada paaugstināšanu amatā, kā arī

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpums, acīmredzamas kļūdas vērtējumā, 2017. gada 14. novembra sprieduma Vincenti/EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) kļūdaina īstenošana vai neizpilde
  Prasības pirmā pamata ietvaros tiek iebilsts, ka atbildētāja iecēlējinstitūcija esot pārkāpusi Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) 45. pantu, esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un neesot izpildījusi vai attiecīgi kļūdaini īstenojusi 2017. gada 14. novembra spriedumu Vincenti/EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803), jo iecēlējinstitūcija viņu neesot nostādījusi tādā situācijā, kādā viņš būtu bijis, ja tā viņam attiecīgajos laika brīžos būtu ļāvusi piedalīties atsevišķos novērtēšanas procesos, bet esot veikusi paušālu novērtējumu apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī 2018. gada 6. jūnijā. Atbilstoši minētajam spriedumam paaugstināšanas amatā atteikums neesot drīkstējis tikt pamatots ar apstākļiem, kuri brīdī, kad iecēlējinstitūcijai būtu bijis jāpieņem lēmums, birojam vēl nav bijuši zināmi.
  Turpinot, prasītājs norāda, ka paaugstināšanas amatā paušālais atteikums attiecībā uz četriem secīgajiem gadiem, atsaucoties uz vienu un to pašu prasītāja rīcību, esot prettiesisks, jo tas esot tikpat smaga sankcija kā tā, kas ir paredzēta Civildienesta noteikumu IX pielikuma 9. panta 1. punkta e) un f) apakšpunktā, un līdz ar to galu galā — pastāvīgs paaugstināšanas amatā atteikums ar sankcijas raksturu, apejot prasītājam disciplinārlietā pienākošās aizstāvības tiesības, kā arī tas esot “dubulta sodīšana”.
  Turklāt prasītājs norāda, ka ar apstrīdētajiem biroja lēmumiem viņš, pamatojoties uz viņa ilgstošu slimību, esot prettiesiski nostādīts nelabvēlīgā situācijā, jo birojs neesot pozitīvi ieskaitījis viņa slimības laiku kā laiku, kurā viņš ir labojis viņam pārmesto rīcību, un tā esot acīmredzama kļūda vērtējumā, kļūda, piemērojot Civildienesta noteikumu 45. pantu, kā arī 2017. gada 14. novembra spriedumu Vincenti/EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803). |
| --- | --- |

1.

Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu 45. panta pārkāpums, acīmredzamas kļūdas vērtējumā, 2017. gada 14. novembra sprieduma Vincenti/EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803) kļūdaina īstenošana vai neizpilde

Prasības pirmā pamata ietvaros tiek iebilsts, ka atbildētāja iecēlējinstitūcija esot pārkāpusi Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu (turpmāk tekstā — “Civildienesta noteikumi”) 45. pantu, esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas vērtējumā un neesot izpildījusi vai attiecīgi kļūdaini īstenojusi 2017. gada 14. novembra spriedumu Vincenti/EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803), jo iecēlējinstitūcija viņu neesot nostādījusi tādā situācijā, kādā viņš būtu bijis, ja tā viņam attiecīgajos laika brīžos būtu ļāvusi piedalīties atsevišķos novērtēšanas procesos, bet esot veikusi paušālu novērtējumu apstrīdētā lēmuma pieņemšanas brīdī 2018. gada 6. jūnijā. Atbilstoši minētajam spriedumam paaugstināšanas amatā atteikums neesot drīkstējis tikt pamatots ar apstākļiem, kuri brīdī, kad iecēlējinstitūcijai būtu bijis jāpieņem lēmums, birojam vēl nav bijuši zināmi.

Turpinot, prasītājs norāda, ka paaugstināšanas amatā paušālais atteikums attiecībā uz četriem secīgajiem gadiem, atsaucoties uz vienu un to pašu prasītāja rīcību, esot prettiesisks, jo tas esot tikpat smaga sankcija kā tā, kas ir paredzēta Civildienesta noteikumu IX pielikuma 9. panta 1. punkta e) un f) apakšpunktā, un līdz ar to galu galā — pastāvīgs paaugstināšanas amatā atteikums ar sankcijas raksturu, apejot prasītājam disciplinārlietā pienākošās aizstāvības tiesības, kā arī tas esot “dubulta sodīšana”.

Turklāt prasītājs norāda, ka ar apstrīdētajiem biroja lēmumiem viņš, pamatojoties uz viņa ilgstošu slimību, esot prettiesiski nostādīts nelabvēlīgā situācijā, jo birojs neesot pozitīvi ieskaitījis viņa slimības laiku kā laiku, kurā viņš ir labojis viņam pārmesto rīcību, un tā esot acīmredzama kļūda vērtējumā, kļūda, piemērojot Civildienesta noteikumu 45. pantu, kā arī 2017. gada 14. novembra spriedumu Vincenti/EUIPO (T-586/16, EU:T:2017:803).

| 2. | Prasītāja tiesību tikt uzklausītam atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktam pārkāpums un prasītāja procesuālo tiesību atbilstoši Komisijas 2013. gada 16. decembra Lēmuma C(2013) 8985 final par Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem 5. pantam, it īpaši 5. panta 5. punktam un 7. punktam, pārkāpums.
  Otrā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētājs esot pārkāpis prasītāja pamattiesības tikt uzklausītam pirms viņam nelabvēlīga lēmuma pieņemšanas, jo prasītājam pirms tam neesot tikusi dota iespēja paust savu viedokli. Atbildētājs to neapstrīdot.
  Atbildētājs ar to esot tieši pārkāpis prasītāja procesuālās tiesības atbilstoši Komisijas 2013. gada 16. decembra Lēmuma C(2013) 8985 final par Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem 5. pantam, it īpaši 5. panta 5. punktam un 7. punktam, kuras turklāt atspoguļojot pārkāpto pamattiesību tikt uzklausītam augstas vērtības pakāpi un apstiprinot, ka prasītājam arī šajā gadījumā esot bijušas tiesības tikt uzklausītam pirms apstrīdēto lēmumu pieņemšanas. |
| --- | --- |

2.

Prasītāja tiesību tikt uzklausītam atbilstoši Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunktam pārkāpums un prasītāja procesuālo tiesību atbilstoši Komisijas 2013. gada 16. decembra Lēmuma C(2013) 8985 final par Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem 5. pantam, it īpaši 5. panta 5. punktam un 7. punktam, pārkāpums.

Otrā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētājs esot pārkāpis prasītāja pamattiesības tikt uzklausītam pirms viņam nelabvēlīga lēmuma pieņemšanas, jo prasītājam pirms tam neesot tikusi dota iespēja paust savu viedokli. Atbildētājs to neapstrīdot.

Atbildētājs ar to esot tieši pārkāpis prasītāja procesuālās tiesības atbilstoši Komisijas 2013. gada 16. decembra Lēmuma C(2013) 8985 final par Civildienesta noteikumu 45. panta vispārīgajiem īstenošanas noteikumiem 5. pantam, it īpaši 5. panta 5. punktam un 7. punktam, kuras turklāt atspoguļojot pārkāpto pamattiesību tikt uzklausītam augstas vērtības pakāpi un apstiprinot, ka prasītājam arī šajā gadījumā esot bijušas tiesības tikt uzklausītam pirms apstrīdēto lēmumu pieņemšanas.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/47 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/47

---

Prasība, kas celta 2019. gada 27. martā — Dickmanns/EUIPO

(Lieta T-181/19)

(2019/C 206/50)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Sigrid Dickmanns (Gran Alacant, Spānija) (pārstāvis: H. Tettenborn, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt ar 2018. gada 4. jūnija vēstulē paziņotos EUIPO lēmumus, atbilstoši kuriem prasītājas tās 2018. gada 25. janvāra vēstulē izvirzītie prasījumi:






  i. | attiecībā uz prasītājas līguma 5. pantā ietvertās izbeigšanas klauzulas izslēgšanu, kā arī viņas līguma pārkvalificēšanu par līgumu uz nenoteiktu laiku atbilstoši Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā — “PDNK”) 2. panta f) punktam, kā arī — ciktāl tas ir nepieciešams minētajam — 2017. gada 14. decembra lēmuma atsaukšanu, kā arī |
| --- | --- | --- |

—

atcelt ar 2018. gada 4. jūnija vēstulē paziņotos EUIPO lēmumus, atbilstoši kuriem prasītājas tās 2018. gada 25. janvāra vēstulē izvirzītie prasījumi:

i.

