# Den Europæiske Unions C 75/28.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 75 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 66. årgang28. februar 2023 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 75

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

66. årgang28. februar 2023

---

| Indhold | Side |
| --- | --- |
| | I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser |
| | BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022 |
| 2023/C 75/01 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om fælles håndtering af en eksistentiel trussel: arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet går ind for gennemførelse af en ambitiøs klimaindsats | 1 |
| | UDTALELSER |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022 |
| 2023/C 75/02 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital suverænitet: en hjørnesten i EU's digitalisering og vækst (initiativudtalelse) | 8 |
| 2023/C 75/03 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kriseberedskab (initiativudtalelse) | 13 |
| 2023/C 75/04 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en digital euro (initiativudtalelse) | 22 |
| 2023/C 75/05 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om rekapitalisering af EU-virksomheder — En innovativ vej til en vedvarende og inklusiv genopretning (initiativudtalelse) | 28 |
| 2023/C 75/06 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om yderligere betragtninger om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 (COM(2021) 740 final) (initiativudtalelse) | 35 |
| 2023/C 75/07 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse — yderligere betragtninger om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (COM(2021) 742 final) (initiativudtalelse) | 43 |
| 2023/C 75/08 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om øget arbejdskraftmobilitet til understøttelse af den økonomiske genopretning (initiativudtalelse) | 50 |
| 2023/C 75/09 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af ligestillingen i EU (initiativudtalelse) | 56 |
| 2023/C 75/10 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om stærk europæisk solidaritet med patienter med sjældne sygdomme (initiativudtalelse) | 67 |
| 2023/C 75/11 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om familiemedlemmers plejerolle i forhold til personer med handicap og ældre: fænomenets eksplosive udbredelse under pandemien (Initiativudtalelse) | 75 |
| 2023/C 75/12 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale innovationsknudepunkter og SMV'er (initiativudtalelse) | 82 |
| 2023/C 75/13 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en bæredygtig EU-strategi for planteprotein og planteolie (initiativudtalelse) | 88 |
| 2023/C 75/14 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ramme for bæredygtighedsmærkning af fødevarer med henblik på at sætte forbrugerne i stand til at træffe bæredygtige fødevarevalg (initiativudtalelse) | 97 |
| 2023/C 75/15 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en strategisk vision for energiomstilling med henblik på at muliggøre EU's strategiske autonomi (initiativudtalelse) | 102 |
| 2023/C 75/16 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om betydningen af offentlig transport for EU's grønne genopretning (initiativudtalelse) | 115 |
| 2023/C 75/17 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kulturelt diplomati som løftestang for EU's eksterne forbindelser — Nye partnerskaber og civilsamfundsorganisationernes rolle (initiativudtalelse) | 122 |
| 2023/C 75/18 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om multilateral voldgiftsret mellem investorer og stater: evaluering af UNCITRAL-processen og dens resultater set i lyset af civilsamfundets anbefalinger (initiativudtalelse) | 130 |

Indhold

Side

I   Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022

2023/C 75/01

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om fælles håndtering af en eksistentiel trussel: arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet går ind for gennemførelse af en ambitiøs klimaindsats

1

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022

2023/C 75/02

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital suverænitet: en hjørnesten i EU's digitalisering og vækst (initiativudtalelse)

8

2023/C 75/03

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kriseberedskab (initiativudtalelse)

13

2023/C 75/04

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en digital euro (initiativudtalelse)

22

2023/C 75/05

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om rekapitalisering af EU-virksomheder — En innovativ vej til en vedvarende og inklusiv genopretning (initiativudtalelse)

28

2023/C 75/06

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om yderligere betragtninger om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 (COM(2021) 740 final) (initiativudtalelse)

(COM(2021) 740 final)

35

2023/C 75/07

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse — yderligere betragtninger om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet (COM(2021) 742 final) (initiativudtalelse)

(COM(2021) 742 final)

43

2023/C 75/08

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om øget arbejdskraftmobilitet til understøttelse af den økonomiske genopretning (initiativudtalelse)

50

2023/C 75/09

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af ligestillingen i EU (initiativudtalelse)

56

2023/C 75/10

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om stærk europæisk solidaritet med patienter med sjældne sygdomme (initiativudtalelse)

67

2023/C 75/11

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om familiemedlemmers plejerolle i forhold til personer med handicap og ældre: fænomenets eksplosive udbredelse under pandemien (Initiativudtalelse)

75

2023/C 75/12

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale innovationsknudepunkter og SMV'er (initiativudtalelse)

82

2023/C 75/13

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en bæredygtig EU-strategi for planteprotein og planteolie (initiativudtalelse)

88

2023/C 75/14

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ramme for bæredygtighedsmærkning af fødevarer med henblik på at sætte forbrugerne i stand til at træffe bæredygtige fødevarevalg (initiativudtalelse)

97

2023/C 75/15

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en strategisk vision for energiomstilling med henblik på at muliggøre EU's strategiske autonomi (initiativudtalelse)

102

2023/C 75/16

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om betydningen af offentlig transport for EU's grønne genopretning (initiativudtalelse)

115

2023/C 75/17

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kulturelt diplomati som løftestang for EU's eksterne forbindelser — Nye partnerskaber og civilsamfundsorganisationernes rolle (initiativudtalelse)

122

2023/C 75/18

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om multilateral voldgiftsret mellem investorer og stater: evaluering af UNCITRAL-processen og dens resultater set i lyset af civilsamfundets anbefalinger (initiativudtalelse)

130

---

| | III   Forberedende retsakter |
| --- | --- |
| | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg |
| | 573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022 |
| 2023/C 75/19 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (COM(2022) 650 final) — om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om én enkelt ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at opholde sig og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat (COM(2022) 655 final) — om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Tiltrækning af færdigheder og talent til EU (COM(2022) 657 final) | 136 |
| 2023/C 75/20 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af personer, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager (strategiske retssager mod offentligt engagement) (COM(2022) 177 final — 2022/0117 (COD)) | 143 |
| 2023/C 75/21 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008, (EF) nr. 810/2009 og (EU) 2017/2226 og Rådets forordning (EF) nr. 1683/95, (EF) nr. 333/2002, (EF) nr. 693/2003 og (EF) nr. 694/2003 og konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen for så vidt angår digitalisering af visumproceduren (COM(2022) 658 final) | 150 |
| 2023/C 75/22 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kvalitets- og sikkerhedsstandarder for substanser af menneskelig oprindelse bestemt til anvendelse i mennesker og om ophævelse af direktiv 2002/98/EF og 2004/23/EF (COM(2022) 338 — 2022/0216 (COD)) | 154 |
| 2023/C 75/23 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council laying down harmonised conditions for the marketing of construction products, amending Regulation (EU) 2019/1020 and repealing Regulation (EU) No 305/2011 (foreligger d.d. ikke på dansk) (COM(2022) 144 final) | 159 |
| 2023/C 75/24 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omdannelse til et datanetværk for bedriftsbæredygtighed (COM(2022) 296 final — 2022/0192 (COD)) | 164 |
| 2023/C 75/25 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En handlingsplan for solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine, der skal lette Ukraines landbrugseksport og bilaterale handel med EU (COM(2022) 217 final) | 171 |
| 2023/C 75/26 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for solenergi (COM(2022) 221 final) og om Kommissionens henstilling om fremskyndelse af tilladelsesprocedurerne for projekter om vedvarende energi og fremme af elkøbsaftaler (C(2022) 3219 final) | 178 |
| 2023/C 75/27 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Indgreb på energimarkedet på kort sigt og forbedringer af elmarkedets udformning på længere sigt — vejen frem (COM(2022) 236 final) | 185 |
| 2023/C 75/28 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, ændring af forordning (EU) 2021/1153 og forordning (EU) nr. 913/2010 og ophævelse af forordning (EU) nr. 1315/2013 (COM(2022) 384 final/2 — 2021/0420 (COD)) | 190 |
| 2023/C 75/29 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om s ærlige bestemmelser for de samarbejdsprogrammer for 2014-2020, der støttes af det europæiske naboskabsinstrument og under målet om europæisk territorialt samarbejde, i tilfælde af forstyrrelser af programgennemførelsen (COM(2022) 362 final — 2022/0227 (COD)) | 195 |
| 2023/C 75/30 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om ophævelse af Rådets direktiv 89/629/EØF (COM(2022) 465 final — 2022/0282 (COD)) | 198 |
| 2023/C 75/31 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af regler om et fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital og om begrænsning af fradragsretten for renter i forbindelse med selskabsskat (COM(2022) 216 final — 2022/0154 (CNS)) | 199 |
| 2023/C 75/32 | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 om indførelse af bogføring af de udgifter, der er forbundet med infrastrukturerne for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje, og Kommissionens forordning (EØF) nr. 851/2006 vedrørende fastlæggelsen af indholdet af de forskellige poster i bogføringsskemaerne i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 (COM(2022) 381 final) | 204 |

III   Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022

2023/C 75/19

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding (COM(2022) 650 final) — om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om én enkelt ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at opholde sig og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat (COM(2022) 655 final) — om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Tiltrækning af færdigheder og talent til EU (COM(2022) 657 final)

(COM(2022) 650 final)

(COM(2022) 655 final)

(COM(2022) 657 final)

136

2023/C 75/20

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af personer, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager (strategiske retssager mod offentligt engagement) (COM(2022) 177 final — 2022/0117 (COD))

(COM(2022) 177 final — 2022/0117 (COD))

143

2023/C 75/21

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008, (EF) nr. 810/2009 og (EU) 2017/2226 og Rådets forordning (EF) nr. 1683/95, (EF) nr. 333/2002, (EF) nr. 693/2003 og (EF) nr. 694/2003 og konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen for så vidt angår digitalisering af visumproceduren (COM(2022) 658 final)

(COM(2022) 658 final)

150

2023/C 75/22

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kvalitets- og sikkerhedsstandarder for substanser af menneskelig oprindelse bestemt til anvendelse i mennesker og om ophævelse af direktiv 2002/98/EF og 2004/23/EF (COM(2022) 338 — 2022/0216 (COD))

(COM(2022) 338 — 2022/0216 (COD))

154

2023/C 75/23

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council laying down harmonised conditions for the marketing of construction products, amending Regulation (EU) 2019/1020 and repealing Regulation (EU) No 305/2011 (foreligger d.d. ikke på dansk) (COM(2022) 144 final)

(COM(2022) 144 final)

159

2023/C 75/24

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omdannelse til et datanetværk for bedriftsbæredygtighed (COM(2022) 296 final — 2022/0192 (COD))

(COM(2022) 296 final — 2022/0192 (COD))

164

2023/C 75/25

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En handlingsplan for solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine, der skal lette Ukraines landbrugseksport og bilaterale handel med EU (COM(2022) 217 final)

(COM(2022) 217 final)

171

2023/C 75/26

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for solenergi (COM(2022) 221 final) og om Kommissionens henstilling om fremskyndelse af tilladelsesprocedurerne for projekter om vedvarende energi og fremme af elkøbsaftaler (C(2022) 3219 final)

(COM(2022) 221 final)

(C(2022) 3219 final)

178

2023/C 75/27

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Indgreb på energimarkedet på kort sigt og forbedringer af elmarkedets udformning på længere sigt — vejen frem (COM(2022) 236 final)

(COM(2022) 236 final)

185

2023/C 75/28

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, ændring af forordning (EU) 2021/1153 og forordning (EU) nr. 913/2010 og ophævelse af forordning (EU) nr. 1315/2013 (COM(2022) 384 final/2 — 2021/0420 (COD))

(COM(2022) 384 final/2 — 2021/0420 (COD))

190

2023/C 75/29

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om s ærlige bestemmelser for de samarbejdsprogrammer for 2014-2020, der støttes af det europæiske naboskabsinstrument og under målet om europæisk territorialt samarbejde, i tilfælde af forstyrrelser af programgennemførelsen (COM(2022) 362 final — 2022/0227 (COD))

(COM(2022) 362 final — 2022/0227 (COD))

195

2023/C 75/30

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om ophævelse af Rådets direktiv 89/629/EØF (COM(2022) 465 final — 2022/0282 (COD))

(COM(2022) 465 final — 2022/0282 (COD))

198

2023/C 75/31

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af regler om et fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital og om begrænsning af fradragsretten for renter i forbindelse med selskabsskat (COM(2022) 216 final — 2022/0154 (CNS))

(COM(2022) 216 final — 2022/0154 (CNS))

199

2023/C 75/32

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 om indførelse af bogføring af de udgifter, der er forbundet med infrastrukturerne for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje, og Kommissionens forordning (EØF) nr. 851/2006 vedrørende fastlæggelsen af indholdet af de forskellige poster i bogføringsskemaerne i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 (COM(2022) 381 final)

(COM(2022) 381 final)

204

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

I Beslutninger og resolutioner, henstillinger og udtalelser

BESLUTNINGER OG RESOLUTIONER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/1

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs resolution om fælles håndtering af en eksistentiel trussel: arbejdsmarkedets parter og civilsamfundet går ind for gennemførelse af en ambitiøs klimaindsats

(2023/C 75/01)

| Ordførere: | Peter SCHMIDT


  Isabel CAÑO AGUILAR


  Sandra PARTHIE


  Josep PUXEU ROCAMORA


  Neža REPANŠEK


  Lutz RIBBE |
| --- | --- |

Ordførere:

Peter SCHMIDT

Isabel CAÑO AGUILAR

Sandra PARTHIE

Josep PUXEU ROCAMORA

Neža REPANŠEK

Lutz RIBBE

| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 50
  Resolution |
| --- | --- |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 104/1/0 |

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 50

Resolution

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

104/1/0

Det årlige møde i De Forenede Nationers rammekonvention om klimaforandringer: (COP27) finder sted den 6.-18. november i Sharm El-Sheikh i Egypten.

I overensstemmelse med notatet fra EØSU's præsidium af 22. februar 2022 nedsatte EØSU en ad hoc-gruppe om Partskonferencen under De Forenede Nationers Rammekonvention om klimaforandringer som forberedelse på EØSU's COP-resolution i overensstemmelse med den næste COP's prioriteter og UNFCCC-forhandlingsprocesserne og for at gøre udvalget som helhed mere bekendt med UNFCCC-processen og inddrage det i forhandlingerne om klimaforandringer.

Ad hoc-gruppen har seks medlemmer fra NAT-sektionen samt en ungdomsrepræsentant, der deltager regelmæssigt i forlængelse af initiativudtalelsen Struktureret inddragelse af de unge i EU's beslutningsproces vedrørende klima og bæredygtighed (1). I løbet af de seneste måneder er ad hoc-gruppen mødtes med relevante organisationer og institutioner såsom Kommissionen, Regionsudvalget, kontoret for ledende klimaeksperter (FN's High Level Climate Champions) og Climate Action Tracker samt repræsentanter for baglandet i civilsamfundet — unge mennesker, virksomheder, landbrugere, fagforeninger og miljø-NGO'er — for at udveksle oplysninger og søge efter synergi. I alle disse samtaler blev klimakrisen fremhævet.

2022 tegner sig til at blive et år, hvor klimaforandringerne mere end nogensinde før er årsag til ekstreme vejrforhold. Fra udtørrende hedebølger og brande i Europa og dele af Sydasien til katastrofale oversvømmelser i Pakistan og Bangladesh og længerevarende tørke i Østafrika med tusindvis af dræbte mennesker og millioner af fordrevne eller på randen af hungersnød.

I den forbindelse hedder det i den nylige rapport fra Intergovernmental Panel on Climate Change (2), at hvis man vil begrænse den globale opvarmning til 1,5 oC, skal drivhusgasemissionerne toppe »senest inden 2025«. Emissionerne skal desuden halveres inden 2030, og store og umiddelbare emissionsreduktioner på tværs af alle sektorer er altafgørende, hvis dette skal kunne ske. De nuværende politikker forventes dog at resultere i en global temperaturstigning på ca. 2,7 oC, og de nuværende landeforpligtelser — nationalt bestemt reduktionsforpligtelser — vil begrænse opvarmningen til 2,4 oC (3).

Ruslands invasion af Ukraine har øget kompleksiteten i en allerede økonomisk og socialt vanskelig situation. Men klimaets hastende karakter kan ikke sættes i bero. Enhver særlig foranstaltning, der vedtages, bør være ekstraordinær og tidsbegrænset, og den Europæiske Union er nødt til at fremskynde omlægningen af sin energi- og klimapolitik for at imødegå kortsigtede chok og samtidig bevæge sig hen imod en uundgåelig dekarbonisering af samfundene. Europa skal være førende inden for klimaindsatsen og lukke hullerne mellem ambitioner og politiske tiltag.

Resolutionen, som ad hoc-gruppens medlemmer har udarbejdet, opfordrer EU-institutionerne og regeringerne til at øge klimaambitionerne i overensstemmelse med videnskabelige oplysninger og placerer et særligt fokus på det organiserede civilsamfunds rolle med hensyn til at øge klimatiltagene. Social modstandsdygtighed kan kun styrkes med et stærkt civilsamfund, sociale aktører og græsrodsbevægelser.

Vi er den sidste generation, der kan standse klimaforandringerne, og EØSU bør som talerør for det europæiske civilsamfund spille en ledende rolle med hensyn til at fremme disse omstillinger mod kulstofneutrale, inklusive og socialt retfærdige samfund.

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs politiske anbefalinger

Styrkelse af klimaambitionerne for at håndtere klimakrisen og forbedre EU's klimaindsats

Som talerør for det organiserede civilsamfund i Europa, i sin egenskab af rådgivende organ for Europa-Parlamentet, Rådet og Kommissionen, og som en del af det globale civilsamfund

| 1. | vil det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) gøre opmærksom på, at De Forenede Nationers rammekonvention om klimaforandringer (UNFCCC) blev vedtaget for 30 år siden med det endelige mål »at opnå en stabilisering af koncentrationerne af drivhusgasser i atmosfæren på et niveau, som kan forhindre farlig menneskeskabt indvirkning på klimasystemet« (artikel 2), og at dette mål ikke er nået. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) påpeger, at Parisaftalen i 2015 betød, at vi gik fra klimakonventionens kvalitative mål — at forhindre indvirkning på klimaet — til et kvantitativt mål: »at holde stigningen i den globale gennemsnitstemperatur til et godt stykke under 2 oC over det førindustrielle niveau og fortsætte bestræbelserne på at begrænse temperaturstigningen til 1,5 oC i forhold til det førindustrielle niveau« (4); |
| --- | --- |

2.

| 3. | understreger, at målet om 1,5 oC ikke vil være tilstrækkeligt til at undgå de dramatiske konsekvenser af klimaforandringerne. Som det er dokumenteret, påvirker klimaforandringerne allerede samtlige regioner på verdensplan. Omfanget af oversvømmelser, tørker, storme, brande og hedebølger stiger eksponentielt med ødelæggende sociale virkninger og økonomiske tab på milliarder hvert år (5); |
| --- | --- |

3.

| 4. | understreger, at vi gennemlever en klimakrise, og at vi ikke bør opgive at realisere konventionens artikel 2, selv om UNFCCC ikke har været i stand til at levere de ønskede resultater; |
| --- | --- |

4.

| 5. | udtrykker sin dybe overbevisning om, at de politiske beslutninger skal afspejle den videnskabelige information og påpeger, at IPCC har opstillet klare benchmarks: Emissionerne skal toppe inden 2025 som den senest mulige frist (6), og emissionerne på verdensplan skal reduceres med 45 % i forhold til 2010-niveauet senest i 2030 for at bevare muligheden for at realisere målet om 1,5 oC; |
| --- | --- |

5.

| 6. | anerkender, at Ruslands invasion af Ukraine har forværret en allerede vanskelig situation, der er kendetegnet ved inflation, høje energi- og fødevarepriser og muligvis energimangel. Det har en hård indvirkning på borgernes liv, og det skaber alvorlige sociale og økonomiske udfordringer, navnlig på kort sigt. EØSU er af den opfattelse, at den nuværende situation gør den europæiske klimaindsats endnu mere presserende, og at den nye geopolitiske situation forstærker behovet for, at EU fremskynder omlægningen af sin energi- og klimapolitik; |
| --- | --- |

6.

| 7. | udtrykker sin overbevisning om, at det er nødvendigt at styrke den europæiske grønne pagt for at opfylde målet om at dekarbonisere økonomien, mindske den eksterne afhængighed yderligere, sikre modstandsdygtighed og fremme en retfærdig omstilling. Ekstraordinære undtagelser fra de aftalte mål kan kun tillades i en begrænset periode (7). Udvalget mener, at udviklingen af en åben strategisk autonomi bør sikre mindre afhængighed på områder som energi, kritiske råstoffer og fødevarer; |
| --- | --- |

7.

| 8. | opfordrer indtrængende EU til at påtage sig en ledende rolle og opfordrer Kommissionen og EU-medlemsstaterne til at ajourføre de nationalt bestemte bidrag (NDC'er) i overensstemmelse med Glasgowklimaaftalen. Udvalget efterlyser en globalt retfærdig fordeling baseret på lighed, historisk ansvar og kapacitet; |
| --- | --- |

8.

| 9. | glæder sig over Europa-Parlamentets beslutninger vedrørende ETS (8) og kulstofdræn (9), som resulterer i en beskeden stigning i EU's emissionsreduktionsmål, som udgør en — om end utilstrækkelig — opfordring til at øge EU's NDC'er; |
| --- | --- |

9.

| 10. | udtrykker bekymring over, at mange lande har bebudet langsigtede planer, der skal opfylde målet om klimaneutralitet inden 2050 eller 2060, som ikke understøttes af relevante planer på kort og mellemlang sigt, og opfordrer derfor Kommissionen til at intensivere EU's diplomatiske indsats for at få det internationale samfund til at vedtage politiske rammer i tråd med den europæiske grønne pagt. Udvalget er rede til at støtte disse bestræbelser ved at samarbejde med civilsamfundsorganisationer i hele verden, idet 2030-dagsordenen og verdensmålene for bæredygtig udvikling skal være ledetråden i de kommende afgørende år; |
| --- | --- |

10.

| 11. | anmoder EU om at videreudvikle sektorspecifikke tilgange i form af skræddersyede foranstaltninger eller »klimaklubber«, der kan udvikles blandt de lande, der har de mest ambitiøse klimahandlingsprogrammer, for at tilskynde til en hurtigere indsats fra andre landes side — gennemførelsen af CO2-grænsetilpasningsmekanismen (CBAM) kunne være et redskab til dette; |
| --- | --- |

11.

| 12. | mener, at der er behov for en afgørende og klart defineret indsats for at gøre artikel 6 i Parisaftalen operationel og fuldføre Parisregelsættet, som fastlægger en ramme for frivilligt internationalt samarbejde for lande med henblik på at reducere emissionerne for at opfylde deres tilsagn, samtidig med at man undgår nogle af faldgruberne vedrørende dobbelttælling eller risikoen for falske emissionsreduktionskreditter. |
| --- | --- |

12.

Gennemgang af vores nuværende økonomiske model for effektivt at håndtere afbødning af og tilpasning til klimaforandringer og sikre tilstrækkelig adgang til klimafinansiering

| 13. | EØSU understreger, at vi for at fremskynde omstillingen til et klimaneutralt samfund er nødt til evaluere vores nuværende økonomiske model for at genoverveje den måde, som vi forbruger og producerer på, herunder værdien af tilstrækkelige forsyninger. Udvalget opfordrer EU til at fremlægge en ny vision for velstand for mennesker og planeten, der er baseret på principperne om miljømæssig bæredygtighed, retten til et anstændigt liv og beskyttelse af sociale værdier (10); |
| --- | --- |

13.

| 14. | foreslår en ny forvaltningsramme for at udvikle disse gennemgribende forandringer og opfordrer regeringer og regionale myndigheder til at oprette udvalg for retfærdig omstilling, der giver arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer, herunder ungdomsorganisationer, mulighed for at komme med anbefalinger og drøfte og udvikle nationale og regionale planer for retfærdig omstilling (11). Udvalget mener, at de eksisterende initiativer til håndtering af de sociale udfordringer i forbindelse med den grønne omstilling fortsat er fragmenterede (12); |
| --- | --- |

14.

| 15. | mener, at den hurtige omstilling til en dekarboniseret økonomi vil indebære store udfordringer for borgere, arbejdstagere, virksomheder og regioner, navnlig dem der er mest afhængige af kulstofintensive sektorer og industrier (13). NDC'erne bør inkludere en detaljeret kortlægning og analyse af omstillingens konsekvenser for beskæftigelse og færdigheder i et land, samt de enkelte regioner og sektorer, herunder underleverandører og værdikæder i efterfølgende led, hvilket bør ledsages af nationale jobplaner og strategier for retfærdig omstilling (14), der er baseret på ILO's princip om retfærdig omstilling. Udvalget støtter derfor forslaget fra konferencen om Europas fremtid (15) om at sikre en retfærdig omstilling, som beskytter arbejdstagere og job gennem passende finansiering til omstilling og yderligere forskning; |
| --- | --- |

15.

| 16. | understreger, at den private sektors ansvar for opfyldelsen af dekarboniseringsmålet vil kræve en hurtig omstilling af systemerne i et hidtil uset omfang, og påpeger at den private sektor spiller en afgørende rolle i processen; |
| --- | --- |

16.

| 17. | anerkender de mange og forskellige bestræbelser, som virksomheder og iværksættere i hele EU har gjort for at udvikle erhvervsløsninger, der afbøder og tilpasser sig klimarelaterede udfordringer, og mener, at innovative og ansvarlige forretningsmodeller bør tackle klimaforandringer ved at fokusere på målbare bæredygtighedsmål, herunder reduceret anvendelse af vand, energi og kemikalier; |
| --- | --- |

17.

| 18. | er bekymret over, at reduktionen af drivhusgasemissioner i EU vil medføre en stigning i emissionerne i tredjelande for at tilfredsstille forbruget i EU, hvilket skaber de såkaldte afsmittende virkninger for drivhusgasemissioner (16), og mener, at EU's tilgang til drivhusgasopgørelser skal integrere de drivhusgasemissioner, der er forbundet med importerede produkter, at afkobling af socioøkonomiske fremskridt fra negativ indenlandsk og importeret indvirkning på klimaet og biodiversiteten skal prioriteres, og at CBAM er en støttende foranstaltning, der kan bidrage til at nå dette mål; |
| --- | --- |

18.

| 19. | bemærker, ligesom det er blevet understreget af det videnskabelige samfund, at tab af biodiversitet og klimaforandringer gensidigt forstærker hinanden. Udvalget opfordrer til en holistisk tilgang til miljøforanstaltninger, der tager fat på forbindelserne mellem tab af biodiversitet og klimaforandringer og foreslår at revidere og øge de beskyttede områders størrelse og bestræbelserne for at beskytte de resterende naturressourcer under EU's biodiversitetsstrategi for 2030 (17); |
| --- | --- |

19.

| 20. | er bekymret over den kendsgerning, at effekten af klimaforandringer i uforholdsmæssig høj grad påvirker de mest sårbare mennesker, og at de samfund, der er mindst ansvarlige for de globale emissioner, rammes af de værste konsekvenser og ikke altid har de nødvendige ressourcer til at håndtere dem; |
| --- | --- |

20.

| 21. | påpeger, at tilpasningsindsatsen bliver stadig vigtigere, efterhånden som de anormale klimafænomener mangedobles, og at det er vigtigt at blive bedre til at foregribe virkningerne af klimaforandringer. EØSU fremhæver, at Parisaftalen understreger betydningen af planlægningsprocesser for tilpasning på nationalt plan ved at forpligte alle lande til at rapportere om de fremskridt, der er gjort, og opfordrer indtrængende til, at man indfører en strømlinet tilgang til inklusivitet, så man undgår at forstærke eksisterende uligheder; |
| --- | --- |

21.

| 22. | opfordrer til, at de udviklede lande øger deres samlede klimafinansiering, hvor der lægges »lige stor vægt« på finansiering af afbødning og tilpasning. Uden yderligere tilpasningsfinansiering vil planlægningen og gennemførelsen af tilpasningen være begrænset, navnlig i udviklingslandene. EØSU efterlyser yderligere tiltag for at sikre, at dette princip opretholdes, da afbødning forhindrer, at klimakrisen forværres for fremtidige generationer, mens tilpasning beskytter nuværende og fremtidige generationer mod de ekstreme vejrforhold, der skyldes de allerede eksisterende klimaforandringer (18). Udvalget minder om, at finansiering til klimatilpasning for øjeblikket kun udgør 25 % af den globale klimafinansiering, og at der ikke følges op på tidligere tilsagn om, at tilpasningsfinansieringen vil blive øget til 40 % inden 2025 (19); |
| --- | --- |

22.

| 23. | glæder sig over Kommissionens bidrag på 100 mio. EUR til Tilpasningsfonden, samtidig med at EU's medlemsstater opfordres til at fordoble tilpasningsfinansieringen fra 2019-niveauet senest i 2025. Udvalget efterlyser en yderligere indsats for at opfylde gennemførelsesplanen på 100 mia. USD. Udvalget fremhæver, at der i øjeblikket ikke findes nogen global finansieringsfacilitet, der kan støtte genopretningen efter de tab og skader, som disse mennesker lider, og opfordrer indtrængende EU's medlemsstater og Kommissionen til at forpligte sig til »tabs- og skadesfaciliteten« for at afhjælpe konsekvenserne af klimaforandringerne; |
| --- | --- |

23.

| 24. | mener, at EU's regeringer og institutioner som led i indsatsen for klimaretfærdighed skal udvikle en fremsynet og samlet europæisk migrations- og asylpolitik, der yder beskyttelse til klimafordrevne personer, begyndende med formel anerkendelse af klimaflygtninge. |
| --- | --- |

24.

Fremme af en effektiv sektorspecifik indsats for at opnå klimaneutralitet

| 25. | EØSU fremhæver, at den cirkulære økonomi og bioøkonomien er katalysatorer for udviklingen af en ny vision for velstand for mennesker, som skal fremskyndes (20), og påpeger, at strategier for den cirkulære økonomi, der gennemføres på tværs af sektorer og lande, har potentiale til at mindske de globale drivhusgasemissioner med 39 % (21). Udvalget udtrykker bekymring over, at EU kun er cirkulær med omkring 12 % på trods af den omfattende lovgivningsmæssige opgraderingsproces, der blev iværksat i 2015 via EU's første handlingsplan for cirkulær økonomi, og mener, at der kun kan opnås yderligere fremskridt ved at samarbejde med alle civilsamfundsaktører, navnlig for at overvinde de resterende politiske, kulturelle, infrastrukturelle, forvaltningsrelaterede og finansielle hindringer (22); |
| --- | --- |

25.

| 26. | efterlyser omstillingsstrategier til realisering af bæredygtige fødevaresystemer, der på passende vis kan integreres i NDC'erne, og erkender, at selvom mange lande nævner landbrugets afbødnings- og tilpasningspotentiale i deres NDC'er, er der meget få, som opstiller mål for andre faser af fødevaresystemet (23), hvilket betyder, at der er muligheder som stort set ikke udnyttes (24). Udvalget gentager sine anbefalinger om at vedtage omfattende fødevarepolitikker såsom fra jord til bord-strategien, herunder klimaforanstaltninger, og om at sikre en struktureret inddragelse af interessenter i hele fødevareforsyningskæden (25) og på tværs af alle forvaltningsniveauer, navnlig ved at sætte producenterne i centrum for landbrugsstrategierne og inddrage dem i politikudformningen; |
| --- | --- |

26.

| 27. | er bekymret over situationen i Afrika, som har bidraget med mindre end 4 % af de globale emissioner, men skiller sig uforholdsmæssigt ud som en af de mest sårbare regioner i verden, og fremsætter, i betragtning af at COP27 afholdes i Afrika, en klar opfordring til EU om at prioritere finansielle, tekniske og kapacitetsopbyggende ressourcer til Afrika med henblik på at støtte kontinentets tilsagn på COP21 i Paris og tage hensyn til, at de fleste af de afrikanske nationalt bestemte bidrag (NDC'er) indeholder modvirknings- og tilpasningsmål, der er betinget af at modtage passende international støtte, hvilket sætter spørgsmålstegn ved beskyttelsen af bevarelsesøkosystemer af høj værdi såsom skove og savanner og udvinding af fossile brændstoffer; |
| --- | --- |

27.

| 28. | opfordrer til et øjeblikkeligt stop for subsidier til fossile brændstoffer og glæder sig over meddelelsen om REPowerEU, da den præsenterer løsninger, der stemmer overens med målene i den grønne pagt og den europæiske energiunion (26) (27). Udvalget mener, at regeringerne er nødt til at skabe en ramme for investeringer i banebrydende teknologier på områder som energieffektivitet og produktion af vedvarende energi gennem støtte til forskning, innovation og udvikling, og at der bør indføres regulering, der muliggør og styrker udviklingen og markedsudbredelsen af nye teknologier, herunder foranstaltninger på efterspørgselssiden, der kan skabe førende markeder og tilskynde til forbrug af kulstoffattige produkter (28); |
| --- | --- |

28.

| 29. | glæder sig over digitale løsninger, der baner vejen for miljøbeskyttelse og bæredygtig omstilling inden for transport, energisystemer, bygninger, landbrug og andre sektorer, men bemærker også, at den generelle digitalisering hidtil ikke har bidraget til en reduktion af energiefterspørgslen og udledningen af CO2-emissioner. Udvalget understreger derfor behovet for understøttende politikker for at mindske boomerang- og induktionseffekten (29); |
| --- | --- |

29.

| 30. | understreger, at klimaforandringer også har alvorlige konsekvenser for virksomhederne, navnlig SMV'er, såsom afbrydelse af forsyningskæder eller skade på produktionsanlæg som følge af ekstreme vejrfænomener, og tvinger dem til at foretage til tider bekostelige omlægninger af deres forretnings- og driftsmodeller samt investeringer for at opfylde lovgivningsmæssige eller andre krav, og mener, at virksomheder, der som de første indfører nye bæredygtige forretningsmodeller, bør støttes for at sikre, at deres innovation ikke stiller dem ringere i konkurrencen; |
| --- | --- |

30.

| 31. | understreger, at støtten til den private sektor skal respektere principperne om lige adgang til SMV-finansieringsværktøjer, samtidig med at den udelukkende bør baseres på klimamål (30). Der vil være behov for et omfattende samarbejde på tværs af værdikæder og sektorer; |
| --- | --- |

31.

| 32. | mener, at harmonisering og standardisering er afgørende for at opnå industriel skalerbarhed af løsninger gennem teknologi, kompetenceforbedring og regulering, hvilket de europæiske regeringer bør støtte på internationalt plan. Det vil være afgørende for især SMV'er at modtage støtte i form af ledsagende instrumenter og kapacitetsopbygning for at opfylde nye krav og øge markedsadgangen i EU. |
| --- | --- |

32.

Styrkelse af civilsamfundet for at fremskynde klimaindsatsen og efterlysning af en ny forvaltningsramme

| 33. | EØSU fremhæver, at omfanget af de nødvendige foranstaltninger kræver integrerede politikker på flere niveauer og tværsektorielle løsninger, der reelt inddrager civilsamfundet, og foreslår derfor en ny forvaltningsramme, der kan fremme disse gennemgribende forandringer; |
| --- | --- |

33.

| 34. | mener, at denne nye forvaltningsramme bør sikre den sociale dialog på arbejdspladsen ved at garantere arbejdstagernes rettigheder og deltagelse og styrke de kollektive overenskomster; |
| --- | --- |

34.

| 35. | mener, at en bredere dialog også bør styrkes gennem bidrag fra regioner, aktører i landdistrikterne og byer, arbejdsmarkedets parter, kooperativer og civilsamfundet for at sikre social retfærdighed og troværdighed og for at give tilsagnet om, at ingen må lades i stikken, en reel betydning (31). For eksempel kan fremme af strategier baseret på prosumenter fremskynde omstillingen til et renere energisystem, skabe nye økonomiske modeller og bidrage til at beskytte de mest sårbare grupper i vores samfund mod f.eks. at blive afskåret fra varme, lys og informationsteknologi; |
| --- | --- |

35.

| 36. | er fuldstændig overbevist om, at bottom-up- og græsrodsinitiativer reelt skal nyde godt af støtte og incitamenter for at fremskynde afbødning af og tilpasning til klimaforandringer og styrke den sociale modstandsdygtighed, hvilket vil frigøre potentialet for en kultur baseret på samarbejde og bottom-up-løsninger. Udvalget mener, at der er et lige så stort og vigtigt behov for at investere mere i social innovation, der kan integrere de kulturelle og samfundsmæssige ændringer, der er nødvendige for at sikre, at klimabeskyttelse bliver en fast bestanddel af dagligdagen for virksomheder, offentlige myndigheder og husholdninger; |
| --- | --- |

36.

| 37. | mener ikke, at kønsaspektet bør behandles som et særskilt og afsondret spørgsmål, men at det bør betragtes som en grundlæggende faktor for at undgå kønsblinde foranstaltninger og politikker. Klimaforandringerne har ikke den samme indvirkning på alle befolkningsgrupper, og klimapolitikker kan, hvis de ikke udformes korrekt, fastholde denne uretfærdighed og ubalance. For eksempel forstærker kvinders ulige deltagelse i beslutningsprocesser og på arbejdsmarkedet ofte ulighederne og forhindrer kvinder i fuldt ud at bidrage til planlægningen, udformningen og gennemførelsen af politikker på klimaområdet (32); |
| --- | --- |

37.

| 38. | er overbevist om, at en stærkere inddragelse af de unge i beslutningsprocesserne, lige fra udarbejdelsen af lovgivningsforslag og initiativer til gennemførelse, overvågning og opfølgning, vil sikre den bedste mulige hensyntagen til den generationsmæssige dimension af disse forandringer (33). Derfor har EØSU siden 2021 inkluderet en ungdomsdelegeret i den officielle EU-delegation til UNFCCC's klimakonferencemøder, og udvalget har givet tilsagn om at lade unge og ungdomsorganisationer få større indflydelse på udvalgets arbejde. EØSU anbefaler kraftigt parterne og de øvrige interessenter til at vælge en lignende tilgang; |
| --- | --- |

38.

| 39. | anerkender den rolle, som oprindelige folk spiller ved klimaforandringernes frontlinje, idet de forvalter over 80 % af klodens resterende biodiversitet (34). Udvalget glæder sig over de oprindelige folks øgede engagement i klimapolitikken og opfordrer indtrængende parterne til aktivt at inddrage dem i gennemførelsen af klimaindsatsen; |
| --- | --- |

39.

| 40. | EØSU forpligter sig til at træffe foranstaltninger til at gennemføre ovennævnte politiske anbefalinger. |
| --- | --- |

40.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 44.

1

(2)  https://www.ipcc.ch/2022/04/04/ipcc-ar6-wgiii-pressrelease/

2

(3)  https://climateactiontracker.org/global/temperatures/

3

(4)  Parisaftalen.

4

(5)  Baseret på: »Economic losses from weather and climate-related extremes in Europe reached around half a trillion euros over past 40 years« — European Environment Agency; »New report: World counts the cost of a year of climate breakdown« — UK charity fighting global poverty | Christian Aid — Media Centre; »The Costs of Extreme Weather Events Caused by Climate Change« — CMCC; »Billion-Dollar Weather and Climate Disasters« — National Centers for Environmental Information (NCEI).

5

(6)  Climate Change 2022: Mitigation of Climate Change —| IPCC.

6

(7)  EØSU's resolution om Krigen i Ukraine og dens økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1).

7

(8)  Klimaforandringer: Parlamentet vil øge EU's indsats og sikre energiuafhængighed.

8

(9)  Fit for 55: Parliament agrees to higer EU carbon sink ambitions by 2030.

9

(10)  EØSU's udtalelse om Den bæredygtige økonomi, vi har brug for (EUT C 106 af 31.3.2020, s. 1).

10

Den bæredygtige økonomi, vi har brug for

(11)  EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

11

Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet

(12)  EØSU's udtalelse om Social dialog inden for rammerne af den grønne omstilling (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 95).

12

Social dialog inden for rammerne af den grønne omstilling

(13)  EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

13

Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet

(14)  EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

14

Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet

(15)  Konferencen om Europas fremtid — anbefalinger vedtaget af EU-borgerpanelet.

15

(16)  2021 Europe Sustainable Development Report — SDSN Europe.

16

(17)  EØSU-udtalelse under udarbejdelse (NAT/841) om Mål for naturgenopretning under EU's biodiversitetsstrategi.

17

Mål for naturgenopretning under EU's biodiversitetsstrategi

(18)  EØSU's udtalelse om Den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 84).

18

Den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer

(19)  António Guterres: »50% of All Climate Finance Needed for Adaptation«.

19

(20)  EØSU's udtalelse om Udvikling af synergier på tværs af forskellige køreplaner for den cirkulære økonomi (EUT C 14 af 15.1.2020, s. 29).

20

Udvikling af synergier på tværs af forskellige køreplaner for den cirkulære økonomi

(21)  Circularity Gap Report 2021 »Climate Change Mitigation through the Circular Economy«.

21

(22)  EØSU's udtalelse om Den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 84).

22

Den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer

(23)  Enhancing NDCs For Food Systems — recommendations for decision-makers — NDC Action Project.

23

(24)  EØSU's udtalelse om Fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer (EUT C 194 af 12.5.2022, s. 72).

24

Fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer

(25)  EØSU's udtalelse om En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

25

En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem

(26)  EØSU's udtalelse om Klimaretfærdighed (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 22) og om Den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 84).

26

Klimaretfærdighed

Den nye EU-strategi for tilpasning til klimaændringer

(27)  EØSU's udtalelse om REPowerEU: En fælles europæisk indsats for mere sikker og bæredygtig energi til mere overkommelige priser (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 123).

27

REPowerEU: En fælles europæisk indsats for mere sikker og bæredygtig energi til mere overkommelige priser

(28)  EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

28

Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet

(29)  EØSU's udtalelse om Digitalisering og bæredygtighed — status quo og behovet for tiltag set i civilsamfundets perspektiv (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 187).

29

Digitalisering og bæredygtighed — status quo og behovet for tiltag set i civilsamfundets perspektiv

(30)  EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

30

Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet

(31)  EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

31

Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet

(32)  2020 Pocket Guide to Gender Equality under the UNFCCC — WEDO.

32

(33)  EØSU udtalelse om Struktureret inddragelse af de unge i EU's beslutningsproces vedrørende klima og bæredygtighed (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 44).

33

Struktureret inddragelse af de unge i EU's beslutningsproces vedrørende klima og bæredygtighed

(34)  »Indigenous peoples defend Earth's biodiversity — but they're in danger«.

34

---

UDTALELSER

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/8 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/8

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digital suverænitet: en hjørnesten i EU's digitalisering og vækst

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/02)

| Ordfører: | Philip VON BROCKDORFF |
| --- | --- |

Ordfører:

Philip VON BROCKDORFF

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 7.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 185/0/3 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

7.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

185/0/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Til trods for at der er gjort væsentlige fremskridt med hensyn til at styrke EU's digitale suverænitet, kan der stadig konstateres en høj grad af afhængighed af ikke-EU-baserede teknologivirksomheder. Det begrænser EU's lederskab og strategiske autonomi på det digitale område og dermed dets økonomiske vækstpotentiale. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I et onlinemiljø, der til stadighed domineres af teknologivirksomheder fra lande uden for EU, rejser der sig spørgsmålet om, hvor meget kontrol EU's borgere, virksomheder og myndigheder har over deres egne digitale data. Dette spørgsmål synes ikke umiddelbart at have nogen større betydning under den nuværende krise, men behovet for at rette op på ubalancen, når det gælder digital suverænitet, skal tages seriøst. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | På den baggrund mener EØSU, at EU er nødt til at mindske sin afhængighed af store teknologivirksomheder fra lande uden for EU ved at intensivere sin indsats for at udvikle en sikker, inklusiv og værdibaseret digital økonomi, som kan klare sig i konkurrencen med store teknologivirksomheder fra lande uden for EU, og som har fokus på pålidelig konnektivitet, datasikkerhed og kunstig intelligens. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer derfor til, at investeringer i den digitale sektor i betydelig grad rettes mod at sikre en åben strategisk autonomi i den digitale økonomi. Der bør bl.a. investeres i digital kapacitet, digital uddannelse og erhvervsuddannelse, digital infrastruktur og digitale teknologier. EØSU efterlyser endvidere lige vilkår i den digitale omstilling, hvor arbejdstagernes rettigheder beskyttes, og virksomheder i alle størrelser kan eksistere side om side og trives uden overregulering. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bemærker, at innovation såsom cloudcomputing og kunstig intelligens er blevet vigtige strategiske aktiver inden for EU, da de bidrager positivt til EU's potentielle økonomiske vækst. Ikke desto mindre er EU ved at miste terræn i det globale kapløb om at udvikle nye teknologier på det digitale område, og inden for visse teknologier sakker de private investeringer i EU bagud i forhold til lignende investeringer i USA og Kina. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU opfordrer til en fornyet indsats for at etablere offentlig-private partnerskaber inden for digitale teknologier og understøtte omfattende EU-forskning inden for nye teknologier med det formål at holde trit med USA's og Kinas forskningskapacitet. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU anfører, at den nuværende ubalance, når det gælder digital suverænitet, til dels skyldes nationale barrierer, der fortsat hindrer fuldførelsen af et reelt indre marked. På nuværende tidspunkt er det indre marked i bund og grund sammensat af forskellige mindre nationale markeder og har ikke det omfang, der er nødvendigt, for at EU-baserede virksomheder kan konkurrere med verdens digitale giganter. Der er desuden forskellige niveauer af digital udvikling, infrastruktur og kapacitet på tværs af EU. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU opfordrer Kommissionen til at arbejde videre med sin digitale lovgivningsramme, som skal beskytte EU's borgere mod digitaliseringens vildskud og samtidig udstikke rammerne for et mere etisk miljø, der har mennesket i centrum. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Lige så vigtigt er det at gøre onlineplatforme, -økosystemer og -aktiviteter mere åbne, retfærdige og forudsigelige med regler for algoritmers gennemsigtighed og neutralitet og at tage hensyn til datadeling og interoperabilitet. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU støtter opfordringerne til, at EU udvikler en cloud- og datainfrastruktur for at øge sin digitale suverænitet og rette op på den enorme ubalance på cloud- og dataopbevaringsmarkedet, som næsten udelukkende domineres af virksomheder fra lande uden for EU. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anerkender desuden EU's potentiale til at blive førende i verden, hvad angår dataindsamling og -behandling, som er rygraden i den digitale økonomi. En EU-ramme for dataindsamling og -deling har et enormt potentiale i strategiske sektorer såsom sundhedssektoren, arbejdsmarkedet og transportsektoren. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU opfordrer til, at konkurrence- og forbrugerbeskyttelsespolitikkerne i det indre marked ajourføres. Der bør i den sammenhæng ligeledes fokuseres på forvridende praksis fra teknologivirksomheder fra lande uden for EU samt kinesiske digitale virksomheders stadig større indflydelse i EU. I den forbindelse glæder EØSU sig over den lovgivningsmæssige udvikling, bl.a. forordningen om digitale markeder og forslaget til en europæisk mikrochipforordning. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU anerkender de små og mellemstore virksomheders (SMV'ernes) centrale rolle i udformningen af EU's digitale suverænitet, takket være især deres forbindelser med store teknologivirksomheder fra EU. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | Endelig fremhæver EØSU betydningen af uddannelse (både erhvervsmæssig og akademisk) på alle niveauer for udviklingen af EU's digitale suverænitet. |
| --- | --- |

1.14.