attiecībā uz prasītājas līguma 5. pantā ietvertās izbeigšanas klauzulas izslēgšanu, kā arī viņas līguma pārkvalificēšanu par līgumu uz nenoteiktu laiku atbilstoši Eiropas Savienības pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk tekstā — “PDNK”) 2. panta f) punktam, kā arī — ciktāl tas ir nepieciešams minētajam — 2017. gada 14. decembra lēmuma atsaukšanu, kā arī

| ii. | attiecībā uz viņas līguma otro pagarināšanu atbilstoši PDNK 2. panta f) punktam uz laiku pēc 2018. gada 30. jūnija (vai attiecīgi, ņemot vērā prasītājas slimības dēļ pārcelto izbeigšanas datumu, uz laiku pēc 2018. gada 30. septembra), tomēr vismaz attiecībā uz prasītājas iekļaušanu līgumu ar pagaidu darbiniekiem otras pagarināšanas procesā saskaņā ar PDNK 2. panta f) punktu, kuru līgumi beidzas 2018. gadā, atbilstoši 2016. gada 28. janvāra“Uz noteiktu laiku noslēgto pagaidu darbinieku līgumu pagarināšanas pamatnostādnēm” (turpmāk tekstā — “Pamatnostādnes”),
  netika apmierināti; |
| --- | --- |

ii.

attiecībā uz viņas līguma otro pagarināšanu atbilstoši PDNK 2. panta f) punktam uz laiku pēc 2018. gada 30. jūnija (vai attiecīgi, ņemot vērā prasītājas slimības dēļ pārcelto izbeigšanas datumu, uz laiku pēc 2018. gada 30. septembra), tomēr vismaz attiecībā uz prasītājas iekļaušanu līgumu ar pagaidu darbiniekiem otras pagarināšanas procesā saskaņā ar PDNK 2. panta f) punktu, kuru līgumi beidzas 2018. gadā, atbilstoši 2016. gada 28. janvāra“Uz noteiktu laiku noslēgto pagaidu darbinieku līgumu pagarināšanas pamatnostādnēm” (turpmāk tekstā — “Pamatnostādnes”),

netika apmierināti;

| — | piespriest EUIPO samaksāt prasītājai kaitējuma atlīdzību pienācīgā pēc Vispārējās tiesas ieskatiem nosakāmā apmērā par prasītājai ar iepriekš minētajā prasījumā minēto EUIPO lēmumu radīto morālo un nemantisko kaitējumu, kā arī |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO samaksāt prasītājai kaitējuma atlīdzību pienācīgā pēc Vispārējās tiesas ieskatiem nosakāmā apmērā par prasītājai ar iepriekš minētajā prasījumā minēto EUIPO lēmumu radīto morālo un nemantisko kaitējumu, kā arī

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Acīmredzama kļūda vērtējumā, atbildētāja rīcības brīvības neizmantošana, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpums, kā arī patvaļīgas rīcības aizlieguma neievērošana |
| --- | --- |

1.

Acīmredzama kļūda vērtējumā, atbildētāja rīcības brīvības neizmantošana, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu pārkāpums, kā arī patvaļīgas rīcības aizlieguma neievērošana

| 2. | Izbeigšanas klauzulas prettiesiskums, pamatojoties uz Pamatnostādņu, labas pārvaldības principa, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu, kā arī principa, ka pagaidu darbinieka līguma izbeigšanai ir vajadzīgs attaisnojošs pamats (“iusta causa”), pārkāpums, un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 30. panta, Direktīvas 1999/70/EK (1), Pamatnolīguma (it īpaši 1. panta b) punkta) un SDA [Starptautiskās darba organizācijas] konvencijas Nr. 158 par darba attiecību izbeigšanu pēc darba devēja iniciatīvas 5. panta pirmās daļas, kā arī 4. panta pārkāpums |
| --- | --- |

2.

Izbeigšanas klauzulas prettiesiskums, pamatojoties uz Pamatnostādņu, labas pārvaldības principa, nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu, kā arī principa, ka pagaidu darbinieka līguma izbeigšanai ir vajadzīgs attaisnojošs pamats (“iusta causa”), pārkāpums, un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 30. panta, Direktīvas 1999/70/EK (1), Pamatnolīguma (it īpaši 1. panta b) punkta) un SDA [Starptautiskās darba organizācijas] konvencijas Nr. 158 par darba attiecību izbeigšanu pēc darba devēja iniciatīvas 5. panta pirmās daļas, kā arī 4. panta pārkāpums

| 3. | Pamatnostādņu pārkāpums, kas esot arī būtisks procesuāls pārkāpums, kā arī nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu, labas pārvaldības principa un pareizas finanšu pārvaldības principa, tiesību tikt uzklausītam pirms nelabvēlīga lēmuma pieņemšanas (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunkts), atbildētāja pienākuma rūpēties par darbiniekiem un prasītājas pamatotu interešu ņemšanas vērā pienākuma pārkāpums, kā arī acīmredzama kļūdas vērtējumā, izvērtējot prasītājas intereses saistībā ar dienesta interesēm, un patvaļas aizlieguma pārkāpums |
| --- | --- |

3.

Pamatnostādņu pārkāpums, kas esot arī būtisks procesuāls pārkāpums, kā arī nediskriminācijas un vienlīdzīgas attieksmes principu, labas pārvaldības principa un pareizas finanšu pārvaldības principa, tiesību tikt uzklausītam pirms nelabvēlīga lēmuma pieņemšanas (Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta a) apakšpunkts), atbildētāja pienākuma rūpēties par darbiniekiem un prasītājas pamatotu interešu ņemšanas vērā pienākuma pārkāpums, kā arī acīmredzama kļūdas vērtējumā, izvērtējot prasītājas intereses saistībā ar dienesta interesēm, un patvaļas aizlieguma pārkāpums

| 4. | Ņemot vērā PDNK 8. panta pirmās daļas otro un trešo teikumu, kā arī ķēdes nodarbinātības [vairāku secīgu nodarbinātības posmu] aizliegumu, prasītājas līgums esot spēkā uz nenoteiktu laiku bez izbeigšanas klauzulas |
| --- | --- |

4.

Ņemot vērā PDNK 8. panta pirmās daļas otro un trešo teikumu, kā arī ķēdes nodarbinātības [vairāku secīgu nodarbinātības posmu] aizliegumu, prasītājas līgums esot spēkā uz nenoteiktu laiku bez izbeigšanas klauzulas

| 5. | Izbeigšanas klauzulas prettiesiska saglabāšana, pamatojoties uz protokolu par atkārtotu pieņemšanu darbā, kā arī tiesiskās paļāvības, prasītājas pamatoto interešu un pienākuma rūpēties par darbiniekiem pārkāpums, piemērojot strīdus klauzulu |
| --- | --- |

5.

Izbeigšanas klauzulas prettiesiska saglabāšana, pamatojoties uz protokolu par atkārtotu pieņemšanu darbā, kā arī tiesiskās paļāvības, prasītājas pamatoto interešu un pienākuma rūpēties par darbiniekiem pārkāpums, piemērojot strīdus klauzulu

| 6. | Prasītājas tiesiskās paļāvības, atbildētāja pienākuma rūpēties par darbiniekiem attiecībā pret prasītāju pārkāpums un viņas pamatoto interešu neievērošana, atsakoties pagarināt darba līgumu, kā arī acīmredzama kļūda vērtējumā, novērtējot dienesta intereses |
| --- | --- |

6.

Prasītājas tiesiskās paļāvības, atbildētāja pienākuma rūpēties par darbiniekiem attiecībā pret prasītāju pārkāpums un viņas pamatoto interešu neievērošana, atsakoties pagarināt darba līgumu, kā arī acīmredzama kļūda vērtējumā, novērtējot dienesta intereses

---

(1)  Padomes Direktīva 1999/70/EK (1999. gada 28. jūnijs) par UNICE, CEEP un EAK noslēgto pamatnolīgumu par darbu uz noteiktu laiku (OV 1999, L 175, 43. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/48 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/48

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Ceramica Flaminia/EUIPO — Ceramica Cielo (“goclean”)

(Lieta T-192/19)

(2019/C 206/51)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ceramica Flaminia SpA (Civita Castellana, Itālija) (pārstāvji: A. Improda un R. Arista, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Ceramica Cielo SpA (Fabrica di Roma, Itālija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: prasītāja Vispārējā tiesā

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “goclean” — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 13 270 046

Informācija par procesu EUIPO: Spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2019. gada 30. janvāra lēmums lietā R 991/2018-2

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt un grozīt apstrīdēto lēmumu;
  un līdz ar to |
| --- | --- |

—

atcelt un grozīt apstrīdēto lēmumu;

un līdz ar to

| — | Eiropas Savienības preču zīmi “goclean” Nr. 13 270 046, kas reģistrēta 2013. gada 9. februārī, atzīt par spēkā esošu attiecībā uz visām vai daļu 11. klasē ietilpstošajām precēm (tualetes ūdens bākas, tualetēm paredzēti paklāji, ūdens sadales sistēmas); |
| --- | --- |

—

Eiropas Savienības preču zīmi “goclean” Nr. 13 270 046, kas reģistrēta 2013. gada 9. februārī, atzīt par spēkā esošu attiecībā uz visām vai daļu 11. klasē ietilpstošajām precēm (tualetes ūdens bākas, tualetēm paredzēti paklāji, ūdens sadales sistēmas);

| — | piespriest EUIPO un/vai otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei Ceramica Cielo S.p.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī izdevumus, kas radušies abās iepriekšējās instancēs Anulēšanas nodaļā un Apelācijas padomē, par labu Ceramica Flaminia S.p.A.. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un/vai otrai procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniecei Ceramica Cielo S.p.A. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus šajā tiesvedībā, kā arī izdevumus, kas radušies abās iepriekšējās instancēs Anulēšanas nodaļā un Apelācijas padomē, par labu Ceramica Flaminia S.p.A..