2.   Baggrund

| 2.1. | Digital suverænitet kan foreløbigt beskrives som den autonomi, som regeringer og virksomheder har til at forvalte og udforme deres egne data og egen hardware og software. I alt for lang tid er der blevet udtrykt bekymring over EU's enorme afhængighed af et mindre antal store teknologivirksomheder, der opererer uden for EU. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Som bevis på EU's enorme afhængighed af teknologivirksomheder uden for EU vurderes det, at 92 % af alle data i den vestlige verden opbevares på amerikanskejede servere. Det gælder bl.a. onlinedata, data fra sociale medier og data, der forvaltes af nationale myndigheder (1). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ikke overraskende har denne situation ført til voksende bekymring for, at EU's virksomheder og nationale regeringer måske ikke har fuld kontrol over data og fortsat er stærkt afhængige af store teknologivirksomheder uden for EU, hvilket gør det vanskeligt for EU-baserede teknologivirksomheder at konkurrere med teknologivirksomheder i USA. En anden bekymring går på, om EU langsomt, men sikkert, er ved at miste sin kapacitet til at håndhæve lovgivning effektivt på det digitale område. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Det er bekymrende, at denne enorme afhængighed af amerikanskbaserede teknologivirksomheder begrænser EU's lederskab og strategiske autonomi på det digitale område, hvilket igen risikerer at begrænse EU's økonomiske vækstpotentiale. Den økonomiske indflydelse, som teknologivirksomheder fra lande uden for EU udøver, må ikke undervurderes. Det samme gælder for deres indflydelse på EU's borgere og disses forbrugsmønstre, men også på den måde, hvorpå EU's borgere interagerer med hinanden og med tredjelandsborgere. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Store teknologivirksomheder fra lande uden for EU ved i dag måske mere om os end vores nærmeste familiemedlemmer og venner gør, og manglen på privatliv vækker bekymring. I realiteten kontrollerer vi ikke vores egne data online. Det gør derimod de store teknologivirksomheder, og internettet er stadig i vid udstrækning ureguleret. Tiltag som EU's generelle forordning om databeskyttelse (GDPR) (2) er et forsøg på at fastsætte nye regler på området. Men problemet er, at teknologivirksomhederne er hurtigere end EU til at håndtere dette spørgsmål. Store teknologivirksomheder opererer ofte på områder, hvor de har en betydelig informationsfordel i forhold til lovgiverne og i det store og hele har frit spil til at spore borgernes bevægelser online, indsamle data undervejs og udnytte denne indsigt til at skabe profit. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | På den baggrund udpegede Kommissionens formand digital politik som en af de vigtigste prioriteter for sin mandatperiode fra 2019 til 2024 og forpligtede sig til at sikre teknologisk suverænitet. Der er imidlertid lang vej igen, og Kommissionen har selv udtrykt bekymring over store teknologivirksomheder fra lande uden for EU, der lader hånt om EU's regler og kerneværdier. I de seneste år er internetøkonomien blevet konsolideret omkring disse teknologigiganter, der bruger cookies til at kontrollere data og bevare deres oligopolistiske markedsposition. Europa-Parlamentet har for sit vedkommende udtrykt bekymring over de sikkerhedsrisici, der er forbundet med Kinas øgede teknologiske tilstedeværelse i EU, og har navnlig efterlyst en indsats på EU-plan for at reducere Kinas stadig større indflydelse på 5G-infrastruktur. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Det er bekymrende, at hele sektorer i EU's økonomi bliver mere og mere afhængige af store ikke-EU-baserede onlineplatforme. Denne situation frarøver medlemsstaterne deres digitale suverænitet på centrale områder såsom ophavsret, databeskyttelse og beskatning. Denne bekymring har også bredt sig til andre områder såsom e-handel og desinformation på internettet. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | I et onlinemiljø, der domineres af teknologivirksomheder fra lande uden for EU, rejser spørgsmålet sig, hvorvidt EU's borgere kan genvinde kontrollen over deres digitale data, og hvorvidt EU kan rette op på ubalancen, når det gælder digital suverænitet, effektivt og inden for en rimelig tidsramme. Dette spørgsmål uddybes nærmere i afsnit 3 og 4. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | I første omgang er EU nødt til at mindske sin afhængighed af store teknologivirksomheder fra lande uden for EU ved at intensivere sin indsats for at udvikle en sikker, inklusiv og værdibaseret digital økonomi, som kan klare sig i konkurrencen med store teknologivirksomheder fra lande uden for EU, og som har fokus på pålidelig konnektivitet, datasikkerhed og kunstig intelligens. EØSU tillægger det værdibaserede aspekt særlig betydning og lægger vægt på den sociale og etiske dimension samt på arbejdstagernes rettigheder i den digitale økonomi. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Kommissionen reagerede på udviklingen i den digitale økonomi ved at udarbejde et digitalt kompas for EU's digitale årti i 2021 med fokus på infrastruktur, forvaltning, virksomheder og færdigheder. Med kompasset blev der fastsat mål på EU-plan og nationalt plan, foreslået en solid fælles forvaltningsramme for overvågning af fremskridt og afhjælpning af mangler og endvidere foreslået flerlandeprojekter, der kombinerer investeringer fra EU, medlemsstaterne og den private sektor. Dette blev suppleret med forordningen om digitale markeder, som er en lovgivningsramme, der har til formål at skabe større konkurrence på de europæiske digitale markeder ved at forhindre store virksomheder i at misbruge deres markedsposition og ved at give nye aktører mulighed for at komme ind på markedet. Senest er der blevet fremsat et forslag til en europæisk mikrochipforordning, der har til formål at øge mikrochipproduktionen i hele EU som reaktion på den stigende efterspørgsel og at mindske afhængigheden af leverandører fra lande uden for EU. Dette vil modvirke Kinas dominans, navnlig inden for fremstilling af halvlederchips. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Efterhånden som EU's økonomi får gang i hjulene igen efter pandemien og i lyset af de stigende priser, opfordrer EØSU til, at man gennemfører det digitale kompas fuldt ud, og til, at EU's regeringer giver virksomhederne incitamenter til at investere yderligere i digital kapacitet og menneskelige ressourcer. Disse investeringer vil bidrage til at styrke den strategiske autonomi i den digitale omstilling af EU's økonomi. EU-regeringernes investeringer i en forbedring af den digitale kapacitet og infrastruktur og af de digitale teknologier anses også for at være af afgørende betydning. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU bemærker, at innovation såsom cloudcomputing og kunstig intelligens er blevet vigtige strategiske aktiver inden for EU, da de bidrager positivt til EU's potentielle økonomiske vækst. Ikke desto mindre mister EU stadig terræn i det globale kapløb om at udvikle nye teknologier på det digitale område. Eksempelvis, hvad angår kunstig intelligens, sakker de private investeringer i EU bagud sammenlignet med lignende investeringer i USA og Kina. Det samme gælder for dataindsamlings- og dataadgangsteknologier samt kvantecomputing, og EU's investeringer i blockchainteknologier og i tingenes internet sakker ligeledes bagud i forhold til lignende investeringer i USA og Kina. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU bemærker desuden de forskellige finansielle instrumenter, der er taget i brug for at mindske afstanden til USA's og Kinas investeringer i digitale teknologier. Disse instrumenter kan uden tvivl understøtte forskning og innovation inden for digitale teknologier, men som det påpeges i punkt 3.3, er der behov for yderligere investeringer, og EØSU efterlyser en fornyet indsats for at etablere offentlig-private partnerskaber inden for digitale teknologier og for at understøtte omfattende EU-forskning i nye teknologier med henblik på at holde trit med USA's og Kinas forskningskapacitet. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU mener, at digital suverænitet ikke blot er et spørgsmål om, at EU skal genvinde tabt terræn eller bringe sig forrest i den digitale udvikling. Det er heller ikke et spørgsmål om, at EU skal være protektionistisk i sin grundform. Det er et spørgsmål om at sikre lige konkurrencevilkår for EU-baserede teknologivirksomheder for — som navnet på denne initiativudtalelse antyder — at styrke EU's økonomiske vækstpotentiale og således gavne EU's samfund som helhed. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Der findes gyldige grunde til, at det kan være nødvendigt at behandle EU-baserede teknologivirksomheder mere gunstigt end virksomheder fra lande uden for EU, hvis de skal indfinde sig blandt de største digitale ledere globalt. EØSU mener imidlertid, at den nuværende ubalance, når det gælder digital suverænitet, til dels skyldes nationale barrierer, der fortsat hindrer fuldførelsen af et reelt indre marked. På nuværende tidspunkt er det indre marked i bund og grund sammensat af forskellige mindre nationale markeder og har ikke det omfang, der er nødvendigt, for at EU-baserede virksomheder kan konkurrere med giganter som Microsoft. Der er også forskel på udviklingsniveau og infrastruktur på tværs af EU. Det er derfor ikke overraskende, at det digitale marked fortsat domineres af virksomheder fra lande uden for EU. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU mener derudover, at sikring af digital suverænitet også vil bidrage til at løse problemer vedrørende privatliv og personoplysninger, beskatning, data og offentlige udbud. Dette vil ikke ske fra den ene dag til den anden på trods af en mere stabil lovgivningsramme. Navnlig har beskatning vist sig at være et kontroversielt område, idet de indtægter, som amerikanskbaserede teknologivirksomheder kan opnå gennem interaktioner med kunder i EU, rejser spørgsmålet om fysisk tilstedeværelse, som typisk medfører skattepligt. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Endelig har EØSU i en tidligere udtalelse (3) allerede understreget vigtigheden af digital suverænitet som en grundpille i Europas økonomiske, sociale og miljømæssige udvikling og har også understreget, at denne suverænitet skal baseres på global konkurrenceevne og et tæt samarbejde mellem medlemsstaterne. Dette er en væsentlig forudsætning for, at EU kan blive førende på den internationale scene, især med hensyn til de digitale teknologiers pålidelighed. |
| --- | --- |

3.9.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at sørge for en effektiv gennemførelse af den digitale lovgivningsramme, som skal beskytte EU's borgere mod digitaliseringens vildskud og samtidig udstikke rammerne for et mere etisk miljø, der har mennesket i centrum. Lovgivningsrammen vil ifølge udvalget bidrage til en mere effektiv forvaltning af EU's digitale sektor. Desuden vil beskyttelsen af arbejdstagerne og retten til kollektive forhandlinger lette omstillingen til digitalisering. Samtidig bør EU's teknologivirksomheder have tilstrækkelig plads til at innovere og intensivere deres aktiviteter sammenlignet med teknologivirksomheder uden for EU, og de tilskyndes til at indgå internationale partnerskaber, når det er muligt. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Indførelsen af regler for data i EU vil bidrage til at gøre EU mere suverænt formelt set, men det vil ikke være nok til at give EU's teknologivirksomheder den samme globale rækkevidde som virksomheder fra lande uden for EU. Det kan kun lade sig gøre gennem politisk styring, investeringer i forskning og innovation samt ved at rette op på manglerne i det indre marked. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Dette indebærer en mere fremadskuende tilgang til den lovgivningsramme, der vil forme den digitale økonomi i de kommende år. Lige så vigtigt er det at gøre onlineplatforme, -økosystemer og -aktiviteter mere åbne, retfærdige og forudsigelige med regler for algoritmers gennemsigtighed og neutralitet og at tage hensyn til datadeling og interoperabilitet. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | For at EU kan opbygge sin digitale suverænitet, efterlyser EØSU øget koordinering mellem nationale retsvæsener og navnlig lovgiverne på dette område. Der er behov for at gentænke de nuværende forvaltningsstrukturer for både at styrke interaktionerne mellem medlemsstaterne og fremme fælles beslutningstagning på det digitale område. EØSU er overbevist om, at dette vil være afgørende for at støtte bestræbelserne på at opnå en form for digital suverænitet. Samtidig advarer EØSU mod overregulering, der risikerer at hæmme den potentielle økonomiske vækst. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU støtter opfordringerne til, at EU udvikler en cloud- og datainfrastruktur for at øge sin digitale suverænitet og rette op på den enorme ubalance på cloud- og dataopbevaringsmarkedet, som næsten udelukkende domineres af virksomheder fra lande uden for EU. På den måde vil man også kunne bidrage til at reducere sikkerhedsrisiciene for EU's borgere. I den forbindelse gentager EØSU sin støtte til EU's projektinitiativ Gaia-X, hvis formål er at skabe et sikkert miljø til databehandling for borgere, virksomheder og myndigheder. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Udvalget anerkender desuden EU's potentiale til at blive førende i verden, hvad angår dataindsamling og -behandling, som er rygraden i den digitale økonomi. En EU-ramme for dataindsamling og -deling har et enormt potentiale i strategiske sektorer såsom sundhedssektoren, arbejdsmarkedet og transportsektoren. Det vil give borgere og virksomheder adgang til EU-dækkende data (i tråd med reglerne for beskyttelse af privatliv og persondata) og gøre det indre marked mere effektivt. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | I den forbindelse opfordrer EØSU til, at konkurrencepolitikken på det indre marked ajourføres, og at der rettes op på de eksisterende ubalancer. Der bør i den sammenhæng ligeledes fokuseres på forvridende praksis fra teknologivirksomheder fra lande uden for EU samt kinesiske digitale virksomheders stadig større indflydelse i EU. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU anerkender, at opnåelsen af digital suverænitet vil afhænge af, i) hvordan EU-baserede teknologivirksomheder tilpasser sig lovgivningsrammen, ii) tiltag til at rette op på manglerne i det indre marked og iii) EU-baseret forskning og innovation på det digitale område samt investeringsmuligheder. Samtidig kan EØSU ikke ignorere den rolle, som SMV'er kan spille i udformningen af EU's digitale suverænitet. SMV'erne har ganske vist ikke de finansielle ressourcer til at forme den digitale økonomi direkte, men de kan så afgjort bidrage hertil gennem interaktioner med EU's store teknologivirksomheder. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Endelig fremhæver EØSU betydningen af uddannelse (både erhvervsmæssig og akademisk) på alle niveauer for udviklingen af EU's digitale suverænitet. Uddannelsesinstitutionerne skal investere i relevant forskning og innovation, og der skal skabes en ramme for kvalificeret arbejdskraft, som kan understøtte EU's digitale strategi. Udvalget slår ligeledes til lyd for en koordineret tilgang på tværs af uddannelsesinstitutioner i EU. |
| --- | --- |

4.9.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  https://www.weforum.org/agenda/2021/03/europe-digital-sovereignty/

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

2

(3)  EUT C 365 af 23.9.2022, s. 13.

3

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/13 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/13

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kriseberedskab

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/03)

| Ordfører: | Paul RÜBIG |
| --- | --- |

Ordfører:

Paul RÜBIG

| Plenarforsamlingens beslutning | 24.2.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag Forretningsordenens | artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug |
| Vedtaget i sektionen | 7.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 184/8/9 |

Plenarforsamlingens beslutning

24.2.2022

Retsgrundlag Forretningsordenens

artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Det Indre Marked, Produktion og Forbrug

Vedtaget i sektionen

7.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

184/8/9

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til snarest muligt at udarbejde en plan med henblik på at øge EU's indre markeds uafhængighed/suverænitet væsentligt, når det gælder energiproduktionsanlæg, produktion af fødevarer og vand samt udvinding af de nødvendige råstoffer, herunder suverænitet/uafhængighed for så vidt angår de teknologier, der er brug for i den henseende. EU's suverænitet/uafhængighed skal omfatte den respektive FoU, forarbejdning af råstoffer, design, produktion, montering, ibrugtagning og vedligeholdelse af faciliteterne i det indre marked, så man kan forhindre energifattigdom og arbejdsløshed blandt EU's borgere og forbrugere. Det mest effektive beredskab under kriser er baseret på modstandsdygtighed, såvel teknisk som socialt. Fortsatte forbedringer af energisystemernes modstandsdygtighed mod naturlige, politiske og andre trusler bør integreres i alle energipolitikker. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU anbefaler, at EU hurtigst muligt vedtager kortsigtede foranstaltninger med henblik på at bygge energiproduktionsanlæg i det indre marked for at nå EU's mål om uafhængighed/suverænitet. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU vurderer, at omfattende og langvarig europæisk energimangel kan forhindres ved at træffe følgende foranstaltninger:






  — | sikre teknologiåbenhed (med hensyn til applikationer vedrørende energiproduktion og -forbrug) |
| --- | --- | --- |

1.3.

—

sikre teknologiåbenhed (med hensyn til applikationer vedrørende energiproduktion og -forbrug)

| — | styrke og udvikle EU's indre marked for energi |
| --- | --- |

—

styrke og udvikle EU's indre marked for energi

| — | øge samarbejdet og koordineringen med ligesindede partnere og arbejde tættere sammen med EU's nabolande og med lande uden for EU |
| --- | --- |

—

øge samarbejdet og koordineringen med ligesindede partnere og arbejde tættere sammen med EU's nabolande og med lande uden for EU

| — | forfølge en ambitiøs handelspolitik og diversificere forsyningen |
| --- | --- |

—

forfølge en ambitiøs handelspolitik og diversificere forsyningen

| — | håndtere misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

håndtere misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder på arbejdsmarkedet

| — | forbedre kommunikationen og gennemføre oplysningskampagner |
| --- | --- |

—

forbedre kommunikationen og gennemføre oplysningskampagner

| — | fremskynde innovation og digitalisering |
| --- | --- |

—

fremskynde innovation og digitalisering

| — | lette adgangen til finansiering |
| --- | --- |

—

lette adgangen til finansiering

| — | sikre tilstrækkelige investeringer (til fremme af den grønne omstilling mm.) |
| --- | --- |

—

sikre tilstrækkelige investeringer (til fremme af den grønne omstilling mm.)

| — | sikre, at politikkerne er realistiske. På energi- og klimaområdet skal vi eksempelvis tage Fit for 55-pakken op til fornyet overvejelse for at sikre en balance mellem at nå målene for 2030 og 2050 og finde en vej gennem omstillingen, som er økonomisk og socialt tålelig. Overskud fra emissionshandel bør anvendes til at finansiere et prisloft for gas på grundlag af det amerikanske Henry Hub-prisindeks og investeringer i nye energiproduktionsanlæg i EU. |
| --- | --- |

—

sikre, at politikkerne er realistiske. På energi- og klimaområdet skal vi eksempelvis tage Fit for 55-pakken op til fornyet overvejelse for at sikre en balance mellem at nå målene for 2030 og 2050 og finde en vej gennem omstillingen, som er økonomisk og socialt tålelig. Overskud fra emissionshandel bør anvendes til at finansiere et prisloft for gas på grundlag af det amerikanske Henry Hub-prisindeks og investeringer i nye energiproduktionsanlæg i EU.

| 1.4. | For at undgå at skulle genoverveje tidsfristerne for den grønne pagt og for at gennemføre realistiske energipolitikker bør procedurerne for vurdering af alternativer, konsekvenser og risici i forbindelse med EU's grønne pagt og energipolitikken ikke kun omfatte foranstaltningernes indvirkning på klimaet, men også på EU-forbrugernes købekraft og EU-økonomiens konkurrencedygtighed, for på den måde at bevare arbejdspladser i EU. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | I betragtning af krisens alvor er EØSU af den opfattelse, at ingen foranstaltninger bør udelukkes i bestræbelserne på at løse den. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Inden for rammerne af de foranstaltninger, der skal træffes, bør en del af svaret efter EØSU's opfattelse være at gennemføre EU's SET-plan (
  s
  trategisk
  e
  nergi
  t
  eknologiplan for EU) og REPowerEU-planen, herunder navnlig:






  — | forbedre energieffektiviteten og fremme cirkularitet |
| --- | --- | --- |

1.6.

—

forbedre energieffektiviteten og fremme cirkularitet

| — | gennemføre REPowerEU-planen for at gøre EU uafhængig af fossile brændstoffer fra Rusland |
| --- | --- |

—

gennemføre REPowerEU-planen for at gøre EU uafhængig af fossile brændstoffer fra Rusland

| — | øge lagringen af gas og koordinere genopfyldningen, overvåge og optimere elektricitetsmarkederne, kanalisere investeringer mod energisystemer og øge konnektiviteten i EU's umiddelbare nærområde via ACER (1), BEREC , ENTSO-G (2), ENTSO-E (3) og Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis videns- og innovationsfællesskaber (VIF'er) om InnoEnergy, råstoffer og produktion, idet der tages højde for udviklingen inden for den europæiske brintinfrastruktur og inden for H2- og CO2-lagring. |
| --- | --- |

—

øge lagringen af gas og koordinere genopfyldningen, overvåge og optimere elektricitetsmarkederne, kanalisere investeringer mod energisystemer og øge konnektiviteten i EU's umiddelbare nærområde via ACER (1), BEREC , ENTSO-G (2), ENTSO-E (3) og Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis videns- og innovationsfællesskaber (VIF'er) om InnoEnergy, råstoffer og produktion, idet der tages højde for udviklingen inden for den europæiske brintinfrastruktur og inden for H2- og CO2-lagring.

| — | Lad os opføre 1 000 energiproduktionsanlæg i EU med en 14-dages godkendelsesprocedure og straks iværksætte investeringer med 50 % økonomisk støtte fra EU ved hjælp af indtægterne fra emissionshandel. |
| --- | --- |

—

Lad os opføre 1 000 energiproduktionsanlæg i EU med en 14-dages godkendelsesprocedure og straks iværksætte investeringer med 50 % økonomisk støtte fra EU ved hjælp af indtægterne fra emissionshandel.

| 1.7. | EØSU anbefaler, at man tilskynder forbrugerne til og støtter dem i at investere i egen energiproduktion og energieffektivitet. Dette vil kræve oplysningskampagner og skatteincitamenter. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Endvidere mener EØSU, at EU bør opbygge ny transportinfrastruktur til transmission af energi og energiressourcer (rørledning fra Nordafrika til Spanien) og til vedvarende energikilder såsom brint, biomethan og ammoniak (Campfire). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Som svar på krisen anbefaler EØSU en række kortsigtede foranstaltninger:






  — | bevaring af andre kilder, især olie, kul, gas, uran, vand, fødevarer og foder |
| --- | --- | --- |

1.9.

—

bevaring af andre kilder, især olie, kul, gas, uran, vand, fødevarer og foder

| — | udarbejdelse af planer og koncepter for at spare på og rationere energien i alle 27 EU-medlemsstater:






  — | rationering, der bør ske i overensstemmelse med klare prioriteter, f.eks. forhandling om planer for rationering af energien i energiintensive industrier og forhandling om nye handelsaftaler inden for WTO med nye prioriteter for så vidt angår fødevarer, foder, vand og sanitet |
| --- | --- | --- |

—

udarbejdelse af planer og koncepter for at spare på og rationere energien i alle 27 EU-medlemsstater:

—

rationering, der bør ske i overensstemmelse med klare prioriteter, f.eks. forhandling om planer for rationering af energien i energiintensive industrier og forhandling om nye handelsaftaler inden for WTO med nye prioriteter for så vidt angår fødevarer, foder, vand og sanitet

| — | prioritering af lagring og forsyning af elektricitet og gas til hospitaler, sundhedssektoren, beredskabstjenester og sektoren for pleje af ældre og sårbare personer |
| --- | --- |

—

prioritering af lagring og forsyning af elektricitet og gas til hospitaler, sundhedssektoren, beredskabstjenester og sektoren for pleje af ældre og sårbare personer

| — | udstedelse af regler for opretholdelse af tilstrækkelige olie- og gasreserver |
| --- | --- |

—

udstedelse af regler for opretholdelse af tilstrækkelige olie- og gasreserver

| — | fremme af energibesparelser og nye energikilder |
| --- | --- |

—

fremme af energibesparelser og nye energikilder

| — | intensivering af EU's FoU på energiområdet, især inden for alternative energikilder, fusionsenergi, energilagring, brint- og ammoniakteknologier, energieffektivitet i energiintensive industrielle processer og husholdningsapparater |
| --- | --- |

—

intensivering af EU's FoU på energiområdet, især inden for alternative energikilder, fusionsenergi, energilagring, brint- og ammoniakteknologier, energieffektivitet i energiintensive industrielle processer og husholdningsapparater

| — | fremskyndelse af offentlige procedurer for godkendelse af nye projekter, der tilvejebringer yderligere energi på kort og mellemlangt sigt, såsom losningsanlæg til brint i EU's havne, rørledninger og havnefaciliteter til genforgasning af flydende gas (LNG) |
| --- | --- |

—

fremskyndelse af offentlige procedurer for godkendelse af nye projekter, der tilvejebringer yderligere energi på kort og mellemlangt sigt, såsom losningsanlæg til brint i EU's havne, rørledninger og havnefaciliteter til genforgasning af flydende gas (LNG)

| — | opfordring til alle virksomheder i EU, der producerer eller udbyder produkter og tjenesteydelser, som er nødvendige i krisesituationer, om at sikre deres nødstrømsforsyning, ajourføre deres nødplaner og tilrettelægge jævnlige beredskabsøvelser osv. (f.eks. virksomheder i telekommunikationssektoren og inden for transmission af radio og tv, beredskabstjenester, offentlige IT-servere og elselskaber). |
| --- | --- |

—

opfordring til alle virksomheder i EU, der producerer eller udbyder produkter og tjenesteydelser, som er nødvendige i krisesituationer, om at sikre deres nødstrømsforsyning, ajourføre deres nødplaner og tilrettelægge jævnlige beredskabsøvelser osv. (f.eks. virksomheder i telekommunikationssektoren og inden for transmission af radio og tv, beredskabstjenester, offentlige IT-servere og elselskaber).

| 1.10. | Ud over de kortsigtede foranstaltninger anbefaler EØSU også en række mellem- og langsigtede foranstaltninger: |
| --- | --- |

1.10.

| 1.10.1. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde planer og træffe følgende koordinerede foranstaltninger på EU-plan:






  — | indføre methanspaltning ved elektrolyse/pyrolyse og damp-methan reforming med henblik på at fremstille hydrogen og fast kulstof |
| --- | --- | --- |

1.10.1.

—

indføre methanspaltning ved elektrolyse/pyrolyse og damp-methan reforming med henblik på at fremstille hydrogen og fast kulstof

| — | anvende de diversificerede og langvarige methanreserver som råmateriale for brint (energibærer) og kulstof og nøje undersøge deres fordele som jordforbedringsmidler i landbruget med henblik på at øge udbyttet og højne fødevaresikkerheden |
| --- | --- |

—

anvende de diversificerede og langvarige methanreserver som råmateriale for brint (energibærer) og kulstof og nøje undersøge deres fordele som jordforbedringsmidler i landbruget med henblik på at øge udbyttet og højne fødevaresikkerheden

| — | fremskynde indkøb af kritisk energiinfrastruktur væsentligt, dvs. forenkle og strømline EU-lovgivning, der forsinker indkøb af kritisk energiinfrastruktur |
| --- | --- |

—

fremskynde indkøb af kritisk energiinfrastruktur væsentligt, dvs. forenkle og strømline EU-lovgivning, der forsinker indkøb af kritisk energiinfrastruktur

| — | det nye EU-vandrammedirektiv. Det bør prioriteres at sikre hurtig energiforsyning |
| --- | --- |

—

det nye EU-vandrammedirektiv. Det bør prioriteres at sikre hurtig energiforsyning

| — | EU's nye forordning om forsyningskæder bør forenkles. Der bør sættes fokus på at sikre en bæredygtig forsyning af kritiske råstoffer og varer til EU, som skal forhandles i bilaterale handelsaftaler |
| --- | --- |

—

EU's nye forordning om forsyningskæder bør forenkles. Der bør sættes fokus på at sikre en bæredygtig forsyning af kritiske råstoffer og varer til EU, som skal forhandles i bilaterale handelsaftaler

| — | styrke produktionskæderne og transportsystemet for at modvirke eventuelle kommende afbrydelser i EU-virksomhedernes adgang til kritiske råstoffer (industri og handel) |
| --- | --- |

—

styrke produktionskæderne og transportsystemet for at modvirke eventuelle kommende afbrydelser i EU-virksomhedernes adgang til kritiske råstoffer (industri og handel)

| — | mindske afhængigheden af import af kritiske råstoffer og præfabrikerede produkter |
| --- | --- |

—

mindske afhængigheden af import af kritiske råstoffer og præfabrikerede produkter

| — | sætte fokus på EU's teknologiske suverænitet/uafhængighed |
| --- | --- |

—

sætte fokus på EU's teknologiske suverænitet/uafhængighed

| — | udvikle en grænseoverskridende elnetinfrastruktur (380 kV eller højere) |
| --- | --- |

—

udvikle en grænseoverskridende elnetinfrastruktur (380 kV eller højere)

| — | sikre produktionen af transformere til spændingsændring (høj/lav, vekselstrøm/jævnstrøm) |
| --- | --- |

—

sikre produktionen af transformere til spændingsændring (høj/lav, vekselstrøm/jævnstrøm)

| — | genoptage de tusindvis af energiproduktionsprojekter (vandkraft, geotermisk energi, hydrostatisk lagring osv.), der er blevet udsat i årevis, enten på grund af lav rentabilitet (som følge af billig gas fra Rusland) eller bureaukratiske hindringer |
| --- | --- |

—

genoptage de tusindvis af energiproduktionsprojekter (vandkraft, geotermisk energi, hydrostatisk lagring osv.), der er blevet udsat i årevis, enten på grund af lav rentabilitet (som følge af billig gas fra Rusland) eller bureaukratiske hindringer

| — | undersøge nye udvindingsteknologier. Der er flere regioner i EU med store naturgasreservoirer, som kan udvindes ved hjælp af nye teknologier, der i den senere tid er blevet udviklet af europæiske universiteter. I lyset af EU's mål for suverænitet/uafhængighed på energiområdet bør EU undersøge disse nye teknologier nøje og tilskynde regionerne til at prøve dem af |
| --- | --- |

—

undersøge nye udvindingsteknologier. Der er flere regioner i EU med store naturgasreservoirer, som kan udvindes ved hjælp af nye teknologier, der i den senere tid er blevet udviklet af europæiske universiteter. I lyset af EU's mål for suverænitet/uafhængighed på energiområdet bør EU undersøge disse nye teknologier nøje og tilskynde regionerne til at prøve dem af

| — | genoverveje lokal produktion af gas/olie og e-brændstoffer, hvor det er muligt og nødvendigt, eller øge den eksisterende produktion som en kortsigtet foranstaltning. |
| --- | --- |

—

genoverveje lokal produktion af gas/olie og e-brændstoffer, hvor det er muligt og nødvendigt, eller øge den eksisterende produktion som en kortsigtet foranstaltning.

| 1.10.2. | Styrkelse af elektrikeres og landbrugeres faglige uddannelse og færdigheder og jobskabelse inden for vandforvaltning. |
| --- | --- |

1.10.2.

| 1.10.3. | EØSU anbefaler, at antallet af europæiske STEM-studerende (STEM = Science, Technology, Engineering, Mathematics) øges, eftersom det har været stagnerende i Europa, mens landene i Asien i væsentlig grad har øget antallet af studerende, der studerer fysik, IKT og ingeniørvidenskab. EØSU anbefaler, at der iværksættes initiativer og incitamenter til at øge antallet af ingeniører, teknikere og højteknologiske job i Europa for at nå målene om teknologisk suverænitet/uafhængighed. |
| --- | --- |

1.10.3.

| 1.10.4. | Sidst, men ikke mindst, mener EØSU, at det er vigtigt at fastholde EU-borgernes og -forbrugernes købekraft på et højt niveau ved at fokusere på EU's teknologiske suverænitet/uafhængighed og dermed mindske EU's afhængighed af import (import af teknologi og energi) og øge antallet af højteknologiske job i Europa. |
| --- | --- |

1.10.4.

| 1.11. | For at sammenfatte konklusionerne og anbefalingerne er spørgsmålet, hvorvidt rækkefølgen af forbrugernes prioriteter er ændret fra: 1. miljø, 2. pris og 3. forsyningssikkerhed til: 1. forsyningssikkerhed, 2. pris og 3. miljø. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Definition af »krisehåndtering«: Ved »krisehåndtering« forstås tilrettelæggelse og styring af ressourcer og ansvarsområder i forbindelse med håndteringen af alle humanitære aspekter af kriser, dvs.:






  — | forebyggelse |
| --- | --- | --- |

2.1.

—

forebyggelse

| — | beredskab |
| --- | --- |

—

beredskab

| — | indsats |
| --- | --- |

—

indsats

| — | modvirkning |
| --- | --- |

—

modvirkning

| — | genopretning. |
| --- | --- |

—

genopretning.

| 2.2. | Ingen ved, hvor længe denne brutale krig i Ukraine vil vare, hvor meget infrastruktur der vil blive ødelagt, og hvor mange millioner ukrainere der vil flygte til EU-medlemsstaterne — og føje millioner af nye forbrugere til det indre marked. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Krigen i Ukraine vil uden tvivl få alvorlige konsekvenser for EU, eftersom EU er stærkt afhængig af import af fossile brændstoffer og råstoffer fra Rusland og Ukraine. EU anbefales hurtigst muligt at investere i egne anlæg til minedrift og energiproduktion for at opnå uafhængighed/suverænitet, som er et af EU's primære mål. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I 2021 importerede visse europæiske lande 100 % af deres naturgas fra Rusland, og nogle importerede omkring 70 % af deres olie fra Rusland. Fra og med september 2022 er en række EU-lande (f.eks. Polen, Bulgarien og alle tre baltiske lande) ophørt med at importere gas fra Rusland, og mange EU-lande har formået at reducere deres import af russisk naturgas betydeligt ved at øge gasimporten fra andre lande, primært flydende naturgas (LNG) via LNG-terminaler. Som følge heraf er gaspriserne steget kraftigt og er stadig for opadgående i EU. Siden juli 2022 har de gennemsnitlige gaspriser i EU været ca. otte gange højere end priserne i USA og har dermed påvirket EU's konkurrenceevne i negativ retning. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Som følge heraf stiger risikoen for omfattende tab af arbejdspladser i EU. Ifølge EUROFER beskæftiger EU's stålindustri direkte 330 000 højt kvalificerede arbejdstagere og støtter indirekte op til yderligere 2,2 mio. Aluminium-, cement-, papir- og glasindustrierne beskæftiger sammen med den kemiske industri også direkte og indirekte hundredtusindvis af arbejdstagere. I det indre marked vil anlæg til energiproduktion kunne skabe flere hundrede tusinde nye vellønnede job og dermed øge EU-forbrugernes købekraft. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Hvad angår fødevaresikkerhed vil de europæiske lande systematisk søge at blive mindre afhængige af forsyningen af hvede fra Ukraine og Rusland. Vi er nødt til at kigge nærmere på gødningssubsidier, udtage arealer til fødevare- og foderproduktion og anvende landbrugsfødevareaffald til fremstilling af biogas. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Katastrofeberedskab (4)

| 3.1. | EU har gjort meget for at forberede sig på kriser, men krigen i Ukraine har vist EU, at man er nødt til at fortsætte og endda intensivere indsatsen på følgende områder:






  — | strømafbrydelser forårsaget af tekniske fejl, cyberangreb osv., som vil kunne påvirke:






  — | kommunikationssystemer |
| --- | --- | --- | --- |

3.1.

—

strømafbrydelser forårsaget af tekniske fejl, cyberangreb osv., som vil kunne påvirke:

—

kommunikationssystemer

| — | kloaknet, vandforsyning og spildevandsrensning |
| --- | --- |

—

kloaknet, vandforsyning og spildevandsrensning

| — | industrivirksomheders driftskontinuitet |
| --- | --- |

—

industrivirksomheders driftskontinuitet

| — | planer for rationering af el og gas for EU's forbrugere og industri. Denne risiko er steget drastisk siden udbruddet af krigen i Ukraine |
| --- | --- |

—

planer for rationering af el og gas for EU's forbrugere og industri. Denne risiko er steget drastisk siden udbruddet af krigen i Ukraine

| — | afbrydelser i adgangen til råstoffer som følge af nedbrud i produktionskæden eller transportsystemet (f.eks. trafikproppen med 400 store lastskibe i havnen i Shanghai i april 2022 som følge af Shanghais covid-19-nedlukning) |
| --- | --- |

—

afbrydelser i adgangen til råstoffer som følge af nedbrud i produktionskæden eller transportsystemet (f.eks. trafikproppen med 400 store lastskibe i havnen i Shanghai i april 2022 som følge af Shanghais covid-19-nedlukning)

| — | cybertrusler eller -angreb: Hvordan kan EU opbygge modstandsdygtighed i virksomhederne og sikre driftskontinuitet med henblik på at sikre den nødvendige forsyning til EU's forbrugere? |
| --- | --- |

—

cybertrusler eller -angreb: Hvordan kan EU opbygge modstandsdygtighed i virksomhederne og sikre driftskontinuitet med henblik på at sikre den nødvendige forsyning til EU's forbrugere?

| — | Andre angreb: Virksomhederne skal sættes i stand til at modstå og hurtigt komme sig efter angreb. |
| --- | --- |

—

Andre angreb: Virksomhederne skal sættes i stand til at modstå og hurtigt komme sig efter angreb.

| 3.2. | Kriser og katastrofer understreger betydningen af FN's 17 mål for bæredygtig udvikling (verdensmålene) (5). Katastrofer kan være naturkatastrofer (6), katastrofer som følge af industrielle eller teknologiske ulykker (menneskeligt forårsagede maskinfejl eller ABC-katastrofer), krig og politiske og civile katastrofer (7), epidemier og hungersnød og konsekvenser af foder- og fødevareproduktionen. |
| --- | --- |

3.2.

4.   Vigtige organisationer i Kommissionen

| 4.1. | EU mangler ikke kompetente og specialiserede organer, som kan hjælpe med at styre debatten om og forberedelserne i forbindelse med »kriseberedskab«. Disse omfatter navnlig:






  — | GD ECHO (Civilbeskyttelse og Humanitære Bistandsforanstaltninger på Europæisk Plan) (8) |
| --- | --- | --- |

4.1.

—

GD ECHO (Civilbeskyttelse og Humanitære Bistandsforanstaltninger på Europæisk Plan) (8)

| — | ERCC (Katastrofeberedskabskoordinationscentret) (9) |
| --- | --- |

—

ERCC (Katastrofeberedskabskoordinationscentret) (9)

| — | EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse (10) |
| --- | --- |

—

EU-Vidensnetværket om Civilbeskyttelse (10)

| — | EU-civilbeskyttelsesmekanismen (11). |
| --- | --- |

—

EU-civilbeskyttelsesmekanismen (11).

5.   Aktuelle eksempler på potentielle kritiske kriser for EU's medlemsstater, navnlig i forbindelse med energiproducerende anlæg

| 5.1. | Nedbrud i forsyningskæden for produktion af fossil energi (kul, olie, naturgas, uran). I 2021 tegnede fossile brændstoffer sig for ca. 80 % af det samlede primærenergiforbrug i EU. Heraf var størstedelen importeret. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Strømafbrydelser og efterfølgende kommunikationssvigt som følge af tekniske fejl, cyberkrigsførelse eller terrorangreb. Produktionen af elektrisk energi fra vedvarende energikilder er uregelmæssig. Vinden blæser nemlig ikke altid, og solen skinner ikke altid, når EU har brug for store mængder energi, og en forøgelse af EU's kapacitet til produktion af vind- og solcelleenergi skal således ledsages af en opbygning af enorme energilagringsfaciliteter. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Evnen til at sikre forsyningen af kritiske råstoffer (kobber, lithium, kobolt, sjældne jordarter osv.) ved hjælp af nye strategier for EU's indre marked hvad angår minedrift, genanvendelse osv. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Evnen til at sikre et konkurrencedygtigt indre marked for levering af halvfabrikata (EU's bilindustri har f.eks. oplevet alvorlig mangel på ukrainsk producerede kabelledningsnet, siden krigen i Ukraine brød ud). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Behovet for råmaterialer til produktion af det enorme antal vindmøller, det kræver at nå dekarboniseringsmålene for produktion af strøm, er 14 gange større end den årlige produktion af kobber (25 mio. ton i forhold til de 350 mio. ton, der er brug for), 7,2 gange større end den årlige globale aluminiumsproduktion og 3,9 gange større end den årlige globale produktion af den særlige type stål, der anvendes til vindmøller. Solpaneler produceres primært i Kina. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Der er et presserende behov for massive forsyninger af fossile brændstoffer, indtil der er bygget et tilstrækkeligt antal anlæg til produktion af vedvarende energi i EU. |
| --- | --- |

5.6.

6.   Indsats

| 6.1. | På grund af omfanget af EU's energiforbrug vil EU's grønne omstilling vare omtrent to årtier. Rådet anbefalede i forbindelse med sit møde i Versailles at fremskynde omstillingen, hvilket vil være en ekstremt vanskelig opgave. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Den vigtigste flaskehals, som forhindrer en hurtigere omstilling, er ikke kun et spørgsmål om penge, men i højere grad om de råstoffer, der er nødvendige for at bygge de omkring 700 000 store 5 MW-vindmøller og de millioner af solcelleanlæg, fusionsenergi-, vandkraft- og energilagringsanlæg, der er brug for i EU. Derudover vil der skulle bygges geotermiske anlæg og brint-, ammoniak- og CO2-lagringsfaciliteter. For at distribuere de langt større mængder decentraliseret elektricitet vil høj- og mellemspændingsledningerne skulle udvides i et voldsomt omfang. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Hver af disse 700 000 store 5 MW-vindmøller (som typisk producerer 12,5 GWh elektricitet om året) er ca. 200 meter høje, har et fundament bestående af omkring 2 000 ton armeret beton, kræver omkring 600 ton specialstål, 20 ton kobber og en forsyning af meget sjældne jordarter, der primært vil skulle importeres fra Kina eller Rusland. Hvis man ganger de tonsvis af materialer med de omkring 700 000 vindmøller, der er brug for i EU, står det klart, at der vil skulle produceres enorme mængder beton, stål, kobber og andre materialer — hvilket vil medføre en meget kraftig stigning i CO2-emissionsniveauerne. Hvad angår sjældne jordarter (til elektriske generatorer og batterier) såsom neodym, dysprosium osv., er manglen et endnu større problem, som det vil være meget vanskeligt at løse inden 2050. |
| --- | --- |

6.3.

7.   Modvirkning

| 7.1. | Hvis Tyskland fortsætter med at bygge vindmøller i samme tempo som i 2021, vil det tage 160 år at opføre de 70 000 vindmøller, det kræver at realisere den grønne pagt. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Kort sagt hævder mange ingeniører, at det vil være meget vanskeligt at nå målene i den grønne pagt inden 2050 på grund af mangel på de råstoffer (sjældne jordarter, kobber, stål osv.) og de ingeniører og den faglærte arbejdskraft (f.eks. elektrikere), som er nødvendige for at realisere EU's grønne pagt. |
| --- | --- |

7.2.

8.   Forebyggelse

| 8.1. | Mange energiintensive industrier skal omlægges til vedvarende grøn brint eller ammoniak produceret med vedvarende elektricitet senest i 2050. Det gælder f.eks. stålindustrien, den kemiske industri og cementindustrien. Mange er ikke klar over, at omstillingen af alle disse energiintensive industrier kræver omtrent ti gange så meget elektrisk strøm fra vedvarende energikilder som omstillingen til e-mobilitet og dekarbonisering af stålindustrien. |
| --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Jern- og stålproduktion tegner sig for en fjerdedel af de samlede globale industrielle CO2-emissioner. Der blev verden over produceret omkring 1 870 mio. ton stål i 2020. Heraf blev omkring 57 % produceret i Kina og 7 % i EU. Af de 1 870 mio. ton stål, der produceres på globalt plan, produceres omkring 1 300 mio. ton (65 %) ved hjælp af integrerede højovne, hvor jernmalm reduceres med koks, hvorved der genereres ekstremt høje CO2-emissionsniveauer (ca. 1,4 ton CO2 pr. ton stål). |
| --- | --- |

8.2.

| 8.3. | I EU-27 produceres der omkring 150 mio. ton stål om året, heraf ca. 90 mio. ton ved hjælp af højovne. Med henblik på omstilling af produktionen af disse 90 mio. ton råjern (reduceret i højovn med koks) til grønt jern produceret med vedvarende brint vil der (senest i 2050) være brug for ca. 360 TWh vedvarende elektricitet om året. 360 TWh om året er en enorm mængde vedvarende energi! Det er mere vedvarende elektricitet, end det ville kræve at elektrificere alle personbiler i hele EU. Der vil være brug for ikke mindre end 30 000 store vindmøller for at producere denne vedvarende elektricitet til EU's stålindustri. |
| --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Kigger man på Den Europæiske Union, lå produktionen af strøm i 2019 på ca. 2 904 TWh, hvoraf kun ca. 35 % kom fra vedvarende energikilder. Omkring 38 % (1 112 TWh) blev imidlertid produceret ved brug af fossile brændstoffer, og ca. 26 % kom fra kernekraft (765 TWh). Blot 13 % blev produceret ved brug af vindkraft, 12 % kom fra vandkraftværker, 4 % fra solkraftværker, 4 % fra bioenergi og 2 % fra geotermisk energi. Størstedelen af produktionen af elektricitet i Den Europæiske Union i 2019 (1 005 TWh) kom fra vindkraft (367 TWh, svarende til 42 % af al strøm fra vedvarende energikilder). Yderligere 39 % blev produceret af vandkraftværker (345 TWh), 12 % af solkraftværker (125 TWh), og de resterende 6 % kom fra bioenergi (55 TWh). |
| --- | --- |

8.4.

| 8.5. | Der er brug for pumpekraftværker for at stabilisere nettet i tilfælde af en truende strømafbrydelse. |
| --- | --- |

8.5.

| 8.6. | Vandkraft skal flyttes højere op på den energi- og klimapolitiske dagsorden. Vandkraftværker, der er udviklet på en bæredygtig måde, bør anerkendes som kilder til vedvarende energi. Regeringerne bør medtage store og små vandkraftværker i deres langsigtede mål for udbredelse af vedvarende energikilder, i deres energiplaner og i deres incitamentsordninger for vedvarende energi, på lige fod med fluktuerende vedvarende energikilder. |
| --- | --- |

8.6.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EU's Agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder.

1

(2)  https://www.entsog.eu/

2

(3)  https://www.entsoe.eu/

3

(4)  https://ec.europa.eu/echo/what/humanitarian-aid/disaster-preparedness_en

4

(5)  https://sdgs.un.org/goals

5

(6)  https://www.conserve-energy-future.com/10-worst-natural-disasters.php

6

(7)  https://www.samhsa.gov/find-help/disaster-distress-helpline/disaster-types/incidents-mass-violence

7

(8)  https://ec.europa.eu/echo/index_en

8

(9)  https://erccportal.jrc.ec.europa.eu/

9

(10)  https://civil-protection-knowledge-network.europa.eu/

10

(11)  https://ec.europa.eu/echo/what/civil-protection/eu-civil-protection-mechanism_en

11

---

BILAG

Følgende afsnit i sektionens udtalelse opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet til fordel for et ændringsforslag vedtaget af plenarforsamlingen:

| »1.3. | EØSU vurderer, at omfattende og langvarig europæisk energimangel kan forhindres ved at træffe følgende foranstaltninger:






  — | styrke og udvikle EU's indre marked for energi |
| --- | --- | --- |

»1.3.

—

styrke og udvikle EU's indre marked for energi

| — | øge samarbejdet og koordineringen med ligesindede partnere |
| --- | --- |

—

øge samarbejdet og koordineringen med ligesindede partnere

| — | forfølge en ambitiøs handelspolitik og diversificere forsyningen |
| --- | --- |

—

forfølge en ambitiøs handelspolitik og diversificere forsyningen

| — | håndtere misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder på arbejdsmarkedet |
| --- | --- |

—

håndtere misforhold mellem udbudte og efterspurgte færdigheder på arbejdsmarkedet

| — | forbedre kommunikationen og gennemføre oplysningskampagner |
| --- | --- |

—

forbedre kommunikationen og gennemføre oplysningskampagner

| — | fremskynde innovation og digitalisering |
| --- | --- |

—

fremskynde innovation og digitalisering

| — | lette adgangen til finansiering |
| --- | --- |

—

lette adgangen til finansiering

| — | sikre tilstrækkelige investeringer (til fremme af den grønne omstilling mm.) |
| --- | --- |

—

sikre tilstrækkelige investeringer (til fremme af den grønne omstilling mm.)

| — | sikre, at politikkerne er realistiske. På energi- og klimaområdet skal vi eksempelvis tage Fit for 55-pakken op til fornyet overvejelse for at sikre en balance mellem at nå målene for 2030 og 2050 og finde en vej gennem omstillingen, som er økonomisk og socialt tålelig.« |
| --- | --- |

—

sikre, at politikkerne er realistiske. På energi- og klimaområdet skal vi eksempelvis tage Fit for 55-pakken op til fornyet overvejelse for at sikre en balance mellem at nå målene for 2030 og 2050 og finde en vej gennem omstillingen, som er økonomisk og socialt tålelig.«

Resultat af afstemningen:

Resultat af afstemningen:

| For: | 95 |
| --- | --- |
| Imod: | 67 |
| Hverken for eller imod: | 25 |

For:

95

Imod:

67

Hverken for eller imod:

25

| »1.6. | Inden for rammerne af de foranstaltninger, der skal træffes, bør en del af svaret efter EØSU's opfattelse være at gennemføre EU's SET-plan (strategisk energiteknologiplan for EU) og REPowerEU-planen, herunder navnlig:






  — | forbedre energieffektiviteten og fremme cirkularitet |
| --- | --- | --- |

»1.6.

—

forbedre energieffektiviteten og fremme cirkularitet

| — | gennemføre REPowerEU-planen for at gøre EU uafhængig af fossile brændstoffer fra Rusland |
| --- | --- |

—

gennemføre REPowerEU-planen for at gøre EU uafhængig af fossile brændstoffer fra Rusland

| — | øge lagringen af gas og koordinere genopfyldningen, overvåge og optimere elektricitetsmarkederne, kanalisere investeringer mod energisystemer og øge konnektiviteten i EU's umiddelbare nærområde via ACER (*1), BEREC, ENTSO-G, ENTSO-E og Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis videns- og innovationsfællesskaber (VIF'er) om InnoEnergy, råstoffer og produktion. |
| --- | --- |

—

øge lagringen af gas og koordinere genopfyldningen, overvåge og optimere elektricitetsmarkederne, kanalisere investeringer mod energisystemer og øge konnektiviteten i EU's umiddelbare nærområde via ACER (*1), BEREC, ENTSO-G, ENTSO-E og Det Europæiske Institut for Innovation og Teknologis videns- og innovationsfællesskaber (VIF'er) om InnoEnergy, råstoffer og produktion.

Resultat af afstemningen:

Resultat af afstemningen:

| For: | 104 |
| --- | --- |
| Imod: | 61 |
| Hverken for eller imod: | 18 |

For:

104

Imod:

61

Hverken for eller imod:

18

| »1.10.1. | EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde planer og træffe følgende koordinerede foranstaltninger på EU-plan:






  — | fremskynde indkøb af kritisk energiinfrastruktur væsentligt, dvs. forenkle og strømline EU-lovgivning, der forsinker indkøb af kritisk energiinfrastruktur






  — | det nye EU-vandrammedirektiv. Det bør prioriteres at sikre hurtig energiforsyning |
| --- | --- | --- | --- |

»1.10.1.