Izvirzītie pamati

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un kļūdaina piemērošana; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums un kļūdaina piemērošana;

| — | atšķirtspējas interpretācija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē; |
| --- | --- |

—

atšķirtspējas interpretācija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta izpratnē;

| — | preču zīmes kvalificēšanas par reklāmas saukli nepamatotība; |
| --- | --- |

—

preču zīmes kvalificēšanas par reklāmas saukli nepamatotība;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta, lasot to kopsakarā ar 59. pantu, pārkāpums un kļūdaina piemērošana; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 95. panta 1. punkta, lasot to kopsakarā ar 59. pantu, pārkāpums un kļūdaina piemērošana;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkta un 59. panta 2. punkta pārkāpums un kļūdaina piemērošana. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 3. punkta un 59. panta 2. punkta pārkāpums un kļūdaina piemērošana.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/50 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/50

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Achema un Achema Gas Trade/Komisija

(Lieta T-193/19)

(2019/C 206/52)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājas: Achema AB (Jonava, Lietuva) un Achema Gas Trade UAB (Jonava) (pārstāvji: J. Ruiz Calzado, J. Wileur un N. Solárová, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas lēmumu C(2018) 7141 final, ko Eiropas Komisija pieņēma 2018. gada 31. oktobrī valsts atbalsta lietā SA.44678 (2018/N) — Lietuva — Grozījumi atbalstam SDG terminālim Lietuvā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas lēmumu C(2018) 7141 final, ko Eiropas Komisija pieņēma 2018. gada 31. oktobrī valsts atbalsta lietā SA.44678 (2018/N) — Lietuva — Grozījumi atbalstam SDG terminālim Lietuvā;

| — | piespriest Komisijai un ikvienai personai, kas iestājusies lietā Komisijas prasījumu atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai un ikvienai personai, kas iestājusies lietā Komisijas prasījumu atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājas izvirza vienu vienīgu pamatu, ar ko tās apgalvo, ka Komisija nav uzsākusi formālu izmeklēšanas procedūru, tādējādi liedzot prasītājām un citām ieinteresētajām trešajām personām izmantot LESD 108. panta 2. punktā paredzētās procesuālās tiesības.

| — | Prasītājas apgalvo, ka visi pierādījumi šajā lietā liecina, ka Komisijai būtu bijis jābūt šaubām par valsts atbalsta saderīgumu ar iekšējo tirgu un tāpēc tai būtu bijis jāuzsāk formāla izmeklēšana. Pierādījumi ietver sākotnējās izmeklēšanas ilgumu, citus apstrīdētā lēmuma pieņemšanas apstākļus un lēmuma — kurš nav pietiekami pamatots un kurā ir atrodamas nopietnas kļūdas vērtējumā — saturā atspoguļotos trūkumus. Turklāt tiek apgalvots, ka Komisija nav ņēmusi vērā ļoti būtiskus aspektus, kuri esot bijuši jāapsver, pirms izdarīt secinājumu, ka tai bija pietiekama informācija, lai atbalstu atzītu par saderīgu ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

—

Prasītājas apgalvo, ka visi pierādījumi šajā lietā liecina, ka Komisijai būtu bijis jābūt šaubām par valsts atbalsta saderīgumu ar iekšējo tirgu un tāpēc tai būtu bijis jāuzsāk formāla izmeklēšana. Pierādījumi ietver sākotnējās izmeklēšanas ilgumu, citus apstrīdētā lēmuma pieņemšanas apstākļus un lēmuma — kurš nav pietiekami pamatots un kurā ir atrodamas nopietnas kļūdas vērtējumā — saturā atspoguļotos trūkumus. Turklāt tiek apgalvots, ka Komisija nav ņēmusi vērā ļoti būtiskus aspektus, kuri esot bijuši jāapsver, pirms izdarīt secinājumu, ka tai bija pietiekama informācija, lai atbalstu atzītu par saderīgu ar iekšējo tirgu.

| — | It īpaši prasītājas apgalvo, ka: i) vērtējums par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma (VTNP) nepieciešamību un par tā tvērumu ir kļūdains un nepietiekams; ii) Komisija ir kļūdījusies, secinot, ka apstrīdētais lēmums atbilst VTNP ietvaram iii) apstrīdētajā lēmumā nebija pietiekami novērtētas pēdējās izmaiņas atbalstā, un tāpēc tas nav pienācīgi pamatots; iv) apstrīdētajā lēmumā iekļautais atbalsta pasākumu nepieciešamības un samērīguma novērtējums ir kļūdains un nepietiekams un v) apstrīdētajā lēmumā nav pietiekami novērtēta ietekme uz konkurenci gāzes piegādē Lietuvā un uz tirdzniecību ar citām dalībvalstīm. |
| --- | --- |

—

It īpaši prasītājas apgalvo, ka: i) vērtējums par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma (VTNP) nepieciešamību un par tā tvērumu ir kļūdains un nepietiekams; ii) Komisija ir kļūdījusies, secinot, ka apstrīdētais lēmums atbilst VTNP ietvaram iii) apstrīdētajā lēmumā nebija pietiekami novērtētas pēdējās izmaiņas atbalstā, un tāpēc tas nav pienācīgi pamatots; iv) apstrīdētajā lēmumā iekļautais atbalsta pasākumu nepieciešamības un samērīguma novērtējums ir kļūdains un nepietiekams un v) apstrīdētajā lēmumā nav pietiekami novērtēta ietekme uz konkurenci gāzes piegādē Lietuvā un uz tirdzniecību ar citām dalībvalstīm.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/51 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/51

---

Prasība, kas celta 2019. gada 3. aprīlī — GEA Group/Komisija

(Lieta T-195/19)

(2019/C 206/53)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: GEA Group AG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji: I. du Mont, R. van der Hout un C. Wagner, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas 2019. gada 24. janvāra Lēmumu BUDG/DGAl/C/4/PL/Ares(2019) s. 283284; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2019. gada 24. janvāra Lēmumu BUDG/DGAl/C/4/PL/Ares(2019) s. 283284;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 266. pants, jo ar šo lēmumu tiktu atteikts atmaksāt naudas sodus, kurus samaksājusi prasītāja, lai izpildītu Komisijas 2016. gada 29. jūnija Lēmumu C(2016) 3920. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 266. pants, jo ar šo lēmumu tiktu atteikts atmaksāt naudas sodus, kurus samaksājusi prasītāja, lai izpildītu Komisijas 2016. gada 29. jūnija Lēmumu C(2016) 3920.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 266. pants, jo ar šo lēmumu de facto tiktu atkārtoti piemērots 2010. gada 8. februāra Lēmums C(2010) 727 (final) vai Komisijas 2016. gada 29. jūnija Lēmums C(2016) 3920, kurus abus būtu atcēlusi Vispārējā tiesa attiecīgi ar spriedumu, 2015. gada 15. jūlijs, GEA Group/Komisija, T-189/10, EU:T:2015:504, un spriedumu, 2018. gada 18. oktobris, GEA Group/Komisija, T-640/16, EU:T:2018:700. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ar apstrīdēto lēmumu tiek pārkāpts LESD 266. pants, jo ar šo lēmumu de facto tiktu atkārtoti piemērots 2010. gada 8. februāra Lēmums C(2010) 727 (final) vai Komisijas 2016. gada 29. jūnija Lēmums C(2016) 3920, kurus abus būtu atcēlusi Vispārējā tiesa attiecīgi ar spriedumu, 2015. gada 15. jūlijs, GEA Group/Komisija, T-189/10, EU:T:2015:504, un spriedumu, 2018. gada 18. oktobris, GEA Group/Komisija, T-640/16, EU:T:2018:700.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/51 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/51

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Wiegand-Glashüttenwerke/Komisija

(Lieta T-197/19)

(2019/C 206/54)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Wiegand-Glashüttenwerke GmbH (Steinbach am Wald, Vācija) (pārstāvji: F. Wagner un N. Voß, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, lielajiem bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un lielajiem elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, lielajiem bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un lielajiem elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) (2018. gada 28. maijs), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to lielajiem elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā (atrašanās vietas — Großbreitenbach un Schleusingen) ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā un lielajiem elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā (atrašanās vieta — Steinbach am Wald) — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) (2018. gada 28. maijs), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to lielajiem elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā (atrašanās vietas — Großbreitenbach un Schleusingen) ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā un lielajiem elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā (atrašanās vieta — Steinbach am Wald) — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) (2018. gada 28. maijs), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to attiecībā uz atrašanās vietu Steinbach am Wald ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN) (2018. gada 28. maijs), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to attiecībā uz atrašanās vietu Steinbach am Wald ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi lielajiem elektroenerģijas patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem lielajiem elektroenerģijas patērētājiem salīdzinājumā ar lielajiem elektroenerģijas patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiek piemērota atšķirīga attieksme un tie tiekot nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi lielajiem elektroenerģijas patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem lielajiem elektroenerģijas patērētājiem salīdzinājumā ar lielajiem elektroenerģijas patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiek piemērota atšķirīga attieksme un tie tiekot nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009, 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/53 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/53

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — Glaswerk Ernstthal/Komisija

(Lieta T-199/19)

(2019/C 206/55)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Glaswerk Ernstthal GmbH (Lauscha, Vācija) (pārstāvji: F. Wagner un N. Voß, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/55 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/55

---

Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — BL un BM/Padome u.c.