—

fremskynde indkøb af kritisk energiinfrastruktur væsentligt, dvs. forenkle og strømline EU-lovgivning, der forsinker indkøb af kritisk energiinfrastruktur

—

det nye EU-vandrammedirektiv. Det bør prioriteres at sikre hurtig energiforsyning

| — | EU's nye forordning om forsyningskæder bør forenkles. Der bør sættes fokus på at sikre en bæredygtig forsyning af kritiske råstoffer og varer til EU, som skal forhandles i bilaterale handelsaftaler |
| --- | --- |

—

EU's nye forordning om forsyningskæder bør forenkles. Der bør sættes fokus på at sikre en bæredygtig forsyning af kritiske råstoffer og varer til EU, som skal forhandles i bilaterale handelsaftaler

| — | styrke produktionskæderne og transportsystemet for at modvirke eventuelle kommende afbrydelser i EU-virksomhedernes adgang til kritiske råstoffer (industri og handel) |
| --- | --- |

—

styrke produktionskæderne og transportsystemet for at modvirke eventuelle kommende afbrydelser i EU-virksomhedernes adgang til kritiske råstoffer (industri og handel)

| — | mindske afhængigheden af import af kritiske råstoffer og præfabrikerede produkter |
| --- | --- |

—

mindske afhængigheden af import af kritiske råstoffer og præfabrikerede produkter

| — | sætte fokus på EU's teknologiske suverænitet/uafhængighed |
| --- | --- |

—

sætte fokus på EU's teknologiske suverænitet/uafhængighed

| — | udvikle en grænseoverskridende elnetinfrastruktur (380 kV eller højere) |
| --- | --- |

—

udvikle en grænseoverskridende elnetinfrastruktur (380 kV eller højere)

| — | sikre produktionen af transformere til spændingsændring (høj/lav, vekselstrøm/jævnstrøm) |
| --- | --- |

—

sikre produktionen af transformere til spændingsændring (høj/lav, vekselstrøm/jævnstrøm)

| — | genoptage de tusindvis af energiproduktionsprojekter (vandkraft, geotermisk energi, hydrostatisk lagring osv.), der er blevet udsat i årevis, enten på grund af lav rentabilitet (som følge af billig gas fra Rusland) eller bureaukratiske hindringer |
| --- | --- |

—

genoptage de tusindvis af energiproduktionsprojekter (vandkraft, geotermisk energi, hydrostatisk lagring osv.), der er blevet udsat i årevis, enten på grund af lav rentabilitet (som følge af billig gas fra Rusland) eller bureaukratiske hindringer

| — | undersøge nye udvindingsteknologier. Der er flere regioner i EU med store naturgasreservoirer, som kan udvindes ved hjælp af nye teknologier, der i den senere tid er blevet udviklet af europæiske universiteter. I lyset af EU's mål for suverænitet/uafhængighed på energiområdet bør EU undersøge disse nye teknologier nøje og tilskynde regionerne til at prøve dem af.« |
| --- | --- |

—

undersøge nye udvindingsteknologier. Der er flere regioner i EU med store naturgasreservoirer, som kan udvindes ved hjælp af nye teknologier, der i den senere tid er blevet udviklet af europæiske universiteter. I lyset af EU's mål for suverænitet/uafhængighed på energiområdet bør EU undersøge disse nye teknologier nøje og tilskynde regionerne til at prøve dem af.«

Resultat af afstemningen:

Resultat af afstemningen:

| For: | 96 |
| --- | --- |
| Imod: | 66 |
| Hverken for eller imod: | 30 |

For:

96

Imod:

66

Hverken for eller imod:

30

---

(*1)  EU's Agentur for samarbejde mellem energireguleringsmyndigheder.««

*1

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/22 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/22

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en digital euro

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/04)

| Ordfører: | Juraj SIPKO |
| --- | --- |

Ordfører:

Juraj SIPKO

| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 6.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 183/1/1 |

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

6.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

183/1/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den hastige teknologiske innovation i den finansielle sektor har ført til, at centralbanker rundt om i verden gradvis er begyndt at udvikle digitale valutaer. I lighed med andre centralbanker i verden vedtog Den Europæiske Centralbank (ECB-Eurosystemet) i juli 2021 en beslutning om at iværksætte en »undersøgelsesfase« forud for en eventuel indførelse af en digital euro. EØSU glæder sig over, at ECB fortsætter arbejdet hen imod at indføre en digital euro. I øjeblikket følger ECB-Eurosystemet en trinvis tilgang hen imod indførelsen af en digital euro, som følger en fastlagt tidslinje. Der er dog endnu ikke truffet nogen afgørelse om, hvorvidt der skal indføres en digital euro. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Økonomisk og digital inklusion er efter EØSU's opfattelse meget vigtigt i forbindelse med indførelsen af en digital euro. Udvalget forventer derfor, at den digitale euro vil være til gavn for alle i euroområdet. Den digitale euro bør gøre det muligt at foretage betalingstransaktioner hurtigere og mere effektivt. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU bemærker, at den digitale euro vil udgøre en ny form for penge. I denne forbindelse understreger udvalget, at lige som der skal tages højde for alle de positive aspekter og muligheder i forbindelse med overvejelserne om vedtagelsen, bør alle de potentielle risici også udpeges, navnlig i forhold til den finansielle sektor. I forbindelse med udformningen af den digitale euro er det derfor nødvendigt at tage højde for overvågning af, tilsyn med og forvaltning af de potentielle risici, der er knyttet til den. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Efter EØSU's opfattelse er finansiel stabilitet et af de centrale spørgsmål i forbindelse med indførelsen af en digital euro. Derfor er det vigtigt, at ECB løbende under denne proces træffer alle nødvendige foranstaltninger på tilsynsområdet for at imødegå ulovlige transaktioner, navnlig med henblik på forebyggelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, samt for at bekæmpe cyberangreb. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at der i forbindelse med forberedelserne af en eventuelt digital euro er mulighed for at gøre betalingssystemet mere effektivt og konkurrencedygtigt. Den digitale euro kunne mindske risici og samtidig fremme den finansielle stabilitet. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU støtter de skridt, som ECB-Eurosystemet har taget i retning af at indføre en digital euro. Da dette er et meget komplekst projekt, som også i høj grad påvirkes af den aktuelle dynamiske udvikling af innovative teknologier, er det vigtigt, at ECB skitserer forskellige muligheder for udformningen. Tilsvarende vil det være vigtigt at sikre mulighed for såvel online- som offlinetransaktioner. I forbindelse med grænseoverskridende betalingstransaktioner er det endvidere nødvendigt, at systemerne er indbyrdes kompatible. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU følger nøje og vil også fremover følge ECB's arbejde med at vedtage en digital euro. Efterhånden som beslutningsprocessen på ECB-Eurosystem-niveau skrider frem, er det derfor vigtigt, at der træffes alle væsentlige og systematiske foranstaltninger for at udvælge den mest hensigtsmæssige model, som sikrer finansiel inklusion, finansiel stabilitet og beskyttelse af privatlivets fred. ECB undersøger og vurderer i øjeblikket forskellige muligheder for udformningen. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Da dette er et kompliceret og krævende projekt, som vedrører alle indbyggere i EU's medlemsstater, understreger EØSU, at det er nødvendigt at inddrage civilsamfundet i de næste faser af forberedelsen, forhandlingerne og drøftelserne vedrørende indførelsen af en digital euro. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Den fortsatte teknologiske udvikling fører til en hastig digitalisering på tværs af alle økonomiske sektorer, herunder den overordnede samfundsstruktur. Den hurtige teknologiske innovation og effekterne af den ses også i den finansielle sektor og i institutioner, som tilbyder betalingstjenester. Den hastige digitaliseringsproces finder også fortsat sted i den offentlige sektor. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Centralbanker i hele verden diskuterer og beslutter i øjeblikket, om der bør indføres en digital centralbankvaluta. Aktuelt har centralbankerne i Bahamas og Nigeria vedtaget en digital valuta som lovligt betalingsmiddel. Desuden er over 110 lande i hele verden i færd med at undersøge muligheden for at indføre en digital valuta. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Folkerepublikken Kina (1) har som den første G20-stat med succes iværksat et digitalt valutaprojekt, som indtil videre ikke er sammenkoblet med andre centralbanker i verden. I januar 2022 offentliggjorde USA's Federal Reserve System en undersøgelse af fordele og ulemper ved at indføre en digital dollar. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Omkring 90 % af centralbankerne, som står for 95 % af det globale BNP, overvejer i øjeblikket at vedtage en digital valuta (2). Omkring halvdelen af verdens centralbanker er i færd med at udvikle eller gennemføre specifikke tests i forbindelse med indførelse af digitale centralbankvalutaer. Desuden agter to tredjedele af centralbankerne at indføre en digital centralbankvaluta til detailbetalinger på kort eller mellemlang sigt. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Der er generel enighed om, at der som følge af centralbankernes indførelse af digitale valutaer kan forventes lavere omkostninger og mere effektive, hurtige og sikre betalingstransaktioner. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Denne proces, hvor centralbankerne vedtager digitale valutaer, er knyttet til den dynamiske udvikling på markedet for kryptovalutaer. Desuden har udbruddet af covid-19 og den hastige spredning af sygdommen sat yderligere skub i denne digitaliseringsproces. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Når der træffes beslutninger om at indføre digitale centralbankvalutaer, er det vigtigt at tage hensyn til den indvirkning, et sådant skridt vil have på den makrofinansielle stabilitet. Stater, som har besluttet at vedtage og potentielt gennemføre digitale valutaer, forventes at opleve markante fordele, ikke kun med hensyn til operationernes hastighed, effektivitet og omfang, men også med hensyn til et betalings- og afviklingssystem, som fungerer uden afbrydelser. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Den Europæiske Centralbanks (ECB) indførelse af en digital euro bør have som mål at bevare offentlige penges rolle som ankeret i betalingssystemerne og samtidig bidrage til Europas strategiske autonomi og økonomiske effektivitet. Den bør desuden bidrage til et mere retfærdigt, mangfoldigt og robust europæisk marked for detailbetalinger og samtidig sikre en høj grad af privatliv og sikkerhed. Eurosystemet er forpligtet til at give mulighed for høje standarder med hensyn til beskyttelse af privatlivets fred. Det vil imidlertid være nødvendigt at integrere højere niveauer af privatlivsbeskyttelse i den lovgivningsmæssige ramme end dem, der findes i de nuværende betalingsløsninger. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Væsentlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU påpeger, at ECB bør fokusere på at mindske og fjerne potentielle risici i forbindelse med indførelsen af en digital euro. Hvad angår selve den digitale euro, er flere forskellige modeller til drøftelse, herunder modeller, som er baseret på tredjepartsvalidering og peer-to-peer-validering og med offline- eller onlinefunktionalitet (3). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU forventer, at ECB's strategi for vedtagelsen af en digital euro kommer til at omfatte en undersøgelse af enhver risici forbundet hermed og et fokus på at træffe foranstaltninger for at eliminere de potentielle risici. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU understreger, at ECB's planer om at indføre en digital euro også bør fokusere på at opretholde finansiel stabilitet og sikre en gnidningsfri monetær omstilling. Det vil derfor være vigtigt, at der gennemføres yderligere dybtgående analyser af en digital euros forskellige designelementer, herunder af den digitale euros fremtidige indvirkning på den makrofinansielle stabilitet. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU forventer, at den teknologiske udviklingsproces også bliver nødt til at tage hensyn til andre potentielle risici, som er knyttet til denne proces. ECB's strategi for den digitale euro kommer derfor til at stå over for to udfordringer, nemlig på den ene side at sikre finansiel stabilitet og en gnidningsfri omstilling af den monetære politik, og på den anden side at sikre en dynamisk teknologisk udviklings- og innovationsproces. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU forventer, at det vil være nødvendigt at træffe alle nødvendige foranstaltninger mod terrorfinansiering og andre ulovlige operationer, når der foretages udlandsbetalinger (4). I denne henseende ser EØSU store muligheder for et gensidigt fordelagtigt internationalt samarbejde og koordinering mellem centralbanker og internationale monetære finansielle og økonomiske institutioner (5). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU bemærker, at der ved vurderingen af de forskellige pengeformer bør tages hensyn til de funktioner, de udfører, dvs. funktionerne værdiopbevaring, regningsenhed og betalingsmiddel. En digital euro bør primært anvendes som et betalingsmiddel og ikke blive et instrument for finansielle investeringer for at undgå negative konsekvenser for den finansielle sektor. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU er af den opfattelse, at det for at opnå den maksimale effekt med hensyn til denne betalingsfunktion er vigtigt, at der bliver stillet tilstrækkeligt med midler til rådighed uden begrænsninger. EØSU peger også på, at det er vigtigt, at både fysiske og juridiske personer accepteres i gensidige betalings- og afviklingsrelationer. Det er imidlertid vigtigt, at der etableres værktøjer til at undgå, at den digitale euro anvendes til investeringsformål (6). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU forventer, at ECB kommer til at håndtere visse udfordringer i forbindelse med overvejelserne om at indføre en digital euro, navnlig med hensyn til betalingernes sikkerhed og effektivitet, finansiel inklusion, herunder finansiel stabilitet og den pengepolitiske transmission osv. Private selskabers planer om at indføre digitale valutaer har fremskyndet projekter vedrørende digitale centralbankvalutaer. Det er meget vigtigt, at ECB foregriber yderligere konkurrence fra den private sektors digitale valutaer (7). |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU påpeger, at det er vigtigt, at ECB beslutter, hvilke vilkår der skal gælde for at forhindre et potentielt markedssvigt. Det vil også være nødvendigt at beslutte, hvordan man vil håndtere private banker samt finansielle institutioner, som tilbyder ind- og udlandsbetalingstjenester. ECB skal derfor træffe en vigtig beslutning i forberedelsesfasen om, hvilken model for digitale centralbankvalutaer der skal anvendes. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | I øjeblikket er følgende modeller anerkendt for centralbankers digitale valutaer: den direkte model, den indirekte model, den formidlede model og hybridmodellen. EØSU påpeger endvidere, at en af de største udfordringer ved gennemførelsen af en af de mulige modeller for ECB's digitale valuta vil være interoperabiliteten mellem centralbanker (8). |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU forventer, at grænseoverskridende betalingssystemer til detailbetalinger, som benytter den digitale euro, vil være tilstrækkeligt hurtige, billigere, mere gennemsigtige, mere sikre og langt mere tilgængelige. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU understreger, at sammenkoblingen af detailbetalinger vil gøre det lettere at gennemføre individuelle transaktioner under de forskellige modeller, som vedtages af de enkelte centralbanker i forbindelse med indførelsen af den digitale euro. Jo bedre interoperabiliteten mellem betalingstjenesteudbyderne er, jo større vil tilfredsheden være hos brugere og tjenesteudbydere. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU mener, at den digitale euro skal betragtes som en ny form for penge. Den teknologiske innovation fører til to former for digitale valutaer, nemlig a) centralbankernes digitale aktiver og b) private digitale aktiver. I denne forbindelse skal der ikke kun tages hensyn til den potentielle konkurrence, men også til den digitale euros status i internationale monetære relationer som den næstvigtigste reservevaluta. |
| --- | --- |

3.13.

4.   Særlige anbefalinger

| 4.1. | EØSU påpeger, at hvis der indføres en digital euro, vil ECB i samarbejde med forretningsbankerne sikre, at der stadig stilles kontanter til rådighed, og at kontanter fortsat kan benyttes i detailforretninger (9). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU påpeger, at ECB bør overvåge alle potentielle risici. »Stablecoin« vil være en vigtig foranstaltning til at sikre valutaens stabilitet i blockchainsystemet (10). Det vil derfor være vigtigt at specificere, hvordan ECB vil håndtere denne form for digital valuta — stablecoin — som også kunne knyttes til den digitale euro. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU understreger, at kontanter fortsat vil være meget vigtige, for at en valuta er inkluderende. Visse grupper i samfundet — navnlig ældre og finansielt sårbare mennesker — har ikke altid adgang til digitale konti og kreditkort. For dem er kontanter det eneste betalingsmiddel. Desuden er kontanter en beskyttelse mod overdreven indtrængen i borgernes privatliv. Den voksende mængde pengesedler i økonomien vidner om, at der er tillid til denne form for penge, sandsynligvis også efter og på grund af finanskrisen i 2008. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU bemærker, at næsten alle verdens centralbanker, der indtil videre har vedtaget en strategi for indførelse af en digital centralbankvaluta, ønsker at indføre den og er i færd med at teste formen, systemet, designet og modellen for deres fremtidige digitale valutaer. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU er opmærksom på det dilemma, som ECB står over for som følge af den teknologiske innovationsproces (11) med hensyn til, hvordan man kan fortsætte den igangværende digitaliseringsproces for euroen, sikre forbindelser til andre centralbankers digitale valutaer og samtidig sikre finansiel inklusion og makroøkonomisk og finansiel stabilitet. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU forventer ikke, at indførelsen af en digital euro kan ses som en løsning på alle de problemer, der er knyttet til den igangværende teknologiske revolution. Der kan forventes en markant nedgang i kontante betalingsmetoder. Desuden vil det være nødvendigt at behandle spørgsmålet om monetær suverænitet, ikke mindst som støtte for digitaliseringsprocessen i forbindelse med udlandsbetalinger og -overførsler, herunder håndtering af det centrale spørgsmål om finansiel inklusion. Det er alt sammen ubesvarede spørgsmål, som ECB stadig står over for i dag. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU bemærker, at der ikke kan anvendes en standardmodel for en digital euro for alle medlemsstaterne, da der er nationale forskelle. Det er derfor nødvendigt at tage hensyn til anvendelsesområdet for den digitale euro i hvert enkelt land i forbindelse med omstillingen til en digital euro. Den digitale euro vil blive tilbudt til alle borgere i euroområdet, lige som kontanter tilbydes til alle borgere i euroområdet, uanset deres land. Brugen af den kan være forskellig afhængigt af de enkelte landes vaner og normer. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU forstår, at det i forbindelse med udformningen af de forskellige elementer ved indførelsen af den digitale euro vil være vigtigt at tage særligt hensyn til betingelserne for beskyttelse af privatlivets fred samt til timingen af markedslanceringen. Det vil også være vigtigt at bruge den nuværende infrastruktur og den nye tekniske arkitektur til at sikre betalingstransaktionernes og -procedurernes sikkerhed med hensyn til kundeidentifikation. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU mener, at den digitale euro i virkeligheden vil komme til at omfatte en høj grad af beskyttelse af privatlivets fred. Selv om der endnu ikke er fastlagt en præcis tidsramme, er det meget vigtigt at foretage grundige forberedelser i denne fase. EØSU bemærker desuden, at ECB i forbindelse med udstedelsen af en digital euro vil tage hensyn til alle krav vedrørende bekæmpelse af hvidvask af penge og finansiering af terrorisme, men dette betyder ikke, at ECB selv vil foretage KYC-kontrollerne (know-your-customer). Disse kan f.eks. blive foretaget af overvågede enheder, afhængigt af udformningen af den digitale euro. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | EØSU er af den opfattelse, at det også vil være vigtigt at analysere den nationale suverænitet samt indvirkningen på det europæiske banksystem. Selv om hele det europæiske betalingssystem i dag ikke er helt ensartet, er det en stor fordel, at det er tilgængeligt for både fysiske og juridiske personer. Indtil nu, og siden den globale finanskrise, har det været relativt effektivt, stabilt og sikkert. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | EØSU opfordrer til, at bankunionen færdiggøres. En komplet og ægte bankunion ville være gavnlig med hensyn til yderligere at styrke den europæiske banksektors modstandsdygtighed og ensartethed. Dette er også afgørende og gavnligt i lyset af en potentiel digital euro. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | EØSU peger på, at forretningsbanker i lande i euroområdet i dag nyder godt af gunstige vilkår for betalingstransaktioner. På denne baggrund må det forventes, at forretningsbankerne og andre enheder i den finansielle sektor, herunder enheder, som leverer betalingstjenester, vil samarbejde intenst med ECB om at udforme og indføre den digitale euro. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Det er nødvendigt, at der i forbindelse med indførelsen og gennemførelsen af digitale centralbankvalutaer i landene i euroområdet tages hensyn til mindst de følgende, meget vigtige aspekter:






  i) | Når den digitale euro vedtages som det grundlæggende betalingsmiddel, skal det fortsat være muligt at gennemføre betalingstransaktioner i kontanter. |
| --- | --- | --- |

4.13.

i)

Når den digitale euro vedtages som det grundlæggende betalingsmiddel, skal det fortsat være muligt at gennemføre betalingstransaktioner i kontanter.

| ii) | Den digitale euro skal være anvendelig og tilgængelig inden for euroområdet og potentielt også i udlandet. |
| --- | --- |

ii)

Den digitale euro skal være anvendelig og tilgængelig inden for euroområdet og potentielt også i udlandet.

| iii) | Digitaliseringsprocessen bør indebære, at den digitale euro kan anvendes i transaktioner under de nye betingelser, som ikke fandtes for kontante betalinger. |
| --- | --- |

iii)

Digitaliseringsprocessen bør indebære, at den digitale euro kan anvendes i transaktioner under de nye betingelser, som ikke fandtes for kontante betalinger.

| 4.14. | EØSU forventer, at ECB forbereder og er indstillet på at gennemføre en række foranstaltninger med henblik på at indføre en digital euro i overensstemmelse med den vedtagne tidsramme. EØSU understreger desuden behovet for et meget tæt samarbejde om at sikre en høj grad af sammenkobling af betalingssystemer, ikke kun inden for medlemsstaterne i euroområdet, men også med andre centralbanker rundt omkring i verden og med relevante monetære finansielle institutioner, som også vil levere den nødvendige tekniske bistand. |
| --- | --- |

4.14.

| 4.15. | Indførelsen af en digital euro kræver, at der fastlægges en hel række væsentlige og systemiske betingelser til at sikre, at den fungerer effektivt. Da det vil påvirke alle borgere i euroområdets medlemsstater, herunder EU-medlemsstaterne, er der et klart behov for at inddrage civilsamfundet, forskningsinstitutioner og den akademiske verden i de næste faser af drøftelserne om vedtagelsen og indførelsen af en digital euro. |
| --- | --- |

4.15.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Kina lanceredere et projekt om indførelsen af en digital yuan tilbage i 2014, og valutaen blev anvendt under Vinter-OL i 2022. Den digitale yuan er indtil videre kun blevet anvendt på kinesisk område.

1

(2)  Yderligere oplysninger kan findes på: https://news.bitcoin.com/105-countries-are-exploring-central-bank-digital-currencies-cbdc-tracker-shows/.

2

(3)  Yderligere oplysninger kan findes på: https://www.ecb.europa.eu/paym/digital_euro/investigation/governance/shared/files/ecb.degov220504_magdesignfeatures.en.pdf?2e15ee7911b93a720fbdebe09cfa1a79.

3

(4)  Læs nærmere i EØSU's seneste udtalelse om emnet, Lovgivningspakken om bekæmpelse af hvidvask af penge (EUT C 152 af 6.4.2022, s. 89).

4

Lovgivningspakken om bekæmpelse af hvidvask af penge

(5)  Følgende institutioner er tættest involveret i processen med at indføre en digital centralbankvaluta: Den Internationale Valutafond, Den Internationale Betalingsbank, Verdensbanken samt andre offentlige og private monetære finansielle og økonomiske institutioner.

5

(6)  Yderligere oplysninger kan findes på: https://www.ecb.europa.eu/paym/digital_euro/investigation/governance/shared/files/ecb.degov220711_tools.en.pdf?fb2430528d8f964513dd66ffcd8cbaf7.

6

(7)  Private digitale valutaer (kryptovalutaer) kan konkurrere med centralbankernes digitale valutaer. Siden den globale finanskrise har der været en betydelig vækst i private digitale valutaer.

7

(8)  Når man sammenkobler forskellige modeller for grænseoverskridende betalingssystemer, er det vigtigt, at de er indbyrdes kompatible.

8

(9)  Yderligere oplysninger kan findes i EØSU's tidligere udtalelse om en detailbetalingsstrategi for EU (EUT C 220 af 9.6.2021, s. 72).

9

en detailbetalingsstrategi for EU

(10)  Stablecoin er en kryptovaluta til fast pris, hvis markedsværdi er knyttet til andre aktiver. I modsætning til andre kryptovalutaer, såsom bitcoin, kan stablecoin knyttes til aktiver såsom visse valutareserver eller konvertible valutaer, der kan handles på børser, herunder den amerikanske dollar eller euroen.

10

(11)  Den teknologiske udvikling på dette område er baseret på en proces med decentralisering af det finansielle system, sådan som det f.eks. er tilfældet med de eksperimenter, der udføres af de store teknologivirksomheder. Diem/Libra og indførelsen af e-CNY er resultatet af en revolutionerende teknologisk proces.

11

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/28 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/28

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om rekapitalisering af EU-virksomheder — En innovativ vej til en vedvarende og inklusiv genopretning

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/05)

| Ordfører: | Antonio GARCÍA DEL RIEGO |
| --- | --- |

Ordfører:

Antonio GARCÍA DEL RIEGO

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 6.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 186/0/2 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

6.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

186/0/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Den seneste dokumentation anslår en mangel på egenkapital og hybrid kapital på 450-600 mia. EUR. Dette bringer mange virksomheder i fare, navnlig i betragtning af, at der er ved at opstå nye økonomiske spændinger, og at EU's virksomheder er overforgældede. EU's virksomheder er hovedsageligt afhængige af bankernes udlån, og andre finansieringskilder bør derfor fremmes. Dette kræver inddragelse af aktører såsom formueforvaltere, forsikringsselskaber og pensionsfonde. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | I den forbindelse anbefaler EØSU, at der udvikles en ramme, der styrker hybride finansielle instrumenter, så de er lette at gennemføre, styrker virksomhedernes balancer og giver virksomhederne mulighed for at opretholde deres investeringsniveau uden at øge deres gæld. Dette vil gøre det muligt for dem at forblive konkurrencedygtige og være i stand til at tilpasse sig fremtiden ved at sætte skub i deres grønne og digitale omstilling. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Meget efterstillede instrumenter er det bedst mulige alternativ af flere årsager:






  i) | De findes allerede og er reguleret i forskellige europæiske lande, hvilket gør dem til et sikkert instrument for mikrovirksomheder og SMV'er. |
| --- | --- | --- |

1.3.

i)

De findes allerede og er reguleret i forskellige europæiske lande, hvilket gør dem til et sikkert instrument for mikrovirksomheder og SMV'er.

| ii) | De er en smidig, langsigtet løsning, der er let at gennemføre for virksomheder af enhver størrelse sammenlignet med mere avancerede alternativer såsom obligationer eller aktier. |
| --- | --- |

ii)

De er en smidig, langsigtet løsning, der er let at gennemføre for virksomheder af enhver størrelse sammenlignet med mere avancerede alternativer såsom obligationer eller aktier.

| iii) | De udgør et produkt, der er kompatibelt med familievirksomheder, som udgør 60 % af virksomhederne i EU, idet familierne normalt ønsker at bevare kontrollen over deres virksomhed. |
| --- | --- |

iii)

De udgør et produkt, der er kompatibelt med familievirksomheder, som udgør 60 % af virksomhederne i EU, idet familierne normalt ønsker at bevare kontrollen over deres virksomhed.

| 1.4. | For at være en effektiv løsning bør sådanne instrumenter have status som kvasiegenkapital, således at de ikke kan bogføres som gæld i statuskontiene, og de bør ligge lige inden egenkapitalen i betalingsvandfaldet i tilfælde af, at en virksomhed likvideres. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | For at få stor virkning og nå ud til virksomheder af enhver størrelse er den bedste løsning en ordning, hvor der er samarbejde mellem private og offentlige institutioner, herunder banker, kapitalforvaltere, den offentlige sektor og institutionelle investorer (forsikringsselskaber og pensionsfonde). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Denne anbefaling tjener et langsigtet mål med en løsning, der kan gennemføres på kort sigt, og ville styrke kapitalmarkedsunionen. En EU-dækkende instrumentmodel kunne drage fordel af det indre markeds synlighed, likviditet og omfang og appellere bredt til institutionelle investorer, der søger gælds- og hybridrisikoprofiler, men med højere afkast, samtidig med at der tages hensyn til mindre virksomheders behov. Med et tilstrækkeligt omfang i hele EU kan en vellykket ramme udvikle sig til en veldefineret aktivklasse, der tilskynder til investeringer og EU-integration. |
| --- | --- |

1.6.

2.   Baggrund

| 2.1. | SMV'er er kernen i økonomien: I EU-27 udgør de 99,8 % af alle virksomheder, næsten to tredjedele (65 %) af beskæftigelsen og mere end halvdelen (53 %) af værditilvæksten fra den ikkefinansielle erhvervssektor (1). De er realøkonomien og den vigtigste faktor for social samhørighed i mange europæiske regioner. I 2020 var der over 22,5 mio. SMV'er. Der er lige under 200 000 mellemstore SMV'er, men de tegner sig for 17,3 % af værditilvæksten og 16 % af beskæftigelsen (2). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Covid-19 ramte økonomien hårdt i 2020 og i en del af 2021, men regeringernes hurtige reaktion med midlertidige offentlige foranstaltninger forhindrede en omfattende bølge af covid-19-relaterede konkurser, hovedsageligt gennem løsninger på likviditetsproblemer og kortsigtede problemer, der har ført til overdreven gældsætning blandt EU's virksomheder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Afslutningen af de fleste offentlige støtteforanstaltninger, der allerede er ydet, falder sammen med nye spændinger, der påvirker de globale og europæiske økonomier, såsom energikrisen, inflationen, ophøret af ECB's lempelige pengepolitiske kurs, udvidelsen af risikopræmier, de øgede finansieringsomkostninger, problemer i forsyningskæderne og Ruslands invasion af Ukraine. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Europas position som leder af den grønne omstilling vil kræve store investeringer fra offentlige og private aktører. SMV'ernes svækkede position kan gøre det vanskeligt for dem at tilpasse sig nye standarder og kan få dem til at sakke agterud sammenlignet med store virksomheder eller mellemstore virksomheder fra andre dele af verden. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Da en stor del af virksomhederne er overforgældede (3) og samtidig har brug for langsigtede ressourcer til at klare de kommende udfordringer, er der behov for nye løsninger, der styrker kapitalen i mikrovirksomheder, SMV'er og små midcapselskaber. Eksisterende initiativer på europæisk plan såsom EIB's ESCALAR-program er normalt rettet mod højvækstvirksomheder, der betragtes som vækstvirksomheder, eller virksomheder i deres tidlige fase, der finansieres af venturekapitalfonde. Nye løsninger bør supplere dem, der allerede findes, og fokusere på eksisterende og etablerede mikrovirksomheder, SMV'er og små midcapselskaber, som udgør størstedelen af de europæiske virksomheder. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Nogle lande har iværksat selektive foranstaltninger for at styrke virksomhedernes investeringskapacitet og samtidig undgå risikoen for »zombificering«. I Spanien og Frankrig tegner disse programmer sig for mere end 30 mia. EUR for 15 000 virksomheder (4), idet de anvender meget efterstillede lån som det vigtigste instrument og kreditvurdering som udvælgelseskriterium for at sikre, at modtagerne er levedygtige virksomheder. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | De europæiske virksomheders overdrevne gældsætning kræver en form for rekapitaliseringsinstrument, der gør det muligt for dem at fastholde eller øge deres investeringsindsats. De offentlige markeder har til dato støttet eksisterende børsnoterede virksomheder, men private virksomheder mangler styrken til at støtte mindre virksomheder. Den mangel på egenkapital og hybridkapital, som EU kan stå over for på grund af pandemien og reduktionen af statslige støtteforanstaltninger, anslås til 450-600 mia. EUR (5). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Mikrovirksomheder, SMV'er og mellemstore virksomheder og små midcapselskaber oplyser generelt, at de har vanskeligere ved at få adgang til finansiering end store virksomheder, navnlig langsigtet finansiering: |
| --- | --- |

3.2.

| 3.2.1. | Når de ansøger om et lån, hævder en større andel, at de møder hindringer (7 % af SMV'erne sammenlignet med 4 % af de store virksomheder), de har lavere succesrater (72 % mod 85 %) og højere afvisningsprocenter (6 % mod 2 %) samt dårligere forhold ifølge SAFE-undersøgelsen (6). |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Familievirksomheder udgør mere end 60 % af alle europæiske virksomheder (med et tal, der stiger til 85 % i Spanien og 75 % i Italien, Frankrig og Tyskland (7)). Disse virksomheder er mindre tilbøjelige til at søge egenkapitalalternativer til langsigtet finansiering, som kræver, at der gives afkald på kontrollen med virksomheden. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.3. | Hertil kommer, at SMV'er ofte har en mindre diversificeret portefølje af eksterne finansielle instrumenter, som ofte er bankbaserede og rettet mod kortsigtet anvendelse.






  i) | SMV'ernes afhængighed af banker er fortsat høj i euroområdet, idet 70 % af den eksterne finansiering er afhængig af banker mod 40 % i USA (8). |
| --- | --- | --- |

3.3.

i)

SMV'ernes afhængighed af banker er fortsat høj i euroområdet, idet 70 % af den eksterne finansiering er afhængig af banker mod 40 % i USA (8).

| ii) | 63 % af de store virksomheder oplyser, at de anvender midler til faste investeringer, sammenlignet med 38 % af SMV'erne og kun 28 % af mikrovirksomhederne (9). |
| --- | --- |

ii)

63 % af de store virksomheder oplyser, at de anvender midler til faste investeringer, sammenlignet med 38 % af SMV'erne og kun 28 % af mikrovirksomhederne (9).

| 3.4. | I denne initiativudtalelse anbefales det derfor, at der udvikles en fælles ramme for meget efterstillede finansielle instrumenter, der sætter skub i rekapitaliseringen af EU-virksomheder. En sådan ramme bør sikre, at disse instrumenter er baseret på kvasiegenkapital, så den ikke påvirker virksomhedernes gældskvote og kreditvurdering. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.4.1. | Denne udtalelse opfordrer EU til i fællesskab at udvikle denne fælles ramme i overensstemmelse med nærhedsprincippet og proportionalitetsprincippet og tillade, at Unionen griber ind, når målene for en foranstaltning bedre kan nås på EU-plan på grund af den foreslåede foranstaltnings omfang og virkninger. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | Rammen for meget efterstillede instrumenter bør:






  i) | afhjælpe ovennævnte finansieringsunderskud i den langsigtede finansiering for at styrke balancen og støtte investeringer |
| --- | --- | --- |

3.4.2.

i)

afhjælpe ovennævnte finansieringsunderskud i den langsigtede finansiering for at styrke balancen og støtte investeringer

| ii) | give familievirksomheder et instrument til at sætte skub i deres langsigtede investeringer uden at give afkald på kontrollen over deres virksomhed, da undersøgelser viser, at de er villige til at uddele en del af overskuddet og/eller udstede hybride instrumenter (10) |
| --- | --- |

ii)

give familievirksomheder et instrument til at sætte skub i deres langsigtede investeringer uden at give afkald på kontrollen over deres virksomhed, da undersøgelser viser, at de er villige til at uddele en del af overskuddet og/eller udstede hybride instrumenter (10)

| iii) | være forenelig med de vigtigste finansielle udbyderes praksis (forretningsbanker, formueforvaltere og den offentlige sektor), så den kan nå ud til et stort antal virksomheder |
| --- | --- |

iii)

være forenelig med de vigtigste finansielle udbyderes praksis (forretningsbanker, formueforvaltere og den offentlige sektor), så den kan nå ud til et stort antal virksomheder

| iv) | bidrage til at tiltrække institutionelle investorer såsom forsikringsselskaber og pensionsfonde, der er omfattet af PRIIP-forordningen (11), og som forvalter opsparinger og er en central aktør med hensyn til at kanalisere flere aktiver til realøkonomien. |
| --- | --- |

iv)

bidrage til at tiltrække institutionelle investorer såsom forsikringsselskaber og pensionsfonde, der er omfattet af PRIIP-forordningen (11), og som forvalter opsparinger og er en central aktør med hensyn til at kanalisere flere aktiver til realøkonomien.

| 3.5. | Der er forskellige meget efterstillede instrumenter, der kan anvendes til at styrke SMV'ers og midcapselskabers balancer, f.eks. obligationer, konvertible obligationer, ordninger med dual-class-aktier og hybridlån (f.eks. kapitallån):






  i) | Obligationsudstedelse anvendes hovedsageligt af large caps og til store emissioner. De er komplekse og dyre. Selv om anvendelsen af virksomhedsobligationer er steget betydeligt i de seneste år, er der f.eks. kun 2 000 aktive udstedere i alt, hovedsagelig større virksomheder (12). |
| --- | --- | --- |

3.5.

i)

Obligationsudstedelse anvendes hovedsageligt af large caps og til store emissioner. De er komplekse og dyre. Selv om anvendelsen af virksomhedsobligationer er steget betydeligt i de seneste år, er der f.eks. kun 2 000 aktive udstedere i alt, hovedsagelig større virksomheder (12).

| ii) | Private konvertible obligationer har den store fordel, at de er yderst fleksible med hensyn til strukturen, da der er tale om en privat kontrakt. Dette indebærer imidlertid også et lavt sikkerhedsniveau for mindre virksomheder, der normalt har mindre finansiel forståelse, og høje transaktionsomkostninger. De anvendes hovedsageligt af sofistikerede formidlere af venturekapital. |
| --- | --- |

ii)

Private konvertible obligationer har den store fordel, at de er yderst fleksible med hensyn til strukturen, da der er tale om en privat kontrakt. Dette indebærer imidlertid også et lavt sikkerhedsniveau for mindre virksomheder, der normalt har mindre finansiel forståelse, og høje transaktionsomkostninger. De anvendes hovedsageligt af sofistikerede formidlere af venturekapital.

| iii) | Ordninger med dual-class-aktier har to aktieklasser, hvoraf den ene sædvanligvis har begrænset eller ingen stemmeret, samtidig med at der stilles egenkapital til rådighed. Selv om dette instrument stadig er tilladt i visse medlemsstater (13) (som f.eks. de nordiske lande, Polen, Portugal og Italien), er det i mange andre (f.eks. Tyskland, Frankrig og Spanien) ikke tilladt, og en storstilet anvendelse synes at være sværere at opnå, da det vil kræve en høj grad af tilpasning til den virksomhed, der udsteder aktier. |
| --- | --- |

iii)

Ordninger med dual-class-aktier har to aktieklasser, hvoraf den ene sædvanligvis har begrænset eller ingen stemmeret, samtidig med at der stilles egenkapital til rådighed. Selv om dette instrument stadig er tilladt i visse medlemsstater (13) (som f.eks. de nordiske lande, Polen, Portugal og Italien), er det i mange andre (f.eks. Tyskland, Frankrig og Spanien) ikke tilladt, og en storstilet anvendelse synes at være sværere at opnå, da det vil kræve en høj grad af tilpasning til den virksomhed, der udsteder aktier.

| iv) | Hybridlån er gældsinstrumenter, der er meget efterstillede og har et langsigtet perspektiv (normalt inklusiv henstandsperioder). Dette er et instrument, der reguleres i mange jurisdiktioner, og som giver virksomhederne større sikkerhed og gør processen mere smidig, da produktet ikke skabes i hver operation. Hertil kommer, at det ikke straffer virksomhederne med hensyn til gældsætning, da det indtager den sidste plads i tilbagebetalingsrækkefølgen, før egenkapital. |
| --- | --- |

iv)

Hybridlån er gældsinstrumenter, der er meget efterstillede og har et langsigtet perspektiv (normalt inklusiv henstandsperioder). Dette er et instrument, der reguleres i mange jurisdiktioner, og som giver virksomhederne større sikkerhed og gør processen mere smidig, da produktet ikke skabes i hver operation. Hertil kommer, at det ikke straffer virksomhederne med hensyn til gældsætning, da det indtager den sidste plads i tilbagebetalingsrækkefølgen, før egenkapital.

| | Udbredelse | Gennemførlighed | Baggrund | Virksomhedsbeskyttelse | Investorbeskyttelse |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Obligationer | Lav | Høj | Lav | Middel | Høj |
| Konvertible obligationer | Middel | Middel | Lav | Lav | Høj |
| Dual-class-aktier | Lav | Middel | Middel | Høj | Middel |
| Hybridlån | Høj | Høj | Middelhøj | Høj | Middel |

Udbredelse

Gennemførlighed

Baggrund

Virksomhedsbeskyttelse

Investorbeskyttelse

Obligationer

Lav

Høj

Lav

Middel

Høj

Konvertible obligationer

Middel

Middel

Lav

Lav

Høj

Dual-class-aktier

Lav

Middel

Middel

Høj

Middel

Hybridlån

Høj

Høj

Middelhøj

Høj

Middel

Kilde: Inbonis Rating.

| 3.6. | Et hybridlånsinstrument er det bedste alternativ af flere årsager:






  i) | Det udgør en langsigtet løsning, der er let at gennemføre og giver større beskyttelse til virksomheder end obligationer eller aktier. |
| --- | --- | --- |

3.6.

i)

Det udgør en langsigtet løsning, der er let at gennemføre og giver større beskyttelse til virksomheder end obligationer eller aktier.

| ii) | For mikrovirksomheder og SMV'er sikrer det, at der ikke sker udvanding eller tab af kontrol, samtidig med at der er omkostningsrelaterede fordele såsom skattefradrag eller lavere udstedelsesomkostninger. |
| --- | --- |

ii)

For mikrovirksomheder og SMV'er sikrer det, at der ikke sker udvanding eller tab af kontrol, samtidig med at der er omkostningsrelaterede fordele såsom skattefradrag eller lavere udstedelsesomkostninger.

| iii) | For långivere giver det et attraktivt afkast, uden at det er nødvendigt at inddrage indehaverne i virksomhedens beslutninger. |
| --- | --- |

iii)

For långivere giver det et attraktivt afkast, uden at det er nødvendigt at inddrage indehaverne i virksomhedens beslutninger.

| iv) | Syndikerede lån, som er en form for hybridlån, findes allerede og er reguleret i mange europæiske lande, f.eks. Spanien (préstamos participativos), Frankrig (prêts participatifs), Tyskland (Partiarisches Darlehen) og senest Portugal (empréstimos participativos) (14). |
| --- | --- |

iv)

Syndikerede lån, som er en form for hybridlån, findes allerede og er reguleret i mange europæiske lande, f.eks. Spanien (préstamos participativos), Frankrig (prêts participatifs), Tyskland (Partiarisches Darlehen) og senest Portugal (empréstimos participativos) (14).

| 3.6.1. | Hybridlån er det valgte instrument til forskellige offentlige og private initiativer til løsning af problemet med manglende kapitalfinansiering i hele EU: Mindst seks programmer i tre medlemsstater samt nogle programmer under Den Europæiske Investeringsfond anvender dette hybride syndikerede lån.






  i) | Frankrig har Relance-programmet, et offentligt støttet program for efterstillet gæld på 12,7 mia. EUR, som er rettet mod 10 000 virksomheder, hovedsagelig SMV'er, ved hjælp af syndikerede lån og efterstillede obligationer. Dette program distribueres af banker og finansieres af institutionelle investorer. |
| --- | --- | --- |

3.6.1.

i)

Frankrig har Relance-programmet, et offentligt støttet program for efterstillet gæld på 12,7 mia. EUR, som er rettet mod 10 000 virksomheder, hovedsagelig SMV'er, ved hjælp af syndikerede lån og efterstillede obligationer. Dette program distribueres af banker og finansieres af institutionelle investorer.

| ii) | I Spanien er der oprettet en fond på 1 mia. EUR til rekapitalisering af covid-19-berørte virksomheder til fordel for SMV'er og midcapselskaber, der har solvensproblemer, men som er levedygtige takket være syndikerede lån. |
| --- | --- |

ii)

I Spanien er der oprettet en fond på 1 mia. EUR til rekapitalisering af covid-19-berørte virksomheder til fordel for SMV'er og midcapselskaber, der har solvensproblemer, men som er levedygtige takket være syndikerede lån.

| iii) | Ligeledes i Spanien er der en 15-årig samlet støttefond på 9 mia. EUR til produktive industriinvesteringer (600 mio. EUR om året), som finansieres af det offentlige ved hjælp af regelmæssig gæld, syndikerede lån og egenkapital, og som er rettet mod virksomheder med industrielle investeringsprojekter. |
| --- | --- |

iii)

Ligeledes i Spanien er der en 15-årig samlet støttefond på 9 mia. EUR til produktive industriinvesteringer (600 mio. EUR om året), som finansieres af det offentlige ved hjælp af regelmæssig gæld, syndikerede lån og egenkapital, og som er rettet mod virksomheder med industrielle investeringsprojekter.

| iv) | I Valencia har den regionale udviklingsbank, Instituto Valenciano de Finanzas, iværksat flere finansieringsprogrammer, der anvender et syndikeret lån til at støtte SMV'er og strategiske midcapselskaber med et investeringsprojekt på i alt 400 mio. EUR om året. |
| --- | --- |

iv)

I Valencia har den regionale udviklingsbank, Instituto Valenciano de Finanzas, iværksat flere finansieringsprogrammer, der anvender et syndikeret lån til at støtte SMV'er og strategiske midcapselskaber med et investeringsprojekt på i alt 400 mio. EUR om året.

| v) | Nederlandene har iværksat et program for efterstillede lån på 400 mio. EUR til SMV'er. |
| --- | --- |

v)

Nederlandene har iværksat et program for efterstillede lån på 400 mio. EUR til SMV'er.

| 3.7. | For at sikre en effektiv udrulning, der når ud til alle mikrovirksomheder og SMV'er og har størst mulig virkning, er den bedste operationelle ordning en, hvor der er flere offentlige og private eksponeringsleverende institutter og distributører, som ikke nødvendigvis er de samme. Eksponeringsleverende institutter omfatter banker, formueforvaltere og den offentlige sektor, mens investorerne kan være egne banker, offentlige eller institutionelle investorer (forsikringsselskaber og pensionsfonde). Denne ramme henviser til nyoprettede transaktioner og ikke til securitisering af eksisterende transaktioner. Dette er f.eks., hvad der blev gjort i Frankrig med dets Relance-program (15). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Mindskelse af potentielt opfattede risici ved en hybridlånsordning, der distribueres i stor skala i hele Europa:






  Opfattet risiko | Løsning |
| --- | --- | --- |
| Tilsyn med skyggebankvirksomhed | Inkludering af værktøjer til risikostyring såsom kreditvurdering ville fjerne risikoen for skyggebankvirksomhed. |
| Fortrængning af banker | Et hybridlånsinstrument ville genoprette virksomhedernes solvens, og bankerne ville derfor være villige til fortsat at låne til dem. |
| Forenelighed med initiativet fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital (DEBRA-initiativet) | Dette initiativ har også til formål at undgå virksomheders overdrevne gældsætning, så det er foreneligt med hovedformålet med DEBRA-initiativet. |
| Genoprettelse af ikkelevedygtige virksomheders solvens | Indførelse af markedsstandarder som f.eks. kreditvurderingen vil forhindre ikkelevedygtige virksomheder i at få adgang til disse instrumenter. Mange offentlige programmer med syndikerede lån har medtaget dette krav. |

3.8.

Opfattet risiko

Løsning

Tilsyn med skyggebankvirksomhed

Inkludering af værktøjer til risikostyring såsom kreditvurdering ville fjerne risikoen for skyggebankvirksomhed.

Fortrængning af banker

Et hybridlånsinstrument ville genoprette virksomhedernes solvens, og bankerne ville derfor være villige til fortsat at låne til dem.

Forenelighed med initiativet fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital (DEBRA-initiativet)

Dette initiativ har også til formål at undgå virksomheders overdrevne gældsætning, så det er foreneligt med hovedformålet med DEBRA-initiativet.

Genoprettelse af ikkelevedygtige virksomheders solvens

Indførelse af markedsstandarder som f.eks. kreditvurderingen vil forhindre ikkelevedygtige virksomheder i at få adgang til disse instrumenter. Mange offentlige programmer med syndikerede lån har medtaget dette krav.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Den foreslåede ramme for hybridlån bør opfylde visse standarder, der gør det attraktivt for alle interessenter: virksomheder, finansielle udbydere, der fungerer som distributører, og institutionelle investorer. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det er afgørende, at rammen sikrer, at denne form for hybridlån betragtes som egenkapital, med følgende virkninger:






  i) | Til beregningen af gældskvoten, så den hverken øger den eksisterende gældsætning eller har en uforholdsmæssig stor indvirkning på gældskvoten. I Frankrig fastsættes det f.eks. i artikel 313-14 i Code monétaire et financier [den franske lov om monetære og finansielle anliggender], at syndikerede lån behandles som egenkapital med henblik på vurderingen af de modtagende selskabers finansielle situation. |
| --- | --- | --- |

4.2.

i)

Til beregningen af gældskvoten, så den hverken øger den eksisterende gældsætning eller har en uforholdsmæssig stor indvirkning på gældskvoten. I Frankrig fastsættes det f.eks. i artikel 313-14 i Code monétaire et financier [den franske lov om monetære og finansielle anliggender], at syndikerede lån behandles som egenkapital med henblik på vurderingen af de modtagende selskabers finansielle situation.

| ii) | Med henblik på kapitalnedsættelse. Dette er f.eks. tilfældet med den spanske lovgivning, hvori det hedder, at syndikerede lån indgår i beregningen af egenkapitalen med henblik på kapitalreduktion og opløsning af virksomheder, og at førtidig tilbagebetaling eller amortisering af syndikerede lån kun kan ske, hvis den efterfølges af en kapitalforhøjelse af samme størrelse (16). |
| --- | --- |

ii)

Med henblik på kapitalnedsættelse. Dette er f.eks. tilfældet med den spanske lovgivning, hvori det hedder, at syndikerede lån indgår i beregningen af egenkapitalen med henblik på kapitalreduktion og opløsning af virksomheder, og at førtidig tilbagebetaling eller amortisering af syndikerede lån kun kan ske, hvis den efterfølges af en kapitalforhøjelse af samme størrelse (16).

| iii) | I tilfælde af insolvens bør dette hybridlån have en efterstillet status, rangordnes efter almindelig gæld eller fælles kreditorer og inden aktionærerne. Hvis gælden ikke beregnes på denne måde, vil det sandsynligvis underminere virksomhedernes mulighed for at rejse gæld fra traditionelle kilder. Et af målene med handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen er at opnå større konvergens mellem de forskellige insolvensordninger i EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

iii)

I tilfælde af insolvens bør dette hybridlån have en efterstillet status, rangordnes efter almindelig gæld eller fælles kreditorer og inden aktionærerne. Hvis gælden ikke beregnes på denne måde, vil det sandsynligvis underminere virksomhedernes mulighed for at rejse gæld fra traditionelle kilder. Et af målene med handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen er at opnå større konvergens mellem de forskellige insolvensordninger i EU's medlemsstater.

| 4.2.1. | I nogle tilfælde betragtes hybridlån som egenkapital i henhold til de internationale regnskabsstandarder (IFRS) og Basel II. Når et hybridlån f.eks. ikke har en fast løbetid, betegnes det som egenkapital i henhold til IFRS-regler på grund af dets status som meget efterstillet (17). Generelt kan hybride instrumenter betragtes som egenkapital, hvis de er ugaranterede, efterstillede og fuldt udbetalte, hvis de ikke kan indløses på indehaverens initiativ, hvis de kan anvendes til at dække tab, og hvis forpligtelsen til at betale renter kan udsættes (18). |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | EØSU anbefaler, at Europa-Parlamentets og Rådets (regnskabs)direktiv 2013/34/EU (19) ændres, således at regnskabsproceduren harmoniseres for hybridlån eller andre typer gæld med en løbetid på over otte år (20), med en henstandsperiode på mindst tre år og med en variabel rente, hvoraf en del er knyttet til »succes« defineret efter eget skøn (f.eks. med hensyn til vækst, rentabilitet osv.). Denne ændring vil gøre det lettere at beregne hybridlån som egenkapital ved beregningen af et selskabs nettoformue i henhold til erhvervsretten og behandle det som egenkapital eller egenkapital i regnskabsmæssig henseende. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.3. | For at undgå usikkerhed bør instrumentet fortsat betragtes som gæld til andre formål (dvs. skat og lovgivning), og derfor bør udstedelse af et egenkapitallignende instrument ikke medføre tab af stemmeretten for selskaber. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.3.1. | Et andet vigtigt punkt for både virksomheder og investorer er, at de periodiske renter, der betales via det efterstillede gældsinstrument, ikke må være genstand for kildeskat eller fradrag, således at puljen modtager renteindtægterne på bruttobasis. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.4. | Med hensyn til investeringssiden vil et kvasiegenkapitalinstrument som det foreslåede kunne betragtes som et støtteberettiget instrument for europæiske langsigtede investeringsfonde (ELTIF'er) i henhold til artikel 10 i ELTIF-forordningen (21), hvilket gør det muligt straks at blive en del af det finansielle økosystem. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.4.1. | ELTIF'erne kan senere markedsføres i EU ved at offentliggøre et prospekt eller et dokument med central investorinformation, der opfylder kravene i henholdsvis prospektforordningen (22) eller forordningen om sammensatte og forsikringsbaserede investeringsprodukter til detailinvestorer. Dette vil bidrage til at integrere detailinvestorer i den private gæld og realøkonomien, hvilket endnu ikke er opnået med crowdlending-initiativerne. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Ideelt set bør instrumentet omfatte markedsstandarder såsom kreditvurderinger foretaget af ESMA-registrerede agenturer eller vurderinger af ESG-indikatorer for at forbedre investorgrundlaget. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.5. | Endelig vil dette initiativ støtte kapitalmarkedsunionen. En EU-dækkende tilgang, en fælles europæisk instrumentmodel, kunne drage fordel af det indre markeds synlighed, likviditet og omfang og appellere bredt til institutionelle investorer, der søger gælds- og hybridrisikoprofiler, men med bedre afkast, samtidig med at der tages hensyn til mindre virksomheders behov. Med et tilstrækkeligt omfang i hele EU kan en vellykket ramme udvikle sig til en veldefineret aktivklasse, der tilskynder til investeringer og EU-integration. |
| --- | --- |

4.5.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Annual Report on European SMEs 2020/2021, Kommissionen, juli 2021.

1

(2)  Annual Report on European SMEs 2020/2021, Kommissionen, juli 2021.

2

(3)  Gældskvoten steg med 18,8 procentpoint mellem udgangen af 2019 og begyndelsen af 2021 og toppede med 164,4 %. ECB Economic Bulletin, udg. 2/2022.

3

(4)  Frankrigs økonomiministerium, COFIDES, SEPIDES, Instituto Valenciano de Finanzas.

4

(5)  Recapitalising EU businesses post COVID-19, AFME og PwC 2021.

5

(6)  Survey on the access to finance of enterprises (SAFE), Kommissionen, november 2021.

6

(7)  European Family Businesses.

7

(8)  European SMEs Financing Gap, Euler Hermes.

8

(9)  Survey on the access to finance of enterprises (SAFE), Kommissionen, november 2021.

9

(10)  Recapitalising EU businesses post COVID-19, AFME og PwC 2021.

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1286/2014 af 26. november 2014 om dokumenter med central information om sammensatte og forsikringsbaserede investeringsprodukter til detailinvestorer (PRIIP'er) (EUT L 352 af 9.12.2014, s. 1).

11

(12)  The rise of non-bank finance and its implications for monetary policy transmission, 2021, ECB.

12

(13)  Study on minority shareholders protection, endelig rapport, Kommissionen 2018.

13

(14)  Retlig ramme for syndikerede lån godkendt ved lovdekret 11/2022 af 12. januar 2022.

14

(15)  Dispositif de garantie aux fonds de prêts participatifs et d’obligations subordonnées [den franske stats garantiordning for syndikerede lån og fonde for efterstillede obligationer], Kommissionen 2021.

15

Dispositif de garantie aux fonds de prêts participatifs et d’obligations subordonnées

(16)  Beslutning af 20. december 1996 fra Instituto de Contabilidad y Auditoría de Cuentas (institut for regnskabsføring og revision).

16

(17)  Kommissionens afgørelse SA.60113 (2021/N) — Finland — covid-19-støtte til Finnair.

17

(18)  Basel II. 4. Hybride gælds-/kapitalinstrumenter, bilag 1a. Definition af kapital. (d) Hybride gælds-/kapitalinstrumenter.

18

(19)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/34/EU af 26. juni 2013 om årsregnskaber, konsoliderede regnskaber og tilhørende beretninger for visse virksomhedsformer, om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/43/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 78/660/EØF og 83/349/EØF (EUT L 182 af 29.6.2013, s. 19).

19

(20)  Det skal erindres, at en virksomheds gennemsnitlige levetid ligger omkring dette tal, og for privat egenkapital er den endnu lavere (fem år).

20

(21)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2015/760 af 29. april 2015 om europæiske langsigtede investeringsfonde (EUT L 123 af 19.5.2015, s. 98),

21

(22)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2017/1129 af 14. juni 2017 om det prospekt, der skal offentliggøres, når værdipapirer udbydes til offentligheden eller optages til handel på et reguleret marked, og om ophævelse af direktiv 2003/71/EF (EUT L 168 af 30.6.2017, s. 12).

22

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/35

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om yderligere betragtninger om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd, Rådet, Den Europæiske Centralbank, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, Regionsudvalget og Den Europæiske Investeringsbank — den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022

(COM(2021) 740 final)

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/06)

| Ordfører: | Judith VORBACH |
| --- | --- |

Ordfører:

Judith VORBACH

| Plenarforsamlingens beslutning | 24.3.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 6.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 133/0/0 |

Plenarforsamlingens beslutning

24.3.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

6.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

133/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Siden vedtagelsen af den første udtalelse om den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 har situationen ændret sig drastisk på grund af den russiske aggression mod Ukraine. Skønnene over den reale BNP-vækst i EU blev efterfølgende nedjusteret, og inflationsprognoserne for euroområdet blev opjusteret til et rekordhøjt niveau, hovedsagelig som følge af prisstigninger på gasmarkedet. EØSU erkender, at alle de vigtigste mål for en velstandsorienteret økonomisk politik er sat under pres, samtidig med at geoøkonomisk fragmentering og geoøkonomiske spændinger samt covid-19 fortsat er alvorlige risikofaktorer. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU gentager udtrykkeligt sin opfordring til at fremme en afbalanceret økonomisk politik med sigte på at løse langvarige problemer og håndtere de aktuelle kriser. EU's mål som skitseret i artikel 3 i TEU udgør grundlaget for EU's tidligere, nuværende og fremtidige velstand og politiske stabilitet samt for øget konvergens, konkurrenceevne og modstandsdygtighed. Vi må ikke tillade, at retfærdigheden og miljømålene lider skade på grund af den aktuelle krise. Med hensyn til de stigende priser er der et presserende behov for at beskytte de mest sårbare og særligt udsatte virksomheder, herunder navnlig SMV'er. Desuden er det af afgørende betydning at sikre købekraften hos lav- og mellemindkomsthusholdninger, som tegner sig for en stor del af den økonomiske efterspørgsel. Det bør også prioriteres højt at udvise solidaritet med befolkningen i Ukraine, styrke EU's strategiske autonomi og arbejde for fred. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Genopretnings- og resiliensfaciliteten er blevet det vigtigste redskab til at opfylde EU's politiske prioriteter inden for rammerne af det europæiske semester. Den har været med til at stabilisere økonomien under pandemien og spiller en central rolle i håndteringen af den aktuelle krise. EØSU opfordrer til at gennemføre de nationale genopretnings- og resiliensplaner på en måde, hvor de konkret forbedrer borgernes velfærd. Da de landespecifikke henstillinger fremover vil få større betydning, efterlyser EØSU nøje overvågning og en afbalanceret tilgang. EØSU opfordrer til at reformere det europæiske semester på en måde, der sikrer kvalitativ deltagelse af det organiserede civilsamfund. I forbindelse med de nationale genopretnings- og resiliensplaner bifalder EØSU henstillingen om at tage »udgangspunkt i en vellykket anvendelse af partnerskabsprincippet« og opfordrer til at gøre det obligatorisk at inddrage det organiserede civilsamfund. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU glæder sig over de højere mål for vedvarende energi og energieffektivitet og understreger, at miljømæssig bæredygtighed skal sættes i højsædet, og opfordrer samtidig til hurtigst muligt at igangsætte en reform af det europæiske elmarked. Der er behov for massive investeringer for at fremme den grønne omstilling og opnå større strategisk autonomi, og EØSU opfordrer Kommissionen til at give et struktureret overblik over, hvilke EU-midler der bør anvendes, og i hvilket omfang investeringerne bør dækkes af EU-programmer, medlemsstaterne, private investeringer eller blandet finansiering. EØSU anbefaler, at der oprettes en klimatilpasningsfond, og at man i fremtiden desuden overvejer at styrke NextGenerationEU (NGEU) og/eller InvestEU. Ved omstrukturering af fondene og udarbejdelse af den nye flerårige finansielle ramme advarer EØSU mod at beskære midlerne til sociale formål. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Fuldførelsen af det indre marked bør bidrage til øget opadgående konvergens mellem medlemsstaterne. I den henseende er der brug for at afhjælpe forvridninger, fjerne hindringer og hjælpe regionerne med at frigøre deres fulde potentiale. Behovet for at sikre stabilitet på de finansielle markeder er ikke større end behovet for at gå videre med at fuldføre kapitalmarkeds- og bankunionen samt gennemføre strategien for bæredygtig finansiering. EØSU opfordrer til at forbedre erhvervsklimaet og produktiviteten på retfærdig og afbalanceret vis. Uddannelse og forskning er fortsat vigtige redskaber til at styrke konkurrenceevnen, fremme en retfærdig dobbelt omstilling og opnå større strategisk autonomi. EØSU bifalder de forslag, der fremhæves i meddelelsen Vores europæiske vækstmodel, men understreger også betydningen af at styrke den strategiske autonomi, at flytte produktionen af vigtige produkter til EU samt ikke at tilsidesætte sociale og miljømæssige mål langs forsyningskæderne. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Kommissionen hævder med rette, at offentlig støtte til fremme af private investeringer er nødt til at være nøje målrettet projekter med en klar merværdi, og at konkurrencepolitikken bør spille en central rolle i den henseende. EØSU understreger betydningen af gennemsigtighed og overvågning for at sikre integriteten og nå de tilsigtede mål. Man bør undgå eventuelle dødvægtseffekter ved at sikre, at der ikke ydes støtte til investeringer, der under alle omstændigheder ville være blevet foretaget, og de offentlige budgetter bør ikke indebære for mange risici. Endelig bør statsstøtte også kædes sammen med etablering af arbejdspladser af høj kvalitet og respekt for arbejdstagerrettigheder, miljøstandarder og skattemæssige forpligtelser. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU bakker op om Kommissionens henstilling om at lade de automatiske stabilisatorer virke, øge investeringerne og fortsætte med at anvende den generelle undtagelsesklausul i hele 2023. EØSU har dog forbehold over for en begrænsning af væksten i nationalt finansierede løbende udgifter til under den mellemfristede potentielle produktionsvækst samt hensigten om i foråret 2023 at vurdere, om det er relevant at indlede procedurer i tilfælde af uforholdsmæssigt store underskud. Foreløbig er EU's finanspolitiske regler knap nok blevet gennemført, og sanktionerne er aldrig blevet anvendt. EØSU gentager sin opfordring til at modernisere den finanspolitiske ramme ved at fastsætte realistiske mål og indføre en gylden regel uden at sætte den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt over styr, samtidig med at der bør fremlægges retningslinjer for en overgangsperiode. Euroens stabile værdi skal sikres gennem en afbalanceret penge- og finanspolitisk tilgang i overensstemmelse med en forsvarlig makroøkonomisk forvaltning. Endelig understreger EØSU, at forudsætningen for finanspolitisk holdbarhed er et retfærdigt system, hvad angår både udgifter og indtægter. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | I februar 2022 vedtog EØSU en udtalelse om den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 (1). På det tidspunkt havde EU netop undergået en dyb recession af historiske proportioner (2) og havde truffet hidtil usete støtteforanstaltninger for at afbøde konsekvenserne og afværge en ustabil situation. Med NGEU var EU gået ind i en ny fase af den økonomiske politik og solidaritet. Eftersom Kommissionen havde tildelt det europæiske semester en vigtig rolle i genopretnings- og resiliensfaciliteten med deraf følgende større betydning for samordningen af politikker, gentog EØSU sin opfordring til i højere grad at inddrage det organiserede civilsamfund. EØSU bifaldt dagsordenen for konkurrencedygtig bæredygtighed og understregede samtidig, at dens fire dimensioner — miljømæssig bæredygtighed, produktivitet, retfærdighed og makroøkonomisk stabilitet — bør prioriteres lige højt for at opnå de ønskede forstærkende virkninger og en retfærdig grøn og digital omstilling. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Som i de foregående år tages der højde for den igangværende semesterproces i tillægsudtalelsen, der tjener som input til den næste cyklus. Navnlig i år er dette vigtigt. Siden den russiske aggression mod Ukraine har det geopolitiske landskab ændret sig drastisk, prioriteterne har ændret sig, og politikken er blevet tilpasset, som det fremgår af meddelelserne om REPowerEU (3) og Vores europæiske vækstmodel (4). Det europæiske semester, der selv gennemgår en systemisk ændring, har under pandemien vist sig at være en troværdig ramme for samordning af EU's politikker. Konsekvenserne af den aktuelle krise er også tilstrækkeligt afspejlet i forårspakken. I lighed med meddelelsen (5) er denne udtalelse bygget op omkring dimensionerne i dagsordenen for konkurrencedygtig bæredygtighed. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Krigen i Ukraine og de deraf følgende sanktioner samt inddæmningsforanstaltningerne i Kina og den aftagende vækst i USA rammer nu EU's økonomi. Den hastige stigning i priserne på energi og fødevareråvarer forstærker inflationen, hvilket undergraver købekraften og svækker konkurrenceevnen. EU er et særligt sårbart område på grund af sin geografiske beliggenhed, sin høje afhængighed af importerede brændstoffer og sin dybe integration i de globale værdikæder. I sommerprognosen blev skønnene over den reale BNP-vækst nedjusteret til 2,7 % i 2022, mens inflationsprognoserne blev opjusteret til et rekordhøjt niveau på 8,3 % i 2022 (6). Kommissionen understreger, at »den hidtil usete art og størrelse af de økonomiske chok i kølvandet på krigen« gør fremskrivningerne højst usikre. En kombination af yderligere prisstigninger og anden runde-effekter kan bevirke øget stagflation og vil sandsynligvis have politiske konsekvenser. Geopolitiske spændinger og covid-19 udgør fortsat alvorlige risikofaktorer (7). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Den seneste krise sætter alle de vigtigste mål for en velstandsorienteret økonomisk politik (8) under pres, nemlig miljømæssig bæredygtighed, bæredygtig og inklusiv vækst, fuld beskæftigelse og arbejdspladser af høj kvalitet, retfærdig fordeling, sundhed og livskvalitet, stabile finansielle markeder, prisstabilitet, afbalanceret handel på grundlag af en retfærdig og konkurrencedygtig industriel og økonomisk struktur samt stabile offentlige finanser. EØSU gentager udtrykkeligt sin opfordring til at fremme en afbalanceret politisk tilgang med alle disse mål for øje og med sigte på at løse langvarige problemer og håndtere de aktuelle kriser hensigtsmæssigt i overensstemmelse med artikel 3 i TEU. En fastholdelse af EU's mål og principper har været grundlaget for EU's tidligere velstand og udgør også grundlaget for politisk stabilitet nu og i fremtiden samt for opadgående konvergens, konkurrenceevne og modstandsdygtighed over for nye kriser. EU's modsvar på den russiske aggression må ikke gives på bekostning af retfærdigheden og miljømålene. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | De hidtil usete prisstigninger skyldes mange forskellige årsager, deriblandt også mangler i EU's politikker. Kommissionens formand Ursula von der Leyen har med rette udtalt, at elmarkedet i sin nuværende udformning ikke længere fungerer og skal reformeres (9). EØSU opfordrer indtrængende Kommissionen og Rådet til hurtigt at fremskynde en reform af EU's energimarked og til i den forbindelse også at hindre skadelige udsving på kort sigt og prisstigninger på lang sigt. EØSU opfordrer kraftigt til, at der træffes drastiske og ekstraordinære foranstaltninger, herunder også af midlertidig karakter. Foranstaltningerne kan bl.a. tage udgangspunkt i rangfølgeeffekten, EU's energibørs (EEX), misbruget af markedsstyrke og virkningen af spekulative transaktioner og af højfrekvenshandel. Elpriserne bør afkobles fra gaspriserne, og der bør tages højde for prislofter. Ekstraordinære fortjenester bør udlignes via afgifter på en måde, der ikke afskrækker fra at investere i lavemissionsløsninger. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EU's vigtigste prioriteter må være at udvise solidaritet med befolkningen i Ukraine, styrke EU's strategiske autonomi og arbejde for fred. Dette er i overensstemmelse med artikel 21 i TEU, hvori det bl.a. fastsættes, at Unionen skal gennemføre politikker med henblik på at »værne om sine værdier og grundlæggende interesser samt sin sikkerhed, uafhængighed og integritet«, »konsolidere og styrke demokrati« og »bevare freden, forebygge konflikter og styrke den internationale sikkerhed«. Med henblik herpå anerkender EØSU også de mål, der er nedfældet i Rådets Versailleserklæring, nemlig at styrke EU's suverænitet ved at reducere EU's strategiske afhængighed, styrke forsyningssikkerheden inden for kritiske råstoffer og udfase afhængigheden af fossile brændstoffer fra Rusland. EØSU glæder sig over de skridt, der tages for gradvist at udfase afhængigheden af fossile brændstoffer, og opfordrer til yderligere tiltag i den retning. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Genopretnings- og resiliensfaciliteten er blevet det vigtigste redskab til at indfri EU's politiske prioriteter inden for rammerne af det europæiske semester, og den har allerede vist sig at bidrage afgørende til at stabilisere økonomien under pandemien, forstærke den dobbelte omstilling og intensivere samarbejdet mellem Kommissionen og medlemsstaterne. Fremover vil genopretnings- og resiliensfaciliteten spille en central rolle i mobiliseringen og kanaliseringen af ressourcer, der gør det muligt at reagere på den seneste krise og gennemføre REPowerEU. Medlemsstaterne opfordres til at foreslå et særligt kapitel om REPowerEU i deres nationale genopretnings- og resiliensplaner på grundlag af de nye landespecifikke henstillinger. EØSU understreger betydningen af at gennemføre de opdaterede nationale genopretnings- og resiliensplaner på effektiv og bæredygtig vis, så de får en positiv og konkret indvirkning på borgernes velfærd. De landespecifikke henstillinger får imidlertid større betydning ved at kæde opfyldelsen af målene i de nationale genopretnings- og resiliensplaner sammen med udbetalingen af trancher under genopretnings- og resiliensfaciliteten. Denne procedureændring skal overvåges og evalueres, og EØSU opfordrer Kommissionen og Rådet til at sikre en afbalanceret tilgang. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Der er navnlig behov for i højere grad at inddrage arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne i semesterprocessen på nationalt plan for at sikre, at alle samfundsgrupper er behørigt repræsenteret, finde skræddersyede løsninger, der støttes fuldt ud af det organiserede civilsamfund, og opnå et bredt ejerskab til de nationale genopretnings- og resiliensplaner. EØSU opfordrer til at reformere det europæiske semester på en måde, der ved et direktiv eller en forordning sikrer effektiv og kvalitativ deltagelse. Under en formel høringsproces på grundlag af regler og gennemsigtige procedurer bør civilsamfundsorganisationerne informeres behørigt på skrift og gives tilstrækkelig tid til at analysere forslagene og udarbejde bemærkninger og egne forslag. Medtagelsen eller afvisningen af forslag ledsages af en begrundelse, der er inkluderet i offentlige dokumenter. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | I forbindelse med de nationale genopretnings- og resiliensplaner glæder EØSU sig over Kommissionens henstilling om at tage »udgangspunkt i en vellykket anvendelse af partnerskabsprincippet i programmeringen og gennemførelsen af samhørighedspolitikken«, som EØSU opfordrede til i sin udtalelse om den årlige undersøgelse af bæredygtig vækst 2022. Det skal gøres obligatorisk at inddrage det organiserede civilsamfund. I sin første resolution (10) om inddragelse af civilsamfundet i planernes udformning konkluderede EØSU, at civilsamfundet stadig ikke inddrages nok i de fleste medlemsstater, og opfordrede til, at der fastsættes minimumsstandarder for høringsprocessen. I sin anden resolution (11) opfordrede EØSU mange medlemsstater til at inddrage civilsamfundsorganisationerne bedre og sikre større gennemsigtighed i forbindelse med gennemførelsen og overvågningen, og bad dem om at gøre oplysninger offentligt tilgængelige og sætte mere skub i dialogerne om de nationale genopretnings- og resiliensplaner med alle relevante interessenter, hvilket også kan bidrage til at forebygge misbrug og svig. Desuden indeholder resolutionen god praksis såsom oprettelsen af et overvågningsorgan, der omfatter det organiserede civilsamfund, der kan tjene som eksempel for de øvrige medlemsstater. På sin årlige konference gentog EØSU's ad hoc-gruppe om det europæiske semester sin opfordring til at gøre civilsamfundets deltagelse lovpligtig (12). Opfordringen til behørig inddragelse af det organiserede civilsamfund og de lokale og regionale myndigheder afspejles også i Budgetudvalgets og Økonomi- og Valutaudvalgets fælles initiativbetænkning om gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten (13), der udgør Europa-Parlamentets bidrag til den evalueringsrapport om gennemførelsen af genopretnings- og resiliensfaciliteten, som Kommissionen vedtog den 29. juli 2022 (14). |
| --- | --- |

2.9.

3.   Særlige bemærkninger

3.1.   Energi- og miljømæssig bæredygtighed

| 3.1.1. | Kommissionen fremhæver med rette, at en fremskyndelse af dekarboniseringen »vil mindske vores afhængighed af fossile brændstoffer og [...] samtidig bidrage til at nå vores klimamål for 2030«. EØSU understreger, at miljømæssig bæredygtighed skal sættes i højsædet, og glæder sig over, at målet for vedvarende energi forhøjes til mindst 45 % af EU's samlede energimiks, og at energieffektivitetsmålet også forhøjes, så energiforbruget inden 2030 skal reduceres med 13 %, som led i REPowerEU-planen. Udvalget glæder sig også over henstillingerne vedrørende investeringer i energi, som bl.a. bør have fokus på at støtte sårbare husholdninger, at fremme bæredygtig mobilitet, dekarbonisering af industrien, forskning og innovation og at styrke infrastrukturen, herunder grænseoverskridende infrastruktur. |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Allerede før krigen i Ukraine var der et gab mellem investeringsbehovene og den tilgængelige finansiering. For at nå delmålet om at reducere emissionerne med 55 % inden 2030 sammenlignet med niveauet i 1990 anslås der at være behov for yderligere årlige investeringer på op mod 520 mia. EUR (15). Det vil også være nødvendigt at investere i opkvalificering og omskoling, i tilpasning til klimaændringerne samt i centrale teknologier såsom batterier. På den anden side vil omkring 30 % af EU-budgettet for 2021-2027 blive brugt på den grønne omstilling. Samhørighedspolitikken forventes at bidrage med omkring 100 mia. EUR i løbet af dette årti, og 224,1 mia. EUR anslås at komme fra genopretnings- og resiliensfaciliteten (16). En analyse fra Kommissionen viser, at REPowerEU indebærer yderligere investeringer på 210 mia. EUR i tiden frem til 2027, ud over hvad der er nødvendigt for at nå målene i Fit for 55-forslagene. Der foreslås forskellige finansieringsmuligheder, hovedsagelig ved hjælp af genopretnings- og resiliensfacilitetens lånekomponent. EØSU opfordrer Kommissionen til at give et struktureret overblik over, hvilke EU-midler der bør anvendes, og i hvilket omfang investeringerne bør dækkes af EU-programmer, medlemsstaterne, private investeringer eller blandet finansiering. |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | I lyset af det presserende behov for og den fælles interesse i at fremskynde energiomstillingen anbefaler EØSU kraftigt medlemsstaterne til hurtigt og fuldt ud at udnytte mulighederne i NGEU, de nationale genopretnings- og resiliensplaner og den nylige REPowerEU-plan. Hvis de eksisterende foranstaltninger viser sig ikke at kunne dække de muligvis stigende finansieringsbehov, bliver det nødvendigt at træffe yderligere tiltag. EØSU opfordrer til at oprette en klimatilpasningsfond (17) med henblik på at kunne yde øjeblikkelig katastrofehjælp. Dertil kommer, at visse medlemsstater selv med indførelsen af en gylden regel måske stadig ikke vil være i stand til at rejse de nødvendige beløb uden at sætte deres finanspolitiske holdbarhed over styr. Det bør derfor overvejes at styrke NGEU og/eller InvestEU. Sammenkædning af tilskud og/eller lån med investeringer i energiomstilling kan være en ny vej frem. EØSU opfordrer til at forbedre erhvervsklimaet og produktiviteten på retfærdig og afbalanceret vis. Under alle omstændigheder advarer EØSU mod, at man ved omstrukturering af de eksisterende fonde og i forbindelse med den nye flerårige finansielle ramme beskærer de midler, der er afsat til sociale formål og en retfærdig omstilling. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | Kommissionen fremhæver med rette, at »omstillingen af den europæiske økonomi kun vil lykkes, hvis den er retfærdig og inklusiv, og hvis alle kan høste fordelene ved de muligheder, som den dobbelte omstilling fører med sig« (18). Dette må ikke forblive tomme ord. EØSU gentager sin opfordring til at kortlægge og analysere den indvirkning, som omstillingen vil få på beskæftigelse og færdigheder (19). I tider med usikkerhed og krise bør der i endnu højere grad tyes til social dialog og sund virksomhedsledelse med inddragelse af arbejdstagerne, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationerne i den politiske beslutningsproces. Endelig bør alle aspekter af miljømæssig bæredygtighed, herunder biodiversitet og forureningsforebyggelse, fortsat stå højt på dagsordenen. Princippet om ikke at gøre væsentlig skade bør også gælde for de opdaterede nationale genopretnings- og resiliensplaner. |
| --- | --- |

3.1.4.

3.2.   Produktivitet

| 3.2.1. | Fuldførelsen af det indre marked bør bidrage til øget opadgående økonomisk og social konvergens mellem medlemsstaterne. EØSU er enig med Kommissionen i, at det er nødvendigt at afhjælpe forvridningerne i og fjerne hindringerne for det indre marked. At hjælpe regionerne med at frigøre deres fulde potentiale vil ikke blot fremme et mere integreret indre marked, men også øge EU's produktivitet og bidrage til energimæssig bæredygtighed, da kapaciteten til at producere vedvarende energi varierer betydeligt fra region til region. Det er nødvendigt at gå videre med fuldførelsen af kapitalmarkeds- og bankunionen og samtidig sikre stabilitet på de finansielle markeder for at fremme pålidelig og sund finansiering og pålidelige og sunde investeringer. Navnlig lånoptagelsen til finansiering af NGEU styrker EU's kapitalmarkeder og euroens internationale rolle. Desuden gør EØSU opmærksom på rammen for bæredygtig finansiering, der har til formål at kanalisere private investeringer i retning af større bæredygtighed, og understreger samtidig, hvor vigtigt det er at tage klimarelaterede risici i betragtning. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | EØSU bifalder en helhedsorienteret politisk tilgang, der omfatter investeringer og reformer med henblik på at forbedre erhvervsklimaet og fremme produktiviteten på retfærdig og afbalanceret vis. I reformerne bør der fokuseres på effektiv offentlig forvaltning, moderne transportinfrastruktur, kvalitetsuddannelse og ressourceeffektivitet. EØSU er enig med Kommissionen i, at uafhængige og effektive retssystemer af høj kvalitet og velfungerende rammer for korruptionsbekæmpelse er af afgørende betydning. Forskning og innovation er sammen med uddannelse fortsat vigtige redskaber til at styrke produktiviteten, konkurrenceevnen, den grønne og den digitale omstilling, den opadgående konvergens og EU's strategiske autonomi. EØSU glæder sig over Kommissionens henstillinger om bl.a. at fremme vidensoverførsel, producere topkvalitet, fremme virksomhedsinnovation og tiltrække talent. |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | EØSU har følgende bemærkninger til meddelelsen om Vores europæiske vækstmodel: Kommissionen fremhæver foranstaltninger, der skal mindske den strategiske afhængighed, såsom internationale partnerskaber, industrialliancer, offentlige og private investeringer og navnlig diversificering af forsyningskæderne. EØSU understreger vigtigheden af, at EU fremmer en frihandelsdagsorden på retfærdig vis uden at tilsidesætte miljømæssige og sociale mål langs forsyningskæderne. For så vidt angår forsyningen af kritiske råstoffer og materialer, bør EU ikke skabe en ny afhængighed af stater, der ikke deler EU's værdier, men bør søge at opnå strategisk autonomi. Desuden bør produktionen af vigtige produkter såsom lægemidler flyttes til EU for at sikre, at de er til rådighed i tilfælde af en nødsituation. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Digitalisering styrker den grønne omstilling, produktiviteten og konkurrenceevnen. Kommissionen fremhæver med rette fire indsatsområder, nemlig digital uddannelse og digitale færdigheder og kompetencer, sikre og bæredygtige digitale infrastrukturer og konnektivitetsinfrastrukturer, digital omstilling af virksomheder og digitalisering af offentlige tjenester og uddannelsessystemer. For at kunne nå disse mål er vi nødt til at øge investeringerne i vigtige digitale teknologier, herunder cybersikkerhed, kunstig intelligens, dataområder og halvledere. EØSU opfordrer til bæredygtig digitalisering ved at værne om de sociale rettigheder, øge energieffektiviteten, mindske mængden af elektronisk affald og sænke vandforbruget. |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Kommissionen hævder, at en stor del af investeringerne til finansiering af den dobbelte omstilling og styrkelse af modstandsdygtigheden vil komme fra den private sektor, mens offentlige investeringer bør være målrettede og bidrage til at tiltrække private investeringer og rette op på markedssvigt. Faktisk tilsigter EU at mobilisere mindst 1 bio. EUR i løbet af det næste årti gennem EU-budgettet og de dertil knyttede instrumenter. Kommissionen hævder med rette, at offentlig støtte er nødt til at være nøje målrettet projekter med en klar merværdi, og at konkurrencepolitikken bør spille en central rolle i den henseende. Navnlig i forbindelse med InvestEU eller lignende programmer understreger EØSU behovet for gennemsigtighed og overvågning for at sikre integriteten og nå de tilsigtede mål. Man bør undgå eventuelle dødvægtseffekter ved at sikre, at der ikke ydes støtte til investeringer, der under alle omstændigheder ville være blevet foretaget. Tildelingen af støtte skal være gennemsigtig, og risiciene bør deles på en juridisk bindende måde, så de offentlige sektorer ikke overbebyrdes. Omkostningerne bør ikke være højere end ved offentlig finansiering, og statsstøtte bør kædes sammen med etablering af arbejdspladser af høj kvalitet og respekt for arbejdstagerrettigheder, miljøstandarder og skattemæssige forpligtelser. |
| --- | --- |

3.2.5.

3.3.   Retfærdighed

| 3.3.1. | Selv om EU er forholdsvis velstående efter globale standarder, er ulighederne mellem og inden for de enkelte medlemsstater og regioner en stor udfordring. Ifølge Kommissionen forblev de samlede indkomstuligheder og risikoen for fattigdom eller social udstødelse på et stort set uændret niveau mellem 2019 og 2020 i de fleste medlemsstater takket være en hurtig politisk reaktion, mens indvirkningen på mellemlang sigt fortsat er usikker. Mange, der allerede led under dårligere vilkår, er blevet ramt uforholdsmæssigt hårdt. Prisstigningerne har ramt lavindkomsthusholdninger hårdest. Boligpriserne er fortsat med at stige kraftigt, og visse medlemsstater har endda registreret den hurtigste vækst i ti år, mens renten er begyndt at stige. Millioner af mennesker oplever et fald i deres disponible indkomst og kæmper for at få det til at løbe rundt. Der hersker fortsat stor usikkerhed, klimarelaterede katastrofer indtræffer hyppigere, og den dobbelte omstilling medfører strukturelle ændringer. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | Social bæredygtighed er ikke kun et mål i sig selv, men også en forudsætning for en stabil økonomisk og politisk situation samt for en retfærdig tilgang til produktivitet og konkurrence. En faldende realindkomst og dystre udsigter påvirker ikke kun den enkelte borgers trivsel, men også den økonomiske efterspørgsel og dermed investeringsplanerne, produktionen og væksten. Og selv om banksektoren har vist sig modstandsdygtig, og misligholdte lån på nær i tre medlemsstater er blevet nedbragt væsentligt, kan et eventuelt nyt økonomisk tilbageslag svække denne modstandsdygtighed. EØSU advarer mod sådanne anden runde-effekter. Med hensyn til de stigende priser er der et presserende behov for at beskytte de mest sårbare og sikre købekraften hos lav- og mellemindkomsthusholdninger, som tegner sig for en stor del af den økonomiske efterspørgsel. |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | EØSU glæder sig udtrykkeligt over de foranstaltninger, der er truffet til beskyttelse af de mest sårbare og til afbødning af de sociale konsekvenser af de mange kriser i EU, herunder oprettelsen af SURE, samt til støtte for flygtninge fra Ukraine. EØSU er også enig med Kommissionen i, at det er vigtigt at sikre adgang til uddannelse af høj kvalitet på alle niveauer, tilstrækkeligt omfattende sociale sikkerhedsnet, økonomisk overkommelige boliger og socialt boligbyggeri samt effektive, modstandsdygtige og bæredygtige sundhedssystemer. EØSU gør opmærksom på, at det også er nødvendigt at støtte unge, der er berørt af energikrisen. Gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder er uden tvivl afgørende: at integrere den i det europæiske semester og overvåge den via den sociale resultattavle er et skridt i den rigtige retning. Sidst, men ikke mindst, udtrykker udvalget stor tilfredshed med de reformer og investeringer, der som led i de nationale genopretnings- og resiliensplaner bidrager til social inklusion og modstandsdygtighed. |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Ifølge interviews, der blev foretaget i forbindelse med EØSU's resolution om inddragelse af det organiserede civilsamfund, er den sociale dimension ikke særligt synlig i visse nationale genopretnings- og resiliensplaner. EØSU anbefaler, at man er opmærksom på de fordelingsmæssige virkninger og nøje overvejer at indarbejde den europæiske søjle for sociale rettigheder i de nationale genopretnings- og resiliensplaner. EØSU anmoder desuden om et skøn over de investeringer, der er nødvendige for at gennemføre søjlen. EØSU understreger betydningen af at finde den rette balance mellem økonomiske friheder på den ene side og sociale rettigheder og arbejdsmarkedsrettigheder på den anden side. Nationale rettigheder til beskyttelse af arbejdstagere bør aldrig betegnes som administrative hindringer for markedet (20). Ved en styrkelse af det indre marked bør respekten for sociale rettigheder og arbejdstagerrettigheder fortsat bevares for at sikre, at EU's fremskridt hen imod økonomisk, social og miljømæssig bæredygtighed sker på en retfærdig måde. |
| --- | --- |

3.3.4.

3.4.   Makroøkonomisk stabilitet

| 3.4.1. | Den omfattende finanspolitiske støtte, som man på nationalt plan og EU-plan har været i stand til at yde og rent faktisk har ydet, har bidraget afgørende til at sikre økonomisk, social og politisk stabilitet, ikke mindst ved at skabe øget tillid. Selv om den økonomiske genopretning er blevet stærkt påvirket af krigens udbrud, er det derudover meget sandsynligt, at den ekspansive finanspolitiske kurs i 2022 igen vil være med til at dæmpe virkningerne af den seneste krise og sikre stabilitet. EØSU bakker op om Kommissionens henstillinger om at lade de automatiske stabilisatorer virke og øge investeringerne for at gennemføre den dobbelte omstilling. Eftersom det kan konstateres, at den økonomiske situation i EU endnu ikke er normaliseret, og medlemsstaterne derfor er nødt til at kunne reagere hurtigt, når det er påkrævet, er udvalget navnlig tilfreds med, at den generelle undtagelsesklausul fortsat finder anvendelse i hele 2023. I erkendelse af, at ECB for første gang i elleve år har hævet renten, opfordrer EØSU kraftigt til at træffe politiske tiltag, der skal sikre, at rentespændet mellem de europæiske obligationer ligger på et moderat niveau, og forhindre uro på de finansielle markeder, således at private investeringer i energiomstillingen ikke bringes i fare, og en recession undgås. Disse mål kan kræve omfattende brug af ECB's værktøjskasse, men pengepolitikken alene vil stadig ikke være i stand til at bremse den nuværende prisdynamik på bæredygtig vis. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | EØSU udtrykker tilfredshed med de diskretionære finanspolitiske foranstaltninger, anslået til 0,6 % af EU's BNP i 2022, som skal dæmpe de høje energiprisers negative virkninger for de mest sårbare husholdninger og særligt udsatte industrier. Imidlertid kan energimanglen og indvirkningen på andre råvarepriser sammen med de aktuelle geopolitiske spændinger og et yderligere pres på EU's økonomi også få betydning på mellemlang sigt. Desuden er de dårlige vækstudsigter og det tiltagende pristryk nye dilemmaer, der skal tages i betragtning i EU's økonomiske politik. EØSU støtter derfor Kommissionens henstilling om, at EU bør være parat til at reagere på udviklingen i den økonomiske situation. Situationen skal holdes under nøje observation, så man tidligt kan opdage nye udfordringer, der kræver en stabiliserende finanspolitisk impuls, og man bør være forberedt på at skulle forlænge støtteforanstaltningerne. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | EØSU udtrykker forbehold over for at begrænse væksten i de nationalt finansierede løbende udgifter til under den mellemfristede potentielle produktionsvækst i medlemsstater med stor gæld og understreger samtidig, at der ved enhver kontrol med de løbende primære udgifter skal tages højde for de sociale konsekvenser. Udvalget advarer i den forbindelse mod at beskære udgifterne til social-, sundheds- og uddannelsesområdet. Derimod bør forskellene mellem medlemsstaterne håndteres ud fra en velfærdstankegang, f.eks. ved at fremme forskning, udvikling og uddannelse. EØSU forholder sig også tvivlende til vurderingen af, om det er relevant at foreslå at indlede procedurer i tilfælde af uforholdsmæssigt store underskud i foråret 2023, og påpeger, at EU's finanspolitiske regler knap nok er blevet gennemført (21), og at sanktionerne i anden fase af proceduren i tilfælde af uforholdsmæssigt store underskud aldrig er blevet anvendt, da de i en tid med økonomiske vanskeligheder ville have forværret situationen yderligere. EØSU sætter desuden spørgsmålstegn ved en eventuel anvendelse af proceduren i tilfælde af uforholdsmæssigt store underskud, så længe undtagelsesklausulen stadig er aktiv. |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | EØSU gentager sine betragtninger med hensyn til manglerne i den nuværende finanspolitiske ramme og opfordrer igen til at modernisere rammen, bl.a. ved at fastsætte realistiske og operationelle mål for underskud og gæld (22), indføre en gylden regel for investeringer og give mulighed for større fleksibilitet og landespecifik differentiering uden at sætte den finanspolitiske holdbarhed på mellemlang sigt over styr. Euroens stabile værdi skal sikres gennem en afbalanceret penge- og finanspolitisk tilgang i overensstemmelse med en forsvarlig makroøkonomisk forvaltning. EØSU har også opfordret Kommissionen til at fremlægge retningslinjer for en overgangsperiode, hvor proceduren i tilfælde af uforholdsmæssigt store underskud ikke bør aktiveres, inden den reviderede ramme træder i kraft (23). Desuden understregede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 8. juli 2021, »at det er vigtigt at have en klar vej hen imod en revideret finanspolitisk ramme, helst inden den generelle undtagelsesklausul bliver deaktiveret«, og understregede, at »en anvendelse af de nuværende finanspolitiske regler, navnlig tilpasningsstierne, i den nuværende situation ville føre til en hurtig gældsreduktion, der kan bremse økonomiernes genopretning«. Endelig bør det overvejes at tilvejebringe de EU-midler, der er nødvendige for at undgå at bringe stabiliteten i fare samt øge kriseberedskabet og kriseindsatskapaciteten. |
| --- | --- |

3.4.4.

| 3.4.5. | EØSU støtter fuldt ud henstillingen om, at der fortsat bør ydes en fælles indsats for at intensivere bekæmpelsen af aggressiv skatteplanlægning og skatteunddragelse samt de deraf følgende afsmittende virkninger på tværs af medlemsstaterne, og opfordrer til en koordineret indsats. EØSU glæder sig over OECD-aftalen om en reform af selskabsbeskatningen og opfordrer medlemsstaterne til hurtigt at gennemføre den. EU bør fremme denne aftale på internationalt plan, navnlig med sine vigtigste handelspartnere. Desuden hilses det velkommen, at skattebyrden flyttes væk fra arbejde for i højere grad at støtte den dobbelte omstilling, så længe fordelingseffekten overvejes nøje. Ejendomsskat er f.eks. mindre forvridende og muliggør en skatteomlægning væk fra beskatning af arbejde. EØSU gør desuden opmærksom på, at der med henblik på at sikre en forsigtig finanspolitik kun er fokus på udgiftsrelaterede foranstaltninger og ikke på indtægtsbaserede foranstaltninger. Alt i alt er et retfærdigt indtægtssystem, navnlig i stærkt gældstyngede lande, en forudsætning for finanspolitisk holdbarhed og for en genopretning af sunde offentlige finanser. |
| --- | --- |

3.4.5.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Se EØSU's udtalelse om Årlig undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 50).

1

(2)  Se European Economic Forecast.Spring 2020 (europa.eu), s. 1.

2

(3)  COM(2022) 230 final.

3

(4)  Kommissionens meddelelse Mod en grøn, digital og modstandsdygtig økonomi: vores europæiske vækstmodel.

4

(5)  2022 European Semester: Spring Package Communication — Europa-Kommissionen (europa.eu).

5

(6)  Summer 2022 Economic Forecast: Russia’s war worsens the outlook (europa.eu).

6

(7)  Spring 2022 Economic Forecast: Russian invasion tests EU economic resilience — Europa-Kommissionen (europa.eu).

7

(8)  Se EØSU's udtalelse om Årlig undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 50).

8

(9)  Tale ved Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, under debatten på Europa-Parlamentets plenarmøde (8.6.2022) om konklusionerne fra det ekstraordinære møde i Det Europæiske Råd den 30.-31. maj 2022.

9

(10)  EUT C 155 af 30.4.2021, s. 1.

10

(11)  Se EØSU's resolution om Inddragelse af det organiserede civilsamfund i de nationale genopretnings- og resiliensplaner — Hvordan kan det forbedres? (EUT C 323 af 26.8 2022, s. 1).

11

(12)  Annual ESG Conference 2022 — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (europa.eu).

12

(13)  2021/2251(INI), punkt 88.

13

(14)  COM(2022) 383 final.

14

(15)  En stigning fra årlige investeringer på 683 mia. EUR i det seneste årti. Baseret på et moderat scenario anslås der at være behov for yderligere årlige investeringer på 360 mia. EUR i gennemsnit frem til 2030. Jf. Bruegel Policy Contribution No. 18/2021 — september 2021. Og efter 2030 vil det blive nødvendigt med endnu flere investeringer.

15

(16)  COM(2022) 231 final.

16

(17)  Se EØSU's udtalelse om En klimatilpasningsfond finansieret af Samhørighedsfonden og NextGenerationEU (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 23).

17

En klimatilpasningsfond finansieret af Samhørighedsfonden og NextGenerationEU

(18)  Kommissionens meddelelse Mod en grøn, digital og modstandsdygtig økonomi: vores europæiske vækstmodel (COM(2022) 83 final).

18

Mod en grøn, digital og modstandsdygtig økonomi: vores europæiske vækstmodel

(19)  Se EØSU's udtalelse om Fit for 55: realisering af EU's klimamål for 2030 på vej mod klimaneutralitet (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 101).

19

(20)  Se EØSU's udtalelse om Årlig undersøgelse af bæredygtig vækst 2022 (EUT C 275 af 18.7,2022, s. 50), punkt 3.2.3.

20

(21)  Ifølge IMF's prognoser fra oktober 2015 forventedes det, at ni medlemsstater ikke ville overholde 1/20-gældsreduktionsreglen i de følgende tre år. Anden fase af proceduren i tilfælde af uforholdsmæssigt store underskud blev ikke gennemført (Bruegel Policy Contribution, marts 2016).

21

(22)  Klaus Regling, direktør for den europæiske stabilitetsmekanisme, foreslår at hæve gældskvoten fra 60 % til 100 % og samtidig fastholde det årlige underskud på 3 % af BNP.

22

(23)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 227 og EUT C 105 af 4.3.2022, s. 11.