(Lieta T-204/19)

(2019/C 206/56)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: BL un BM pārstāvis: N. de Montigny, advokāts)

Atbildētāji: Eiropas Savienības Padome, Eiropas Komisijas Eiropas Ārējās darbības dienests un Eulex Kosovo

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | galvenokārt:






  — | attiecībā uz tiesībām, kas izriet no privāttiesību līguma,






  — | pārkvalificēt viņu līgumattiecības par darba līgumu uz nenoteiktu laiku; |
| --- | --- | --- | --- |

—

galvenokārt:

—

attiecībā uz tiesībām, kas izriet no privāttiesību līguma,

—

pārkvalificēt viņu līgumattiecības par darba līgumu uz nenoteiktu laiku;

| — | konstatēt, ka atbildētāji ir pārkāpuši savas līgumsaistības un jo īpaši nav pienācīgi paziņojuši par uzteikumu līguma uz nenoteiktu laiku ietvaros; |
| --- | --- |

—

konstatēt, ka atbildētāji ir pārkāpuši savas līgumsaistības un jo īpaši nav pienācīgi paziņojuši par uzteikumu līguma uz nenoteiktu laiku ietvaros;

| — | līdz ar to piespriest atbildētājiem samaksāt prasītājiem uzteikuma kompensāciju, kas aprēķināta, pamatojoties uz viņu attiecīgo darba stāžu, proti:






  — | BL — summu 48 424,65 EUR; |
| --- | --- | --- |

—

līdz ar to piespriest atbildētājiem samaksāt prasītājiem uzteikuma kompensāciju, kas aprēķināta, pamatojoties uz viņu attiecīgo darba stāžu, proti:

—

BL — summu 48 424,65 EUR;

| — | BM — summu 31 552,75 EUR; |
| --- | --- |

—

BM — summu 31 552,75 EUR;

| — | atzīt, ka prasītāju atlaišana esot bijusi prettiesiska, un tādēļ piespriest atbildētājiem samaksāt ex aequo et bono novērtēto atlīdzību:






  — | 75 000 EUR par kaitējumu, ko cietis BM; |
| --- | --- | --- |

—

atzīt, ka prasītāju atlaišana esot bijusi prettiesiska, un tādēļ piespriest atbildētājiem samaksāt ex aequo et bono novērtēto atlīdzību:

—

75 000 EUR par kaitējumu, ko cietis BM;

| — | 90 000 EUR par kaitējumu, ko cietis BL; |
| --- | --- |

—

90 000 EUR par kaitējumu, ko cietis BL;

| — | konstatēt, ka atbildētājiem nebija sociāli tiesisko dokumentu līguma izbeigšanai un






  — | piespriest viņiem samaksāt prasītājiem soda naudu 100, 00 EUR apmērā dienā no šīs prasības celšanas dienas; |
| --- | --- | --- |

—

konstatēt, ka atbildētājiem nebija sociāli tiesisko dokumentu līguma izbeigšanai un

—

piespriest viņiem samaksāt prasītājiem soda naudu 100, 00 EUR apmērā dienā no šīs prasības celšanas dienas;

| — | piespriest viņiem nosūtīt sociāli tiesiskos dokumentus par līguma izbeigšanu prasītājiem; |
| --- | --- |

—

piespriest viņiem nosūtīt sociāli tiesiskos dokumentus par līguma izbeigšanu prasītājiem;

| — | piespriest atbildētājiem samaksāt procentus par iepriekš minētajām summām, kas aprēķinātas pēc Beļģijas likumisko procentu likmes; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājiem samaksāt procentus par iepriekš minētajām summām, kas aprēķinātas pēc Beļģijas likumisko procentu likmes;

| — | attiecībā uz citām tiesībām:






  — | konstatēt, ka prasītājus būtu bijis jāpieņem darbā kā pagaidu darbiniekus vienā no pirmajiem trim atbildētājiem un atzīt, ka pirmie trīs atbildētāji izturējās pret prasītājiem diskriminējošā veidā bez objektīva pamatojuma attiecībā uz viņu atalgojumu, tiesībām uz pensiju un saistītām priekšrocībām, kā arī tās, tiesības, kas saistītas ar viņu turpmākās nodarbinātības garantiju; |
| --- | --- | --- |

—

attiecībā uz citām tiesībām:

—

konstatēt, ka prasītājus būtu bijis jāpieņem darbā kā pagaidu darbiniekus vienā no pirmajiem trim atbildētājiem un atzīt, ka pirmie trīs atbildētāji izturējās pret prasītājiem diskriminējošā veidā bez objektīva pamatojuma attiecībā uz viņu atalgojumu, tiesībām uz pensiju un saistītām priekšrocībām, kā arī tās, tiesības, kas saistītas ar viņu turpmākās nodarbinātības garantiju;

| — | piespriest pirmajiem trim atbildētājiem atlīdzināt katram prasītājam pensiju, pabalstu un priekšrocības zaudējumus, kas radušies saistībā ar šajā prasības pieteikumā ietvertajiem Kopienas tiesību pārkāpumiem; |
| --- | --- |

—

piespriest pirmajiem trim atbildētājiem atlīdzināt katram prasītājam pensiju, pabalstu un priekšrocības zaudējumus, kas radušies saistībā ar šajā prasības pieteikumā ietvertajiem Kopienas tiesību pārkāpumiem;

| — | piespriest tiem maksāt procentus par šīm summām; |
| --- | --- |

—

piespriest tiem maksāt procentus par šīm summām;

| — | noteikt termiņu, kurā pusēm ir jānosaka minētā kompensācija, ņemot vērā pakāpi un līmeni, kādā pretendentiem bija jābūt attiecīgi nodarbinātiem, vidējo algu pieaugumu, viņu karjeras attīstību, pabalstus, ko viņiem būtu bijis tad jāsaņem pagaidu darbinieka darba līguma ietvaros, un salīdzinot iegūtos rezultātus ar samaksu, ko prasītāji faktiski saņēmuši; |
| --- | --- |

—

noteikt termiņu, kurā pusēm ir jānosaka minētā kompensācija, ņemot vērā pakāpi un līmeni, kādā pretendentiem bija jābūt attiecīgi nodarbinātiem, vidējo algu pieaugumu, viņu karjeras attīstību, pabalstus, ko viņiem būtu bijis tad jāsaņem pagaidu darbinieka darba līguma ietvaros, un salīdzinot iegūtos rezultātus ar samaksu, ko prasītāji faktiski saņēmuši;

| — | pakārtoti,






  — | piespriest iestādēm ex aequo et bono atlīdzināt prasītājiem par ārpuslīgumisko atbildību, kas izriet no to pamattiesību neievērošanas:






  — | 105 000 EUR BM prasījumu ietvaros; |
| --- | --- | --- | --- |

—

pakārtoti,

—

piespriest iestādēm ex aequo et bono atlīdzināt prasītājiem par ārpuslīgumisko atbildību, kas izriet no to pamattiesību neievērošanas:

—

105 000 EUR BM prasījumu ietvaros;

| — | 130 000 EUR BL prasījumu ietvaros; |
| --- | --- |

—

130 000 EUR BL prasījumu ietvaros;

| — | uzklausīt atbildētājus, kuriem piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

uzklausīt atbildētājus, kuriem piespriests atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji it īpaši izvirza septiņus pamatus, lai panāktu viņu darba līgumu iestādēs pārkvalificēšanu par darba līgumiem uz nenoteiktu laiku un panāktu zaudējumu, kas radušies lēmuma pieņēmējam, neatjaunot viņu attiecīgos līgumus, kā arī iestāžu izvēli piemērot starptautiskajiem līgumdarbiniekiem statusu, kas neatbilst viņu pamattiesībām, atlīdzību.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot negodīgi izmantojuši līgumus uz noteiktu laiku, kā arī to, ka pēdējie minētie esot pārkāpuši samērīguma principu. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot negodīgi izmantojuši līgumus uz noteiktu laiku, kā arī to, ka pēdējie minētie esot pārkāpuši samērīguma principu.

| 2. | Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpums. |
| --- | --- |

2.