23

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/43 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/43

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse — yderligere betragtninger om henstilling med henblik på Rådets henstilling om den økonomiske politik i euroområdet

(COM(2021) 742 final)

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/07)

| Ordfører: | Juraj SIPKO |
| --- | --- |

Ordfører:

Juraj SIPKO

| Plenarforsamlingens beslutning | 22.3.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 6.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 170/1/2/ |

Plenarforsamlingens beslutning

22.3.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

6.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

170/1/2/

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bemærker, at den nuværende økonomiske udvikling i euroområdet og Den Europæiske Union er kendetegnet ved en særlig høj grad af økonomisk, geoøkonomisk og politisk usikkerhed. Denne usikkerhed skyldes to igangværende systemiske chok, nemlig den fortsatte forekomst af covid-19 og Ruslands invasion af Ukraine. Der er også en ny risiko forbundet med fragmentering på tværs af sektorer inden for internationale handels-, betalings-, kapital- og finansmarkeder, herunder fremstillingsvirksomhed, forskning og transport. De systemiske risici har ført til en enorm ophobning af offentlig gæld og stigning i inflationen. Håndteringen af klimaændringerne er dog fortsat den største udfordring for euroområdet og EU-medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU gentager, at bekæmpelsen af den fortsatte forekomst af covid-19 langtfra er overstået. Der bør derfor træffes alle væsentlige og systemiske foranstaltninger for at bekæmpe sygdommen, samtidig med at man forbereder sig på andre potentielle epidemier og pandemier. EØSU understreger, som erfaringerne fra de seneste to år har bekræftet, at det højeste investeringsafkast ligger i sundhedssektoren. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU støtter en afslutning på den russiske aggression og krigen i Ukraine sammen med genoprettelsen af Ukraines territoriale integritet. Dette kan skabe betingelserne for robust, inklusiv og bæredygtig økonomisk vækst i landene i euroområdet og i Den Europæiske Unions medlemsstater. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU følger nøje de meget ugunstige inflationstendenser, som hovedsagelig skyldes stigende priser på råvarer, fødevarer og energi, herunder forstyrrelser i forsyningskæden. I denne situation er en forhøjelse af rentesatserne ikke noget særligt effektivt redskab. En alt for stram pengepolitik kan også øge risikoen for en konjunkturnedgang og kan forsinke private investeringer i energiomstillingen, som der er et presserende behov for. EØSU anbefaler derfor, at ECB gennemfører en passende proportionalitetsvurdering og nøje analyserer bivirkningerne af en strammere pengepolitik og dens konsekvenser for de langsigtede mål for prisstabilitet. EØSU opfordrer imidlertid Den Europæiske Centralbank til at sænke kerneinflationen uden at bringe den økonomiske genopretning i EU i fare. På grund af ovennævnte risici bør ECB gå forsigtigt frem i bestræbelserne på at normalisere pengepolitikken. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | I lyset af de stærkt stigende energi- og fødevarepriser anbefaler EØSU, at de nationale beslutningstagere inden for den økonomiske politik fastsætter et velfungerende og effektivt socialt sikkerhedsnet for de mest sårbare befolkningsgrupper, herunder de mest berørte segmenter i middelklassen, så ingen lades i stikken. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU er bekymret over den igangværende ophobning af offentlig gæld. Udvalget anbefaler derfor, at der tages skridt i retning af en finanspolitisk konsolidering på mellemlang sigt. Med henblik på tilførsel af ny kapital til de nationale budgetter mener EØSU, at der er mulighed for en retfærdig beskatning og dermed for en effektiv anvendelse af offentlige midler. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU påpeger, at det var den rigtige beslutning at aktivere den generelle undtagelsesklausul som følge af covid-19. Selv om den er blevet forlænget til 2023, vil det være nødvendigt at overveje en yderligere forlængelse, hvis de systemiske risici varer ved. EØSU forventer derfor, at Kommissionen hurtigst muligt forbereder konkrete skridt til at reformere stabilitets- og vækstpagten. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | På trods af de fremskridt, der er gjort hen imod oprettelsen af en finansiel union, skal alle væsentlige og systemiske foranstaltninger til fuldførelse af bankunionen og kapitalmarkedsunionen vedtages og gennemføres. I den forbindelse opfordrer EØSU de ansvarlige organisationer og de kompetente institutioner til at gå sammen om at skabe en finansiel union. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU fremhæver de negative konsekvenser af fragmenteringen. Udvalget påpeger den manglende stabilitet på statsobligationsmarkedet i euroområdet. EØSU bifalder derfor Den Europæiske Centralbanks meddelelse af 15. juni 2022 om forberedelse af foranstaltninger til håndtering af fragmenteringen i euroområdet. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU støtter omlægningen af økonomierne i euroområdet. Samtidig peger udvalget på den eksistentielle risiko, der er forbundet med klimaændringer. I lyset heraf og på trods af den uforudsete og komplekse geoøkonomiske udvikling anbefaler det et skift til vedvarende energikilder og anvendelse af de finansielle ressourcer, der er til rådighed under genopretningsplanen, samt andre finansielle ressourcer, herunder støtte til finansiering fra den private sektor. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Ligesom andre EU-lande står eurolandene i øjeblikket over for systemiske chok, risici og trusler. I betragtning af den kritiske periode, som menneskeheden befinder sig i, opfordrer EØSU derfor alle lande og kompetente internationale institutioner til at samarbejde om at tackle alle de systemiske chok, risici og trusler, som verden i øjeblikket står over for, og som er uden sidestykke i historien. En udsættelse af vedtagelsen og gennemførelsen af foranstaltninger kan have vidtrækkende konsekvenser, ikke kun i form af materielle tab, men også — og frem for alt — i form af menneskeliv. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Baggrund og kontekst

| 2.1. | Der er i øjeblikket to systemiske realøkonomiske chok — covid-19 og Ruslands invasion af Ukraine — som sammen med den efterfølgende geoøkonomiske fragmentering har resulteret i en høj grad af usikkerhed. Desuden har de stigende råvare- og fødevarepriser medført betydelige socioøkonomiske risici i både euroområdet og EU. I lyset af den eksistentielle trussel, som klimaændringerne udgør, er en af de største udfordringer for euroområdet og EU-medlemsstaterne overgangen til en grøn økonomi. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den nuværende økonomiske udvikling ledsages af hidtil usete udefrakommende realøkonomiske chok i euromedlemsstaterne. Med hensyn til de underliggende makroøkonomiske indikatorer kan denne udvikling derfor ikke betragtes som stabil. Desuden står visse euromedlemsstater over for langvarige strukturelle udfordringer på deres vej mod opbygningen af bæredygtige, modstandsdygtige og inklusive økonomier. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Før disse to systemiske chok var inflationen forholdsvis lav i næsten alle euromedlemsstater. Selv før klimakrisen brød ud, blev der registreret en relativt lavere inflation, og nogle eurolande oplevede endda deflation. Den aktuelle inflationsdynamik kræver omfattende brug af ECB's værktøjskasse. I øjeblikket er inflationen en af de største risici for en bæredygtig, robust og inklusiv økonomisk vækst i euroområdet. Det er ikke muligt at nedbringe og stabilisere inflationen og at holde den inden for inflationsmålet, dvs. under 2 %, uden en passende omlægning af Den Europæiske Centralbanks pengepolitik. I den forbindelse har Styrelsesrådet truffet de foranstaltninger, der er nødvendige for at opfylde ECB's mandat til at fremme prisstabilitet og sikre finansiel stabilitet. I den nærmeste fremtid er det vigtigt, at ECB går forsigtigt frem i bestræbelserne på at normalisere pengepolitikken. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Inflationen har nået sit højeste niveau siden oprettelsen af Den Europæiske Monetære Union. Det skyldes en lang række faktorer, der har ført til gradvist stigende inflationsrater, også under den voksende globale covid-19-krise. Det igangværende økonomiske opsving i euroområdet har yderligere forværret denne negative tendens som følge af et reduceret udbud. Ruslands invasion af Ukraine har også bidraget til højere priser. Det er legitimt at spørge, i hvilket omfang Den Europæiske Centralbanks pengepolitik, ved hjælp af alle tilgængelige instrumenter, kan bremse den stigende inflation og gradvist bringe den tilbage til og holde den inden for det erklærede inflationsmål uden at bringe den fælles valutas stabilitet og den økonomiske genopretning efter covid-19-krisen i fare. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | De nuværende inflationstendenser er hverken midlertidige eller kortvarige (som det kunne konstateres i efteråret 2021), men afslører en høj grad af usikkerhed. I anden halvdel af sidste år var prisstigningerne hovedsagelig drevet af energipriser, afbrydelse af forsyningskæderne, en usædvanlig kraftig stigning i råvarepriserne og højere transportomkostninger. Da årsagerne til den aktuelle prisdynamik er komplekse, vil pengepolitikken alene ikke kunne begrænse inflationen. Der er behov for en diversificering af energiimporten og dermed mindre afhængighed af forsyninger fra Rusland. Diversificering giver også euromedlemsstaterne en historisk mulighed for at iværksætte presserende strukturreformer (f.eks. administrative reformer, reformer af retsvæsenet og reformer til styrkelse af retssikkerheden) og mindske afhængigheden af import af traditionelle energiinput. Hertil kommer, at der er behov for markedsintervention for at dæmme op for dynamikken i de aktuelle volatile priser på energimarkedet. I den forbindelse glæder EØSU sig over Kommissionens forslag om et nødindgreb for at imødegå de høje energipriser. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Samtidig er der tegn på, at mange virksomheder har været i stand til at øge deres fortjeneste pr. enhed på trods af stigende energipriser. ECB's analyse viser, at fortjenesten har bidraget væsentligt til den samlede indenlandske inflation, da virksomhederne overvæltede de højere omkostninger og beskyttede og øgede fortjenstmargenerne. Markedsinterventioner i energisektoren kan også begrænse prisdynamikken. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | De nuværende prisstigninger hænger hovedsagelig sammen med udbuddet. Denne tendens påvirker euroområdets konkurrenceevne negativt, hvilket fører til højere omkostninger og lægger et opadgående pres på lønningerne i en tid med økonomisk afmatning. Hvis dette negative mønster fortsætter, kan det potentielt føre til stagflation (selv om dette i øjeblikket ikke forekommer i eurolandene som helhed). Historisk set er det næsten 40 år siden, der er blevet registreret stagflation. Det kan ikke udelukkes, at de udefrakommende systemiske chok, hvis de fortsætter, kan resultere i en uønsket stagflation. På den anden side peger EØSU på mulige negative virkninger på efterspørgslen, hvis lav- og mellemindkomstgrupper påvirkes af tab i reallønnen. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | I 2021 var der en forholdsvis gunstig tendens i den økonomiske vækst i euromedlemsstaterne, og der var ingen forventning om en kraftig nedgang i investerings- og handelsstrømmene som følge af stor økonomisk usikkerhed. Den globale covid-19-krise kan forværre kløften i den økonomiske vækst i euroområdet, hvis der ikke vedtages og gennemføres strukturreformer. Denne tendens til divergens kan have stor indvirkning på konvergensen og forværre denne negative udvikling på tværs af euromedlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | På kort sigt er udsigterne for den potentielle vækst i investeringerne ikke opmuntrende. De instrumenter, der er vedtaget for genopretningen efter covid-19 (genopretnings- og resiliensfaciliteten), er begyndt at blive mindre effektive som følge af den investeringsusikkerhed, som krigen i Ukraine har forårsaget. Det er derfor vigtigt, at de enkelte økonomier er i stand til at håndtere de fortsatte forstyrrelser i handels- og investeringsstrømmene og den fortsatte usikkerhed i den globale økonomi, men primært den store usikkerhed i euromedlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Den økonomiske afmatning skyldes også de betydelige stigninger i energipriserne, som husholdningerne står over for. Nogle medlemsstater har truffet foranstaltninger til at tackle prisstigningerne i form af støtte, momsændringer, herunder supplerende sociale bidrag, og sociale energipriser for husholdninger, der har den laveste indkomst. Der er derfor behov for at genoverveje den effektive anvendelse af energi i husholdninger og for at ændre energiforbrugsvanerne. Stigende energipriser har ført til en gradvis flytning af andre varer fra forbrugerkurven, som der nu har været et fald i efterspørgslen efter. Desuden fører højere energipriser for husholdningerne til en ændring i husholdningernes forbrugsmønster og et betydeligt fald i forbruget af visse forbrugsgoder. Energi er imidlertid en grundlæggende vare og kan kun reduceres i begrænset omfang, hvilket betyder, at især fattigere husholdninger vil lide under disse prisstigninger. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Covid-19 har haft en meget negativ indvirkning på de offentlige finanser i euromedlemsstaterne. Stabilitets- og vækstpagtens generelle undtagelsesklausul blev aktiveret i marts 2020 for at tackle covid-19-krisen. Der blev også indført midlertidige rammebestemmelser for statsstøtte, hvilket muliggjorde en storstilet anvendelse af finanspolitiske incitamenter til støtte for erhvervslivet, men også til opretholdelse af den sociale stabilitet. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Den finanspolitiske reaktion og det faldende output har medført en betydelig stigning i den offentlige gældskvote, navnlig i visse medlemsstater med stor gæld. Det er af afgørende betydning fortsat at sikre den offentlige gælds holdbarhed gennem en gradvis nedbringelse af den offentlige gæld. Da energipriserne på mellemlang sigt fortsat vil ligge på et højt niveau, vil en gennemgang af markeds- og prisfastsættelsesmekanismerne, sammen med yderligere finanspolitiske støtteforanstaltninger, være nødvendig for at støtte husholdninger og virksomheder, der er særligt berørte af stigninger i energipriserne. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Øgede udgifter til sikkerhed og andre kritiske prioriteter kan føre til et midlertidigt fald i euroområdets økonomiske stilling i verdensøkonomien. På denne baggrund står eurolandene over for den store udfordring med at bevæge sig i retning af en bæredygtig økonomisk vækst og fastholde euroområdets økonomis andel i forhold til andre globale konkurrenter ved hjælp af alle tilgængelige værktøjer kombineret med effektive individuelle politikker, herunder diplomatiske værktøjer. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | På det seneste er eurokursen faldet i forhold til den amerikanske dollar som følge af en negativ geopolitisk udvikling, et fald, der begyndte i maj 2021. Nedskrivningen af euroen, som er den næststørste reservevaluta, skyldes hovedsagelig, at Den Europæiske Centralbank og Federal Reserve System (FED) forfølger forskellige pengepolitikker. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | På grundlag af ovenstående analyser har Kommissionen fremlagt sine økonomiske udsigter (juli 2022), som ovevejende afhænger af udviklingen i Ukraine. Disse udsigter forudsætter, at den økonomiske vækst i år vil være på 2,7 % i EU's medlemsstater og 2,6 % i euroområdet, hvilket ifølge Kommissionens prognoser vil falde til 1,5 % og 1,4 % næste år. Den gennemsnitlige inflationsrate forventes i år at nå op på 7,6 % i EU og 7,6 % i euroområdet, mens inflationen næste år forventes at falde til henholdsvis 4,6 % og 4 %. |
| --- | --- |

2.15.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU understreger, at den økonomiske udvikling på kort, men også på mellemlang sigt i eurolandene, er og har potentiale til at blive stærkt påvirket af konsekvenserne af Ruslands invasion af Ukraine. Denne negative udvikling er systemisk og har ingen parallel i efterkrigstiden. Det er derfor meget vanskeligt at sammenligne den med andre chok, der historisk set har haft en negativ indvirkning på den økonomiske udvikling i euroområdet. Under alle omstændigheder er der en meget høj grad af usikkerhed, som gør det vanskeligere at vurdere udsigterne for den fremtidige udvikling. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU påpeger, at forløbet for de underliggende makroøkonomiske og mikroøkonomiske indikatorer i eurolandene ikke er opmuntrende. Niveauet af usikkerhed er særlig højt. Der findes især en række ukendte variabler, der kan påvirke den allerede ekstremt høje grad af usikkerhed, hovedsagelig af geopolitisk og økonomisk art. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener, at inflationstendensen udgør en høj risiko for de socioøkonomiske fremskridt i euromedlemsstaterne. Den nuværende inflationsrisiko er hovedsagelig forbundet med udbud og forstyrrelser i værdikæderne. Udviklingen i Ukraine, navnlig med hensyn til energiinput, herunder råvarepriser, sammen med foranstaltninger til at begrænse spredningen af covid-19, har ført til ændringer på udbudssiden. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Den aktuelle inflationsdynamik kræver, at der gøres omfattende brug af ECB's værktøjskasse for at opnå prisstabilitet ved hjælp af en lempelig pengepolitik. ECB bør gå forsigtigt frem i bestræbelserne på at normalisere pengepolitikken. Desuden forventes det, at pengepolitikken fortsat støtter den økonomiske politik i euromedlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU understreger, at medlemsstaterne ikke har dæmmet op for inflationsrisikoen, og at der kun er gjort halvhjertede forsøg på at fjerne den. I betragtning af den vedvarende ugunstige inflationstendens og dens indvirkning på husholdningerne samt udviklingen i konkurrenceevnen opfordrer EØSU alle kompetente og ansvarlige institutioner til at vedtage og gennemføre alle hasteforanstaltninger for at opveje de negative prischok. Samtidig skal uro på markedet for statsobligationer i euroområdet forhindres (1). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU glæder sig over offentliggørelsen af REPowerEU-programmet. Udvalget forventer, at dette program vil bidrage til en gradvis reduktion af afhængigheden af energiinput fra Den Russiske Føderation. Det giver også mulighed for gradvist at fjerne de største omkostningsrisici, som udgør en alvorlig trussel mod prisstabiliteten i euromedlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU forventer, at REPowerEU yder yderligere to afgørende bidrag: i) REPowerEU kan stimulere en betydelig stigning i investeringerne i udvalgte sektorer og områder og dermed realisere en idé, der opstod før Ruslands invasion af Ukraine. Den grundlæggende idé er, at dette år vil være betydeligt med hensyn til vækst i investeringerne, navnlig på udvalgte områder af offentlig interesse; ii) REPowerEU bør også yde et væsentligt bidrag til de vigtigste strukturelle ændringer, som den nuværende generation står over for, og dermed opfylde de centrale mål om at gøre euroområdets økonomier mere konkurrencedygtige, bæredygtige og modstandsdygtige med henblik på at opfylde de overordnede mål, der er fastsat i den grønne pagt. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU overvåger nøje, hvordan investeringerne grundlæggende omfordeles i forhold til de oprindelige investeringsplaner. Investeringsvæksten kan forventes at være lavere i sektorer, der er knyttet til energiomstrukturering og gennemførelsen af prioriteterne i den grønne pagt for EU-landene. Det er uklart, hvad udsigterne vil være i sektorer og på områder, der ikke er direkte tilknyttede. På denne baggrund vil det være vigtigt at se udviklingen af små og mellemstore virksomheder i traditionelle økonomiske sektorer (som ikke er strategisk nødvendige eller søger topkvalitet i verdensklasse) ved at udnytte de potentielle muligheder i de enkelte regioner. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU støtter kraftigt, at der ikke kun tages behørigt hensyn til opfyldelsen af de nuværende kritiske prioriteter, men også til sikringen af ensartede resultater inden for innovation på tværs af regioner, euroområdet og EU som helhed. Hvis dette mål undervurderes, kan det forværre de divergerende tendenser mellem regionerne i euroområdet og EU-medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU glæder sig over muligheden for stærkere konvergens takket være væksten i de tidligere mindre udviklede euromedlemsstater, som på lang sigt er vokset hurtigere end gennemsnittet i euroområdet. I den forbindelse bør det bemærkes, at covid-19 og den aktuelle krig i Ukraine kan føre til en forværret og divergerende proces i euromedlemsstaterne, hvilket ikke er befordrende for at nå de grundlæggende idéer, der er nedfældet i Maastrichttraktaten. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU bifalder og støtter den igangværende debat om udformningen af den nye institutionelle ramme for de offentlige finanser i EU's medlemsstater. Udvalget påpeger i den forbindelse, at en ajourføring af stabilitets- og vækstpagtens finanspolitiske regler først og fremmest hænger sammen med udfordringen med at forene finansiel bæredygtighed med klare behov for offentlige investeringer. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU mener, at der er mulighed for gensidig koordinering og forbindelser mellem forskellige typer politikker, der har til formål at sikre bæredygtig offentlig gæld. I begrundede tilfælde er der desuden behov for at støtte finanspolitiske strategier i overensstemmelse med en mellemfristet tilgang til finanspolitiske korrektioner, der er rettet mod genopretning og resiliens. Udvalget forventer, at der findes realistiske og brugbare løsninger, som resulterer i en platform for offentlige finanser, som bør gennemføres hurtigst muligt. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Eftersom de offentlige budgetter er under pres efter covid-19-krisen, skal der træffes yderligere målrettede og effektive kompenserende foranstaltninger for at støtte husstande og virksomheder i forbindelse med håndteringen af energikrisen. EØSU forstår og respekterer med rette de aktuelle grunde til at imødekomme de sikkerhedsmæssige, humanitære og sociale behov og deres indvirkning på de nationale budgetter i euroområdet. I den forbindelse bifalder EØSU Kommissionens beslutning om at forlænge aktiveringen af stabilitets- og vækstpagtens undtagelsesklausul og opfordrer Kommissionen til snarest muligt at fremsætte konkrete forslag til en reform af stabilitets- og vækstpagten. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU har gentagne gange udtalt, at der ligesom tidligere, og i endnu højere grad i dag, er behov for en større indsats for at styrke euroområdets position i international sammenhæng. I øjeblikket står euroområdets økonomier over for nye udfordringer i forbindelse med den samlede sikkerhedsrisiko og strukturelle ændringer. Desuden kan den økonomiske og politiske udvikling påvirke euroens stilling i det internationale valuta- og betalingssystem. En afslutning på den russiske aggression og krig i Ukraine samt en genopretning af Ukraines territoriale integritet kan være medvirkende til en genoplivning af verdensøkonomien og til et stærkere euroområde. |
| --- | --- |

3.14.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU er overbevist om, at det for at sikre en relativ socioøkonomisk stabilitet i euromedlemsstaterne, på baggrund af den udbredte store geopolitiske og økonomiske usikkerhed kombineret med risiciene for stigende inflation og voksende offentlig gæld, vil være vigtigt at fokusere på de rette prioriteter, når der gøres brug af midler fra genopretnings- og resiliensfaciliteten. Dette instrument gør EU-medlemsstaterne i stand til i fællesskab at udstede obligationer på kapitalmarkederne og har hidtil været meget effektivt. EØSU ser derfor gerne, at det anvendes i praksis, også i fremtiden. I den forbindelse mener EØSU, at der er mulighed for at anvende genopretnings- og resiliensfaciliteten efter 2026. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU understreger, at Ruslands igangværende invasion af Ukraine kan føre til en uønsket recession og endda stagflation i visse euromedlemsstater. Der er derfor mere end nogensinde behov for en omhyggelig overvågning af denne negative udvikling og en forebyggende indsats for at håndtere den. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU bemærker, at arbejdsløsheden og tendenserne på arbejdsmarkedet peger i retning af relativ stabilitet. Samtidig fremhæver udvalget de relativt store forskelle mellem de nationale arbejdsløshedsprocenter sammenlignet med perioden før 2008. Strukturel arbejdsløshed er udbredt i nogle euromedlemsstater kombineret med mangel på kvalificeret arbejdskraft. Det er denne relative mangel på højt kvalificeret arbejdskraft, der ikke giver et tilstrækkeligt spillerum til at øge konkurrenceevnen i udvalgte sektorer og på udvalgte områder. I den forbindelse bemærker EØSU, at der stadig er tilstrækkelige og uudnyttede muligheder for opkvalificering og omskoling inden for euromedlemsstaterne og EU. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU er meget bekymret over de negative tendenser med hensyn til ulighed og over den stigende fattigdom i euromedlemsstaterne og i hele EU. Ulighed i ordets bredeste forstand er i vid udstrækning også følgevirkningerne af den globale finanskrise. Covid-19 har forværret denne negative tendens yderligere. Stigende energi- og fødevarepriser påvirker i øjeblikket de mest sårbare befolkningsgrupper samt lav- og mellemindkomsthusstande. Derfor opfordrer EØSU indtrængende alle kompetente institutioner til at oprette et socialt sikkerhedsnet, der fungerer effektivt, og hvor ingen lades i stikken. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU henleder endnu en gang opmærksomheden på den mulige og uforudsete udvikling af yderligere mutationer, pandemier og epidemier. Fremkomsten og den hurtige spredning af covid-19 afslørede, at sundhedssektoren var meget uforberedt på pandemien. Det er derfor afgørende med en mere indgående forberedelse og frem for alt en mere ansvarlig politik fra alle kompetente organer og institutioner på dette område. EØSU bemærker, at det største investeringsafkast kommer fra investeringer i sundhed og forebyggelse, hvilket udviklingen i de seneste to år har påvist. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU understreger, at det har været den rigtige beslutning at støtte tilførslen af yderligere likviditet siden udbruddet af covid-19. Da visse særlige operationer imidlertid blev indstillet, bliver det nu nødvendigt at fokusere på at sikre visse virksomheders solvens. Der vil også være behov for yderligere likviditet for at støtte væksten efter pandemien. EØSU mener derfor, at det er afgørende at fremskynde oprettelsen af kapitalmarkedsunionen og bankunionen. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU påpeger, at der er en fragmenteringsproces i gang i verdensøkonomien. Ruslands invasion af Ukraine har ført til fragmentering af den internationale handel, internationale betalinger, internationale valuta-finansielle forbindelser, international transport, international videnskab og forskning og globale værdikæder samt på en række andre områder. Denne proces har haft en meget negativ indflydelse på den socioøkonomiske udvikling i euromedlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU bemærker, at den nuværende høje grad af økonomisk og geoøkonomisk usikkerhed ledsaget af store risici er den mest komplekse situation i hele det europæiske integrationsprojekts historie. I betragtning af den fremtidige socioøkonomiske udviklings uforudsigelighed er der et stort behov for, at de kompetente institutioner vedtager og gennemfører en lang række foranstaltninger til at mindske og eliminere udefrakommende chok for euromedlemsstaternes økonomier. |
| --- | --- |

4.8.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU glæder sig derfor over ECB's meddelelse af 15. juni 2022 om, at den agter at udvikle et instrument til bekæmpelse af fragmentering i euroområdet.

1

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/50 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/50

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om øget arbejdskraftmobilitet til understøttelse af den økonomiske genopretning

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/08)

| Ordfører: | Philip VON BROCKDORFF |
| --- | --- |

Ordfører:

Philip VON BROCKDORFF

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 101/0/0 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

101/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU har i flere af sine udtalelser omtalt betydningen af arbejdskraftmobilitet og har konstateret, at arbejdskraftens mobilitet inden for EU i årenes løb er steget, men kun i moderat tempo. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU mener, at der er behov for en mere dybtgående analyse af årsagerne til, at antallet af EU-borgere i den erhvervsaktive alder, der flytter til et andet EU-land, vokser med en mindre procentvis stigning end i tidligere år, når man ser bort fra de begrænsninger, som skyldes pandemien. EØSU opfordrer også til, at der udarbejdes en undersøgelse for at fastslå de økonomiske omkostninger ved den nuværende situation på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU anbefaler mere effektive nationale tiltag med vægt på aktive arbejdsmarkedspolitikker som f.eks. arbejdsbetingede ydelser til EU- og tredjelandsarbejdstagere. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU opfordrer Kommissionen til at medtage overvågning af nationale politikker, der på den ene eller anden måde begrænser arbejdstageres mobilitet i EU, i indikatorerne for det europæiske semester som del af de landespecifikke henstillinger. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU opfordrer også Kommissionen til at analysere negative udviklingstendenser i forbindelse med arbejdskraftens mobilitet, navnlig hjerneflugt inden for visse sektorer og regioner. Samtidig skal foranstaltninger til bekæmpelse af hjerneflugt gå hånd i hånd med foranstaltninger til fremme af opadgående social og økonomisk konvergens. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler desuden medlemsstaterne at forbedre deres relevante portaler yderligere og inkludere de mindstekrav til arbejdsvilkårene, som indgår i national lovgivning, for at undgå misbrug. EØSU efterlyser derudover yderligere indsatser for at forbedre borgernes sprogkundskaber. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at give personer med handicap bedre mobilitetsmuligheder. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Efter EØSU's opfattelse er ligestilling mellem kønnene som anført i SOC/731 også en vigtig faktor, hvis man ønsker at styrke arbejdskraftens mobilitet inden for EU (1). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer Kommissionen til løbende at overvåge koordineringen af de sociale sikringssystemer og sikre fælles løsninger på nye situationer, der opstår, f.eks. distancearbejde fra udlandet. Desuden efterlyser EØSU en øget indsats for at skabe et europæisk socialsikringsnummer, hvilket giver mulighed for at overvinde hindringerne for adgang til social sikring i grænseoverskridende situationer. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU påpeger, at gode arbejds- og ansættelsesvilkår samt aspekter, der giver god livskvalitet, såsom adgang til gode skoler og rekreative faciliteter, er nødvendige for, at virksomhederne kan bevare en konkurrencefordel og tiltrække kvalificerede medarbejdere. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU konstaterer også, at covid-19-pandemien klart har forbedret mulighederne for distancearbejde. Flere og flere arbejdstagere er interesserede i at arbejde fra udlandet i en kort periode eller midlertidigt. EØSU ser frem til kommende forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter om et direktiv om dette emne. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU efterlyser et EU-dækkende netværk af informationssteder, både online, men også fysiske tjenester og telefontjenester, som skal hjælpe arbejdstagere og arbejdsgivere med at håndtere forespørgsler på områder som bank- og forsikringstjenester. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Endelig fremhæver EØSU vigtigheden af den igangværende statistiske analyse af strømmene af mobil arbejdskraft, som kan bidrage til at sætte ind over for misforhold mellem udbud og efterspørgsel på EU's arbejdsmarkeder og evaluere indvirkningen af begivenheder såsom krigen i Ukraine og bevægelser af personer i den erhvervsaktive alder inden for og mellem EU's medlemsstater. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | I en tid med stor økonomisk usikkerhed, hvor de økonomiske prognoser nedjusteres, og renten i euroområdet sandsynligvis snart hæves for at imødegå høje inflationsrater, kan arbejdskraftens mobilitet i EU spille en afgørende rolle for EU's økonomiske genopretning og udsigten til vækst. Det er almindeligt anerkendt, at arbejdskraftens og tjenesteydelsernes frie bevægelighed bidrager til økonomisk vækst og samhørighed i Unionen og skaber jobmuligheder i det indre marked. Effekten er tydelig: Øget mobilitet for at besætte ledige stillinger forbedrer fordelingen af arbejdskraftressourcer og øger det økonomiske output og velfærden, navnlig hvis de arbejdsvilkår, der tilbydes, er fair. Arbejdsmarkedet i EU er også baseret på ligebehandlingsprincippet, som er fastlagt i EUF-traktatens artikel 45 og specificeret i en række afledte retsakter. Generelt står EU's økonomi til at drage fordel af øget arbejdskraftsmobilitet. For de enkelte medlemsstater kan der imidlertid være både fordele og ulemper, afhængigt af de langsigtede effekter af mobilitetsstrømmenes retning. På kort sigt vil arbejdskraftsmobilitet være gavnlig for oprindelseslande, som er præget af strukturel arbejdsløshed. Imidlertid vil nettoeffekterne for værtslandene i vidt omfang afhænge af bl.a. de arbejdsvilkår, som arbejdstagerne tilbydes. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU har i en række af sine udtalelser peget på vigtigheden af mobil arbejdskraft og har bemærket, at mobiliteten inden for EU er vokset gennem årene, men i et moderat tempo, og målt i procent ligger den stadig under arbejdskraftsmobiliteten i USA. Ifølge en undersøgelse fra Kommissionens Generaldirektorat for Regionalpolitik udgør den del af USA's befolkning, som er flyttet til en anden stat, omkring 2,8 % af den samlede befolkning i den erhvervsaktive alder, mens denne andel i EU ligger på omkring 1,2 % (2). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Ifølge Eurostats befolkningsstatistik for 2019 flyttede 13 mio. EU-borgere i den erhvervsaktive alder (20-64) fra en medlemsstat til en anden. Mængden af borgere i den erhvervsaktive alder, som flyttede inden for EU, voksede imidlertid med en mindre procentdel end i tidligere år, og pandemien har ikke bidraget til at øge disse tal. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EU's beskæftigelsesundersøgelse for 2019 viste, at 11,9 mio. EU-borgere i den erhvervsaktive alder (defineret som EU-borgere, som bor i en anden medlemsstat end den, hvor de har statsborgerskab) flyttede inden for EU, og heraf var 9,9 mio. aktive tilflyttere (defineret som EU-borgere, som får ansættelse i en anden medlemsstat uden at behøve en arbejdstilladelse). Dette udgør 4,2 % af den samlede arbejdsstyrke i de på daværende tidspunkt 28 medlemsstater. Storbritanniens udtræden af EU har naturligvis reduceret arbejdsmulighederne for EU-borgere, og den største andel flytter nu til Tyskland, Frankrig, Italien og Spanien. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Den største andel af aktive tilflyttere kommer fra Rumænien og Polen, og de primære økonomiske aktivitetssektorer for EU-borgere, der flytter til et andet EU-land, er produktion og engros- og detailhandel. Andre relativt vigtige sektorer er bygge- og anlægsvirksomhed og transport, social omsorg og hjemmehjælp, turisme og landbrug. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Antallet af grænsearbejdere i EU-28 var 1,5 mio., og også dette tal er faldet med Storbritanniens udtræden af EU. Den største andel af grænsearbejdere har bopæl i Frankrig, Tyskland og Polen. Desuden er der markante strømme af arbejdstagere mellem Slovakiet, Ungarn og Østrig. EØSU konstaterer, at arbejdskraftens mobilitet inden for EU er motiveret af mange forskellige grunde, alt afhængigt af den enkeltes personlige situation, herunder lønforskelle mellem værtslandet og grænsearbejderens bopælsland. Beslutningen om at flytte til udlandet for at arbejde kan tilmed være baseret på en kombination af flere årsager, herunder at der tilbydes arbejde på sæsonbasis i sektorer som landbrug og turisme. I den seneste tid kan den forringede købekraft, som påvirker borgere i hele EU, faktisk mindske arbejdskraftens mobilitet, især hvis stigende priser også påvirker prisen for at leje en bolig. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | I de seneste år har der været øget mobilitet blandt højtuddannede borgere, idet over en tredjedel af de EU-borgere, der flytter til et andet EU-land, hører under denne kategori. Modsat er andelen af lavtuddannede borgere, der flytter til et andet EU-land, faldet med samme procentdel som stigningen blandt højtuddannede. Det er relevant at bemærke, at højtuddannedes mobilitet er en vigtig udviklingsfaktor for den videnbaserede økonomi. Den største andel af højtuddannede borgere flytter til Tyskland, Spanien, Frankrig, Belgien og Østrig. Selv om det er mest almindeligt, at højtuddannede tilflyttere arbejder som fagfolk inden for erhvervslivet, undervisning, forskning og ingeniørvirksomhed, synes overkvalificering at være ret fremherskende. Det skønnes, at 55 % af de højtuddannede tilflyttere er kvinder. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Ifølge Eurostats demografiske prognoser forventes EU-borgernes gennemsnitsalder at stige. Det er også signifikant, at andelen af personer i den erhvervsaktive alder forventes af falde i forhold til den samlede befolkning. Det gælder navnlig gruppen af 20-39-årige. Modsat vil de ældre aldersgrupper opleve store forholdsmæssige stigninger. Denne demografiske udvikling vil i de kommende år få markant indvirkning på det potentielle antal EU-borgere, der flytter til et andet EU-land, eftersom der er størst sandsynlighed for, at folk flytter i begyndelsen af deres arbejdsliv, mens denne sandsynlighed falder, i takt med at alderen stiger. Dette underbygges af, at personer i alderen 20-29 og 30-39 tegner sig for større årlige fraflytningstal end andre aldersgrupper. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Eftersom antallet af personer i yngre aldersgrupper også falder i oprindelseslandene, forventes dette at føre til et fald i antallet af arbejdstagere, der flytter til et andet EU-land, i hele EU. Det er imidlertid muligt, at dette forventede fald i mobilitetsstrømmene vil blive modvirket af EU's aldrende befolkning, idet et voksende behov for specialiseret sundhedspleje og omsorg vil kræve øget rekruttering af arbejdstagere, der er flyttet til et andet EU-land. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Det følger af ovenstående, at mobilitetsstrømmene i EU fortsat er en udfordring, som begrænser udbuddet og forårsager uoverensstemmelse mellem udbud og efterspørgsel i de fleste sektorer, herunder IT- og hightechbranchen. Pandemien har ikke bidraget til at afhjælpe denne situation, idet mobiliteten inden for EU blev begrænset af nedlukninger og andre restriktioner såsom grænselukninger og rejseforbud. Forud for pandemien var arbejdskraftens mobilitet fra øst mod vest mere dominerende end strømmene fra syd mod nord, og dette forventes at fortsætte med tilgangen af flygtninge fra det krigshærgede Ukraine. Under alle omstændigheder må man sige, at jo før mobiliteten blandt EU-borgerne vender tilbage til niveauet fra før pandemien, jo bedre. Antallet af aktive arbejdstagere, som flytter til et andet arbejdsmarked, faldt med 4 % mellem 2019 og 2020 (3). |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Gensidig anerkendelse af eksamensbeviser og kvalifikationer er afgørende for at besætte ledige stillinger, hvor der hersker mangel på arbejdskraft, og for at lette mobiliteten. Der er imidlertid behov for at styrke anerkendelsessystemet, hvis det skal fungere effektivt og støtte arbejdskraftens mobilitet. Problemet opstår i højere grad i forbindelse med den gensidige anerkendelse af erhvervsuddannelseskvalifikationer end på akademisk eller professionelt niveau. Det er relevant at huske, at tilgangen til den gensidige anerkendelse er forskellig for akademiske kvalifikationer og erhvervsuddannelseskvalifikationer. Det bør også erindres, at EU ifølge EUF-traktatens artikel 166 skal vise fuld respekt for, at ansvaret for undervisningsindhold og tilrettelæggelse af erhvervsuddannelserne ligger hos medlemsstaterne, og samtidig styrke og supplere medlemsstaternes indsats. |
| --- | --- |

2.11.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU mener, at der er behov for en mere dybtgående analyse af årsagerne til, at antallet af EU-borgere i den erhvervsaktive alder, der flytter til et andet EU-land, vokser med en mindre procentvis stigning end i tidligere år, når man ser bort fra de begrænsninger, som skyldes pandemien. EØSU opfordrer også til, at der udarbejdes en undersøgelse for at fastslå de økonomiske omkostninger ved den nuværende situation på arbejdsmarkedet, som er karakteriseret af fragmentering langs medlemsstaternes grænser, dvs. »prisen for et ikke-forenet arbejdsmarked i EU«. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU anbefaler flere effektive nationale politiske foranstaltninger såsom mobilitetsincitamenter, herunder cirkulær mobilitet (ved at investere i oprindelseslande gennem udveksling og gensidige læringsprogrammer), med vægt på aktive nationale arbejdsmarkedspolitiske foranstaltninger som f.eks. arbejdsbetingede ydelser til EU- og tredjelandsarbejdstagere. I denne forbindelse mener EØSU, at det vil tilskynde til større mobilitet at tilbyde jobsøgende økonomisk støtte i form af f.eks. dækning af flytteomkostninger for at tage et job i en anden medlemsstat eller region. Derudover er der brug for en styrket indsats for at forbedre oplysningen om job i andre EU-lande samt hjælp til de logistiske udfordringer ved at flytte til et andet land, f.eks. at finde bolig, blive registreret hos skattevæsenet, finde en skole til børnene, hjælp til at finde et job til partnere m.m. EØSU anbefaler, at man anvender AI-redskaber i et fælles, EU-dækkende net, som centraliserer alle jobtilbud på tværs af medlemsstaterne for bedre at matche profiler og jobkrav. På samme måde bør der gives flere målrettede incitamenter for at tilskynde arbejdsløse arbejdstagere til at flytte til medlemsstater med lav arbejdsløshed. Manglen på kvalificeret arbejdskraft er ifølge SAFE-rapporten, som ECB udsendte den 1. juni 2022, det mest presserende tema for europæiske firmaer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU beklager, at EU's arbejdsmarked fortsat er opsplittet. Arbejdskraftsmobiliteten er blevet offer for den usammenhængende tilgang, man hidtil har anvendt. Det skal undgås, at der vedtages flere enkeltstående politikker, ikke mindst på nationalt niveau. Det er nødvendigt at sikre ligebehandling af lokale arbejdstagere og tilflyttere, og EØSU opfordrer Kommissionen til at medtage overvågning af nationale politikker, der på den ene eller anden måde begrænser arbejdstageres mobilitet i EU, i indikatorerne for det europæiske semester som del af de landespecifikke henstillinger. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Mobiliteten for EU's arbejdstagere og fagfolk kan kun øges, hvis der kommer en bedre håndhævelse af de eksisterende bestemmelser, bedre adgang til oplysninger og samarbejde mellem medlemsstaterne. EØSU mener, at Den Europæiske Unions rolle i alt dette er helt afgørende. EØSU bemærker, at de enkelte medlemsstater kan være tøvende over for at vedtage flere reformer af det indre marked af frygt for, at det kan føre til tab af arbejdspladser på kort sigt, navnlig i de lande, som allerede halter bagefter, og i lande/sektorer med lav produktivitet. I teorien vil arbejdskraftens frie bevægelighed bidrage til at løse dette problem, men set fra et nationalt perspektiv kan det føre til tab af ressourcer og potentiel hjerne- og kvalifikationsflugt i mellemtiden. Derfor kan det være nødvendigt, at Kommissionen analyserer negative udviklingstendenser i forbindelse med arbejdskraftens mobilitet, navnlig hjerneflugt inden for visse sektorer og regioner. Samtidig skal foranstaltninger til bekæmpelse af hjerneflugt gå hånd i hånd med foranstaltninger til fremme af opadgående social og økonomisk konvergens. EØSU anerkender, at en række variabler kan være i spil, herunder den demografiske udvikling og dens effekt på størrelsen og sammensætningen af befolkningen i den erhvervsaktive alder i såvel afgivende som modtagende lande. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | De uddannelsesmæssige og valideringsmæssige standarder skal altid opretholdes, men EØSU opfordrer medlemsstaterne til at mindske bureaukratiet og følge det grundlæggende princip om ligebehandling. I den forbindelse anses det for nødvendigt med yderligere forbedringer af de gensidige anerkendelsesmekanismer og jobmobilitetsportaler. EØSU noterer, at der er sket vigtige forbedringer af portalen for jobmobilitet Eures, Europassonlineplatformen og klassifikationssystemet for europæiske færdigheder, kompetencer, kvalifikationer og erhverv (ESCO), og opfordrer alle medlemsstater til at forbedre deres relevante portaler yderligere og inkludere de mindstekrav til arbejdsvilkårene, som indgår i national lovgivning. Det sidste anses for særligt relevant for at undgå overtrædelse af arbejdsvilkårene for arbejdstagere, der flytter til grænseregioner i et andet EU-land, og for tredjelandsarbejdstagere. EØSU efterlyser også yderligere bestræbelser på at forbedre borgernes sprogkundskaber, eftersom manglende sprogkundskaber udgør en stor barriere for den frie bevægelighed i EU. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at give personer med handicap bedre mobilitetsmuligheder. I den forbindelse er det relevant at vedtage en fælles europæisk definition af handicapstatus i overensstemmelse med FN's konvention om rettigheder for personer med handicap og gensidigt anerkende handicapstatus medlemsstaterne imellem. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Efter EØSU's opfattelse er ligestilling mellem kønnene som anført i SOC/731 en vigtig faktor i styrkelsen af arbejdskraftens mobilitet i EU. Dette bør være en del af en bredere forpligtelse til at overholde standarderne for demokrati og lighed for alle, som et middel til at øge arbejdskraftens mobilitet. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU anbefaler, at værtsmedlemsstater giver personer, som arbejder i værtslandet, adgang til kurser såsom sprogprogrammer, når de starter deres arbejde, og omkvalificering, hvis der er behov for det på et senere tidspunkt, for at imødegå manglen på arbejdskraft i visse sektorer og støtte den digitale omstilling og foranstaltninger i retning af en klimaneutral økonomi. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU noterer også, at Erasmus+ kan forbedre arbejdskraftens mobilitet i EU, og peger på en undersøgelse fra 2011 (4), som analyserer, hvordan det at studere i udlandet påvirker arbejdsmarkedsmobiliteten senere i livet, idet eksponering for Erasmus anvendes som en uafhængig kilde til variation i forbindelse med studier i udlandet. Undersøgelsen viste, at det at studere i udlandet markant øger sandsynligheden for at arbejde i udlandet efter at have taget en akademisk uddannelse. Kandidater, som har studeret i udlandet, har omkring 15 procentpoint større sandsynlighed for at tage arbejde i udlandet efter endt uddannelse. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU hilser den forbedrede koordinering af de sociale sikringssystemer i EU velkommen, men noterer med en vis bekymring, at der stadig er vanskeligheder for arbejdstagere, der flytter til et andet EU-land, og navnlig grænsearbejdere, med at få adgang til sociale sikringssystemer. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til løbende at overvåge koordineringen af de sociale sikringssystemer og sikre fælles løsninger på nye situationer, der opstår, f.eks. distancearbejde fra udlandet. Vigtigheden af koordineret handling på EU-niveau kan ikke understreges nok. Medlemsstaterne skal til enhver tid sikre de sociale rettigheder for arbejdstagere, der flytter til et andet EU-land, herunder i krisesituationer. EØSU anerkender de eksisterende forskelle mellem pensionsordninger i EU, men opfordrer også til en øget indsats for bedre koordinering og håndhævelse i hele EU af pensionsrettigheder for arbejdstagere, der flytter til andre EU-lande, eventuelt gennem målrettede landespecifikke henstillinger under det europæiske semester. Desuden efterlyser EØSU en øget indsats for at skabe et europæisk socialsikringsnummer, hvilket giver mulighed for at overvinde hindringerne for adgang til social sikring i grænseoverskridende situationer. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.10.1. | Det skal bemærkes, at hensigten med det paneuropæiske personlige pensionsprodukt (PEPP) (5) er, at det skal være særligt attraktivt for selvstændige og mobile arbejdstagere, der arbejder i forskellige lande i løbet af deres arbejdsliv. Muligheden for at skifte udbyder af PEPP-produkter på tværs af grænserne vil uden tvivl bidrage til øget mobilitet på arbejdsmarkedet, selv om omfanget er uklart, da PEPP-produkterne endnu ikke udbydes. |
| --- | --- |

3.10.1.

| 3.10.2. | Da konceptet med PEPP-produkter blev introduceret, hilste EØSU det velkommen som et afgørende skridt til at tilskynde EU's borgere til at afsætte tilstrækkelige midler til deres pensionisttilværelse og som en vigtig byggesten i kapitalmarkedsunionen. Da PEPP-produkterne imidlertid endnu ikke er tilgængelige, finder EØSU det nødvendigt med en yderligere indsats inden for rammerne af handlingsplanen for kapitalmarkedsunionen (6), foranstaltning nr. 9, med henblik på at stimulere deltagelse i arbejdsmarkedsrelaterede pensionsordninger. |
| --- | --- |

3.10.2.

| 3.11. | EØSU konstaterer, at covid-19-pandemien tydeligvis forbedrede mulighederne for distancearbejde (7). Flere og flere arbejdstagere har en interesse i at arbejde fra udlandet i en kort periode eller midlertidigt. EØSU ser frem til de kommende forhandlinger mellem arbejdsmarkedets parter om revision og ajourføring af den frivillige aftale om distancearbejde fra 2002, og dens vedtagelse i form af en juridisk bindende aftale, der gennemføres ved hjælp af et direktiv. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU bemærker, at gode arbejds- og ansættelsesvilkår samt aspekter relateret til livskvalitet, såsom adgang til gode skoler og faciliteter af en høj og bæredygtig standard, er nødvendige for, at virksomhederne kan bevare en konkurrencefordel og tiltrække kvalificerede medarbejdere. EØSU fremhæver også relevansen af løbende investeringer i formel og uformel uddannelse og livslang læring med henblik på at støtte omstillingen til en digital og kulstofneutral økonomi. I et dynamisk miljø under hastig forandring er det afgørende med en hurtig og effektiv tilpasning til arbejdsmarkedets skiftende behov, samtidig med at man anerkender den indvirkning, som mangel på arbejdskraft har på den eksisterende arbejdsstyrke. I denne forbindelse er de europæiske arbejdsmarkedsparters rammeaftale om digitalisering relevant. Ifølge denne forpligter begge parter sig til op- eller omkvalificering for at leve op til virksomhedernes digitale udfordringer. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU understreger nødvendigheden af at digitalisere procedurer for arbejdskraftens mobilitet og udstationering af arbejdstagere for at forbedre udvekslingen af oplysninger mellem nationale myndigheder og fjerne uforholdsmæssige hindringer. Dette vil også bidrage til at overvåge og håndhæve reglerne korrekt. EØSU er enigt i forslaget i Europa-Parlamentets beslutning af 20. maj 2021 — EU-reglernes indvirkning på den frie bevægelighed for arbejdstagere og tjenesteydelser: arbejdskraftens mobilitet inden for EU som et redskab til at matche behov og færdigheder på arbejdsmarkedet (2020/2007(INI)) (8) — hvori det anbefales, at der oprettes et enkelt kontaktpunkt, der fungerer som helpdesk for arbejdstagere og kommende arbejdsgivere for så vidt angår de gældende EU-regler, og som både digitalt og fysisk er baseret hos Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed. Som fastsat i artikel 5 i forordningen om Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndighed skal myndigheden forbedre tilgængeligheden og kvaliteten af og adgangen til oplysninger om arbejdskraftmobilitet via et enkelt EU-dækkende websted, der fungerer som en fælles portal for adgang til informationskilder og tjenester på EU-plan og nationalt plan på alle Unionens officielle sprog. Arbejdsmarkedsmyndigheden skal desuden bistå medlemsstaterne med at opdatere deres nationale websteder. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Parallelt hermed opfordrer EØSU medlemsstaterne til at digitalisere offentlige tjenester, navnlig de relevante sociale sikringstjenester, for at fremme europæiske arbejdstageres mobilitet i hele EU og samtidig sikre overførsel af rettigheder og overholdelse af forpligtelser med hensyn til arbejdstageres og fagfolks mobilitet. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Samtidig efterlyser EØSU et EU-dækkende netværk af informationssteder, både online, men også fysiske tjenester og telefontjenester, som skal hjælpe arbejdstagere og arbejdsgivere med at håndtere forespørgsler på områder som bank- og forsikringstjenester. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU fremhæver vigtigheden af den igangværende statistiske analyse af strømmene af arbejdskraftmobilitet, som kan bidrage til at sætte ind over for misforhold mellem udbud og efterspørgsel på EU's arbejdsmarkeder og evaluere indvirkningen af begivenheder såsom krigen i Ukraine og bevægelser af personer i den erhvervsaktive alder inden for og mellem EU's medlemsstater. EØSU erkender, at det er langt vanskeligere at matche behovene på europæisk plan end på nationalt eller regionalt plan. Ikke desto mindre mener EØSU, at Euresrådgiverne spiller en afgørende rolle med hensyn til at yde informeret støtte til arbejdstagere, der flytter til et andet EU-land. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Det er også relevant at forske i tredjelandsarbejdstageres mobilitet og deres arbejdsvilkår. EØSU er bekymret over forekomsten af usikre arbejdsvilkår for tredjelandsstatsborgere i medlemsstaterne og opfordrer til en strengere håndhævelse af reglerne. EØSU bemærker også, at arbejdskraftsmobiliteten fra EU's medlemsstater ikke vil være tilstrækkelig til at afhjælpe manglen på kvalificeret arbejdskraft. Det vil også være nødvendigt at lette og forbedre migration af arbejdskraft fra tredjelande. I denne henseende hilser EØSU den nylige pakke om migrationspolitik velkommen, men gentager sit synspunkt om, at der er brug for effektive skridt til at sætte arbejdsløse EU-borgere i stand til at komme ind på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

3.17.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 443 af 22.11.2022, s. 63.