Ar otro prasības pamatu tiek apgalvots vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas principa pārkāpums.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši prasītāju tiesības tikt uzklausītiem. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši prasītāju tiesības tikt uzklausītiem.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvota tiesiskā nenoteiktība, ko atbildētāji esot radījuši prasītājiem, un šo atbildētāju pieļauto labas pārvaldības principa pārkāpums. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvota tiesiskā nenoteiktība, ko atbildētāji esot radījuši prasītājiem, un šo atbildētāju pieļauto labas pārvaldības principa pārkāpums.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši personāla pārstāvju konsultāciju principu. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši personāla pārstāvju konsultāciju principu.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši Eiropas labas administratīvās prakses kodeksu. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši Eiropas labas administratīvās prakses kodeksu.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši tiesības uz darba ņēmēju brīvu pārvietošanos.
  Turklāt prasītāji atsaucas uz diskrimināciju starp darba ņēmējiem iestādēs un it īpaši attiecībā uz tiesībām, kas piešķirtas pagaidu darbiniekiem, jo īpaši attiecībā uz dažādu pabalstu nemaksāšanu, iemaksām pensiju fondā, izdevumu atmaksāšanu un, iespējams, 20 gadu darba stāža neņemšanu vērā. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāji esot pārkāpuši tiesības uz darba ņēmēju brīvu pārvietošanos.

Turklāt prasītāji atsaucas uz diskrimināciju starp darba ņēmējiem iestādēs un it īpaši attiecībā uz tiesībām, kas piešķirtas pagaidu darbiniekiem, jo īpaši attiecībā uz dažādu pabalstu nemaksāšanu, iemaksām pensiju fondā, izdevumu atmaksāšanu un, iespējams, 20 gadu darba stāža neņemšanu vērā.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/57 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/57

---

Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Egger Beschichtungswerk Marienmünster/Komisija

(Lieta T-206/19)

(2019/C 206/57)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Egger Beschichtungswerk Marienmünster GmbH & Co. KG (Marienmünster-Vörden, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/59 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/59

---

Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Yara Brunsbüttel/Komisija

(Lieta T-207/19)

(2019/C 206/58)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Yara Brunsbüttel GmbH (Büttel, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/60 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/60

---

Prasība, kas celta 2019. gada 5. aprīlī — Nolte Holzwerkstoff/Komisija

(Lieta T-208/19)

(2019/C 206/59)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nolte Holzwerkstoff GmbH & Co. KG (Germersheim, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/62 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/62

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Glatfelter Gernsbach/Komisija

(Lieta T-215/19)

(2019/C 206/60)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Glatfelter Gernsbach GmbH (Gernsbach, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/64 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/64

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Glatfelter Steinfurt/Komisija

(Lieta T-216/19)

(2019/C 206/61)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Glatfelter Steinfurt GmbH (Steinfurt, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/65 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/65

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Schott/Komisija

(Lieta T-217/19)

(2019/C 206/62)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Schott AG (Mainca, Vācija) (pārstāve: N. Voß, advokāte)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes elektroenerģijas patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/67 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/67

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Evonik Degussa/Komisija

(Lieta T-218/19)

(2019/C 206/63)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Evonik Degussa GmbH (Esene, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/69 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/69

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Julius Schulte Trebsen/Komisija

(Lieta T-219/19)

(2019/C 206/64)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Julius Schulte Trebsen GmbH & Co. KG (Trebsen, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiek piemērota atšķirīga attieksme un tie tiekot nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiek piemērota atšķirīga attieksme un tie tiekot nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/70 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/70

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Mitsubishi Polyester Film/Komisija

(Lieta T-220/19)

(2019/C 206/65)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Mitsubishi Polyester Film GmbH (Vīsbādene, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

2.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/71 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/71

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Nippon Gases Deutschland/Komisija

(Lieta T-221/19)

(2019/C 206/66)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nippon Gases Deutschland GmbH (Diseldorfa, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/73 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/73

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Sappi Alfeld/Komisija

(Lieta T-222/19)

(2019/C 206/67)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Sappi Alfeld GmbH (Alfeld, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/74 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/74

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — Clariant Produkte (Deutschland)/Komisija

(Lieta T-223/19)

(2019/C 206/68)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Clariant Produkte (Deutschland) GmbH (Frankfurte pie Mainas, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildus samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildus samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/76 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/76

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Metsä Tissue/Komisija

(Lieta T-224/19)

(2019/C 206/69)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Metsä Tissue GmbH (Kreuzau, Vācija) (pārstāvji: M. Kachel un D. Fouquet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/78 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/78

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Linde Gas/Komisija

(Lieta T-225/19)

(2019/C 206/70)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Linde Gas Produktionsgesellschaft mbH & Co. KG (Pullach, Vācija) (pārstāvji: M. Kachel un D. Fouquet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/79 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/79

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Radici Chimica Deutschland/Komisija

(Lieta T-226/19)

(2019/C 206/71)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Radici Chimica Deutschland GmbH (Elsteraue, Vācija) (pārstāvji: M. Kachel un D. Fouquet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

2.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/80 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/80

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Ronal/Komisija

(Lieta T-227/19)

(2019/C 206/72)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ronal GmbH (Forst, Vācija) (pārstāvji: M. Kachel un D. Fouquet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiek piemērota atšķirīga attieksme un tie tiekot nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiek piemērota atšķirīga attieksme un tie tiekot nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/82 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/82

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Hüttenwerke Krupp Mannesmann/Komisija

(Lieta T-228/19)

(2019/C 206/73)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Hüttenwerke Krupp Mannesmann GmbH (Duisburg, Vācija) (pārstāvji: M. Kachel un D. Fouquet, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu, kā arī |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

2.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/83 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/83

---

Prasība, kas celta 2019. gada 8. aprīlī — AlzChem Trostberg/Komisija

(Lieta T-229/19)

(2019/C 206/74)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: AlzChem Trostberg GmbH (Trostberg, Vācija) (pārstāvji: F. Wagner un N. Voß, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/85 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/85

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Evonik Functional Solutions/Komisija

(Lieta T-230/19)

(2019/C 206/75)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Evonik Functional Solutions GmbH (Esene, Vācija) (pārstāves: N. Voß un D. Fouquet, advokātes)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166 (OV 2019, L 14, 1. lpp.), attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu; |
| --- | --- |

—

pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, attiecībā uz 2012. un 2013. gadu;

| — | pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

pakārtotāk, atcelt 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7000 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā, bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 15 % apmērā un bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 8000 izmantošanas stundām gadā — vairāk nekā 10 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām; |
| --- | --- |

—

vēl pakārtotāk, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to bāzes slodzes patērētājiem ar vismaz 7500 izmantošanas stundām gadā ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 15 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām;

| — | divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī |
| --- | --- |

—

divtik pakārtoti, atcelt attiecībā uz prasītāju 2018. gada 28. maija Lēmumu SA.34045 (2013/C) (ex 2012/NN), kas izziņots ar dokumenta numuru C(2018) 3166, ciktāl ar to ir noteikts pienākums veikt atmaksu vairāk nekā 20 % apmērā no publiskotajām tīkla maksām, kā arī

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, ieskaitot advokāta honorāru un ceļa izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasība ir pamatota ar šādiem pamatiem.

| 1. | Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija
  Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.
  Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.
  Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai. |
| --- | --- |

1.

Kļūdaina valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē konstatācija

Pirmā prasības pamata ietvaros tiek norādīts, ka atbildētāja, pārbaudot strīda pamatā esošo atbrīvojumu no tīkla maksām, ir pieļāvusi kļūdu tiesību piemērošanā, konstatējot valsts līdzekļu izmantošanu.

Turklāt, izvērtējot “selektivitātes” pazīmi, esot kļūdaini un nepilnīgi noteikta atsauces sistēma.

Papildus tiek apgalvots, ka atbildētāja, pamatojoties uz atsauces sistēmas nepilnīgu noteikšanu, esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 296. panta otrajai daļai.

| 2. | Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums
  Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.
  Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu. |
| --- | --- |

2.

Vienlīdzīgas attieksmes principa pārkāpums

Otrā pamata ietvaros tiek apgalvots, ka ar atbildētājas lēmumu ir tikuši tikai noteikti vēlākas samaksas pienākumi bāzes slodzes patērētājiem, kuri 2012. un 2013. gadā bija pilnībā atbrīvoti no tīkla maksām. Tādējādi pret šiem bāzes slodzes patērētājiem salīdzinājumā ar bāzes slodzes patērētājiem, kuri šajā pašā laikposmā izmantoja fiksētus tīkla maksu samazinājumus un kuriem nav noteikti vēlākas papildu samaksas pienākumi, tiekot piemērota atšķirīga attieksme un tie tiek nepamatoti nostādīti nelabvēlīgākā situācijā.

Šajā ziņā tiek turklāt iebilsts, ka atbildētāja attiecībā uz atšķirīgu attieksmi esot pārkāpusi pienākumu norādīt pamatojumu atbilstoši LESD 263. panta otrajai daļai un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. panta 2. punkta c) apakšpunktam. Turklāt atšķirīga attieksme pārkāpjot diskriminācijas aizliegumu saskaņā ar Direktīvas 2009/72/EK (1) 32. panta 1. punktu.

| 3. | Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums
  Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas. |
| --- | --- |

3.

Tiesiskās paļāvības aizsardzības principa pārkāpums

Trešā pamata ietvaros tiek norādīts, ka prasītāja, pamatojoties uz konkrētajiem lietas apstākļiem, varēja paļauties uz to, ka tai arī turpmāk tiks piemērotas iepriekš noteiktās īpašās tīkla maksas.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/72/EK (2009. gada 13. jūlijs) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 14.8.2009., 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/87 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/87

---

Prasība, kas celta 2019. gada 4. aprīlī — HIM/Komisija

(Lieta T-235/19)

(2019/C 206/76)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Health Information Management (HIM) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis: P. Zeegers, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu, līdz ar ko; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasības pieteikumu par pieņemamu un pamatotu, līdz ar ko;

| — | nospriest, ka prasītājai nav jānomaksā parādzīmes Nr. 3241901815 (94 445,00 EUR) un 3241901886 (121 517,00 EUR), kas izdotas 2019. gada 4. februārī, un ciktāl nepieciešams atzīt šī parādzīmes par spēkā neesošām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 264. pantu; |
| --- | --- |

—

nospriest, ka prasītājai nav jānomaksā parādzīmes Nr. 3241901815 (94 445,00 EUR) un 3241901886 (121 517,00 EUR), kas izdotas 2019. gada 4. februārī, un ciktāl nepieciešams atzīt šī parādzīmes par spēkā neesošām saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. un 264. pantu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai samaksāt visas izmaksas un izdevumus, kurus summa ir provizoriski noteikta 8000 EUR apmērā. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai samaksāt visas izmaksas un izdevumus, kurus summa ir provizoriski noteikta 8000 EUR apmērā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav bijis paziņots galīgais audita ziņojums un ka prasītājai nav bijis iespējams izteikt savu viedokli. Šīs nepaziņošanas sekas ir tādas, ka Komisijas izdotās parādzīmes nav pamatotas. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav bijis paziņots galīgais audita ziņojums un ka prasītājai nav bijis iespējams izteikt savu viedokli. Šīs nepaziņošanas sekas ir tādas, ka Komisijas izdotās parādzīmes nav pamatotas.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots tas, ka auditors un Komisija nav ievērojuši noteikumus, ar kuriem tiek noteiktas atbilstošās izmaksas. Prasītāja apstrīd Komisijas nostāju, kas ar savu lēmumu esot pievienojusi nosacījumu, kas nav paredzēts regulējumā, kurš piemērojams it īpaši teledarba jomā, un tādējādi esot rīkojusies pretrunā tam, kā tā ir pati rīkojusies iepriekšējos auditos, kas attiecās uz prasītāju. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots tas, ka auditors un Komisija nav ievērojuši noteikumus, ar kuriem tiek noteiktas atbilstošās izmaksas. Prasītāja apstrīd Komisijas nostāju, kas ar savu lēmumu esot pievienojusi nosacījumu, kas nav paredzēts regulējumā, kurš piemērojams it īpaši teledarba jomā, un tādējādi esot rīkojusies pretrunā tam, kā tā ir pati rīkojusies iepriekšējos auditos, kas attiecās uz prasītāju.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/87 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/87

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija

(Lieta T-242/19)

(2019/C 206/77)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Ķīna) (pārstāvis: P. De Baere, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/73 (2019. gada 17. janvāris) (1), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/73 (2019. gada 17. janvāris) (1), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, saskaņā ar kuru prasītāja grupas veiktā alumīnija izejvielu iegāde esot bijusi saistīta ar nozīmīgu valsts iejaukšanos un tajā neesot atspoguļota būtiska daļa tirgus vērtības atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) (2) 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta pirmajam ievilkumam. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, saskaņā ar kuru prasītāja grupas veiktā alumīnija izejvielu iegāde esot bijusi saistīta ar nozīmīgu valsts iejaukšanos un tajā neesot atspoguļota būtiska daļa tirgus vērtības atbilstoši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) (2) 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta pirmajam ievilkumam.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, saskaņā ar kuru prasītāja grupa esot bijusi pakļauta būtiskiem izkropļojumiem, kuri izriet no agrākās sistēmas, kurā nebija tirgus ekonomikas saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1036 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta trešo ievilkumu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, saskaņā ar kuru prasītāja grupa esot bijusi pakļauta būtiskiem izkropļojumiem, kuri izriet no agrākās sistēmas, kurā nebija tirgus ekonomikas saskaņā ar Regulas (ES) 2016/1036 2. panta 7. punkta c) apakšpunkta trešo ievilkumu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1036 2. panta 10. punkta ievaddaļu, kā arī 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta (i) un (ii) punktu, jo tā, nekoriģējot normālo vērtību saistībā ar atšķirībām tirdzniecības līmeņos starp eksporta cenām un normālo vērtību, neesot veikusi taisnīgu salīdzinājumu, kā arī tā neesot prasītājam sniegusi vajadzīgo informāciju, lai tas varētu noteikt savu korekcijas prasību. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1036 2. panta 10. punkta ievaddaļu, kā arī 2. panta 10. punkta d) apakšpunkta (i) un (ii) punktu, jo tā, nekoriģējot normālo vērtību saistībā ar atšķirībām tirdzniecības līmeņos starp eksporta cenām un normālo vērtību, neesot veikusi taisnīgu salīdzinājumu, kā arī tā neesot prasītājam sniegusi vajadzīgo informāciju, lai tas varētu noteikt savu korekcijas prasību.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1036 3. panta 2., 3. un 6. punktu, jo tā, lai veiktu cenu samazinājuma un mērķa cenu aprēķinu, neesot salīdzinājusi importēšanas cenu ar Savienības ražošanas nozares līdzīga ražojuma cenu vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī un brīdī, kurā preces sāk viena ar otru konkurēt. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1036 3. panta 2., 3. un 6. punktu, jo tā, lai veiktu cenu samazinājuma un mērķa cenu aprēķinu, neesot salīdzinājusi importēšanas cenu ar Savienības ražošanas nozares līdzīga ražojuma cenu vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī un brīdī, kurā preces sāk viena ar otru konkurēt.

---

(1)  Komisijas Īstenošanas Regula (ES) 2019/73 (2019. gada 17. janvāris), ar ko nosaka galīgu antidempinga maksājumu un galīgi iekasē pagaidu maksājumu, kurš noteikts Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes elektrisko velosipēdu importam (OV L 16, 18.1.2019, 108. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1036 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016, 21. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/88 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/88

---

Prasība, kas celta 2019. gada 9. aprīlī — Giant Electric Vehicle Kunshan/Komisija

(Lieta T-243/19)

(2019/C 206/78)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Giant Electric Vehicle Kunshan Co. Ltd (Kunshan, Ķīna) (pārstāvis: P. De Baere, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/72 (2019. gada 17. janvāris) (1), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas Īstenošanas regulu (ES) 2019/72 (2019. gada 17. janvāris) (1), ciktāl tā attiecas uz prasītāju; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītājs izvirza septiņus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kurā konstatēts, ka saistībā ar prasītāja veikto dzinēju un bateriju iegādi esot piešķirtas subsīdijas un tādējādi pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/73 (2016. gada 8. jūnijs) (2) 1. panta 1. un 3. punkts:






  — | atbildētāja neesot pierādījusi, ka Ķīnas valdība prasītāja Ķīnas dzinēju un bateriju piegādātājiem būtu uzticējusi pienākumus vai tiem devusi rīkojumus; |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, kurā konstatēts, ka saistībā ar prasītāja veikto dzinēju un bateriju iegādi esot piešķirtas subsīdijas un tādējādi pārkāpts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/73 (2016. gada 8. jūnijs) (2) 1. panta 1. un 3. punkts:

—

atbildētāja neesot pierādījusi, ka Ķīnas valdība prasītāja Ķīnas dzinēju un bateriju piegādātājiem būtu uzticējusi pienākumus vai tiem devusi rīkojumus;

| — | atbildētāja neesot pierādījusi, ka prasītājs būtu guvis labumu no apgalvotā Ķīnas valdības finansiālā ieguldījuma; |
| --- | --- |

—

atbildētāja neesot pierādījusi, ka prasītājs būtu guvis labumu no apgalvotā Ķīnas valdības finansiālā ieguldījuma;

| — | atbildētāja savus secinājumus attiecībā uz prasītāju esot pamatojusi uz kļūdainu Regulas (ES) 2016/1037 28. panta piemērošanu; un |
| --- | --- |