1

(2)  https://epc2010.princeton.edu/papers/100976

2

(3)  Årsrapport for 2021 om arbejdskraftmobilitet inden for EU.

3

(4)  Parey and Waldinger (2011) Studying abroad and the effect on international labour market mobility; evidence from the introduction of Erasmus.

4

(5)  EØSU's udtalelse: Paneuropæisk personligt pensionsprodukt (EUT C 81 af 2.3.2018, s. 139).

5

(6)  Jf. EØSU's udtalelse: En kapitalmarkedsunion for mennesker og virksomheder — ny handlingsplan) (EUT C 155 af 30.4.2021, s. 20).

6

(7)  EUT C 220 af 9.6.2021, s. 13, EUT C 220 af 9.6.2021, s. 106.

7

(8)  EUT C 15 af 12.1.2022, s. 137.

8

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/56 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/56

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forbedring af ligestillingen i EU

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/09)

| Ordfører: | Özlem YILDIRIM |
| --- | --- |
| Medordfører: | Cristian PÎRVULESCU |

Ordfører:

Özlem YILDIRIM

Medordfører:

Cristian PÎRVULESCU

| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 140/13/31 |

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

140/13/31

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU minder om præamblen til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som bekræfter, at »Unionen bygger på de udelelige og universelle værdier: menneskets værdighed, frihed, lighed og solidaritet«. EØSU understreger ligeledes betydningen af chartrets artikel 20, som stadfæster princippet om, at alle mennesker er lige for loven. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Endvidere påpeger udvalget, at håndhævelsen af ligestillingsprincippet ganske vist udelukker forskelsbehandling, men at det tillige taler for en sammenhængende anvendelse af retsreglerne. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU opfordrer stærkt Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at arbejde videre med beskyttelsen mod forskelsbehandling med hensyn til adgang til varer og tjenesteydelser, navnlig gennem vedtagelse af forslaget til direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering (1). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU mener, at der findes et solidt grundlag i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, og at instrumenterne til beskyttelse af grundlæggende rettigheder bør udvikles ensartet i hele Unionen. Desuden er det vigtigt at medtage alle forhold, miljøer og situationer, hvor der kan opstå forskelsbehandling. Forskellen i den juridiske beskyttelse skaber et uacceptabelt hierarki mellem rettigheder og efterlader hele befolkningsgrupper uden beskyttelse. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Det nuværende europæiske beskyttelsessystem bygger fortrinsvis på ofrenes individuelle ret til domstolsprøvelse og klageadgang. Imidlertid viser adskillige undersøgelser, at indberetninger og procedurer ikke gør det muligt at tackle ulighedernes strukturelle, intersektionelle og systemiske dimension, og at ofrenes udnyttelse af klagemulighederne er ret ubetydelig og yderst sjælden statistisk set, og at de kun benyttes som en sidste udvej (2). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU understreger, at den komplekse ulighed og forskelsbehandling, der skyldes sociale strukturer, kun kan nedbringes med en sammenhængende og kompleks politik, konkrete midler og mobilisering på lang sigt. Oplysning, synlighed og uddannelse er vigtige redskaber, som bør aktiveres i alle samfundsgrupper. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU mener, at fremme af ligestilling og beskyttelse af de grundlæggende rettigheder bør integreres i en bredere samfundsvision, som udvider og styrker de instrumenter, medlemsstaterne og EU-institutionerne bruger til konkret støtte til enkeltpersoner og offentlige og private aktører. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU er af den opfattelse, at Unionen bør gøre en aktiv indsats for at fremme anerkendelsen af det almindelige ligebehandlingsprincip og af positive forpligtelser til at sikre dette, og at institutionerne derfor bør gå i gang med at udvikle den næste generation af foranstaltninger til fremme af ligestilling i Europa. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU erkender, at den teknologiske udvikling bidrager til at lette mange borgeres adgang til retsmidler, men understreger, at denne udvikling faktisk kan føre til nye tab af lige muligheder, og at den dermed skaber nye behov for at gribe ind for at sikre opfølgningen og anvendelsen af princippet om ligebehandling. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | For at undgå den individuelle byrde af søgsmål, give klagerne en slagkraft på højde med den praksis, de anfægter, og for at gøre den retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling ser EØSU velvilligt på, at Unionen lovgiver om vedtagelse af standarder, der letter gennemførelsen af gruppesøgsmål i medlemsstaterne og forbedrer adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU mener, at Unionen bør sikre, at medlemsstaternes myndigheder varetager politiske aktørers samt fagforenings- og foreningsaktørers sikkerhed, ligebehandling og beskyttelse som en logisk følge af dens værdier om demokrati, retsstatsprincippet og ikkeforskelsbehandling på grund af politiske holdninger. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Alle borgerretsaktører, navnlig dem, der er involveret i beskyttelsen af menneskerettigheder, bør også have bedre muligheder for at arbejde med de eksisterende retlige instrumenter og for at samarbejde med offentlige institutioner. |
| --- | --- |

1.12.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EØSU minder om præamblen til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, som bekræfter, at »Unionen bygger på de udelelige og universelle værdier: menneskets værdighed, frihed, lighed og solidaritet«. EØSU understreger ligeledes betydningen af chartrets artikel 20, som stadfæster princippet om, at alle mennesker er lige for loven. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Endvidere påpeger udvalget, at håndhævelsen af ligestillingsprincippet ganske vist udelukker forskelsbehandling, men at det tillige taler for en sammenhængende anvendelse af retsreglerne. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I dag anerkendes de mange former for ulighed og deres intersektionelle dimension af Den Europæiske Union (herunder kønsmæssige, etniske, sociale, generationsmæssige uligheder osv.). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Mere end 20 år efter vedtagelsen af Amsterdamtraktaten viser alle europæiske og nationale indikatorer, at der stadig sker forskelsbehandling på grundlag af etnisk oprindelse, race, køn, seksuel orientering, holdning og tro, handicap og alder med hensyn til beskæftigelse, adgang til goder, uddannelse og offentlige tjenester og social beskyttelse. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Denne vedvarende forskelsbehandling udspringer bl.a. af komplekse processer, der ofte kumuleres, og er resultatet af integrerede processer og af systemer og normer, der skaber og gentager direkte eller indirekte former for forskelsbehandling. Dette virvar af kilder til uligheder fører til situationer, der således er systemiske og udgør reelle hindringer for at fremme ligestilling (3). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU konstaterer via sine medlemmer såvel som de aktiviteter, der gennemføres direkte i medlemsstaterne, ligeledes en forværring af forholdet mellem arbejdsgivere, arbejdstagere og staten generelt samt en tiltagende udbredelse af diskriminerede adfærd over for sårbare personer. Set fra dette synspunkt er det indlysende nødvendigt at handle hurtigt og samordnet på nationalt niveau og på EU-niveau. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Efter næsten to års covid-krise ser flere FN-agenturer, herunder Den Internationale Arbejdsorganisation (4), desuden foruroligende tegn på en forværring af de sociale og territoriale uligheder. Covid-19-krisen har skærpet de sociale og økonomiske muligheder og i væsentlig grad påvirket og svækket de europæiske virksomheders kapacitet til at bevare og skabe arbejdspladser. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Følgelig er fattige eller udsatte samfundsgrupper nødvendigvis mere sårbare over for forskelsbehandling, der således kommer oven i andre sårbarhedsfaktorer. EØSU understreger, at man er nødt til at målrette indsatsen mod de specifikke forhold i denne forskelsbehandling og udforme en stærk politik for bekæmpelse af forskelsbehandling rettet mod de økonomisk og socialt dårligt stillede befolkningsgrupper i EU. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | EØSU understreger, at den komplekse ulighed og forskelsbehandling, der skyldes sociale strukturer, kun kan nedbringes med en stærk politik, konkrete midler og mobilisering på lang sigt. Der er behov for øget og betydelig støtte til nationale ligestillings- og menneskerettighedsorganer, navnlig med hensyn til at forbedre deres uafhængighed samt øge deres personalemæssige og finansielle bevillinger. Oplysning, synlighed og uddannelse er vigtige redskaber, som bør aktiveres i alle samfundsgrupper og offentlige politikker. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | EØSU mener, at fremme af ligestilling og beskyttelse af de grundlæggende rettigheder bør integreres i en bredere samfundsvision, som udvider og styrker de instrumenter, medlemsstaterne og EU-institutionerne bruger til konkret støtte til enkeltpersoner og offentlige og private aktører. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | EØSU gentager sin fulde støtte til den nye handlingsplan for den europæiske søjle for sociale rettigheder og vurderer, at der findes mange punkter, som konvergerer med fremme af ligestilling, beskyttelse af de grundlæggende rettigheder og bekæmpelse af forskelsbehandling (5). Det er afgørende, at der lægges større vægt på deres gennemførelse, hvis målene skal nås. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | I tråd med sine tidligere udtalelser (6) erkender EØSU EU's indsats for ligestilling mellem kønnene, bekæmpelse af forskelsbehandling på grundlag af etnisk oprindelse, race eller alder, religion, holdning eller tro, beskyttelse af rettigheder for LGBTQIA+-personer, rettigheder for personer med handicap samt romaernes integration og forsvar af migranters rettigheder. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Som udvalget allerede har påpeget, har chartret et uudnyttet potentiale for menneskerettighedsinstitutioner, civilsamfundsorganisationer og arbejdsmarkedets parter. Der er behov for forbedringer for at fuldstændiggøre dets virkning for beskyttelse, forebyggelse, fremme, gennemførelse og håndhævelse af ligestillingsprincippet (7). |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Det nuværende europæiske beskyttelsessystem bygger fortrinsvis på ofrenes individuelle ret til domstolsprøvelse og klageadgang. Imidlertid viser alle undersøgelser, at indberetninger og procedurer ikke gør det muligt at tackle ulighedernes strukturelle, intersektionelle og systemiske dimension, og at ofrenes udnyttelse af klagemulighederne er ret ubetydelig og yderst sjælden statistisk set, og at de kun benyttes som en sidste udvej (8). |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | På nuværende tidspunkt begrænser bekæmpelse af forskelsbehandling på beskæftigelsesområdet sig til situationer, der svarer til kriterierne i artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (køn, race eller etnisk oprindelse, religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering). |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Desuden begrænser EU-rettens beskyttelse vedrørende adgang til varer og offentlige tjenesteydelser sig til kriterier om race eller etnisk oprindelse og ligestilling mellem kønnene. Ingen anden form for brud på ligestillingsprincippet behandles som sådan, og beskyttelsen mod forskelsbehandling varierer fra kriterium til kriterium. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | I dag varierer beskyttelsen mod forskelsbehandling fra medlemsstat til medlemsstat. Visse stater yder beskyttelse af goder og tjenesteydelser mod enhver form for forskelsbehandling som omhandlet i artikel 19, mens andre beskytter dem ud over kriterierne i denne artikel. Således varierer beskyttelsen mod forskelsbehandling og dermed ligestillingen i EU fra medlemsstat til medlemsstat. |
| --- | --- |

2.17.

| 2.18. | På denne baggrund bør de næste skridt fastlægges med henblik på at overskride de nuværende begrænsninger for gennemførelsen af bestemmelserne om effektiv beskyttelse af ligestillingen i Den Europæiske Union i et inkluderende perspektiv. |
| --- | --- |

2.18.

3.   Særlige bemærkninger

3.1.   Fremme anerkendelsen af et almindeligt princip om ligestilling i medlemsstaterne

| 3.1.1. | De nuværende forhold i Europa viser, at princippet om ligestilling er en ambition, der stadig er underlagt mange forskellige faktorer. Kommissionen bekræfter eksempelvis, at lige adgang til sundhedsydelser under covid-19 var en stor udfordring i Europa (9). |
| --- | --- |

3.1.1.

| 3.1.2. | Selv om visse europæiske lande på nuværende tidspunkt omsætter det almindelige princip om ligestilling i deres retlige ramme ved at stadfæste en ret til ligebehandling i civilsamfundet, i økonomiske forbindelser og i forbindelserne med staten, forfølger andre kun de former for forskelsbehandling, der udtrykkelig er forbudt ved lov, uden at foreskrive positive forpligtelser til at gennemføre ligestillingsprincippet (10). |
| --- | --- |

3.1.2.

| 3.1.3. | Det fører til betydelige forskelle mellem borgere og indbyggere i EU med hensyn til ligestillingsprincippets rækkevidde og lovbeskyttelse samt kravene til dets effektive gennemførelse. |
| --- | --- |

3.1.3.

| 3.1.4. | EØSU opfordrer Kommissionen til at anerkende de strukturvanskeligheder, der forhindrer den fulde virkeliggørelse af ligestillingsprincippet, og som afsløres af de hidtil begrænsede fremskridt og ulighedernes omfang i dagens Europa. Nationale ligestillings- og menneskerettighedsorganisationer bør inddrages aktivt i denne løbende evalueringsproces. |
| --- | --- |

3.1.4.

| 3.1.5. | EØSU mener, at Unionen absolut bør føre en ambitiøs politik for fremme af princippet om ligestilling og lige muligheder, som er på højde med de erklærede værdier i traktaten om Den Europæiske Union og chartret om grundlæggende rettigheder, ved at mobilisere alle sine kompetenceområder. EØSU støtter således Kommissionens nye initiativ, der er baseret på traktatens artikel 157 og 19, og som fokuserer på de nationale ligestillingsorganers effektivitet og udviklingen af deres potentiale, deres forskellige roller og kapacitet. |
| --- | --- |

3.1.5.

| 3.1.6. | Unionen bør give sig selv konkrete midler til at omsætte det almindelige princip om ligestilling til et juridisk princip, der gælder i samtlige medlemslande, og som sikrer beskyttelse på andre områder end mod forskelsbehandling efter de syv kriterier, der er beskyttet under artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Anvendelsen af strukturfondene vil f.eks. være et af de effektive midler til effektiv gennemførelse af foranstaltninger til bekæmpelse af forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.1.6.

| 3.1.7. | Anerkendelsen af et generelt princip om ligebehandling, indførelsen af positive forpligtelser og anerkendelsen af deres systemiske dimension er metoder til at forbedre bekæmpelsen af økonomiske og sociale uligheder. |
| --- | --- |

3.1.7.

3.2.   Bekæmpelse af uligheder og forskelsbehandling på det digitale område

| 3.2.1. | EØSU erkender, at den teknologiske udvikling bidrager til at lette mange borgeres adgang til retsmidler, men vurderer, at denne udvikling faktisk fører til nye tab af lige adgang til retsmidler og tjenesteydelser og til nye behov for at gribe ind for at forsvare princippet om ligebehandling. |
| --- | --- |

3.2.1.

| 3.2.2. | Den digitale omstilling i de statslige tjenester og i adgangen til varer og tjenesteydelser (herunder tjenester til dækning af grundlæggende behov) har ført til en gennemgribende udvikling af forbindelsen til brugeren ved at fjerne de fysiske hindringer samtidig med, at der skabes nye digitale hindringer. Den forhindrer visse borgeres adgang til retsmidler og tjenesteydelser, herunder udsatte, socialt dårligt stillede eller personer med svækkelser eller handicap samt et flertal af ældre på det europæiske territorium (11). |
| --- | --- |

3.2.2.

| 3.2.3. | Disse mangler indbyder til udformning og gennemførelse af nye offentlige politikker for digital inklusion samt til indførelse af positive forpligtelser for offentlige og private operatører over for brugerne, herunder en let og gratis adgang. |
| --- | --- |

3.2.3.

| 3.2.4. | Ud over de tekniske vanskeligheder med teknisk adgang og i forbindelse med de værktøjer, der er afledt af algoritmer (12) og biometriske teknologier (13), bemærker EØSU, at vi står over for nye udfordringer med hensyn til at krænke rettigheder og skabe forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.2.4.

| 3.2.5. | Som det fremhæves i Europarådets arbejde (14) og Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (15), indebærer algoritmiske beslutninger beslutningsværktøjer med diskriminerende skævheder på grundlag af søgningen af en automatiseret resultatgengivelse. De mest relevante retlige instrumenter til at mindske risikoen for forskelsbehandling, der udspringer af kunstig intelligens, er lovgivning om ikkeforskelsbehandling og databeskyttelseslovgivning. Hvis disse instrumenter håndhæves effektivt, kan de begge bidrage til at bekæmpe ulovlig forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.2.5.

| 3.2.6. | EØSU mener, at kontrollen med disse virkninger kræver, at der føres en stærk offentlig politik, som gælder for hele det indre marked og for økonomiske aktører uden for Europa, og at der i forlængelse af den lovgivning om digitale tjenester, som er ved at blive vedtaget, indføres en proces for kontrol af automatiserede beslutninger, verifikation af data, evaluering, konsekvensanalyser og korrektion i udviklingen og anvendelsen af disse teknologier. Vedtagelsen af direktivet om digitale tjenester kan også bidrage til at tilvejebringe løsninger. |
| --- | --- |

3.2.6.

3.3.   Udvidelse af beskyttelsen af ligebehandling og bekæmpelsen af forskelsbehandling i arbejdssammenhæng

| 3.3.1. | EØSU understreger beskæftigelsens afgørende rolle for integration og virkeliggørelse af tilsagnet om ligestilling for alle. |
| --- | --- |

3.3.1.

| 3.3.2. | På trods af Unionens historiske indsats for kvinders ligestilling på beskæftigelsesområdet understreger den nuværende situation, at kvinder er de første ofre for konsekvenserne af kriser (økonomiske, sociale, sundhedsmæssige eller andre). Erhvervsmæssig ligestilling mellem mænd og kvinder er fortsat en af de store udfordringer, som de europæiske lande står over for. Med covid-19-krisen faldt kvinders beskæftigelsesgrad i alle aldersgrupper og alle erhvervsgrupper globalt til 61,8 % (16). |
| --- | --- |

3.3.2.

| 3.3.3. | Disse uligheder på grundlag af køn kumuleres med andre former for uligheder. Eurostats undersøgelse fra 2019 viste, at 68 % af personer med handicap risikerede at blive ramt af fattigdom eller social eksklusion sammenlignet med 28,4 % af befolkningen som helhed (17). 21 % af de personer, der betragtede sig selv som LGBT, følte sig forskelsbehandlet på arbejdspladsen på samme måde som 25 % af personerne med oprindelse i Maghreblande eller med afrikansk baggrund eller romabaggrund (18). |
| --- | --- |

3.3.3.

| 3.3.4. | Eurobarometerundersøgelsen fra 2020 om forskelsbehandling viste på sin side, at ifølge 59 % af europæerne var den væsentligste årsag til forskelsbehandling etnisk oprindelse eller hudfarve, og at den var særlig markant på beskæftigelsesområdet, hvor indvirkningen var betydelig på de berørte personers lige muligheder og sociale integration. Der bør indføres effektive metoder til at påvise disse former for forskelsbehandling ved domstolene, såsom Clercmetoden, der er anerkendt af de øverste franske domstole, og som gør det muligt at sammenligne karrieremulighederne for personer, der er ansat på samme niveau (19). |
| --- | --- |

3.3.4.

| 3.3.5. | Europæisk politik om bekæmpelse af forskelsbehandling på beskæftigelsesområdet indskrænker sig til en retlig ramme for indbringelse af påviste forhold med forskelsbehandling for domstolene, der pålægger det potentielle offer den meget tunge byrde i bekæmpelsen af forskelsbehandling at indgive en eller flere klager mod sin arbejdsgiver, en tjenesteyder eller staten. |
| --- | --- |

3.3.5.

| 3.3.6. | Kommissionen har i meget lang tid anerkendt, at forskelsbehandling skyldes kollektive fænomener. Søgsmål fra sag til sag er en meget tung byrde for ofrene. Ved forskelsbehandling er det et veldokumenteret og massivt fænomen ikke at gøre sine rettigheder gældende (20). Forskelsbehandling på beskæftigelsesområdet er genstand for få tvister, og der er næsten ingen sagsanlæg om forskelsbehandling i forbindelse med adgang til goder og tjenesteydelser. Ikkeretslige ligestillingsfremmende mekanismer og processer såvel som støtten til juridisk pro bono-arbejde og søgsmål af offentlig interesse kan forstærkes. |
| --- | --- |

3.3.6.

| 3.3.7. | For at undgå den individuelle byrde af søgsmål og give klageadgangen en slagkraft på højde med den praksis, den anfægter samt gøre den retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling ser EØSU velvilligt på, at Unionen lovgiver om vedtagelse af proceduremæssige redskaber, der letter adgangen til domstolsprøvelse i medlemsstaterne ved eksempelvis at få adgang til nogle mekanismer for gruppesøgsmål, der forbedrer adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling. |
| --- | --- |

3.3.7.

| 3.3.8. | Desuden bør retslige søgsmål, selv om EU agter at bekæmpe erhvervsmæssig forskelsbehandling effektivt, ikke være den eneste form for indgreb over for den kollektive og systemiske forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.3.8.

| 3.3.9. | Unionen bør udvide mulighederne for at gribe ind over for forskelsbehandling ud over klageadgangen ved at pålægge anvendelsen af foregribende værktøjer, som gør det muligt at handle, før ulighederne opstår, rette op på praksis og forebygge forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.3.9.

| 3.3.10. | EØSU mener, der bør udrulles tilsvarende politikker om forskelsbehandling på grundlag af alle kriterierne i artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til:






  i. | som led i dens politik for beskæftigelse og bekæmpelse af forskelsbehandling at sikre effektiv håndhævelse af de eksisterende foranstaltninger eller indføre nye foranstaltninger til fremme af ligestilling på beskæftigelsesområdet og sikre den effektive gennemførelse af den eksisterende lovgivning |
| --- | --- | --- |

3.3.10.

i.

som led i dens politik for beskæftigelse og bekæmpelse af forskelsbehandling at sikre effektiv håndhævelse af de eksisterende foranstaltninger eller indføre nye foranstaltninger til fremme af ligestilling på beskæftigelsesområdet og sikre den effektive gennemførelse af den eksisterende lovgivning

| ii. | at få godkendt foranstaltninger til at udbrede analysen af forskelsbehandling på arbejdspladsen og tilskynde til arbejdsgivernes pligt til evaluering, rapportering og opfølgning |
| --- | --- |

ii.

at få godkendt foranstaltninger til at udbrede analysen af forskelsbehandling på arbejdspladsen og tilskynde til arbejdsgivernes pligt til evaluering, rapportering og opfølgning

| iii. | at bistå virksomhederne med at udvikle praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling og for inklusion. |
| --- | --- |

iii.

at bistå virksomhederne med at udvikle praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling og for inklusion.

3.4.   Udvidet og ensartet rækkevidde for beskyttelse mod forskelsbehandling i EU

| 3.4.1. | EØSU opfordrer stærkt Den Europæiske Union til at arbejde videre med beskyttelsen mod forskelsbehandling med hensyn til adgang til varer og tjenesteydelser gennem vedtagelse af forslaget til direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering. |
| --- | --- |

3.4.1.

| 3.4.2. | EØSU konstaterer, at den nuværende beskyttelse mod forskelsbehandling i adgangen til varer og tjenesteydelser skaber et hierarki i beskyttelsen afhængigt af kriterierne og dermed fører til en uensartet beskyttelse af de personer, der er omfattet af kriterier for forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.4.2.

| 3.4.3. | Selv om princippet om ikkeforskelsbehandling er en af søjlerne i beskyttelsen af de grundlæggende rettigheder i Unionen, vil Den Europæiske Union, så længe vedtagelsen af forslaget til direktiv er udsat, ikke opfylde sin mission om lige udøvelse af rettigheder i det europæiske offentlige rum. |
| --- | --- |

3.4.3.

| 3.4.4. | EØSU opfordrer Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at sikre, at dette direktivforslag vedtages i en version, der indeholder dets generelle forslag om forbedring af adgangen til rettigheder og retsmidler, herunder mekanismer til at lette adgangen til rettigheder gennem vedtagelse af kollektive klageprocedurer for at sikre effektiviteten og anerkendelsen af de nationale organer til bekæmpelse af forskelsbehandling. |
| --- | --- |

3.4.4.

| 3.4.5. | EU bør i højere grad intensivere sin indsats og sit samarbejde på græsrodsplan for at sikre, at LGBTQIA+-personers værdighed og grundlæggende rettigheder respekteres uden undtagelse, at de ingen steder er genstand for retsforfølgelse, og at deres deltagelse i det offentlige liv styrkes. |
| --- | --- |

3.4.5.

| 3.5. | EØSU mener, at EU bør inddrages aktivt i bestræbelserne på at fremme anerkendelsen af et generelt princip og positive forpligtelser om lige muligheder. EU-institutionerne skal også støtte nationale organisationer, der fremmer ligestilling og fremmer menneskerettighederne gennem vedtagelse af bindende standarder, således at de er i stand til at udnytte deres potentiale fuldt ud og sikre en effektiv anvendelse af den eksisterende lovgivning. |
| --- | --- |

3.5.

3.6.   Fornyet beskyttelse mod politisk forskelsbehandling og forskelsbehandling på grund af fagforenings- og borgerretsvirksomhed

| 3.6.1. | EØSU konstaterer, at aktivister inden for politik, i fagforeninger eller arbejdstagersammenslutninger samt borgerretsforkæmpere i de senere år har kunnet støde på vanskeligheder med at udøve deres ytringsfrihed og handlefrihed overalt i Europa, f.eks. i udøvelsen af retten til at demonstrere for at tilkendegive deres krav og forhandle. |
| --- | --- |

3.6.1.

| 3.6.2. | EØSU mener, at såvel EU som medlemsstaterne i overensstemmelse med deres lovgivning og gældende internationale instrumenter på effektiv vis bør sikre, at medlemsstaternes myndigheder varetager politiske aktørers, arbejdsmarkedsparters samt foreningers og organisationers sikkerhed, ligebehandling og beskyttelse som en logisk følge af deres værdier om demokrati, retsstatsprincippet og ikkeforskelsbehandling på grund af politiske holdninger. |
| --- | --- |

3.6.2.

| 3.6.3. | Alle medlemsstater har ratificeret ILO-konvention nr. 87 om foreningsfrihed og beskyttelse af retten til at organisere sig samt ILO-konvention nr. 98 om retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger. Foreningsfriheden og organisationsfriheden skal også respekteres og fremmes. Det er vigtigt, at det på nationalt plan og i EU drøftes, hvordan arbejdstagere sikres adgang til fagforeningsrepræsentation og udøvelse af deres rettigheder til kollektiv organisering og til faglige aktioner (21). I overensstemmelse med Den Internationale Arbejdsorganisations internationalt anerkendte standarder opfordrer EØSU stærkt medlemsstaterne og Kommissionen til i overensstemmelse med deres lovgivning og systemer for arbejdsmarkedsrelationer samt gældende internationale instrumenter at sikre, at de effektivt beskytter foreningsfriheden og retten til at organisere sig og føre kollektive forhandlinger. |
| --- | --- |

3.6.3.

3.7.   Effektive nationale institutioner til at fremme ligestilling, beskytte de grundlæggende rettigheder og bekæmpe forskelsbehandling

| 3.7.1. | Anvendelsen af europæisk og national lovgivning på dette område afspejler alt for ofte betydelige begrænsninger som følge af de juridiske, institutionelle, organisatoriske og finansielle aspekter, som kendetegner de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

3.7.1.

| 3.7.2. | Udvalget mener, at der bør iværksættes konkrete planer, herunder finansiel støtte, for at forbedre de nationale institutioners kapacitet. |
| --- | --- |

3.7.2.

| 3.7.3. | Udvalget opfordrer Kommissionen til at udvikle et program for støtte til nationale institutioner med ansvar inden for menneskerettigheder med henblik på at forbedre, styrke og rationalisere deres kapacitet (oprettelse, akkreditering og overensstemmelse med internationale standarder), som medtager bevidstgørelse og viden og imødekommer alle gruppers specifikke behov. |
| --- | --- |

3.7.3.

| 3.7.4. | Alle sociale aktører samt borgerretsaktører, navnlig dem, der er involveret i beskyttelsen af menneskerettigheder, bør også have bedre muligheder for at arbejde med de eksisterende retlige instrumenter og for at samarbejde med offentlige institutioner. Det er nødvendigt med større støtte til civilsamfundsorganisationer for at sikre ofrene for forskelsbehandling adgang til retsmidler. Den ydede støtte kan tage form af uddannelse, bevidstgørelse, overførsel af viden og bedste praksis, finansiel og organisatorisk støtte samt beskyttelse mod bagvaskelsesangreb og -kampagner. |
| --- | --- |

3.7.4.

| 3.7.5. | Som tidligere forslået gentager udvalget, at det er nødvendigt at oprette en effektiv og tilgængelig mekanisme til at spore og indberette fysiske og verbale overfald, intimidering og mobning, herunder gennem chikaneprocesser, hadefuld tale mod civilsamfundsorganisationer, heriblandt organisationer, der beskytter menneskerettighederne (22). Når sådanne angreb iværksættes i den digitale verden, bør de hurtigst muligt afdækkes og de tilsvarende publikationer fjernes. |
| --- | --- |

3.7.5.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2008) 426.

1

(2)  Agenturet for Grundlæggende Rettigheder, Equality in the EU 20 years on from the initial implementaion of the equality directives, april 2021 (den fuldstændige rapport foreligger ikke på dansk).

2

Equality in the EU 20 years on from the initial implementaion of the equality directives

(3)  J. Mulder, Indirect sex discrimination in employment, europæisk netværk af juridiske eksperter på området for ligestilling mellem kønnene og ikke-diskrimination, Kommissionen, 2020.

3

(4)  Se navnlig den 8. udgave af ILO's rapport om den igangværende krises indvirkning på arbejdslivet, oktober 2021. Den Internationale Arbejdsorganisation (ILO), COVID-19: ILO Monitor — 8th edition, den 27. oktober 2021.

4

COVID-19: ILO Monitor — 8th edition

(5)  Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder, COM(2021) 38 final (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 38).

5

(6)  Se bl.a. udtalelser om handicappede kvinders situation (SOC/579) (EUT C 367 af 10.10.2018, s. 20); Romakvinders situation (SOC/585) (EUT C 110 af 22.3.2019, s. 20); Dagsorden for rettigheder for personer med handicap 2020-2030 (SOC/616) (EUT C 97 af 24.3.2020, s. 41); Mangfoldighedsledelse i EU's medlemsstater (SOC/642) (EUT C 10 af 11.1.2021, s. 7); Strategi for ligestilling af LGBTIQ-personer 2020-2025 (SOC/667) (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 128), Handlingsplan om integration og inklusion 2021-2027 (SOC/668) (EUT C 286 af 16.7.2021, s. 134); Strategi for rettigheder for personer med handicap (SOC/680) (EUT C 374 af 16.9.2021, s. 50); og Strategi for romaernes integration for tiden efter 2020.

6

handicappede kvinders situation

Romakvinders situation

Dagsorden for rettigheder for personer med handicap 2020-2030

Mangfoldighedsledelse i EU's medlemsstater

Strategi for ligestilling af LGBTIQ-personer 2020-2025

Handlingsplan om integration og inklusion 2021-2027

Strategi for rettigheder for personer med handicap

Strategi for romaernes integration for tiden efter 2020

(7)  Udtalelse om den nye strategi for anvendelsen af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (SOC/671) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 50).

7

anvendelsen af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

(8)  Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Ligestilling i EU 20 år efter den første gennemførelse af ligestillingsdirektiverne, op. cit.

8

Ligestilling i EU 20 år efter den første gennemførelse af ligestillingsdirektiverne

(9)  Kommissionen, Solidaritet på sundhedsområdet: begrænsning af uligheder på sundhedsområdet i EU, COM(2009) 567 final.

9

Solidaritet på sundhedsområdet: begrænsning af uligheder på sundhedsområdet i EU

(10)  N. Crowley, Making Europe More Equal: A legal duty?, Equinet, 2016.

10

Making Europe More Equal: A legal duty?

(11)  Défenseur des droits (o.a.: fransk uafhængig administrativ myndighed, som overvåger overholdelsen af rettigheder og frihedsrettigheder): Dématérialisation et inégalités d’accès aux services publics (digitalisering og ulige adgang til offentlige tjenester), 2019; og Dématérialisation des services publics: trois ans après, où en est-on? (hvor langt er vi nået efter tre år med digitalisering af offentlige tjenester?), 2022.

11

Dématérialisation et inégalités d’accès aux services publics

Dématérialisation des services publics: trois ans après, où en est-on?

(12)  J. Gerards, R. Xenidis, Algorithmic discrimination in Europe, Europæisk netværk af juridiske eksperter inden for ligestilling og ikkeforskelsbehandling, Kommissionen, 2020.

12

Algorithmic discrimination in Europe

(13)  Défenseur des droits (Defender of Rights), Technologies biométriques: l’impératif respect des droits fondamentaux (biometriteknologi og krav om respekt for grundlæggende rettigheder), 2021.

13

Technologies biométriques: l’impératif respect des droits fondamentaux

(14)  Europarådet, Zuiderveen Borgesius, Frederik, Discrimination, Artificial Intelligence and algorithmic decision-making, 2018.

14

Discrimination, Artificial Intelligence and algorithmic decision-making

(15)  Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Rettidig omhu for fremtiden — kunstig intelligens og grundlæggende rettigheder, 2021.

15

Rettidig omhu for fremtiden — kunstig intelligens og grundlæggende rettigheder

(16)  Det Europæiske Institut for Ligestilling mellem Mænd og Kvinder (EIGE), Gender equality and the socio-economic impact of the COVID-19 pandemic.

16

Gender equality and the socio-economic impact of the COVID-19 pandemic

(17)  Eurostat, Income inequalities, 2019.

17

(18)  Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Ligestilling i EU 20 år efter den første gennemførelse af ligestillingsdirektiverne, op. cit.

18

Ligestilling i EU 20 år efter den første gennemførelse af ligestillingsdirektiverne

(19)  V.A. Chappe,»«(bevis ved sammenligning: panelmetoder og ret til ikkeforskelsbehandling), Sociologies pratiques, 2011/2 no 23, s. 45-55; Décision cadre du Défenseur des droits no 2022-139 af 31. august 2022; Cour de cassation: Cass.soc.10/07/1998 no. 90-41231; Cass.soc. 04/07/2000 no 98-43285; Cass.soc. 28/06/2006, no 04-46419.

19

o

o

o

o

o

(20)  Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder, Ligestilling i EU 20 år efter den første gennemførelse af ligestillingsdirektiverne, op. cit.

20

Ligestilling i EU 20 år efter den første gennemførelse af ligestillingsdirektiverne

(21)  Se også udtalelsen om Anstændige mindstelønninger i hele Europa (SOC/632), punkt 4.5.3 og 4.5.6 (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 159).

21

Anstændige mindstelønninger i hele Europa

(22)  Udtalelse om den nye strategi for anvendelsen af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (SOC/671) (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 50.

22

den nye strategi for anvendelsen af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

---

BILAG

Følgende ændringsforslag opnåede mindst en fjerdedel af stemmerne, men blev forkastet under debatten (forretningsordenens artikel 59, stk. 3):

ÆNDRINGSFORSLAG 1

SOC/724 — Forbedring af ligestillingen i EU

Punkt 3.3.7

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| For at undgå den individuelle byrde af søgsmål og give klageadgangen en slagkraft på højde med den praksis, den anfægter samt gøre den retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  ser
  EØSU
  velvilligt på, at Unionen lovgiver
  om vedtagelse af proceduremæssige redskaber, der letter adgangen til domstolsprøvelse i
  medlemsstaterne
  ved eksempelvis at få adgang til nogle mekanismer for gruppesøgsmål, der forbedre
  r
  adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling. | For at undgå den individuelle byrde af søgsmål og give klageadgangen en slagkraft på højde med den praksis, den anfægter samt gøre den retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  opfordrer
  EØSU
  medlemsstaterne til at overveje og om nødvendigt træffe passende foranstaltninger for at sikre og støtte op om adgangen til domstolsprøvelse. Disse kunne omfatte lovgivning
  om vedtagelse af proceduremæssige redskaber, der letter adgangen til domstolsprøvelse i
  den pågældende medlemsstat
  ved eksempelvis at få adgang til nogle mekanismer for gruppesøgsmål, der
  kan
  forbedre adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

For at undgå den individuelle byrde af søgsmål og give klageadgangen en slagkraft på højde med den praksis, den anfægter samt gøre den retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  ser
  EØSU
  velvilligt på, at Unionen lovgiver
  om vedtagelse af proceduremæssige redskaber, der letter adgangen til domstolsprøvelse i
  medlemsstaterne
  ved eksempelvis at få adgang til nogle mekanismer for gruppesøgsmål, der forbedre
  r
  adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling.

For at undgå den individuelle byrde af søgsmål og give klageadgangen en slagkraft på højde med den praksis, den anfægter samt gøre den retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  opfordrer
  EØSU
  medlemsstaterne til at overveje og om nødvendigt træffe passende foranstaltninger for at sikre og støtte op om adgangen til domstolsprøvelse. Disse kunne omfatte lovgivning
  om vedtagelse af proceduremæssige redskaber, der letter adgangen til domstolsprøvelse i
  den pågældende medlemsstat
  ved eksempelvis at få adgang til nogle mekanismer for gruppesøgsmål, der
  kan
  forbedre adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling.

Begrundelse

I studiegruppen og SOC-sektionen var der ikke enighed om dette spørgsmål blandt alle tre grupper. Procesret henhører traditionelt under medlemsstaternes kompetence. Det bør derfor være op til medlemsstaterne at beslutte, om de ønsker at indføre kollektive søgsmål på nationalt plan som et redskab til at håndhæve ligestillingsprincippet. Det vil også gøre det muligt at tilpasse de nationale systemer til de nationale forhold. Man bør desuden huske på, at gruppesøgsmål også kan misbruges.

Resultat af afstemningen

| For: | 59 |
| --- | --- |
| Imod: | 104 |
| Hverken for eller imod: | 13 |

For:

59

Imod:

104

Hverken for eller imod:

13

ÆNDRINGSFORSLAG 2

SOC/724 — Forbedring af ligestillingen i EU

Punkt 3.3.10

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU mener, der bør udrulles tilsvarende politikker om forskelsbehandling på grundlag af alle kriterierne i artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til:






  — | som led i dens politik for beskæftigelse og bekæmpelse af forskelsbehandling at sikre effektiv håndhævelse af de eksisterende foranstaltninger eller indføre nye foranstaltninger til fremme af ligestilling på beskæftigelsesområdet og sikre den effektive gennemførelse af den eksisterende lovgivning |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU mener, der bør udrulles tilsvarende politikker om forskelsbehandling på grundlag af alle kriterierne i artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til:

—

som led i dens politik for beskæftigelse og bekæmpelse af forskelsbehandling at sikre effektiv håndhævelse af de eksisterende foranstaltninger eller indføre nye foranstaltninger til fremme af ligestilling på beskæftigelsesområdet og sikre den effektive gennemførelse af den eksisterende lovgivning

| — | at få godkendt foranstaltninger til at udbrede analysen
  af forskelsbehandling på arbejdspladsen og
  tilskynde til
  arbejdsgiverne
  s
  pligt til evaluering, rapportering og opfølgning |
| --- | --- |

—

at få godkendt foranstaltninger til at udbrede analysen
  af forskelsbehandling på arbejdspladsen og
  tilskynde til
  arbejdsgiverne
  s
  pligt til evaluering, rapportering og opfølgning

| — | at bistå virksomhederne med at udvikle praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling og for inklusion. |
| --- | --- |

—

at bistå virksomhederne med at udvikle praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling og for inklusion.

EØSU mener, der bør udrulles tilsvarende politikker om forskelsbehandling på grundlag af alle kriterierne i artikel 19 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til:

| — | som led i dens politik for beskæftigelse og bekæmpelse af forskelsbehandling at sikre effektiv håndhævelse af de eksisterende foranstaltninger eller indføre nye foranstaltninger til fremme af ligestilling på beskæftigelsesområdet og sikre den effektive gennemførelse af den eksisterende lovgivning |
| --- | --- |

—

som led i dens politik for beskæftigelse og bekæmpelse af forskelsbehandling at sikre effektiv håndhævelse af de eksisterende foranstaltninger eller indføre nye foranstaltninger til fremme af ligestilling på beskæftigelsesområdet og sikre den effektive gennemførelse af den eksisterende lovgivning

| — | sikre, at der vedtages foranstaltninger, der kan bidrage til at anvende den definition
  af forskelsbehandling
  , som er fastlagt i EU-retten, effektivt
  på arbejdspladsen, og
  vejlede
  arbejdsgiverne
  med hensyn til deres
  pligt til evaluering, rapportering og opfølgning |
| --- | --- |

—

sikre, at der vedtages foranstaltninger, der kan bidrage til at anvende den definition
  af forskelsbehandling
  , som er fastlagt i EU-retten, effektivt
  på arbejdspladsen, og
  vejlede
  arbejdsgiverne
  med hensyn til deres
  pligt til evaluering, rapportering og opfølgning

| — | at bistå virksomhederne med at udvikle praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling og for inklusion. |
| --- | --- |

—

at bistå virksomhederne med at udvikle praksis for bekæmpelse af forskelsbehandling og for inklusion.

Begrundelse

Dette punkt handler om at gennemføre politikker baseret på de kriterier, der er fastlagt i EUF-traktatens artikel 19. Det blev allerede i punkt 3.4.1 (og 1.3) i denne udtalelse påpeget, at »EØSU opfordrer stærkt Den Europæiske Union til at arbejde videre med beskyttelsen mod forskelsbehandling med hensyn til adgang til varer og tjenesteydelser gennem vedtagelse af forslaget til direktiv om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset religion eller tro, handicap, alder eller seksuel orientering«. Formålet med ændringsforslaget er at ændre teksten med henblik på at angive, hvilke former for foranstaltninger, der er behov for til at gøre gennemførelsen og anvendelsen af EU's regler om bekæmpelse af forskelsbehandling effektive.

Resultat af afstemningen

| For: | 67 |
| --- | --- |
| Imod: | 109 |
| Hverken for eller imod: | 11 |

For:

67

Imod:

109

Hverken for eller imod:

11

ÆNDRINGSFORSLAG 3

SOC/724 — Forbedring af ligestillingen i EU

Punkt 3.4.4

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| EØSU opfordrer Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at sikre, at dette direktivforslag vedtages i en version, der indeholder dets generelle forslag om forbedring af adgangen til rettigheder og retsmidler,
  herunder
  mekanismer til at lette adgangen til rettigheder gennem vedtagelse af kollektive klageprocedurer for at sikre effektiviteten og anerkendelsen af de nationale organer til bekæmpelse af forskelsbehandling. | EØSU opfordrer Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at sikre, at dette direktivforslag vedtages i en version, der indeholder dets generelle forslag om forbedring af adgangen til rettigheder og retsmidler,
  samtidig med at det overlades til medlemsstaterne at træffe beslutning om mulige
  mekanismer til at lette adgangen til rettigheder gennem vedtagelse af kollektive klageprocedurer for at sikre effektiviteten og anerkendelsen af de nationale organer til bekæmpelse af forskelsbehandling. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

EØSU opfordrer Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at sikre, at dette direktivforslag vedtages i en version, der indeholder dets generelle forslag om forbedring af adgangen til rettigheder og retsmidler,
  herunder
  mekanismer til at lette adgangen til rettigheder gennem vedtagelse af kollektive klageprocedurer for at sikre effektiviteten og anerkendelsen af de nationale organer til bekæmpelse af forskelsbehandling.

EØSU opfordrer Rådet, Europa-Parlamentet og Kommissionen til at sikre, at dette direktivforslag vedtages i en version, der indeholder dets generelle forslag om forbedring af adgangen til rettigheder og retsmidler,
  samtidig med at det overlades til medlemsstaterne at træffe beslutning om mulige
  mekanismer til at lette adgangen til rettigheder gennem vedtagelse af kollektive klageprocedurer for at sikre effektiviteten og anerkendelsen af de nationale organer til bekæmpelse af forskelsbehandling.

Begrundelse

I studiegruppen og SOC-sektionen var der ikke enighed om dette spørgsmål blandt alle tre grupper. Procesret henhører traditionelt under medlemsstaternes kompetence. Det bør derfor være op til medlemsstaterne at beslutte, om de ønsker at indføre kollektive søgsmål på nationalt plan som et redskab til at håndhæve ligestillingsprincippet. Det vil også gøre det muligt at tilpasse de nationale systemer til de nationale forhold. Man bør desuden huske på, at gruppesøgsmål også kan misbruges.

Resultat af afstemningen

| For: | 60 |
| --- | --- |
| Imod: | 114 |
| Hverken for eller imod: | 11 |

For:

60

Imod:

114

Hverken for eller imod:

11

ÆNDRINGSFORSLAG 4

SOC/724 — Forbedring af ligestillingen i EU

Punkt 1.10

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| For
  at undgå den individuelle byrde af søgsmål, give klagerne en slagkraft på højde med den praksis, de anfægter, og
  for at
  gøre
  den
  retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  ser EØSU velvilligt på, at Unionen lovgiver
  om vedtagelse af standarder, der letter gennemførelsen af gruppesøgsmål i
  medlemsstaterne
  og forbedrer adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling. | EØSU opfordrer medlemsstaterne til at overveje og om nødvendigt træffe passende foranstaltninger til
  at undgå
  eller lette
  den individuelle byrde af søgsmål, give klagerne en slagkraft på højde med den praksis, de anfægter, og gøre
  deres
  retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  . Dette kunne omfatte lovgivning
  om vedtagelse af standarder, der letter gennemførelsen af gruppesøgsmål i
  den pågældende medlemsstat
  og forbedrer adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling.
  For at lette udvekslingen af bedste praksis opfordres Kommissionen til at fremlægge oplysninger om de forskellige nationale lovgivningsmæssige rammer i denne henseende. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

For
  at undgå den individuelle byrde af søgsmål, give klagerne en slagkraft på højde med den praksis, de anfægter, og
  for at
  gøre
  den
  retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  ser EØSU velvilligt på, at Unionen lovgiver
  om vedtagelse af standarder, der letter gennemførelsen af gruppesøgsmål i
  medlemsstaterne
  og forbedrer adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling.

EØSU opfordrer medlemsstaterne til at overveje og om nødvendigt træffe passende foranstaltninger til
  at undgå
  eller lette
  den individuelle byrde af søgsmål, give klagerne en slagkraft på højde med den praksis, de anfægter, og gøre
  deres
  retlige ramme til en effektiv trussel med henblik på at regulere forskelsbehandling
  . Dette kunne omfatte lovgivning
  om vedtagelse af standarder, der letter gennemførelsen af gruppesøgsmål i
  den pågældende medlemsstat
  og forbedrer adgangen til domstolsprøvelse og virkningen heraf for at bekæmpe forskelsbehandling og forsvare ligebehandling.
  For at lette udvekslingen af bedste praksis opfordres Kommissionen til at fremlægge oplysninger om de forskellige nationale lovgivningsmæssige rammer i denne henseende.

Begrundelse

I studiegruppen og SOC-sektionen var der ikke enighed om dette spørgsmål blandt alle tre grupper. Procesret henhører traditionelt under medlemsstaternes kompetence. Det bør derfor være op til medlemsstaterne at beslutte, om de ønsker at indføre kollektive søgsmål på nationalt plan som et redskab til at håndhæve ligestillingsprincippet. Det vil også gøre det muligt at tilpasse de nationale systemer til de nationale forhold. Man bør desuden huske på, at gruppesøgsmål også kan misbruges.