—

atbildētāja savus secinājumus attiecībā uz prasītāju esot pamatojusi uz kļūdainu Regulas (ES) 2016/1037 28. panta piemērošanu; un

| — | atbildētāja neesot pierādījusi saikni starp vietējā tirgū iegādātiem dzinējiem un baterijām un e-velosipēdiem, kas eksportēti uz Eiropas Savienību. |
| --- | --- |

—

atbildētāja neesot pierādījusi saikni starp vietējā tirgū iegādātiem dzinējiem un baterijām un e-velosipēdiem, kas eksportēti uz Eiropas Savienību.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, aprēķinot subsīdiju apmēru, jo tā esot kļūdaini iekļāvusi ieguvumu, kas neesot saistīts ar e-velosipēdiem, kas laisti brīvā apgrozībā Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, aprēķinot subsīdiju apmēru, jo tā esot kļūdaini iekļāvusi ieguvumu, kas neesot saistīts ar e-velosipēdiem, kas laisti brīvā apgrozībā Eiropas Savienībā.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā, konstatējot, ka bankas akceptu izmantošana esot finansiāls ieguldījums Regulas (ES) 2016/1037 3. panta 1. punkta izpratnē. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu faktu vērtējumā, konstatējot, ka bankas akceptu izmantošana esot finansiāls ieguldījums Regulas (ES) 2016/1037 3. panta 1. punkta izpratnē.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot pierādījusi, ka ar bankas akceptu izmantošanu prasītājam esot piešķirts labums. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot pierādījusi, ka ar bankas akceptu izmantošanu prasītājam esot piešķirts labums.

| 5. | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot pierādījusi apgalvotās subsīdijas, kas piešķirta, izmantojot bankas akceptus, specifiskumu, un tādējādi pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1037 4. pantu. |
| --- | --- |

5.

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja neesot pierādījusi apgalvotās subsīdijas, kas piešķirta, izmantojot bankas akceptus, specifiskumu, un tādējādi pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1037 4. pantu.

| 6. | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, saskaņā ar kuru prasītājs būtu guvis labumu, iegādājoties zemes lietošanas tiesības. |
| --- | --- |

6.

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pieļāvusi acīmredzamu kļūdu vērtējumā, saskaņā ar kuru prasītājs būtu guvis labumu, iegādājoties zemes lietošanas tiesības.

| 7. | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1037 8. panta 1., 2. un 5. punktu, jo tā, lai veiktu cenu samazinājuma un mērķa cenu aprēķinu, neesot salīdzinājusi importēšanas cenu ar Savienības ražošanas nozares līdzīga ražojuma cenu vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī un brīdī, kurā preces sāk viena ar otru konkurēt. |
| --- | --- |

7.

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka atbildētāja esot pārkāpusi Regulas (ES) 2016/1037 8. panta 1., 2. un 5. punktu, jo tā, lai veiktu cenu samazinājuma un mērķa cenu aprēķinu, neesot salīdzinājusi importēšanas cenu ar Savienības ražošanas nozares līdzīga ražojuma cenu vienā un tajā pašā tirdzniecības līmenī un brīdī, kurā preces sāk viena ar otru konkurēt.

---

(1)  Komisijas Īstenošanas Regula (ES) 2019/72 (2019. gada 17. janvāris), ar ko nosaka galīgu kompensācijas maksājumu Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes elektrisko velosipēdu importam (OV L 16, 18.1.2019, 5. lpp.).

(2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1037 (2016. gada 8. jūnijs) par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Savienības dalībvalstis (OV L 176, 30.6.2016, 55. lpp.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/90 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/90

---

Prasība, kas celta 2019. gada 11. aprīlī — Café Camelo/EUIPO — Camel Brand (“CAMEL BRAND FOOD PRODUCTS”)

(Lieta T-244/19)

(2019/C 206/79)

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Café Camelo, SL (Villanueva del Pardillo, Spānija) (pārstāvji: M. de Justo Bailey, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otrais procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībnieks: Camel Brand Co. Ltd (Zebbug, Malta)

Informācija par procesu EUIPO

Prasītāja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikums — reģistrācijas pieteikums Nr. 15 710 692

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 7. februāra lēmums lietā R 1165/2018-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu. |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu.

| — | piespriest atbildētājam un personai, kas iestājusies lietā, ja tā kļūst par lietas dalībnieci, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājam un personai, kas iestājusies lietā, ja tā kļūst par lietas dalībnieci, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/91 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/91

---

Prasība, kas celta 2019. gada 12. aprīlī — Thunus u.c./EIB

(Lieta T-247/19)

(2019/C 206/80)

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Vincent Thunus (Contern, Luksemburga) un 7 citi prasītāji (pārstāvis: L. Levi, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Investīciju banka

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt šo prasību, tai skaitā tajā iekļauto iebildi par prettiesiskumu, par pieņemamu un pamatotu; |
| --- | --- |

—

atzīt šo prasību, tai skaitā tajā iekļauto iebildi par prettiesiskumu, par pieņemamu un pamatotu;

| — | līdz ar to:






  — | atcelt prasītāju 2018. gada februāra algas lapiņās ietverto lēmumu par pamatalgas ikgadējo korekciju, kas nepārsniedz 0,7 %, attiecībā uz 2018. gadu un līdz ar to arī līdzīgos lēmumus, kuri ietverti turpmāko mēnešu algas lapiņās; |
| --- | --- | --- |

—

līdz ar to:

—

atcelt prasītāju 2018. gada februāra algas lapiņās ietverto lēmumu par pamatalgas ikgadējo korekciju, kas nepārsniedz 0,7 %, attiecībā uz 2018. gadu un līdz ar to arī līdzīgos lēmumus, kuri ietverti turpmāko mēnešu algas lapiņās;

| — | attiecīgi piespriest atbildētājai






  — | atlīdzināt materiālo kaitējumu, samaksājot i) algas starpību, kas atbilst attiecībā uz 2018. gadu piemērojamajai ikgadējai korekcijai, proti, palielinājumu 1,4 % apmērā par laikposmu no 2018. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 31. decembrim; ii) algas starpību, kas izriet no tā, ka par 2018. gadu tika piemērota ikgadējā korekcija 0,7 % apmērā attiecībā uz algām, kas izmaksājamas par laikposmu kopš 2018. gada janvāra; iii) nokavējuma procentus attiecībā uz algas starpību par laikposmu līdz vēl maksājamo [algas] summu pilnīgai samaksai, piemērojamo nokavējuma procentu likmi aprēķinot, balstoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas piemērojama attiecīgajā laikposmā, tai pieskaitot 3 procentpunktus; |
| --- | --- | --- |

—

attiecīgi piespriest atbildētājai

—

atlīdzināt materiālo kaitējumu, samaksājot i) algas starpību, kas atbilst attiecībā uz 2018. gadu piemērojamajai ikgadējai korekcijai, proti, palielinājumu 1,4 % apmērā par laikposmu no 2018. gada 1. janvāra līdz 2018. gada 31. decembrim; ii) algas starpību, kas izriet no tā, ka par 2018. gadu tika piemērota ikgadējā korekcija 0,7 % apmērā attiecībā uz algām, kas izmaksājamas par laikposmu kopš 2018. gada janvāra; iii) nokavējuma procentus attiecībā uz algas starpību par laikposmu līdz vēl maksājamo [algas] summu pilnīgai samaksai, piemērojamo nokavējuma procentu likmi aprēķinot, balstoties uz Eiropas Centrālās bankas noteikto likmi galvenajiem refinansēšanas darījumiem, kas piemērojama attiecīgajā laikposmā, tai pieskaitot 3 procentpunktus;

| — | attiecīgā gadījumā, ja tā to nebūtu izdarījusi pati pēc savas ierosmes, uzdot atbildētājai procesa organizatorisko pasākumu vajadzībām iesniegt šādus dokumentus:






  — | EIB Direktoru padomes 2017. gada 18. jūlija lēmumu (CA/505/17); |
| --- | --- | --- |

—

attiecīgā gadījumā, ja tā to nebūtu izdarījusi pati pēc savas ierosmes, uzdot atbildētājai procesa organizatorisko pasākumu vajadzībām iesniegt šādus dokumentus:

—

EIB Direktoru padomes 2017. gada 18. jūlija lēmumu (CA/505/17);

| — | Vadības komitejas 2018. gada 30. janvāra lēmumu (MC-021-ADM-15-2018); |
| --- | --- |

—

Vadības komitejas 2018. gada 30. janvāra lēmumu (MC-021-ADM-15-2018);

| — | Personāla direktorāta 2018. gada 25. janvāra paziņojumu (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011); |
| --- | --- |

—

Personāla direktorāta 2018. gada 25. janvāra paziņojumu (CS/PERS-QMS/ACB/2018-0011);

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt visus tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji attiecībā uz Direktoru padomes 2017. gada 18. jūlija lēmumu izvirza divus pamatus, savukārt attiecībā uz Vadības komitejas 2018. gada 30. janvāra lēmumu — trīs pamatus.