Resultat af afstemningen

| For: | 65 |
| --- | --- |
| Imod: | 113 |
| Hverken for eller imod: | 8 |

For:

65

Imod:

113

Hverken for eller imod:

8

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/67 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/67

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om stærk europæisk solidaritet med patienter med sjældne sygdomme

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/10)

| Ordfører: | Alain COHEUR |
| --- | --- |

Ordfører:

Alain COHEUR

| Vedtaget på plenarforsamlingen | 24.2.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 171/1/1 |

Vedtaget på plenarforsamlingen

24.2.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

171/1/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | I 2009 vedtog Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) udtalelse SOC/330 om forslag til Rådets henstilling om et europæisk tiltag vedrørende sjældne sygdomme (1) og gav udtryk for sin støtte, bekymringer og forslag med henblik på at øge bevidstheden om alle behov hos personer med sjældne sygdomme. EØSU finder det dybt beklageligt, at det mere end ti år efter vedtagelsen af udtalelsen er nødt til at gentage sin opfordring til en samlet europæisk tilgang, der tager højde for alle behov hos personer med sjældne sygdomme, og efterlyser europæiske løsninger, der kan mildne sjældne sygdommes indvirkning på dagligdagen, familielivet og arbejdslivet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU tilkendegiver endnu en gang sin støtte til og solidaritet med patienter med sjældne sygdomme, deres familier og alle, der i øvrigt kommer i berøring med sjældne sygdomme. Den Europæiske Union (EU) kan blive forkæmper for retten til sundhedsydelser for alle overalt i Den Europæiske Union og vise, at sjælden ikke betyder alene. Støtte til grundforskning og et europæisk sundhedsdataområde baseret på FAIR-princippet (om at data skal være søgbare, tilgængelige, interoperable og genanvendelige) er nødvendig for hurtigere diagnosticering og behandling af sjældne sygdomme. EØSU anbefaler, at man anerkender og fuldt ud fremmer Orphanets ekspertise med henblik på at styrke det europæiske sundhedsdataøkosystem til gavn for patienter med sjældne sygdomme. Hvis Orphanets websted gøres tilgængeligt på alle EU-sprog, vil det skabe stor merværdi for patienter med sjældne sygdomme og for sundhedspersonale. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU bekræfter konklusionerne om forekomsten af sjældne sygdomme i EU, lighederne i forløbet for patienter med sjældne sygdomme og udfordringerne forbundet med social sikring, til trods for at der er tale om mange og meget forskelligartede sygdomme, og at patienterne og ekspertisen er spredt. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU glæder sig over princippet om retten til adgang til sundhedsydelser som foreslået i den europæiske søjle for sociale rettigheder og FN's resolution og over, at konferencen om Den Europæiske Unions fremtid og det franske 2022-formandskab for Rådet for Den Europæiske Union havde fokus på sjældne sygdomme med det mål at sikre, at situationen for patienter med sjældne sygdomme ikke forværres af uligheder på sundhedsområdet. Udvalget fremhæver betydningen af en ambitiøs europæisk plejestrategi for uformelle plejere af patienter med sjældne sygdomme. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU anbefaler, at man udnytter det politiske momentum og bygger videre på institutionernes og civilsamfundets anbefalinger og udarbejder en omfattende europæisk handlingsplan for sjældne sygdomme med SMART-mål, der kan nås inden 2030, for at sikre, at alle patienter med sjældne sygdomme i EU har lige muligheder for diagnosticering, behandling og et holistisk perspektiv på integreret pleje. Målet må være, at patienter får stillet en diagnose af deres sjældne sygdom inden for et år. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU foreslår at udvide mandatet for Myndigheden for Kriseberedskab og -indsats på Sundhedsområdet (HERA) eller bruge det som model for oprettelse af en ny europæisk myndighed for ikkeoverførbare sygdomme. Formålet skal være at fremme koordineringen af og solidariteten i forhold til sjældne sygdomme med henblik på at samordne gennemførelsen af en europæisk handlingsplan for sjældne sygdomme og sikre en europæisk tilgang til ikkeoverførbare sjældne sygdomme. Ved at arbejde sammen med Orphanet, som får strukturstøtte fra EU til at kunne offentliggøre sit arbejde på alle EU's officielle sprog, vil man kunne sikre, at både patienter og sundhedspersonale har adgang til den information, de har behov for. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Som talerør for civilsamfundet i medlemsstaterne styrker EØSU den politiske dialog med borgerne og støtter EU-institutionerne gennem et strukturelt og permanent samarbejde med henblik på at udvikle politik, der er fuld opbakning til. EØSU anbefaler, at den næste formandskabstrio for perioden 2023-2024 bestående af Spanien, Belgien og Ungarn holder politikken for sjældne sygdomme på dagsordenen med tanke på, at der vil blive foretaget en evaluering af de europæiske netværk af referencecentre (ERN'er) i 2022, og at Kommissionen har givet tilsagn om at revidere strategien for sjældne sygdomme i begyndelsen af 2023, idet sjældne sygdomme vil blive omfattet folkesundhedspolitikken i Kommissionens fremtidige mandatperioder. Inddragelse af interessenter og arbejdsmarkedets parter er afgørende for udviklingen af en ambitiøs strategi. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU efterlyser initiativer som f.eks. en resolution for at give patienter med sjældne sygdomme mere indflydelse på deres situation og fremme deres bidrag til politikker og anbefalinger vedrørende sjældne sygdomme i overensstemmelse med artikel 4 i FN's konvention om rettigheder for personer med handicap (UNCRPD). Patientforeninger er en kilde af erfaringer og kan spille en afgørende rolle som repræsentanter ved at tale på patienternes vegne. Deres optræden i medierne og bidrag til politikanbefalinger skal garanteres og støttes (2). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU opfordrer til en erkendelse af, at det er vigtigt, at sjældne sygdomme diagnosticeres i forbindelse med perinatal eller neonatal screening eller så hurtigt som muligt, efter at der er opstået sundhedsmæssige eller udviklingsmæssige problemer. Derudover er det vigtigt at anerkende fordelene ved tværfaglig sundhedspleje og et holistisk perspektiv på patienternes behov og forløb, idet man på den måde kan integrere den medicinske og sociale pleje, centralisere koordineringen af plejen, og frem for alt gøre plejen mere økonomisk overkommelig. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU mener, at sundhedstjenester af høj kvalitet aldrig må være et privilegium for dem, der af den ene eller anden grund har bedre adgang til den nationale sundhedstjeneste, har råd til den dyreste sygesikring, selv kan betale eller evner at organisere de mest indbringende indsamlingskampagner. Betydningen af solidaritetsbaserede sygesikringssystemer, der beskytter patienter med sjældne sygdomme, kan ikke undervurderes. EØSU ser gerne en debat om fordelene ved og udfordringerne forbundet med, at europæiske solidaritetsbaserede gensidige sygekasser dækker innovativ behandling af patienter med sjældne sygdomme. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU er klar over, hvor vigtigt det er for europæiske patienter med sjældne sygdomme at kunne tage til et andet land for at få stillet en diagnose og modtage pleje. Muligheden for at rejse for at modtage behandling, men samtidig via telemedicin undgå alt for mange rejser, vil skabe bedre adgang til pleje for patienter med sjældne sygdomme, især patienter med meget sjældne sygdomme. EØSU ser gerne, at ERN'ernes funktion optimeres, og opfordrer til, at de integreres i hele EU og i sundhedssystemerne i medlemsstaterne. EØSU foreslår, at man undersøger muligheden for, om der kan udarbejdes en konvention om pleje i ERN'erne. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Eftersom den økonomiske situation ikke er den samme i alle medlemsstater, anbefaler og forventer EØSU en refleksion over muligheden for at etablere en særlig EU-finansieringsfond, som medlemsstaterne bidrager til og kan få støtte fra i overensstemmelse med deres økonomiske formåen for at sikre, at alle europæiske patienter med sjældne sygdomme, særligt dem med uopfyldte medicinske behov, har adgang til behandling. EØSU støtter modeller for fælles indkøb og bidrag som f.eks. den europæiske mekanisme til beregning af rimelige priser på lægemidler for at øge adgangen til lægemiddelbehandling for medlemsstaterne og patienter med sjældne sygdomme og opfordrer til, at dette tages i betragtning i forbindelse med revisionen af EU's lovgivning om lægemidler til sjældne sygdomme og børn. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU anbefaler, at der ses på muligheden for en solidaritetsfond til sjældne sygdomme, navnlig de sygdomme, der ikke er omfattet af ERN'erne. En sådan fond kan levere et nyttigt bidrag, når den obligatoriske sygesikring ikke dækker omkostningerne til behandling af komplekse eller sjældne sygdomme eller pleje i et andet land, og udvalget mener, at det er nødvendigt med gensidiggørelse på EU-niveau. En europæisk solidaritetsfond for patienter med sjældne sygdomme bør:






  — | have som mål at forhindre, at patienter med sjældne sygdomme pådrager sig urimelige omkostninger til medicinsk nødvendige og berettigede sundhedsydelser, der findes i EU, og at de oplever yderligere uligheder på sundhedsområdet på grund af deres sjældne sygdom |
| --- | --- | --- |

1.13.

—

have som mål at forhindre, at patienter med sjældne sygdomme pådrager sig urimelige omkostninger til medicinsk nødvendige og berettigede sundhedsydelser, der findes i EU, og at de oplever yderligere uligheder på sundhedsområdet på grund af deres sjældne sygdom

| — | være udtryk for europæisk solidaritet med det mål at forbedre adgangen til sundhedsydelser i hele EU for alle patienter med sjældne sygdomme for bedre at håndhæve patienternes ret til grænseoverskridende sundhedsydelser og for at optimere og gøre det nemmere at udnytte ERN'er |
| --- | --- |

—

være udtryk for europæisk solidaritet med det mål at forbedre adgangen til sundhedsydelser i hele EU for alle patienter med sjældne sygdomme for bedre at håndhæve patienternes ret til grænseoverskridende sundhedsydelser og for at optimere og gøre det nemmere at udnytte ERN'er

| — | supplere de nationale socialsikrings- og sygesikringsydelser ved at udvikle en fond, der skal dække uundgåelige omkostninger i forbindelse med grænseoverskridende pleje inden for EU og lette det europæiske samarbejde om håndtering af folkesundhedsmæssige udfordringer, hvor en strukturel og understøttende grænseoverskridende tilgang vil kunne gøre en forskel. |
| --- | --- |

—

supplere de nationale socialsikrings- og sygesikringsydelser ved at udvikle en fond, der skal dække uundgåelige omkostninger i forbindelse med grænseoverskridende pleje inden for EU og lette det europæiske samarbejde om håndtering af folkesundhedsmæssige udfordringer, hvor en strukturel og understøttende grænseoverskridende tilgang vil kunne gøre en forskel.

2.   Generelle bemærkninger om sjældne sygdomme

| 2.1. | Sjældne sygdomme er sjældne, men der er talrige patienter med sjældne sygdomme — en sygdom klassificeres som sjælden baseret på prævalens. I EU defineres en sjælden sygdom som en tilstand, der ofte er kronisk, undertiden invaliderende eller livstruende, og som ikke rammer mere end 1 ud af 2 000 personer (3). I 2019 talte Orphanet — portalen for sjældne sygdomme og lægemidler til sjældne sygdomme — 6 172 unikke sjældne sygdomme (4). 71,9 % af disse sjældne sygdomme har en genetisk oprindelse, og 69,9 % viser sig i den tidlige barndom. 3,5-5,9 % af befolkningen skønnes at lide af en sjælden sygdom, hvilket svarer til ca. 36 mio. patienter i EU. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kompleksiteten og den kroniske karakter af mange sjældne sygdomme betyder, at det ofte ikke blot er patienten, der er berørt, men også mange andre som f.eks. familien og sundheds- og socialsystemerne. Familier kan være i risiko for isolation og øget sårbarhed, og tager man kønsaspektet af uformel pleje (5) i betragtning, kan en sjælden sygdom især påvirke mødres og kvinders liv. Adgangen til social sikring for disse uformelle plejere bør derfor være et særligt fokus. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Selv om mere end 6 172 sygdomme allerede er blevet kortlagt og kan føre til, at en patient diagnosticeres, mangler der stadig definitioner, beskrivelser eller diagnostiske test for nogle lidelser — de såkaldte syndromer uden navn. Ulighederne på sundhedsområdet er endnu mere udtalte for patienter uden en diagnose. Deres uopfyldte behov er endnu større og uligheden endnu mere tydelig, eftersom en diagnose er nødvendig for at opnå den rette lægebehandling og yderligere social- og sundhedsforsikringsydelser. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Vedvarende uligheder i adgangen til sundhedsydelser kræver proaktive og målrettede lokalsamfundsbaserede modeller, så de mest sårbare grupper, f.eks. personer med fysiske, psykosociale og sensoriske handicap kan få stillet en diagnose og modtage pleje. I tidligere udtalelser har EØSU behandlet sundhedsydelser til migranter og EU-borgere med migrantbaggrund. Denne viden og disse anbefaler skal der bygges videre på som led i en fælles tilgang til sjældne sygdomme (6). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Hvis en sjælden sygdom ikke opdages i forbindelse med den perinatale screening, stilles diagnosen i gennemsnit først ca. 4,5 år, efter at de sundheds- eller udviklingsmæssige udfordringer er opstået. Forskning har vist, at perioder med usikkerhed om diagnosen — ofte med fejldiagnose og/eller forkert behandling, som fører til en forværring — svinger mellem fem og syv år (7). Forløbet mod en endelig og korrekt diagnose er ofte en endeløs rejse med konsultationer hos adskillige sundhedspersoner. Forskning har vist, at 22 % af de patienter, der diagnosticeres med en sjælden sygdom, var forbi mere end fem sundhedspersoner og 7 % endda mere end ti (8). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Øget bevidsthed blandt sundhedspersonale, så de bliver bedre i stand til at opdage eventuelle sjældne sygdomme, henvise patienter og fremskynde diagnoseprocessen, kræver informationsudveksling, tilstrækkelig og løbende uddannelse af høj kvalitet af arbejdsstyrken og rettidig personaleplanlægning med inddragelse af arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Prioritering og strukturerede investeringer i medicinsk grundforskning i årsager til sjældne sygdomme, herunder genetiske årsager, skal føre til en mere effektiv behandling og eventuelt endda adgang til helbredelse for patienter med sjældne sygdomme. EU-finansieringsinstrumenter såsom EU4Health-programmet 2021-2027 — en vision for et sundere EU — og forordninger som forslaget om et europæisk sundhedsdataområde bør støtte denne forskning. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Den viden og ekspertise, der er nødvendig for at diagnosticere og levere den særlige terapeutiske behandling, som kræves til nogle sjældne sygdomme, findes måske ikke i alle medlemsstater og kan være geografisk spredt i hele EU. Der skal være mere udbredt og bedre adgang til behandlingerne, og de skal være mere økonomisk overkommelige, idet patienter rapporterer om, at de ikke findes dér, hvor de bor (22 %), om ventelister, der besværliggør adgangen til behandling (14 %), at de ikke har råd til behandling (12 %), og at de ikke kan få økonomisk tilskud til at rejse for at modtage behandling i et andet land (12 %) (9). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Kvalitetspleje kræver, at sundhedsydelserne er rettidige, retfærdige, integrerede og effektive (10). Perinatal og neonatal screening er afgørende for en tidlig diagnose. Henstillingen om grænseoverskridende genetisk testning af sjældne sygdomme i Den Europæiske Union fra Kommissionens ekspertgruppe om sjældne sygdomme og Eurordis' arbejde vedrørende screening i hele EU danner grundlaget for en fælleseuropæisk henstilling. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Forløbet frem til, at der stilles en diagnose, at modtage en diagnose og livet med en sjælden sygdom kan være mentalt udfordrende for patienten og/eller dennes familie. Psykologisk og social sårbarhed kan skyldes, at en sygdom er usynlig, den fysiske belastning og andres manglende viden eller forståelse af sygdommen. Hverdagen kan blive sværere af dårlig koordinering af pleje, men også af udfordringer af praktisk, administrativ, uddannelsesmæssig, faglig eller økonomisk karakter (11). En holistisk tilgang til pleje dækker hele spektret af sundhed (forebyggelse og kontinuerlig, helbredende, rehabiliterende og palliativ sundhedspleje), og sociale og daglige behov og kræver integreret tværfaglig medicinsk og social pleje af høj kvalitet. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Den internationale dag for sjældne sygdomme skaber opmærksomhed og anerkendelse i samfundet generelt og øger forståelsen og den sociale inklusion af patienter og familier. Oplysning af patienter med sjældne sygdomme og sikring af patienternes og deres families trivsel kræver et økosystem af sundhedspersoner, gensidige sygekasser, (digitale) kontaktgrupper og patientforeninger. |
| --- | --- |

2.11.

3.   Generelle bemærkninger om den europæiske politik for sjældne sygdomme

| 3.1. | EU gjorde sjældne sygdomme til en prioritet på folkesundhedsområdet for mere end 20 år siden og traf foranstaltninger, der førte til øget forskning og udvikling, vedtagelse af nationale handlingsplaner for sjældne sygdomme i medlemsstaterne, koordinering af det grænseoverskridende samarbejde inden for ERN'er og patienters ret til adgang til pleje i andre lande (12). Kommissionen accepterede anbefaling 3 »Forbedret støtte for at lette adgangen til sundhedsbehandling for patienter med sjældne sygdomme« og meddelte, at den senest i begyndelsen af 2023 ville revidere sin strategi for sjældne sygdomme, hvor det er relevant (13). Europa-Parlamentet har vedtaget en beslutning om EU's folkesundhedsstrategi i perioden efter covid-19, hvori der opfordres til en EU-handlingsplan for sjældne sygdomme (14). EU har endvidere inkluderet »rettidig adgang til prismæssigt overkommelige forebyggende og helbredende sundhedsydelser af høj kvalitet« i den europæiske søjle for sociale rettigheder (15). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Den bebudede meddelelse om en europæisk plejestrategi forventes at omfatte støtte til gennemførelsen af den europæiske søjle for sociale rettigheder og passende anerkendelse af uformelle plejere. Familier til patienter med sjældne sygdomme vil have nytte af en strategi, der i højere grad anerkender plejere og deres rettigheder i hele EU, skaber større fleksibilitet i forhold til udøvelsen af plejernes rettigheder i grænseoverskridende situationer og omfatter mental sundhed (for formelle og uformelle plejere) som et centralt fokusområde (16). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EU's medlemsstater var medsponsorer af FN's resolution fra 2021 om håndtering af udfordringerne for personer, der lever med en sjælden sygdom, og deres familier (17). Den indeholder en opfordring til at styrke sundhedssystemerne for at sætte personer, der lever med en sjælden sygdom, i stand til at få opfyldt deres fysiske og mentale sundhedsbehov og dermed udøve deres menneskerettigheder, herunder retten til den højest opnåelige standard for fysisk og mental sundhed, øge retfærdigheden og ligheden på sundhedsområdet, sætte en stopper for forskelsbehandling og stigmatisering, fjerne huller i dækningen og skabe et mere inklusivt samfund. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Rådet for Beskæftigelse, Socialpolitik, Sundhed og Forbrugerpolitik (sundhed) har behandlet den europæiske reaktion på sjældne sygdomme og drøftet, om det vil være hensigtsmæssigt at styrke samarbejdet og koordineringen om sjældne sygdomme mellem medlemsstaterne og på EU-niveau. Det var rådsformandskabets opfattelse, at en styrkelse af EU's indsats på dette område vil sikre EU-borgerne konkrete fordele af sundhedsunionen. Det europæiske sundhedsdataområde er et redskab, der bør kunne gøre EU-indsatsen mere effektiv ved at bidrage til bekæmpelsen af sjældne sygdomme og sikre adgang til sundhedsdata af høj kvalitet inden for en sikker ramme. Det skal gøre ny, sikrere og skræddersyet behandling tilgængelig hurtigere (18). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Rapporten om resultatet af konferencen om Europas fremtid indeholder et forslag om lige adgang til sundhedspleje for alle med det formål at skabe en »ret til sundhed«, der sikrer alle europæere lige og universel adgang til økonomisk overkommelig, forebyggende og helbredende sundhedspleje af høj kvalitet. Konferencens plenarforsamling anerkendte og henviste specifikt til sektoren for sjældne sygdomme og udtrykte støtte til: hurtigere og mere resolut beslutningstagning om centrale temaer og mere effektiv europæisk styring i takt med udviklingen af den europæiske sundhedsunion, behovet for at sikre, at alle har adgang til eksisterende behandlinger, dér hvor de først tilbydes i EU og med henblik derpå lette det grænseoverskridende samarbejde, navnlig inden for sjældne sygdomme, og styrkelse af sundhedssystemet for at øge modstandsdygtigheden og kvaliteten af vores sundhedssystemer, navnlig gennem videreudvikling, koordinering og finansiering af de europæiske netværk af referencecentre, da de udgør grundlaget for udviklingen af netværk af sundhedspleje til højt specialiserede og komplekse behandlinger (19). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | »Den europæiske kræfthandlingsplan: En ny EU-tilgang til forebyggelse, behandling og pleje« fra 2021, listen over foranstaltninger, der skal gennemføres inden 2030, og inddragelse af interessenter er en tilgang til europæisk sundhedspolitik, der har til formål at tackle uligheder på sundhedsområdet i EU (20). Planen bygger også på de europæiske netværk af referencecentre, som er pionerer, når det gælder udveksling af ekspertise inden for diagnosticering og behandling af sjældne sygdomme. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Særlige bemærkninger om sjældne sygdomme og politikken for sjældne sygdomme

| 4.1. | EØSU har evalueret opfølgningen på sin udtalelse om Forslag til Rådets henstilling om et europæisk tiltag vedrørende sjældne sygdomme (21) og konstaterer, at anbefalingerne deri stadig er ved at blive omsat med en varierende grad af succes, f.eks. via udviklingen af ERN'er siden 2017, indførelsen af et kommunikations- og rapporteringssystem, håndbøger og retningslinjer for at fremme dialogen mellem forskellige faglige kulturer i EU og kravet om, at det europæiske sundhedsdataområde skal garantere patienter adgang til deres data, og ser, at der er et akut behov for en indsats inden for EU-politikken for sjældne sygdomme, da der er et stort arbejde, der skal indhentes. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | ERN'erne er et flagskib inden for konkret europæisk samarbejde mellem sundhedssystemer, der fremmer kliniske forsøg og ekspertise inden for diagnosticering og behandling af europæiske patienter med sjældne sygdomme. Potentialet i disse ERN'er er endnu ikke blevet undersøgt fuldt ud og udnyttes endnu ikke. Der er planer om en evaluering, der skal påbegyndes i 2022 (22). De 24 ERN'er, der blev etableret i 2017, har 1 466 ERN-medlemmer i alle EU-medlemsstater, herunder mere end 900 sundhedsenheder fordelt på mere end 313 hospitaler. 1,7 mio. patienter behandles af ERN-medlemmer, men kun 2 100 patienter med komplekse og meget sjældne sygdomme er blevet behandlet gennem det kliniske patientstyringssystem (CPMS). |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | De faktorer, der skal ses på for at optimere ERN'ernes potentiale, er: manglende godtgørelse til sundhedsudbydere, der deltager i ERN'erne, ingen specifik godtgørelse af virtuelle konsultationer via CPMS, problemer med administrativ og teknisk interoperabilitet. Et andet område, der skal arbejdes på, er integrationen af ERN'erne i de nationale sundhedssystemer via de tilknyttede referencecentre for sjældne sygdomme for at sikre, at kendskabet og adgangen til dem udbredes. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | En centralisering af behandlingen af patienter med sjældne sygdomme og samtidig bevarelse af et tilstrækkeligt antal ekspertisecentre vil højne plejens kvalitet. Der skal etableres kriterier for, hvad der udgør et ekspertisecenter. Ekspertisecentre kræver specifik og tilstrækkelig finansiering. Da det er civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter, der tilvejebringer de nødvendige ressourcer til finansieringen af sundhedsområdet, bør de også spille en strategisk rolle, når midlerne fordeles. Lokale, regionale og nationale plejenetværk skal gøres opmærksom på, at der findes ekspertisecentre, og de skal tilskyndes til at deltage i ERN'er for at gøre det nemmere at få adgang til pleje og forbedre plejekvaliteten. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Grænseoverskridende partnerskaber og konsortier med flere interessenter, der støttes med EU-finansiering, og som samler civilsamfundet og eksperter i sjældne sygdomme og sundheds- eller socialpolitik, den akademiske verden, medicinske partnere, videncentre, patientforeninger, gensidige sygekasser og ekspertpatienter har vist sig at styrke økosystemerne for europæisk forskning og samarbejde. De har bidraget til at udvikle patientcentrerede politiske anbefalinger, pilotprojekter og undersøgelser for at forbedre adgangen for europæiske patienter med sjældne sygdomme til holistisk og integreret sundheds- og socialpleje af høj kvalitet (23). Tiden er inde til at konsolidere disse anbefalinger og bedste praksis i en sammenhængende politik, der integrerer nationale, grænseoverskridende og europæiske initiativer, så ingen patienter med sjældne sygdomme lades i stikken. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Den deltagelsesbaserede Rare-undersøgelse Foresigt in Rare Disease Policy, der ser frem mod 2030, indeholder otte vigtige anbefalinger om behandling, pleje, forskning, data og europæisk og national infrastruktur med en køreplan og SMART-mål, der udstikker kursen for det næste årti inden for politikken for sjældne sygdomme: 1) langsigtede, integrerede europæiske og nationale planer og strategier, 2) tidligere, hurtigere og mere præcis diagnose, 3) adgang til sundhedsydelser af høj kvalitet, 4) integreret og personcentreret pleje, 5) partnerskaber med patienter, 6) innovativ og behovsstyret forskning og udvikling, 7) optimering af data til gavn for patienterne og samfundet og 8) tilgængelige og økonomisk overkommelige behandlinger (24). |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Anerkendelse af ekspertisen hos patienter med sjældne sygdomme, pårørende og sundhedspersonale udgjorde kernen i EMRaDi-projektet, som bl.a. undersøgte udbud og efterspørgsel inden for sjældne sygdomme i Euregio Meuse-Rhine. Projektet analyserede også den daglige virkelighed og patientforløb baseret på 104 dybdegående interviews om otte sjældne sygdomme (25). Sidstnævnte bekræftede antagelser om vanskeligheder med at få stillet en diagnose, en øget byrde forbundet med koordinering af plejen (patienter møder mellem seks og 25 sundhedspersoner i deres patientforløb), behovet og præferencen for tværfaglig behandling i specialiserede centre og i forlængelse heraf behovet for et bredere helhedsperspektiv på hele spektret af informationsbehov, psykologisk støtte, social inklusion og udviklingsmuligheder, praktiske og administrative behov og behov for grænseoverskridende sundhedsydelser. Projektet formulerede anbefalinger om holistisk pleje, telemedicin og europæisk solidaritet (26). |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Covid-19-pandemien fremskyndede digitaliseringen af sundhedsydelser, brugen af nye teknologier og udbredelsen af telemedicin. Regulering, kapacitetsopbygning og godtgørelse af telemedicin, herunder telekonsultation, teleekspertise, fjernovervågning og mobil sundhed, skal være resultatet af høringer af arbejdsmarkedets parter og interessenter fra sundhedssektoren og skal først og fremmest garantere patientsikkerheden og kvaliteten og kontinuiteten i pleje og behandling. Med en optimal anvendelse af telemedicin kan patienter, herunder patienter med sjældne sygdomme, undgå at skulle rejse alt for meget enten inden for deres eget land eller på tværs af Europa. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Fremme af akademisk forskning, sundhedsøkonomi og kvalitet i plejen af sjældne sygdomme kræver patientregistre baseret på FAIR-princippet (om at data skal være søgbare, tilgængelige, interoperable og genanvendelige). Initiativer som f.eks. det europæiske register over datalagre, metadatalageret for det europæiske register over sjældne sygdomme (ERDRI.mdr) og det europæiske sundhedsdataområde skal udløse en debat om kort og præcis standardregistrering og formålet med registre. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Kortlægning af udbud og efterspørgsel inden for sjældne sygdomme kræver kvantitative analyser af prævalens, plejeforbrug og plejeomkostninger for patienter med sjældne sygdomme med størst mulig respekt for patienternes privatliv. En innovativ metode fra de belgiske sygekasser har gjort det muligt at foretage en første analyse af prævalens, plejeomkostninger og plejeforbrug for patienter med sjældne sygdomme sammenlignet med de gennemsnitlige plejeomkostninger og det gennemsnitlige plejeforbrug for alle sygekassens medlemmer (27). |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Analysen bekræftede et højere plejeforbrug end det gennemsnitlige medlem (hyppigere hospitalsbesøg og indlæggelser og flere besøg hos praktiserende læger og speciallæger), hvilket kan forklares med de mere komplekse plejebehov. Det blev konstateret, at omkostningerne i det obligatoriske sygesikringssystem var ti gange højere end det gennemsnitlige medlems med en årlig egenbetaling på tre gange det gennemsnitlige medlems. Medicin udgjorde den største del, i gennemsnit halvdelen af udgifterne. De reelle omkostninger må forventes at være langt højere, da der i undersøgelsen ikke blev taget højde for familiens socioøkonomiske forhold eller andre ikkegodtgjorte omkostninger såsom psykologhjælp eller paramedicinsk pleje, supplerende sygesikring og egenbetalinger. Analysen dokumenterer vigtigheden af stærke solidaritetsbaserede sygesikringssystemer, der træder til for at beskytte patienter med sjældne sygdomme. Når patienter med sjældne sygdomme af økonomiske årsager nægter at modtage eller ikke får pleje, påvirker det deres helbred og livskvalitet og udgør en økonomisk risiko for øgede omkostninger på lang sigt. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Revisionen af EU's lovgivning om lægemidler til sjældne sygdomme og lægemidler til børn kræver en ambitiøs tilgang for at sikre, at lægemidler til og behandlingen af sjældne sygdomme er økonomisk overkommelige for medlemsstaternes sundhedssystemer og for patienterne. I øjeblikket er prisen en hindring for mange patienter med sjældne sygdomme. Forskellige former for europæisk samarbejde og modeller for fælles indkøb af lægemidler mellem lande (såsom Beneluxa (28) eller indkøb af vacciner, som vi så det under covid-19-pandemien) har forbedret adgangen til behandling takket være en fælles, gennemsigtig, bæredygtig og understøttende EU-tilgang. Debatten om rimelig prisfastsættelse og gennemsigtigheden af FoU-omkostninger til lægemidler har fået et nyt boost af forslaget om en mekanisme til beregning af rimelige priser på lægemidler og AIM's fair prismodel til beregning af en rimelig pris på nye og eksisterende lægemidler (uden generisk konkurrence) og sammenligning med den pris, der betales eller forhandles (29). |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Når der ikke er mulighed for almindelig godtgørelse, er der i medlemsstaterne forskellige regler for, at patienter med sjældne sygdomme kan få adgang til lægemidler, herunder programmer for anvendelse med særlig udleveringstilladelse, bestemmelser om brug af off label-medicin og f.eks. også bistand fra særlige solidaritetsfonde (30). Solidaritetsfonde kan være et nyttigt supplement, når den obligatoriske sygesikring ikke dækker omkostninger til kompleks eller sjælden sygdomsbehandling eller pleje i et andet land. Dette er helt sikkert tilfældet, når der ikke findes nogen anerkendte referencecentre i EU. På trods af de budgetmæssige konsekvenser af behandlingen af sjældne sygdomme har overvejelserne om europæiske konventioner om pleje i ERN'er eller om at give patienter med sjældne sygdomme adgang til behandling i et referencecenter i en anden medlemsstat, ikke udmøntet sig i konkrete foranstaltninger. |
| --- | --- |

4.13.

| 4.14. | Myndigheden for Kriseberedskab og -indsats på Sundhedsområdet (HERA) opstod som en reaktion på covid-19-pandemien og som en central søjle i den europæiske sundhedsunion. Den har til formål at forebygge, opdage og reagere hurtigt på sundhedskriser og foregribe trusler og potentielle sundhedskriser gennem indsamling af efterretninger og opbygning af den nødvendige indsatskapacitet. Dens mission kan udvides til andet end overførbare sygdomme, og dens mandat giver den mulighed for at håndtere andre sundhedstrusler. Den nuværende forvaltningsstruktur i den europæiske sundhedsunion omfatter endnu ikke institutionaliseret støtte til beredskab og reaktion på udfordringer vedrørende sjældne sygdomme, som medlemsstaterne kan komme til at stå over for. HERA kan fungere som model for en ny myndighed for ikkeoverførbare sygdomme, som kan fremme koordineringen og solidariteten i forhold til sjældne sygdomme. |
| --- | --- |

4.14.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 218 af 11.9.2009, s. 91.

1

(2)  FN's fælles kontor for menneskerettigheder (2006), konventionen om rettigheder for personer med handicap.

2

(3)  Kommissionen (2019) Rare Diseases/.

3

(4)  Orphanet (2021) Orphanet in numbers: 6 172 diseases https://www.orpha.net/consor/cgi-bin/index.php; Nguengang Wakap S., Lambert D.M., Olry A., Rodwell C., Gueydan C., Lanneau V., Murphy D., Le Cam Y., Rath A. Estimating cumulative point prevalence of rare diseases: analysis of the Orphanet database. Eur J Hum Genet. 2020 Feb; 28(2):165-173. doi: 10.1038/s41431-019-0508-0. Epub 2019 Sep 16. PMID: 31527858; PMCID: PMC6974615.

4

(5)  Eurocarers (december 2021), The gender dimension of informal care.

5

(6)  EUT C 256 af 27.10.2007, s. 123.

6

(7)  Eurordis; Rare disease impact report: insights from patients and the medical community 2013 detailing diagnostic uncertainty of low prevalence diseases in the United States and the United Kingdom.

7

(8)  Koning Boudewijnstichting (2014), Zoom: nieuwe perspectieven op gelijke kansen-Zeldzame ziekten.

8

(9)  Kole, A., Hedley V., et al. (2021), Recommendations from the Rare 2030 Foresight Study: The future of rare diseases starts today: Available, accessible and affordable treatments — what do people living with a rare disease think? s. 119.

9

(10)  Verdenssundhedsorganisationen (2022), Quality of care.

10

(11)  Loridan J., Noirhomme C. (2020), Field analysis of existing rd patient pathways in the EMR.

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 141/2000 af 16. december 1999 om lægemidler til sjældne sygdomme, (EFT L 18 af 22.1.2000, s. 1) Rådets henstilling af 8. juni 2009 om et tiltag vedrørende sjældne sygdomme, (EUT C 151 af 3.7.2009, s. 7) Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/24/EU af 9. marts 2011 om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser (EUT L 88 af 4.4.2011, s. 45).

12

(13)  Den Europæiske Revisionsret (2019), EU's tiltag vedrørende grænseoverskridende sundhedsydelser: Ambitionerne er store, men der er behov for bedre styring.

13

(14)  Europa-Parlamentet (10. juli 2020), EU's folkesundhedsstrategi efter covid-19 — Europa-Parlamentets beslutning af 10. juli 2020 om EU's folkesundhedsstrategi efter covid-19 (2020/2691(RSP)) (EUT C 371 af 15.9.2021, s. 102.

14

(15)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Handlingsplanen for den europæiske søjle for sociale rettigheder (COM(2021) 102 final).

15

(16)  International Association of Mutual Benefit Societies (AIM) (2022), AIM's Views on the EU Care Strategy.

16

(17)  De Forenede Nationer (5. januar 2022), A/RES/76/132: Resolution vedtaget af generalforsamlingen den 16. december 2021Addressing the challenges of persons living with a rare disease and their families.

17

Addressing the challenges of persons living with a rare disease and their families

(18)  Rådet for beskæftigelse, socialpolitik, sundhed og forbrugerpolitik (sundhed) (29. marts 2022), Vigtigste resultater — Europæisk reaktion på sjældne sygdomme.

18

(19)  Konferencen om Europas fremtid, rapport om det endelige resultat, maj 2022.

19

(20)  Den europæiske kræfthandlingsplan, meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet (2021).

20

(21)  EUT C 218 af 11.9.2009, s. 91.

21

(22)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene. Ledsagedokument til Rapport fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet om anvendelsen af direktiv 2011/24/EU om patientrettigheder i forbindelse med grænseoverskridende sundhedsydelser {SWD(2022) 200 final}, europæiske netværk af referencecentre, s. 29-36.

22

(23)  INNOVCARE (2018), Bridging the gaps between health, social and local services to improve care of people living with rare and complex conditions; EMRaDi (2020), Rare diseases do not stop at borders; RARE 2030 (2021), Foresight in Rare Disease Policy.

23

(24)  Kole, A., Hedley V., et al. (2021) Recommendations from the Rare 2030 Foresight Study: The future of rare diseases starts today.

24

Rare 2030 Foresight Study: The future of rare diseases starts today

(25)  EMRaDi (2020), Endelig rapport fra EMRaDi-projektet.

25

(26)  EMRaDi-projektet (2019) Factsheet EMRaDi — How to get EU actions on rare diseases (RD) closer to RD patients and their relatives? From local and cross-border developments to European solutions.

26

(27)  Noirhomme C., (december 2020), MC informations 282, Analyse de la consommation et des dépenses de soins des personnes atteintes de maladies rares, s. 20-29.

27

(28)  Beneluxa's initiativ om lægemiddelpolitik.

28

(29)  AIM — Europæisk prisberegner for lægemidler; AIM tilbyder et værktøj til at beregne rimelige og gennemsigtige europæiske priser for tilgængelige innovationer på lægemiddelområdet.

29

(30)  Maastricht universitet (2020), Report on the analysis of legal, financial and reimbursement mechanisms of rare diseases for treatment costs of EMR rare diseases patients. 3.2 Orphan medical products, s. 43-45.

30

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/75 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/75

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om familiemedlemmers plejerolle i forhold til personer med handicap og ældre: fænomenets eksplosive udbredelse under pandemien

(Initiativudtalelse)

(2023/C 75/11)

| Ordfører: | Pietro Vittorio BARBIERI |
| --- | --- |

Ordfører:

Pietro Vittorio BARBIERI

| Plenarforsamlingens beslutning | 24.2.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 170/0/0 |

Plenarforsamlingens beslutning

24.2.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

170/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU udtrykker bekymring over levevilkårene for de borgere, der yder pleje i lange perioder til familiemedlemmer med handicap eller med kroniske eller degenerative sygdomme, herunder sygdomme med kognitiv svækkelse og kræftsygdomme. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU noterer sig, at disse situationer er blevet mere hyppige under covid-19-pandemien, og at de nødvendige strukturelle indgreb i de sociale politikker og tjenester ikke længere kan udsættes. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU understreger, at der for at optimere socialpolitikkerne og tilpasse den nødvendige støtte bedst muligt er behov for en fælles definition af den rolle, der varetages af, og de vilkår, der gælder for personer, der over lange perioder varetager plejen af familiemedlemmer med handicap eller kroniske eller degenerative sygdomme, herunder sygdomme med kognitiv svækkelse og kræftsygdomme. Det er ligeledes nødvendigt at definere de særlige forhold og de forskellige former for indgreb samt styrke de pågældendes rolle, bl.a. ved at anerkende den inden for rammerne af offentlige ydelser. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU gør opmærksom på, at der er behov for en nærmere afgrænsning af denne praksis gennem sociologiske og statistiske undersøgelser og studier med fokus på, hvordan den langvarige periode med pleje af familiemedlemmer påvirker plejepersonerne, uanset om disse samtidig har et andet arbejde. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU mener, at håndteringen af spørgsmålet om familiemedlemmer, der fungerer som plejere, bør tage udgangspunkt i en fælles indsats fra det offentlige, fra arbejdsgiverne via dialogen mellem arbejdsmarkedets parter, og endelig fra plejepersonerne selv og de organisationer, der repræsenterer dem, så de sikres en rolle i udformningen af politikkerne helt frem til deres gennemførelse. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU understeger betydningen af at sikre sundhedsbeskyttelsestjenester, herunder forebyggende sundhedspleje og regelmæssige speciallægeundersøgelser, samt at fremme passende uddannelse i, hvordan man tager hånd om sit eget helbred, for borgere, der yder langtidspleje til familiemedlemmer. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer til, at man i de nationale pensionssystemer indarbejder særlige undersøgelser med henblik på at indsamle oplysninger, der kan medvirke til at fastsætte nærmere regler og præcisere alternativer til normal aflønning for personer, der er nødsaget til at ophøre med at arbejde for i en længere periode at tage sig af et familiemedlem med en kronisk eller degenerativ sygdom eller med et handicap. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU henviser til den fortsatte kønsskævhed blandt plejegivende familiemedlemmer som tidligere beskrevet i udtalelsen om Strategi for ligestilling mellem kønnene (1), og opfordrer til at vedtage foranstaltninger til at imødegå denne ulighed, bl.a. ved at styrke gennemførelsen af de anbefalinger, der tidligere er udtrykt i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 (2). |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU konstaterer, at der stadig ikke er tilstrækkelig bevidsthed om levevilkårene for de berørte personer, og opfordrer til, at der indføres en europæisk dag for personer, der varetager langvarig pleje af familiemedlemmer, for at styrke bevidstheden om denne praksis og fremme passende politikker og foranstaltninger til støtte heraf. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU understreger vigtigheden af at sørge for tjenester og støttemuligheder på boligområdet, hjemmeplejetjenester, med særligt fokus på de sundhedsmæssige og sygeplejemæssige behov, samt psykologisk støtte til plejegiverne, personerne i deres husstand og personer med et handicap. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU understreger betydningen af at tilskynde til og garantere nødtjenester i tilfælde af uforudsete begivenheder, der i en kortere eller længere periode forhindrer leveringen af pleje, samt hjælpetjenester, der kan begrænse virkningerne af en stor og længerevarende arbejdsbyrde. Der bør også indføres lettelser og forenklede procedurer, som mindsker de administrative procedurer for personer, der varetager plejeopgaver. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU finder det af afgørende betydning, at der oprettes tjenester og støttemuligheder, som giver personer med handicap mulighed for at leve et uafhængigt liv uden for familien, bl.a. gennem muligheder for at lære, hvordan de klarer sig selv og bliver selvstændige samt alternative boligløsninger. Politikker på dette område vil uden tvivl også have positiv indvirkning på plejebyrden for familiemedlemmerne, som ellers vil være forpligtet til langvarig pleje. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU opfordrer til, at medlemsstaterne undersøger muligheden for at indføre foranstaltninger, herunder økonomisk støtte, for at modvirke risikoen for fattigdom for plejepersoner, som — på trods af særlige politikker, tjenester og støtteforanstaltninger til at modvirke fænomenet — alligevel er nødsaget til helt eller delvist at give afkald på et lønnet arbejdet for at sikre langtidspleje til et familiemedlem. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU opfordrer til gennem medlemsstaternes politikker at fremme udbuddet (både kvalitativt og kvantitativt) af personale til langtidspleje. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU opfordrer til at fremme og støtte arbejdsgiverorganisationer, der fremmer fleksible arbejdsformer og personalegoder, som går videre end det, der er fastsat i medlemsstaternes lovgivning, til fordel for arbejdstagere, der varetager langtidspleje af familiemedlemmer. |
| --- | --- |

1.15.

2.   Beskrivelse af fænomenet

| 2.1. | Eurostats statistikker om forening af arbejdsliv og privatliv fra 2018 (3) viser, at der var over 300 mio. mennesker med bopæl i EU i alderen 18 til 64 år, og at ca. en tredjedel i denne gruppe havde påtaget sig et plejeansvar. Det vil sige, at ca. 100 mio. mennesker tog sig af børn under 15 år og/eller plejekrævende familiemedlemmer (syge, ældre og/eller familiemedlemmer med et handicap) fra 15 år og opefter. Ca. 200 mio. mennesker i EU havde derimod intet plejeansvar. Blandt de plejegivende tog størstedelen (74 %) sig af børn under 15 år, som boede i samme husstand. Af de resterende 26 % tog 3 % sig af børn, som boede uden for husstanden, 7 % tog sig af flere børn, der boede både i og uden for husstanden, 4 % tog sig af plejekrævende børn og familiemedlemmer, og de sidste 12 % tog sig udelukkende af plejekrævende familiemedlemmer. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I 2018 havde en ud af tre personer mellem 18 og 64 år med bopæl i EU plejeansvar (34,4 % i forhold til 65,6 %, som ikke havde noget ansvar af denne art). I gruppen med plejeansvar var der følgende fordeling: 28,9 % tog sig udelukkende af børn under 15 år, 4,1 % tog sig af plejekrævende familiemedlemmer på 15 år eller derover, og under 2 % tog sig både af små børn og plejekrævende familiemedlemmer. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Størstedelen af dem, der tog sig af plejekrævende familiemedlemmer, var kvinder: 63 % i forhold til 37 % mænd. Inden for den undersøgte aldersgruppe (18-64 år) havde de fleste med plejeansvar en højere alder: 48,5 % var mellem 55 og 64 år, og 35 % mellem 45 og 54 år. Kun 5,5 % af dem var i aldersgruppen 18 til 44 år. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Blandt de nuværende medlemsstater (27) og tidligere medlemsstater (1) af EU (EU-28) var der en forskel på 3,3 procentpoint mellem mænd (2,5 %) og kvinder (5,9 %), der bekræftede, at de havde arbejdet på nedsat tid eller var ophørt med at arbejde i mere end en måned i deres nuværende eller tidligere stilling for at tage sig af syge eller ældre familiemedlemmer og/eller familiemedlemmer med et handicap. Den største forskel fandtes i Bulgarien (6,8 procentpoint) og den laveste i Cypern (1,1 procentpoint), men i alle medlemsstater var det kvinderne, der oftere end mændene havde ændret deres arbejdsliv (Eurostat, 2018). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | I 2018 angav 29,4 % af lønmodtagerne i EU-28, at de generelt havde mulighed for at udføre deres arbejde med fleksible arbejdstider (tilpassede) og tage hele dage fri for at varetage plejeopgaver. Der var dog en række forskelle mellem EU-medlemsstaterne i den forbindelse. Den højeste andel af lønmodtagere med mulighed for både at arbejde med fleksible arbejdstider og tage orlov for at udføre pleje fandtes i Slovenien (60,4 %), efterfulgt af Finland (57,1 %) og Danmark (55,1 %). Den laveste andel fandtes i Ungarn (7,5 %), Polen (7,3 %) og Cypern (3,8 %). Derimod angav en ud af fire lønmodtagere (25,2 %), at de ikke havde mulighed for at arbejde med fleksible arbejdstider eller tage hele dage fri for at varetage plejeopgaver. Ligesom hos dem, der havde denne mulighed, var der også i denne gruppe betydelige forskelle mellem medlemsstaterne, fra 6,9 % i Letland og 7,7 % i Sloveniens til 58,6 % i Polen og 58,7 % i Cypern (Eurostat, 2018). |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Sundhedsmæssige indvirkninger: I 2009 modtog Elizabeth Blackburn, Carol Greider og Jack Szostak Nobelprisen i medicin for deres opdagelse af, hvordan den stress, som langvarige plejepersoner typisk oplever, påvirker dem biologisk. Langvarig pleje havde medført en forkortning af telomererne hos mødre med børn mellem 9 og 17 år med særlige behov. Indvirkningerne af denne langvarige stressfaktor er i vid udstrækning dokumenteret i international medicinsk forskning. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Under høringen den 4. juli 2022 anførte Kommissionen, at den uformelle plejesektor svarer til 33-39 mia. timer, svarende til en værdi af mellem 2,4 % og 2,7 % af EU's BNP. Den flerårige finansielle ramme, dvs. det beløb, der er afsat i EU-budgettet til at investere i innovative projekter for fremtiden, svarer til mindre end halvdelen af dette beløb, dvs. ca. 1,02 % af BNP. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Plejepersonernes livshistorier, som er indsamlet af ikkestatslige handicaporganisationer, viser, at deres muligheder for at indgå i sociale relationer og for fortsat at dyrke kulturelle interesser og idræt i høj grad påvirkes og begrænses af deres plejeansvar, som ofte er uforudsigeligt, og af manglen på alternative plejemuligheder, og at de derudover meget ofte mangler tid og plads til at kunne koble af. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Både statistiske undersøgelser og plejepersonernes livshistorier viser helt tydeligt, at der er en kønsskævhed i varetagelsen af langtidspleje af familiemedlemmer med handicap eller kroniske eller degenerative sygdomme, og at opgaven oftest varetages af kvinder. Den største effekt ses i afkaldet på arbejde, begrænsede forfremmelses- og karrieremuligheder, tvungen overgang til deltid og mere generelt en øget både materiel og immateriel fattigdom. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | I EU angiver 25 % af kvinderne og 3 % af mændene, at de ikke har mulighed for at tage lønnet arbejde, eller at de ufrivilligt kun kan arbejde på deltid på grund af omsorgsopgaver for forældre, børn, ældre og syge (4). |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Borgere, der giver afkald på at arbejde, er ofte ikke dækket af pensionsindbetalinger med henblik på aldersforsikring og risikerer derfor nemt at blive afhængige af sociale bistandsydelser. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Nedskæringer og begrænsninger af personlige tjenester og familietjenester udgør i alle medlemsstater — men dog i forskellig grad — en ekstra byrde for borgere, der yder langtidspleje til familiemedlemmer med handicap eller kroniske eller degenerative sygdomme, herunder kræftsygdomme. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Da disse omsorgspersoner ikke udfører arbejde inden for rammerne af et ansættelsesforhold, er de ikke omfattet af de sundhedsbeskyttelsesforanstaltninger og foranstaltninger til forebyggelse af sygdomme, som er blevet etableret og konsolideret for lønmodtagere. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | De plejegivende familiemedlemmers livshistorier viser, at den langvarige plejeomsorg ofte, men ikke udelukkende, er et valg, som de er nødt til at træffe, fordi der ikke findes tilstrækkelige plejemuligheder, samt fordi de ikke ønsker, at deres pårørende kommer på institution. Selv hvor ydelserne er på et godt niveau, er der i større eller mindre grad stadig en vis plejebyrde. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | Afhængigheden af familiemedlemmers pleje på grund af mangel på andre muligheder, støtte eller hjælp medfører ofte, at personer med handicap ikke er i stand til at leve et selvstændigt og uafhængigt liv. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Eurofounds undersøgelse om liv, arbejde og covid-19 (5) har vist, at der under pandemien var en væsentlig forøgelse af både formel og uformel pleje i hjemmet og en mindskelse af brugen af plejeinstitutioner. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | Der er en tendens til, at udgifterne til institutionalisering på plejeinstitutioner, der potentielt øger adskillelsen fra familien, udgør en større og mere strategisk andel af de sociale beskyttelsesudgifter i EU-medlemsstaterne end udgifterne til politikker, der skal sikre selvstændige boligmuligheder og uafhængig livsførelse. Og dette på trods af principperne og henstillingerne i EU-strategien for personer med handicap 2021-2030, hvori Kommissionen har opfordret medlemsstaterne til at indføre god praksis for afinstitutionalisering inden for mental sundhed og for alle personer med handicap, herunder børn, for at styrke overgangen fra institutionel pleje til levering af støttetjenester i nærmiljøet. |
| --- | --- |

2.17.

| 2.18. | En alt for stor plejebyrde kan forekomme i forhold til personer i mange forskellige situationer, hvis særlige forhold indvirker på omfanget, varigheden og arten af plejen samt udviklingen heraf over tid og dermed også på de yderligere plejeopgaver. Det kan dreje sig om mennesker med psykiske handicap eller alvorlige intellektuelle handicap, demens, kroniske eller degenerative lidelser eller kræftsygdomme, og i mange tilfælde overlades ansvaret for sundhedsplejen også til den person i familien, der plejer vedkommende. |
| --- | --- |

2.18.

| 2.19. | På trods af de store forskelle er der stadig en række stereotype opfattelser af plejearbejde udført af familiemedlemmer. F.eks. at sådanne situationer er skæbnebestemte, eller at de tværtimod ganske enkelt er et følelsesmæssigt og bevidst valg fra det plejegivende familiemedlems side. Når personer med et handicap er nødt til at overlade plejeansvaret til et familiemedlem, kan det i visse situationer være vanskeligt for dem at leve et selvstændigt og uafhængigt liv, hvilket kan begrænse deres muligheder eller forhindre dem i at leve, som de selv ønsker det. |
| --- | --- |

2.19.

| 2.20. | Uanset de store forskelle, der måtte være med hensyn til de forskellige støttetjenesters kvalitetsniveau, er håndteringen af nødsituationer (plejerens sygdom, akutte forhold, kriser relateret til boligsituationen, konflikter og ukontrolleret stress, osv.) af væsentlig betydning med hensyn til at klare uventede begivenheder og den dermed forbundne stress og angst. |
| --- | --- |

2.20.

| 2.21. | I særligt pressede situationer, hvor der ikke er andet alternativ end at blive plejet af et familiemedlem, er frygten for at miste denne omsorgsperson (hvis vedkommende skulle miste førligheden, blive ramt af en degenerativ sygdom, blive for gammel eller gå bort) en kilde til dyb og begrundet angst, som kun bliver forværret i tilfælde, hvor der slet ikke findes noget reelt plejealternativ. Når plejen overlades udelukkende til familiemedlemmer kan det, navnlig i de mest plejekrævende tilfælde, føre til, at hele husstanden isoleres med de forventelige konsekvenser heraf, også helbredsmæssige. |
| --- | --- |

2.21.

| 2.22. | EU-lovgivningen indeholder ikke en ensartet anerkendelse af personer, der varetager pleje af familiemedlemmer med kroniske eller degenerative sygdomme eller handicap, herunder værdien af plejetjenesterne, og der mangler ligeledes anerkendelse af de risici og behov, der er forbundet med denne aktivitet. |
| --- | --- |

2.22.

| 2.23. | Tilfælde af stor udelukkelse, risici og ulemper ser ud til at hænge sammen med kvaliteten og kvantiteten af de tjenester, der tilbydes familien og den enkelte person, og af handicaptjenesterne og hjælpen til uafhængig livsførelse samt af hjemmetjenesterne, navnlig med hensyn til sundhed og rehabilitering. Der findes imidlertid endnu ingen undersøgelser, der med sikkerhed viser og definerer alle aspekterne af denne mulige sammenhæng eller fastlægger god praksis på området. |
| --- | --- |

2.23.

| 2.24. | I direktiv (EU) 2019/1158 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner er der fastlagt en række foranstaltninger til at kompensere for den kønsmæssige ubalance i familieomsorgen samt yderligere tiltag for at forbedre balancen mellem pleje og arbejdstid, men ud over analysen af indvirkningen i medlemsstaterne omfatter direktivet ikke familiemedlemmer, der ikke har anden beskæftigelse og har givet afkald på arbejde eller er pensionerede. |
| --- | --- |

2.24.

| 2.25. | I mange sammenhænge ydes støtten til borgere, der yder langvarig pleje til familiemedlemmer med handicap eller med kroniske eller degenerative sygdomme, af nonprofitorganisationer, som er etableret af de pårørende selv, som det fremgik af høringen foretaget af den tematiske studiegruppe »Handicappedes rettigheder« den 16. september 2021. |
| --- | --- |

2.25.

| 2.26. | I EU-27 arbejder ca. 6,3 mio. mennesker i sektoren for langtidspleje, hvilket svarer til 3,2 % af den samlede arbejdsstyrke i EU (på grundlag af data fra EU's arbejdsstyrkeundersøgelse 2019). Der er store forskelle mellem medlemsstaterne, og den meget lave beskæftigelsesgrad i nogle medlemsstater (Grækenland, Cypern, Rumænien, Polen, Bulgarien, Estland, Litauen, Kroatien, Italien og Ungarn — hvor den ligger på 1,8 % eller derunder) afspejler sandsynligvis anvendelsen af uformel pleje (familieomsorg) i disse lande (og af hjemmeplejere, der er ansat af familierne, og som ikke er omfattet af disse statistikker). |
| --- | --- |

2.26.

| 2.27. | En Eurofoundundersøgelse (2020) har vist, at lønningerne i sektoren for langtidspleje og andre sociale tjenester er 21 % lavere end gennemsnittet, og er ledsaget af en opfordring til at fremme kollektive overenskomster i denne sektor for at imødegå dette problem (6). |
| --- | --- |

2.27.