Attiecībā uz Direktoru padomes 2017. gada 18. jūlija lēmumu:

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās noteiktības princips. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts tiesiskās noteiktības princips.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka noticis tiesiskās paļāvības pārkāpums un nav ievērotas iegūtās tiesības. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka noticis tiesiskās paļāvības pārkāpums un nav ievērotas iegūtās tiesības.

Attiecībā uz Vadības komitejas 2018. gada 30. janvāra lēmumu:

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā paredzētās procesuālās garantijas. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 41. pantā paredzētās procesuālās garantijas.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības apspriesties ar [darbinieku pārstāvju] kolēģiju. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērotas tiesības apspriesties ar [darbinieku pārstāvju] kolēģiju.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts samērīguma princips.

Prasības daļā par kaitējuma atlīdzināšanu prasītāji prasa samaksāt viņiem pienākošos atalgojuma starpību, proti, 1,4 % kopš 2018. gada 1. janvāra (tai skaitā šāda palielinājuma ietekmi uz finansiāliem pabalstiem), kā arī nokavējuma procentus.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/93 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/93

---

Prasība, kas celta 2019. gada 18. aprīlī — Stada Arzneimittel/EUIPO — Optima Naturals (“OptiMar”)

(Lieta T-261/19)

(2019/C 206/81)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Stada Arzneimittel AG (Bad Vilbel, Vācija) (pārstāvji: J.–C. Plate un R. Kaase, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Optima Naturals Srl (Gallarate, Itālija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības preču zīmes “OptiMar” reģistrācijas pieteikums — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 15 176 258

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2019. gada 31. janvāra lēmums lietā R 1348/2018-1

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/93 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/93

---

Prasība, kas celta 2019. gada 17. aprīlī — Jakober/EUIPO (Tases forma)

(Lieta T-262/19)

(2019/C 206/82)

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Philip Jakober (Štutgarte, Vācija) (pārstāvis: J. Klink, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības trīsdimensiju preču zīme (Tases forma) — reģistrācijas pieteikums Nr. 15 963 994

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2019. gada 11. februāra lēmums lietā R 1153/2018-4

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | grozīt apstrīdēto lēmumu tā, lai apelācijas sūdzība tiktu atzīta par pamatotu un lai tādējādi tiktu pieļauta Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikuma Nr. 15 963 994 reģistrācija Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja reģistrā; |
| --- | --- |

—

grozīt apstrīdēto lēmumu tā, lai apelācijas sūdzība tiktu atzīta par pamatotu un lai tādējādi tiktu pieļauta Eiropas Savienības preču zīmes reģistrācijas pieteikuma Nr. 15 963 994 reģistrācija Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma biroja reģistrā;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un/vai 7. panta 3. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 7. panta 1. punkta b) apakšpunkta un/vai 7. panta 3. punkta pārkāpums.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/94 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/94

---

Prasība, kas celta 2019. gada 18. aprīlī — nanoPET Pharma/EUIPO — Miltenyi Biotec (“viscover”)

(Lieta T-264/19)

(2019/C 206/83)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: nanoPET Pharma GmbH (Berlīne, Vācija) (pārstāve: C. Onken, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Miltenyi Biotec GmbH (Bergisch Gladbach, Vācija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes īpašniece: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: Eiropas Savienības grafiska preču zīme “viscover” — Eiropas Savienības preču zīme Nr. 9 197 732

Process EUIPO: spēkā neesamības atzīšanas process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas piektās padomes 2019. gada 17. janvāra lēmums lietā R 1288/2017-5

Prasītājas prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums; |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 59. panta 1. punkta b) apakšpunkta pārkāpums;

| — | Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2017/1001 60. panta 2. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/95 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/95

---

Prasība, kas celta 2019. gada 19. aprīlī — Itālija/Komisija

(Lieta T-265/19)

(2019/C 206/84)

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Itālijas Republika (pārstāvji: R. Guizzi, A. Giordano un G. Palmieri, avvocati dello Stato)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāja lūdz Tiesu daļā, kurā uz to attiecas šī prasība, atcelt Komisijas 2019. gada 12. februāra Īstenošanas lēmumu C(2019) 869, kas paziņots 2019. gada 13. februārī un ar ko no Eiropas Savienības finansējuma ir izslēgti konkrēti dalībvalstu izdevumi, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA).

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatojumam prasītāja izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu saistībā ar INDAGINE CEB/2017/067/IT tiek apgalvots, ka ir pārkāpta Padomes Regula (EK) Nr. 1258/1999 (1999. gada 17. maijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 1999, L 160, 103. lpp.), it īpaši tās 2. panta 2. punkts, Padomes Regula (EK) Nr. 1290/2005 (2005. gada 21. maijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 2005, L 209, 1. lpp.), it īpaši tās 31. panta 2. punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).






  — | Turklāt šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienību, kurā grozījumi izdarīti ar 2007. gada 12. decembra Lisabonas līgumu, 5. panta 4. punkts un samērīguma un tiesiskās paļāvības principi. |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu saistībā ar INDAGINE CEB/2017/067/IT tiek apgalvots, ka ir pārkāpta Padomes Regula (EK) Nr. 1258/1999 (1999. gada 17. maijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 1999, L 160, 103. lpp.), it īpaši tās 2. panta 2. punkts, Padomes Regula (EK) Nr. 1290/2005 (2005. gada 21. maijs) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (OV 2005, L 209, 1. lpp.), it īpaši tās 31. panta 2. punkts, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1306/2013 (2013. gada 17. decembris) par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu (OV 2013, L 347, 549. lpp.).

—

Turklāt šajā ziņā tiek apgalvots, ka ir pārkāpts Līguma par Eiropas Savienību, kurā grozījumi izdarīti ar 2007. gada 12. decembra Lisabonas līgumu, 5. panta 4. punkts un samērīguma un tiesiskās paļāvības principi.

| — | Prasītāja, visbeidzot, ir norādījusi uz pilnvaru pārsniegšanu, kā arī uz būtisku procesuālo noteikumu pārkāpumu, jo neesot norādīts pamatojums. |
| --- | --- |

—

Prasītāja, visbeidzot, ir norādījusi uz pilnvaru pārsniegšanu, kā arī uz būtisku procesuālo noteikumu pārkāpumu, jo neesot norādīts pamatojums.

| 2. | Ar otro pamatu saistībā ar INDAGINE FA/2008/067/IT tiek apgalvots, ka ir pārkāpta Regula (EK) Nr. 1258/1999 un Regula (EK) Nr. 1290/2005, norādot arī uz Līguma par Eiropas Savienību 5. panta pārkāpumu.






  — | Tādējādi Itālijas Republika ir norādījusi uz pilnvaru pārsniegšanu, kā arī uz būtisku procesuālo noteikumu pārkāpumu, jo neesot norādīts pamatojums, un, visbeidzot, ir atsaukusies uz samērīguma un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu. |
| --- | --- | --- |

2.

Ar otro pamatu saistībā ar INDAGINE FA/2008/067/IT tiek apgalvots, ka ir pārkāpta Regula (EK) Nr. 1258/1999 un Regula (EK) Nr. 1290/2005, norādot arī uz Līguma par Eiropas Savienību 5. panta pārkāpumu.

—

Tādējādi Itālijas Republika ir norādījusi uz pilnvaru pārsniegšanu, kā arī uz būtisku procesuālo noteikumu pārkāpumu, jo neesot norādīts pamatojums, un, visbeidzot, ir atsaukusies uz samērīguma un tiesiskās paļāvības principu pārkāpumu.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/96 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/96

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 17. aprīļa rīkojums — Bandilla u.c./EIB

(Lieta T-600/16) (1)

(2019/C 206/85)

Tiesvedības valoda — franču

Devītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 296, 16.8.2016. (lieta, kas sākotnēji reģistrēta Eiropas Savienības Civildienesta tiesā ar numuru F-30/16 un nodota Eiropas Savienības Vispārējai tiesai 1.9.2016.).

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/97 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/97

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 15. aprīļa rīkojums — Boehringer Ingelheim International/Komisija

(Lieta T-191/17) (1)

(2019/C 206/86)

Tiesvedības valoda — angļu

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 178, 6.6.2017.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/97 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/97

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 11. aprīļa rīkojums — Bruel/Komisija

(Lieta T-202/18) (1)

(2019/C 206/87)

Tiesvedības valoda — franču

Septītās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 166, 14.5.2018.

---

| 17.6.2019 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 206/97 |
| --- | --- | --- | --- |

17.6.2019

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 206/97

---

Vispārējās tiesas 2019. gada 12. aprīļa rīkojums — Hankintatukku Arno Latvus/EUIPO — Triaz Group (“VIVANIA”)

(Lieta T-4/19) (1)

(2019/C 206/88)

Tiesvedības valoda — angļu

Piektās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 72, 25.2.2019.

---