3.   Fastlæggelse af en politik for plejepersoner

| 3.1. | Der er behov for at fastlægge en fælles definition af den rolle, som varetages af, og de vilkår, der gælder for personer, der yder langvarig pleje til familiemedlemmer med handicap eller kroniske eller degenerative sygdomme, herunder kognitiv svækkelse og kræftsygdomme, samt at definere de særlige forhold, der gør sig gældende, og opstille forskellige former for indgreb. Denne definition vil være nyttig for at anerkende plejegiverens situation og for fastlæggelse af politikker og støttetjenester i EU-landene. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Som led i en omfattende revision af velfærdspolitikkerne er der behov og mulighed for at trække på erfaringerne hos borgerne (plejegivere og plejemodtagere) og sikre, at de inddrages og deltager i en fælles planlægningsfase for de tjenester, der vedrører dem, og inden da i selve den strategiske udformning af politikkerne. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For fuldt ud at kunne beskrive fænomenet er det nødvendigt at gennemføre en undersøgelse af situationen og levevilkårene for de personer, der yder langtidspleje til familiemedlemmer med handicap eller kroniske eller degenerative sygdomme, herunder kognitiv svækkelse og kræftsygdomme. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | For at sikre korrekt information til udformningen af politikker på området bør Eurostat opdatere sin undersøgelse »Reconciliation of work and family life (2018)« og redegøre nærmere for indvirkningerne af langtidspleje på familiemedlemmerne, uanset om de samtidig har andet arbejde eller ej. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Personer, der yder langtidspleje til familiemedlemmer, bør være garanteret sygesikring — herunder beskyttelse mod ulykker i forbindelse med deres omsorgsforpligtelser, såvel som mod sygdomme og dårligt helbred, som er en konsekvens af deres plejeforpligtelser — der giver passende beskyttelse, som så vidt muligt svarer til den, der ydes lønmodtagere og selvstændige. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Der bør foretages økonomiske og juridiske analyser og konsekvensanalyser med henblik på at identificere fælles, retfærdige og bæredygtige kriterier for anerkendelsen af de krævende arbejdsvilkår forbundet med langtidspleje af familiemedlemmer for personer, der samtidig opretholder deres almindelige arbejde. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Der bør ligeledes foretages økonomiske og juridiske analyser og konsekvensanalyser med henblik på at udpege økonomiske støtteforanstaltninger for personer, der ophører med at arbejde for at tage sig af et ældre familiemedlem eller et familiemedlem med en kronisk eller degenerativ sygdom eller med et handicap. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | I overensstemmelse med udtalelsen om Strategi for ligestilling mellem kønnene (7) er det nødvendigt at vedtage foranstaltninger, der sigter mod at imødegå uligheden mellem kønnene i forbindelse med langtidspleje af familiemedlemmer, og styrke gennemførelsen af de henstillinger, der er indeholdt i direktiv (EU) 2019/1158. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Vellykkede og effektive politikker og tjenester til fordel for familiemedlemmer, der yder langtidspleje, er tæt knyttet til politikkerne og støtteordningerne for personer med handicap, der ønsker eller er i stand til at leve uafhængigt uden for deres familie, men er afhængig af denne til pleje. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Kendskabet til og bevidstheden om dette fænomen er stadig meget fragmenteret, ufuldstændigt og begrænset til få observatører og aktører på det sociale område. Denne begrænsede bevidsthed bør modvirkes gennem specifikke initiativer for at styrke og tilskynde til passende politikker og støtteforanstaltninger. EØSU håber derfor, at der kan indføres en europæisk dag for personer, der yder langtidspleje til familiemedlemmer. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU opfordrer EU til at arbejde tæt sammen med medlemsstaterne om at forbedre levevilkårene både for dem, der yder langtidspleje til familiemedlemmer, og for de pågældende husstande, ikke mindst for at undgå, at dette er den eneste reelle mulighed for dem. For at nå disse resultater bør der konkret iværksættes foranstaltninger med henblik på:






  — | at anerkende og værdsætte de pågældendes roller, også inden for rammerne af offentlige ydelser |
| --- | --- | --- |

3.11.

—

at anerkende og værdsætte de pågældendes roller, også inden for rammerne af offentlige ydelser

| — | at garantere tjenester og støtte på boligområdet for at undgå isolation, marginalisering og fysisk og psykisk overbelastning |
| --- | --- |

—

at garantere tjenester og støtte på boligområdet for at undgå isolation, marginalisering og fysisk og psykisk overbelastning

| — | at styrke hjemmeplejeordninger med særlig vægt på de sundhedsmæssige og sygeplejemæssige behov |
| --- | --- |

—

at styrke hjemmeplejeordninger med særlig vægt på de sundhedsmæssige og sygeplejemæssige behov

| — | at tilbyde psykologisk støtte til personer, der yder pleje til familiemedlemmer, og til deres husstande |
| --- | --- |

—

at tilbyde psykologisk støtte til personer, der yder pleje til familiemedlemmer, og til deres husstande

| — | at indføre lettelser og forenklede procedurer i forbindelse med administrative opgaver |
| --- | --- |

—

at indføre lettelser og forenklede procedurer i forbindelse med administrative opgaver

| — | at sikre nødtjenester i tilfælde af uforudsete hændelser eller manglende mulighed for pleje |
| --- | --- |

—

at sikre nødtjenester i tilfælde af uforudsete hændelser eller manglende mulighed for pleje

| — | at sikre hjælpetjenester, der kan begrænse virkningerne af en stor og længerevarende fysisk og psykisk arbejdsbyrde for familiemedlemmerne |
| --- | --- |

—

at sikre hjælpetjenester, der kan begrænse virkningerne af en stor og længerevarende fysisk og psykisk arbejdsbyrde for familiemedlemmerne

| — | at imødegå risikoen for fattigdom for plejepersoner, der giver afkald på et lønnet arbejde eller går ned i tid, og generelt for den berørte husstand, bl.a. gennem økonomisk støtte |
| --- | --- |

—

at imødegå risikoen for fattigdom for plejepersoner, der giver afkald på et lønnet arbejde eller går ned i tid, og generelt for den berørte husstand, bl.a. gennem økonomisk støtte

| — | at fremme et bedre udbud (kvalitativt og kvantitativt) af plejepersonale til langtidspleje i medlemsstaternes politikker |
| --- | --- |

—

at fremme et bedre udbud (kvalitativt og kvantitativt) af plejepersonale til langtidspleje i medlemsstaternes politikker

| — | hvor muligt at fremme læring om, hvordan man klarer sig selv og bliver selvstændig, samt alternative boligløsninger for personer med handicap |
| --- | --- |

—

hvor muligt at fremme læring om, hvordan man klarer sig selv og bliver selvstændig, samt alternative boligløsninger for personer med handicap

| — | at indføre foranstaltninger til fordel for plejegivende familiemedlemmer med udgangspunkt i en fælles indsats fra det offentlige (anerkendelse og styrkelse af plejegivende familiemedlemmers rolle, adgang til og pålideligheden af tjenesterne, plejepersonernes sundhedssituation, fremme af nødløsninger, social beskyttelse og systemer til kompensering af plejepersonerne osv.), fra arbejdsgiverne via dialogen mellem arbejdsmarkedets parter og endelig fra plejepersonerne selv og de organisationer, der repræsenterer dem, så de sikres en rolle i udformningen af politikkerne helt frem til deres gennemførelse. |
| --- | --- |

—

at indføre foranstaltninger til fordel for plejegivende familiemedlemmer med udgangspunkt i en fælles indsats fra det offentlige (anerkendelse og styrkelse af plejegivende familiemedlemmers rolle, adgang til og pålideligheden af tjenesterne, plejepersonernes sundhedssituation, fremme af nødløsninger, social beskyttelse og systemer til kompensering af plejepersonerne osv.), fra arbejdsgiverne via dialogen mellem arbejdsmarkedets parter og endelig fra plejepersonerne selv og de organisationer, der repræsenterer dem, så de sikres en rolle i udformningen af politikkerne helt frem til deres gennemførelse.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 364 af 28.10.2020, s. 77.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1158 af 20. juni 2019 om balance mellem arbejdsliv og privatliv for forældre og omsorgspersoner og om ophævelse af Rådets direktiv 2010/18/EU (EUT L 188 af 12.7.2019, s. 79).

2

(3)  »Reconciliation of work and family life«, Eurostat 2018.

3

(4)  EUT C 194 af 12.5.2022, s. 19, punkt 3.8.

4

(5)  https://www.eurofound.europa.eu/publications/report/2020/living-working-and-covid-19

5

(6)  Eurofound (2020), Long-term care workforce: Employment and working conditions.

6

Long-term care workforce: Employment and working conditions.

(7)  EUT C 364 af 28.10.2020, s. 77.

7

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/82 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/82

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om digitale innovationsknudepunkter og SMV'er

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/12)

| Ordfører: | Giuseppe GUERINI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Nicos EPISTITHIOU |

Ordfører:

Giuseppe GUERINI

Medordfører:

Nicos EPISTITHIOU

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) |
| Vedtaget i sektionen | 13.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 136/0/0 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI)

Vedtaget i sektionen

13.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

136/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU er overbevist om, at den europæiske økonomi kan drage fordel af den digitale og den grønne omstilling og blive mere konkurrencedygtig, bæredygtig, modstandsdygtig og selvstændig. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | For at nå disse mål er EU nødt til at forbedre sin FoU- og innovationskapacitet og øge udbredelsen af teknologier blandt borgere, offentlige myndigheder og virksomheder. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Udvalget mener, at EU's FoU-investeringer hurtigst muligt bør øges til 3 % af BNP. EU er nødt til at udvikle særskilte kompetencer inden for den nye generation af digitale teknologier og sikre, at de kommer til at indgå i EU-virksomhedernes forretningsmodeller. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Den dobbelte omstilling giver mange muligheder for at forbedre SMV'ernes konkurrenceevne, men den kan også udgøre en trussel. For at undgå sådanne risici er det nødvendigt at ledsage de europæiske SMV'er gennem omstillingerne med en række politikker og instrumenter. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Selv om de traditionelle SMV'er kan være ekstremt innovative, har de svært ved at håndtere den dobbelte omstilling på grund af økonomiske og organisatoriske begrænsninger samt manglende kompetencer. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | SMV'ers adgang til finansiering af innovation skal forbedres radikalt i alle medlemsstater, også ved hjælp af adgang til egenkapitalfinansiering og skatteincitamenter i forbindelse med digitale teknologier og færdigheder. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | De digitale innovationsknudepunkter fungerer som kvikskranker, der leverer analyser og løsninger til virksomheder, så de kan håndtere den dobbelte omstilling. EØSU mener, at flere EU-virksomheder, selv virksomheder i den sociale økonomi, bør engagere sig i aktiviteter i de digitale innovationsknudepunkter, og at resultaterne bør formidles bedre, især til SMV'er. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | De digitale innovationsknudepunkter kan fungere som platforme for afprøvning af teknologiske løsninger, inden investeringen foretages (»test før investering«), bruges til at udveksle bedste praksis og til at udvikle digitale færdigheder. De kan også spille en stor rolle i udnyttelsen af de digitale teknologiers potentiale for bæredygtighed. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Udvalget mener, at der mangler en klar vision for de digitale innovationsknudepunkters fremtidige udvikling, især i lyset af de nyoprettede europæiske digitale innovationsknudepunkter. Der er behov for centrale præstationsindikatorer, der måler de digitale innovationsknudepunkters resultater med henblik på at omdanne dem til de vigtigste europæiske centre for inklusiv innovation af SMV'er. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU mener, at de digitale innovationsknudepunkter bør fungere som et »mellemliggende lag«, der har til formål at lytte til SMV'ernes krav og udpege værktøjer og løsninger, der kan vejlede dem. Det er altafgørende at øge bevidstheden om den vigtige rolle, som de digitale innovationsknudepunkter kan spille. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Udvalget bemærker, at flere SMV-politikker ikke gennemføres på nationalt plan, og at kommunikationen om disse faciliteter for SMV'er er yderst mangelfuld. EU og medlemsstaterne skal i fællesskab engagere sig i at øge bevidstheden om eksisterende europæiske og nationale initiativer for SMV'er, herunder fordelene ved at tilslutte sig netværket af digitale innovationsknudepunkter. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU mener, at der skal sikres passende finansiering af aktiviteter i de digitale innovationsknudepunkter — fra virksomhedsudvikling og FoI-støtteprogrammer til subsidieret finansiering til virksomheder og deltagelse i udbudsrunder. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Efter EØSU's opfattelse bør de digitale innovationsknudepunkter fokusere på at støtte regionale økonomier og lokale SMV-systemer, og der anbefales en regional kortlægning af eksisterende knudepunkter og en handlingsplan, der fokuserer på regional udvikling og større inklusion og deltagelse. Samarbejde mellem store virksomheder og SMV'er kan bringe digital innovation op på et nyt niveau og udnytte det pt. uudnyttede potentiale med hensyn til innovation i forsyningskæden. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU bemærker, at der er forskelle mellem de europæiske regioner med hensyn til fordelingen af de digitale innovationsknudepunkter, idet Øst- og Sydøsteuropa halter bagefter. Det er af afgørende betydning for Europas fremskridt, at ulighederne mellem medlemsstaterne og regionerne mindskes. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | De digitale innovationsknudepunkter skal støtte SMV'er i at opkvalificere og omskole deres arbejdsstyrke, herunder iværksættere, også med henblik på at sikre fremtidig beskæftigelsesegnethed i hastigt skiftende sammenhænge. Uddannelsessystemerne skal udvikles med et stærkt fokus på STEM, allerede fra grundskolen. Desuden er tekniske og erhvervsfaglige ungdomsuddannelser og videregående uddannelser og lokale universiteter vigtige aktører. Digitale færdigheder er en kritisk faktor for at opnå fuld digitalisering og tiltrække unge talenter, også til de traditionelle sektorer. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Fagforeninger, civilsamfundsorganisationer, arbejdsgiverforeninger og offentlige myndigheder skal arbejde sammen, både om at styre de digitale innovationsknudepunkters opgaver og strategier og om at udvikle programmer for livslang læring og erhvervsuddannelse, der sikrer fortsat beskæftigelsesegnethed med anstændige arbejdspladser og lønninger og sikrer arbejdstagernes sociale rettigheder og aktive deltagelse. Den sociale dialog er afgørende i denne proces, og det skal sikres, at der er ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Baggrund for forslaget og generelle betragtninger

| 2.1. | Den digitale omstilling har ekstraordinære virkninger for økonomien, miljøet og samfundet som helhed. Den øger de økonomiske systemers produktivitet, forbedrer de offentlige tjenester og borgernes livskvalitet og skaber ny udvikling. Virksomheder og organisationer (offentlige og private, markedsorienterede og sociale), der har indledt en digital omstilling, har udviklet deres tjenester, produkter og processer og er blevet mere konkurrencedygtige. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Frygten for digitaliseringens negative virkninger for beskæftigelsen er også blevet sat i en tydeligere sammenhæng: stærkt standardiserede aktiviteter i sektorer, der er mere udsat for konkurrence, indebærer en risiko for udflytning, men denne risiko er meget lavere i sektorer med større merværdi og i fremstillingsindustrien. Generelt kan den europæiske økonomi drage fordel af den digitale og den grønne omstilling og blive mere konkurrencedygtig, bæredygtig, robust og selvstændig. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | De ændringer, som den digitale omstilling medfører, er grundlæggende og sker hurtigt. De kræver, at alle organisationer hele tiden holder trit med de ekstremt hurtige forandringer, herunder ved at genopfinde sig selv. SMV'er, som er rygraden i den europæiske økonomi, har været blandt de organisationer, der har lidt mest under den digitale omstilling. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Traditionelle SMV'er har en tendens til at koncentrere ressourcer, som er knappe med hensyn til finansiering, menneskelig kapital og organisationsstruktur, om konsoliderede aktiviteter og praksisser. Selv når de er meget innovative, foretrækker SMV'er ofte gradvis innovation (mid-tech) frem for den radikale innovation (high-tech), der er typisk for det digitale domæne. SMV'er er også afhængige af traditionelle banklån som finansiering, hvilket undertiden hindres af manglende sikkerhedsstillelse eller deres kredithistorik. Der kan udvikles bedre finansieringsmuligheder, navnlig med hensyn til egenkapitalfinansiering, som fortsat er mindre udviklet i EU sammenlignet med f.eks. USA, hvor der er megen finansiering til rådighed på stadier, hvor gæld ikke kan tilbagebetales. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Covid-19-pandemien har fremskyndet de digitale omstillingsprocesser. Vigtige aspekter af økonomien og samfundet såsom arbejde, handel, uddannelse, kommunikation og underholdning blev således pludselig gjort virtuelle. For at overleve har SMV'erne også været nødt til at udvikle en digital tilstedeværelse. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Covid-19-pandemien begrænsede også handelsstrømmene og forstyrrede de globale værdikæder, hvilket viser, at det er nødvendigt og presserende, at Europa opnår en langt højere grad af teknologisk uafhængighed. Det er i den retning, EU's strategier for udvikling af selvstændige og yderst konkurrencedygtige løsninger vedrørende nøgleteknologier for fremtiden bevæger sig. Dette indebærer politiske valg, som skal hilses velkommen og fremmes. Selv om der er gjort fremskridt, er der stadig betydelige muligheder for forbedringer, når det gælder den digitale omstilling af virksomheder, offentlige myndigheder og andre organisationer. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU mener, at evnen til både at skabe innovation og til at udbrede den i samfundet og økonomien vil være de afgørende nøglefaktorer for EU's konkurrenceevne fra nu af og frem til 2050. Med henblik herpå og som Kommissionen fastholder i programmet for et digitalt Europa (1), skal EU udvikle særlige færdigheder inden for den nye generation af digitale teknologier såsom tingenes internet (IoT), big data, kunstig intelligens, robotteknologi, cloudcomputing og blockchain og sikre, at disse støtteteknologier bliver en permanent del af de europæiske virksomheders forretningsmodeller, herunder gennem aktiviteter i digitale innovationsknudepunkter. Af klarhedshensyn henviser vi i denne udtalelse både til digitale innovationsknudepunkter og europæiske digitale innovationsknudepunkter som digitale innovationsknudepunkter. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Det, der er blevet sagt om den digitale omstilling, gælder også for den grønne omstilling. De to faser i den systemiske omstilling har meget til fælles og skaber en dobbelt byrde for SMV'er (og naturligvis forskellige muligheder, der skal vurderes omhyggeligt). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Digitaliseringen af den europæiske industri vil have en direkte indvirkning på opfyldelsen af klimamålene i den grønne pagt og på 2030-dagsordenens verdensmål for bæredygtig udvikling. Imidlertid bruger avancerede digitale projekter også betydelige mængder energi, og EØSU mener, at de europæiske digitale innovationsknudepunkter kan spille en stor rolle i forbindelse med undersøgelsen af virkningen på den grønne omstilling. Bæredygtig produktion og cirkulære forretningsmodeller i Europa kan kun opnås gennem store investeringer i nye, fremspirende teknologier. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Disse udfordringer kræver en hurtig og energisk udvikling af EU's teknologiske kapacitet. EØSU bemærker, at EU stadig er bagud med hensyn til FoU-investeringer i forhold til BNP (2,32 % i 2020 sammenlignet med 3,08 % i USA og 3,2 % i Japan) (2). Investeringerne i FoU bør hurtigst muligt øges til 3 % af BNP, så EU kan konkurrere globalt på området for den digitale omstilling. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | På europæisk plan kæmper virksomhederne, og ikke kun SMV'erne, med at indføre nye teknologier. EØSU har i flere udtalelser understreget, at selv om den digitale omstilling indebærer betydelige muligheder for virksomheder i hele EU, støder mange af dem stadig på barrierer og juridisk usikkerhed, når det gælder grænseoverskridende aktiviteter. Usikkerhedsmomenterne fører for mange SMV'er til manglende adgang til finansiering eller investeringsressourcer samt mangel på kvalifikationer. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Derfor bør redskaber til støtte for SMV'er med henblik på at overvinde disse mangler udvikles og styrkes. Digitale innovationsknudepunkter er de vigtigste instrumenter til dette formål. EØSU mener, at flere virksomheder i Europa bør samarbejde med de digitale innovationsknudepunkter, og at de opnåede resultater bør formidles bedre, især til SMV'er. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Digitale innovationsknudepunkter som infrastruktur til støtte for SMV'er

| 3.1. | De digitale innovationsknudepunkter er forskellige enheder (organisatorisk, med hensyn til styring og med hensyn til de leverede tjenester), der er oprettet i hele Europa for at hjælpe SMV'er med den digitale omstilling. De digitale innovationsknudepunkter fungerer som kvikskranker, der leverer analyser og løsninger til virksomheder, så de kan håndtere den dobbelte omstilling. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | De digitale innovationsknudepunkter leverer merværditjenester til SMV'er som f.eks. opkvalificering og omskoling, rådgivning om innovation, teknologier, strategier, finansiering, grøn omstilling og den cirkulære økonomi. De tilbyder også ofte teknologiske faciliteter og platforme til afprøvning af teknologiske løsninger, før der foretages investeringer (»test før investering«). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Det brede netværk af digitale innovationsknudepunkter i Europa er i øjeblikket under omfattende omstrukturering. De nyligt udvalgte europæiske digitale innovationsknudepunkter vil blive finansieret med 50 % af midler fra Digital Europe og 50 % af midler fra nationale og regionale fonde og vil få til opgave at støtte digitaliseringen af SMV'er og offentlige myndigheder. Efter vedtagelsen af programmet for et digitalt Europa vil de første europæiske digitale innovationsknudepunkter være operationelle fra september 2022. De nuværende digitale innovationsknudepunkter vil fortsat fungere som støtte for den digitale omstilling af SMV'er og regioner ved hjælp af Horisont Europa og ressourcerne i EFRU. EØSU mener, at denne overlapning af navne kan skabe forvirring blandt tjenestemodtagerne. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU mener, at der mangler en klar vision for de digitale innovationsknudepunkters fremtidige udvikling. EØSU opfordrer derfor til, at der udarbejdes nogle klare centrale præstationsindikatorer til måling af de digitale innovationsknudepunkters resultater over tid og til kortlægning af, hvordan digitaliseringsstrategien for SMV'er skrider frem på europæisk plan. Det er vigtigt, at de digitale innovationsknudepunkter bliver et omfattende netværk af kvikskranker, som kan bistå SMV'erne med deres digitale behov. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | De europæiske digitale innovationsknudepunkter vil være mere ensartede med hensyn til størrelse, styring og opgaver. De vil have en forholdsvis omfattende geografisk tilstedeværelse og vil udvikle specifik kapacitet på højt niveau i individuelle »centrale støtteteknologier« som defineret i programmet for et digitalt Europa. De vil bidrage til den digitale omstilling af virksomheder, navnlig SMV'er og midcapselskaber, og offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Selv om den tilgang med centrale støtteteknologier og højteknologi, som Kommissionen har fulgt for de europæiske digitale innovationsknudepunkter, er i overensstemmelse med de mål for Europas teknologiske konkurrenceevne, der er opstillet i programmet for et digitalt Europa, giver den anledning til bekymring for, om den kan tilpasses SMV'ernes innovationsforløb. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU mener, at det i strategien for forøgelse af SMV'ernes digitale kapacitet er vigtigt at være mere opmærksom på arten af den efterspørgsel, der kommer fra disse typer af virksomheder, samt på de potentielle kritiske spørgsmål, der kan opstå i forbindelse med disse radikale forandringsprocesser. Dette opnås ved at have større kapacitet til at lytte til SMV'ernes behov og ved at samarbejde med forskellige interessenter, herunder store virksomheder, i særlige innovationsprogrammer. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | SMV'er har ikke nogen officielle organisatoriske roller, når det handler om innovation og FoU, og deres tilgang til innovation er hovedsagelig rettet mod mid-tech (integration af etablerede teknologier) og gradvis innovation (progressiv og langsommere end radikal digital innovation), som også udvikler sig gennem uformelle og semiformelle metoder til udveksling af ekspertise og eksperimenter med andre virksomheder, herunder som en del af underleverandørrelationer. Nøgleteknologier kunne også indføres i SMV'er ved at opbygge strategiske og teknologiske udviklingsforløb, der omfatter sådanne teknologier. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Innovationsprocesser for SMV'er kræver derfor et »mellemliggende lag« mellem udbud og efterspørgsel. Det bør udformes, så det reagerer på (selv en svag) efterspørgsel og udpeger de mest hensigtsmæssige værktøjer og løsninger blandt et overvældende og kaotisk udbud af teknologiske løsninger. De digitale innovationsknudepunkter kunne være dette »mellemliggende lag«. Det er altafgørende at øge bevidstheden om den vigtige rolle, som de digitale innovationsknudepunkter kan spille. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | De resultater, som de digitale innovationsknudepunkter har opnået i denne henseende, kan allerede betragtes som positive. Ifølge EIB viser de indsamlede data, at digitale innovationsknudepunkter spiller en central rolle med hensyn til at støtte europæiske SMV'er i den digitale omstilling. [...] Over 70 % af de undersøgte virksomheder, der havde benyttet sig af et digitalt innovationsknudepunkt, mener, at den støtte, de modtog, har forbedret deres digitale rejse. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Digitale innovationsknudepunkter kan også spille en meget vigtig rolle med hensyn til at fremme digitaliseringen af virksomheder i den sociale økonomi. Det gælder navnlig sociale virksomheder i velfærds- og hjemmeplejesektoren, hvor digitale teknologier kan bidrage til at forbedre tjenesterne ved at imødekomme behovene hos personer med handicap. |
| --- | --- |

3.11.

4.   Forslag til forbedring af de europæiske politikker for digital innovation for SMV'er

| 4.1. | EØSU værdsætter den opmærksomhed, der rettes mod SMV'er, og omfanget af politikker og programmer, der støtter dem. Udvalget bemærker imidlertid, at Kommissionens overordnede tilgang ikke i tilstrækkelig grad fokuserer på SMV'ernes processer og behov. Desuden gennemføres ikke alle disse politikker på nationalt plan, og kommunikationen om disse faciliteter blandt SMV'er er yderst mangelfuld. Bevidstgørelse om europæiske og nationale initiativer skal prioriteres, og ansvaret skal deles mellem EU-institutionerne og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU mener, at der for at kunne udføre de opgaver, der påhviler de digitale innovationsknudepunkter, skal sikres passende finansiering ved hjælp af forskellige kilder, lige fra erhvervsudviklings- og støtteprogrammer for FoI på regionalt, nationalt og europæisk plan til subsidieret finansiering af virksomheder og deltagelse i udbudsrunder. På SMV-siden skal der gives mulighed for at få adgang til skatteincitamenter i forbindelse med investeringer i digital innovation og dertil knyttede færdigheder. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU mener, at de digitale innovationsknudepunkter bør spille en central rolle i forbindelse med en gnidningsløs og afbalanceret økonomisk og beskæftigelsesmæssig udvikling i EU og navnlig bør ledsage både den digitale og den grønne omstilling i SMV'er. Med henblik herpå bør de også udvikle udbuddet af såkaldte »ikkemarkedsmæssige« tjenesteydelser som led i uddannelses- og bevidstgørelsesaktiviteter, og omkostningerne ved disse aktiviteter af offentlig relevans bør dækkes af offentlige midler. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU mener, at de digitale innovationsknudepunkter først og fremmest bør spille en rolle som systemintegratorer, der finder teknologiske løsninger på SMV'ernes behov. Med henblik herpå er det af afgørende betydning, at de digitale innovationsknudepunkter udvikler kapaciteten til at fungere som lokale innovationsplatforme, der samler færdigheder og ressourcer fra lokale innovationsnetværk (og eventuelt eksterne net) og den efterspørgsel/de muligheder, der opstår som følge af lokale produktionssystemer, før de udvikler specifikke færdigheder inden for individuelle nøgleteknologier, der er specifikke for andre FoU-enheder (forskningscentre, universiteter og store virksomheder). |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | I lyset af standardiseringen af processer og incitamenter til grænseoverskridende samarbejde og udveksling af viden, erfaringer og praksis, herunder gennem en fælles digital platform, mener EØSU, at de digitale innovationsknudepunkter bør fokusere på at støtte regionale økonomier og lokale SMV-systemer. EØSU anbefaler derfor en regional kortlægning af de eksisterende knudepunkter i samarbejde med arbejdsgiverorganisationer for SMV'er og en handlingsplan med fokus på regional udvikling og større inddragelse og deltagelse. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU bemærker, at der stadig er forskelle i fordelingen af digitale innovationsknudepunkter mellem de europæiske regioner, idet de samme øst- og sydøsteuropæiske lande, der har haft mindre gode digitaliseringsresultater i de seneste år, halter bagefter. I en tidligere udtalelse anførte EØSU, at »det bliver en særlig prioritet at tackle den digitale kløft. [...] Pandemien har fremhævet både mulighederne og ulemperne ved digital kommunikation, navnlig for dem, der bor i landdistrikterne.« Det er af afgørende betydning for Europas fremskridt, at ulighederne mellem medlemsstaterne og regionerne mindskes. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU mener, at der for at tilskynde SMV'er til digital og grøn omstilling skal føres behørigt tilsyn med og tages fat på to vigtige dimensioner, nemlig udbredte digitale færdigheder og samarbejde mellem virksomheder, begyndende med produktions- og forsyningskæder. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Digitale færdigheder er en kritisk faktor, især for SMV'er, da de er den største hindring for fuld digitalisering, selv om der er stærke finansielle incitamenter til investeringer. For SMV'er involverer opkvalificering og omskoling både den beskæftigede arbejdsstyrke og iværksættere, der er direkte involveret i produktionsprocesserne og i innovations- og investeringsvalg. Hvis iværksættere mangler digitale færdigheder, forhindrer det dem i at udnytte de muligheder, som digitale teknologier giver, og det er en alvorlig hindring for virksomhedernes konkurrencedygtighed, hvilket har en negativ indvirkning på beskæftigelsen. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | SMV'er har ikke nogen officielle organisatoriske roller, når det handler om innovation og FoU, og deres tilgang til innovation er hovedsagelig rettet mod mid-tech (integration af etablerede teknologier) og gradvis innovation (progressiv og langsommere end radikal digital innovation), som også udvikler sig gennem uformelle og semiformelle metoder til udveksling af ekspertise og eksperimenter med andre virksomheder, herunder som en del af underleverandørrelationer. Nøgleteknologier kunne også indføres i SMV'er ved at opbygge strategiske og teknologiske udviklingsforløb, der omfatter sådanne teknologier. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Fagforeninger, ikkestatslige organisationer og civilsamfundsorganisationer, arbejdsgiverorganisationer og offentlige myndigheder, hvis ledende rolle skal være retningsgivende for de digitale innovationsknudepunkters mission og strategier, er nødt til at samarbejde om at udvikle programmer for opkvalificering og omskoling, livslang læring og erhvervsuddannelse, der sikrer arbejdsstyrkens fortsatte beskæftigelsesegnethed, anstændige arbejdspladser og lønninger og sociale rettigheder. Det er nødvendigt, at arbejdstagerne spiller en ledende rolle i den digitale omstillingsproces, og det skal sikres, at der er ligestilling mellem kønnene. Den sociale dialog er i den forbindelse afgørende og skal støttes for at kortlægge behovene på kort og mellemlangt sigt samt de langsigtede politiske virkninger. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Samarbejde mellem store virksomheder og SMV'er, der tager udgangspunkt i produktions- og forsyningskæder, kan bringe digital innovation op på et nyt niveau og overvinde mange barrierer for viden, standardisering og omkostninger. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | EØSU mener, at de europæiske digitale innovationsknudepunkters fremtidige strategiske rolle afhænger af to faktorer, nemlig evnen til at formidle SMV'ernes behov, begrænsninger og muligheder i forbindelse med FoU-I til de politiske beslutningstagere for bedre at kunne udforme politikker, der fremmer SMV'ernes relevans og kvalitet, og evnen til at forbedre vores sociale og iværksættermæssige økosystem og bidrage til at gøre det mere modstandsdygtigt og fremadskuende. |
| --- | --- |

4.12.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/694 af 29. april 2021 om programmet for et digitalt Europa og om ophævelse af afgørelse (EU) 2015/2240 (EUT L 166 af 11.5.2021, s. 1).

1

(2)  https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=R%26D_expenditure&oldid=551418

2

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/88 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/88

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en bæredygtig EU-strategi for planteprotein og planteolie

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/13)

| Ordfører: | Lutz RIBBE |
| --- | --- |

Ordfører:

Lutz RIBBE

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 5.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 158/2/3 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

5.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

158/2/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Husdyrbruget i EU (med kød- og mælkeproduktion og æg) er en økonomisk vigtig landbrugssektor i EU, som imidlertid i de seneste år har været genstand for debat i samfundet, bl.a. på grund af det intensive husdyrholds miljøpåvirkning såvel regionalt som globalt, og fordi sektoren er stærkt afhængig af importeret foder. Sidstnævnte giver anledning til bekymring over foderstof- og fødevaresikkerheden i EU. Navnlig er importafhængigheden af planter med højt proteinindhold betydelig (ca. 75 %). |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Foruden implicit at lægge beslag på landbrugsareal uden for EU lægger husdyrbruget også beslag på en stor del af landbrugsarealet inden for EU. Ca. 50 % af høsten går til produktion af foder, så man kan fremstille animalske produkter. Mindre end 20 % anvendes direkte af mennesker til plantebaseret kost. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Man har i årevis drøftet en europæisk proteinstrategi, men der er indtil videre ikke sket ret meget ud over hensigtserklæringer om udvidelse af produktionen af proteinafgrøder i Europa. Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) ønsker med denne udtalelse at give et fingerpeg om, hvilke yderligere aspekter der i den forbindelse bør tages i betragtning. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU påpeger, at der i EU er meget lidt knaphed på protein i den egentlige (plantebaserede) fødevaresektor, men derimod snarere — og i højere grad — i foderblandingssektoren. Der er mange gode grunde til at udvide dyrkningen af proteinafgrøder i EU og navnlig også i højere grad at inddrage græsarealer til fodringen af dyrene. Men trods de foreliggende potentialer vil det ikke være muligt fuldstændigt at erstatte den store proteinimport med europæisk produktion, uden at det vil få grundlæggende konsekvenser for andre af landbrugets produktionsområder. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU fremhæver endvidere, at en udvidelse af dyrkningen af olieholdige planter i EU også kan have positive virkninger såsom selvforsyning med traktorbrændstof, øget tilgængelighed af oliekager, der har et fremragende proteinfoderpotentiale, og øget sædskifte. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Der findes således en absolut begrænsende faktor, nemlig det landbrugsareal, der er til rådighed. Såvel i det konventionelle landbrug som i det økologiske bliver der ganske vist hele tiden taget nye innovative skridt til at øge produktiviteten, men også disse støder på mængdemæssige begrænsninger. EØSU anser det derfor for absolut nødvendigt, at EU udarbejder en undersøgelse af det EU-dækkende potentiale og arealbehov med hensyn til at dyrke protein- og olieholdige planter inden for EU. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Det bør derfor være et vigtigt element i en europæisk proteinstrategi, at husdyrbruget generelt gøres foreneligt med EU's egne mål og FN's mål med hensyn til europæisk og global fødevaresikkerhed, forsyningsautonomi og bæredygtighed. En øget proteindyrkning i EU er kun et delaspekt af dette. Globalt synes en udvikling, hvor det gennemsnitlige forbrug af kød og mælk pr. person nærmer sig det nuværende niveau i de udviklede økonomier, ikke at være forenelig med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | En europæisk strategi for protein og olie bør også bidrage til en bæredygtig udvikling af landdistrikterne i overensstemmelse med EU's langsigtede vision for landdistrikterne, f.eks. gennem udvikling af nye regionale værdikæder, der er selvforsynende. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | I Tyskland har en »fremtidskommission for landbruget« — Zukunftskommission Landwirtschaft — (ZKL), som er blevet nedsat af forbundsregeringen og repræsenterer alle relevante samfundsgrupper, i en helhedsmodel udviklet forslag til et bæredygtigt landbrugs- og fødevaresystem, som også omfatter husdyrsektoren. I denne forbindelse blev der foreslået ændringer af produktionsmetoderne, som skal gennemføres ved hjælp af en række instrumenter (honorering via markeder og præmier) for så vidt muligt at give alle landbrugere mulighed for at foretage en tilpasning. EØSU anbefaler Kommissionen at se nærmere på formatet for denne proces og undersøge, om det ikke også kunne være hensigtsmæssigt for udviklingen af en europæisk proteinstrategi. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | En proteinstrategi, som også bidrager til at nå målene om en strategisk forsyningsautonomi, skal indeholde følgende elementer:






  — | fremme af forskning og innovation inden for plantebaserede proteiner i hele værdikæden samt behovsorienteret og optimeret anvendelse af plantebaserede proteinkilder |
| --- | --- | --- |

1.10.

—

fremme af forskning og innovation inden for plantebaserede proteiner i hele værdikæden samt behovsorienteret og optimeret anvendelse af plantebaserede proteinkilder

| — | udvikling og øget fremme af proteinpotentialet i EU |
| --- | --- |

—

udvikling og øget fremme af proteinpotentialet i EU

| — | styrkelse af en bæredygtig EU-produktion af plantebaserede proteiner, der er produceret i henhold til de høje europæiske standarder |
| --- | --- |

—

styrkelse af en bæredygtig EU-produktion af plantebaserede proteiner, der er produceret i henhold til de høje europæiske standarder

| — | udvikling og udvidelse af de regionale værdikæder og den regionale forarbejdningskapacitet |
| --- | --- |

—

udvikling og udvidelse af de regionale værdikæder og den regionale forarbejdningskapacitet

| — | løbende samarbejde med institutioner og landbrugsorganisationer om at fremme dyrkning og anvendelse af indenlandske planteproteiner i fødevare- og foderindustrien |
| --- | --- |

—

løbende samarbejde med institutioner og landbrugsorganisationer om at fremme dyrkning og anvendelse af indenlandske planteproteiner i fødevare- og foderindustrien

| — | yderligere forøgelse af afgrødepotentialet ved at forbedre og udvide avlsstrategierne |
| --- | --- |

—

yderligere forøgelse af afgrødepotentialet ved at forbedre og udvide avlsstrategierne

| — | udvidelse af uddannelses- og rådgivningstjenesterne samt øget vidensoverførsel |
| --- | --- |

—

udvidelse af uddannelses- og rådgivningstjenesterne samt øget vidensoverførsel

| — | muliggørelse og fremme af produktion af proteinafgrøder på jord, der indgår i miljømæssige fokusområder |
| --- | --- |

—

muliggørelse og fremme af produktion af proteinafgrøder på jord, der indgår i miljømæssige fokusområder

| — | tættere sammenkædning mellem husdyrbrug og regionalt foderpotentiale |
| --- | --- |

—

tættere sammenkædning mellem husdyrbrug og regionalt foderpotentiale

| — | konsekvent overholdelse af gældende grænseværdier for forurening forårsaget af emissioner (nitrat i overflade- og grundvand, ammoniak osv.), indregning af eksterne omkostninger |
| --- | --- |

—

konsekvent overholdelse af gældende grænseværdier for forurening forårsaget af emissioner (nitrat i overflade- og grundvand, ammoniak osv.), indregning af eksterne omkostninger

| — | fremme af opdrætspraksis med fokus på dyrenes sundhed og sikkerhed gennem forbrugeroplysning samt produktmærkning |
| --- | --- |

—

fremme af opdrætspraksis med fokus på dyrenes sundhed og sikkerhed gennem forbrugeroplysning samt produktmærkning

| — | fastlæggelse af produktions- og kvalitetsstandarder i forbindelse med de sundheds- og miljømæssige konsekvenser af import af produkter, der konkurrerer med dem, der fremstilles i EU |
| --- | --- |

—

fastlæggelse af produktions- og kvalitetsstandarder i forbindelse med de sundheds- og miljømæssige konsekvenser af import af produkter, der konkurrerer med dem, der fremstilles i EU

| — | en ledsagende oplysningskampagne om de miljø- og sundhedsmæssige konsekvenser af forskellige kostvaner. |
| --- | --- |

—

en ledsagende oplysningskampagne om de miljø- og sundhedsmæssige konsekvenser af forskellige kostvaner.

2.   Indledning og baggrund

| 2.1. | EU's landbrugspolitik og -praksis har haft succes, når det gælder fødevareforsyning, men er nu — bl.a. med fra jord til bord-strategien — i stigende omfang rettet mod bæredygtighed, opnåelse af målene for den grønne pagt og verdensmålene for bæredygtig udvikling. Senest siden covid-19-pandemien og krigen i Ukraine er der desuden kommet fokus på målet om strategisk forsyningsautonomi. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Husdyrbruget i EU (samt kød- og mælkeproduktion og æg) er en økonomisk vigtig sektor i EU, som imidlertid i de seneste år af forskellige grunde har været til debat i samfundet. Et aspekt er den store afhængighed af importeret dyrefoder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Europa-Parlamentet taler i sin beslutning om En europæisk strategi til fremme af proteinafgrøder (1) om »et stort underskud på vegetabilske proteiner på grund af behovet i dens husdyrholdssektor«, og »en situation, som beklageligvis har oplevet få forbedringer [...] på trods af anvendelsen af biprodukter fra produktionen af biobrændstoffer i foder«. Unionen anvender kun »3 % af landbrugsjorden til dyrkning af proteinafgrøder og importerer over 75 % af sin forsyning af vegetabilske proteiner, navnlig fra Brasilien, Argentina og USA« (2), selv om den samlede europæiske produktion af proteinrige råvarer er steget fra 24,2 til 36,3 mio. ton (+ 50 %) fra 1994 til 2014, men det samlede forbrug i samme periode er steget fra 39,7 til 57,1 mio. ton (+ 44 %) (3). Politiske beslutninger såsom Blair House-aftalen har medvirket til at skabe disse afhængighedsforhold. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Sojamel spiller en vigtig, ja endda overvejende rolle i foderindustrien (4) og »er en foretrukken ingrediens i foderblandinger på grund af dets høje proteinindhold (over 40 %), aminosyreindhold og tilgængelighed hele året, hvilket reducerer behovet for at skulle ændre foderets sammensætning med hyppige mellemrum« (5). Forbruget af soja i EU er steget fra 2,4 mio. ton i 1960 til knap 36 mio. ton årligt. For at dække denne enorme efterspørgsel efter soja kræves et areal på næsten 15 mio. hektar, »hvoraf 13 mio. ha er i Sydamerika« (6); dette svarer til mere end Tysklands samlede dyrkningsareal (11,7 mio. ha) (7). Langt størstedelen af den importerede soja (ca. 94 %) består af genetisk modificerede sorter. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | De i Kommissionens dokument (8) nævnte planter med et højt indhold af protein (mere end 15 %) »tegner sig for ca. 1/4 af den samlede forsyning af råprotein fra planter i EU. Selv om korn og græsarealer bidrager væsentligt til den samlede planteproteinforsyning i EU«, indgår korn og græsarealer overraskende nok ikke i Kommissionens strategiske overvejelser om planteproteiner »på grund af henholdsvis et lavt proteinindhold og ringe markedsmæssig relevans« (9). Dette er et argument, EØSU ikke kan acceptere. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Den store import af navnlig soja hænger primært sammen med, at soja på grund af de naturlige dyrkningsbetingelser i USA og Sydamerika kan dyrkes langt billigere i disse lande. Desuden spiller til dels graverende ringe miljøstandarder og sociale standarder en rolle, eksempelvis rydningen af naturskovene i Sydamerika samt fordrivelse af indfødte befolkninger, men også af småbønder (10). EØSU glæder sig over Kommissionens anerkendelse af problemet og dens engagement i »skovrydningsfrie forsyningskæder« (11). |
| --- | --- |

2.6.

Hverken i forbindelse med de seneste forslag til reform af den fælles landbrugspolitik eller i forbindelse med forhandlingerne med Mercosur-staterne er der fra EU's side blevet taget tilstrækkelige initiativer, som kan føre til en virkelig reduktion af importafhængigheden.

| 2.7. | I den forbindelse er det værd at nævne, at proteindyrkning under den nuværende fælles landbrugspolitik navnlig har nydt godt af de såkaldte miljømæssige fokusområder, som ikke længere vil eksistere efter reformen: kvælstofbindende afgrøder er den hyppigst anmeldte type miljøfokusområde, idet det udgør hele 37 % af de miljømæssige fokusområder Der er endnu ikke foretaget en evaluering af de indsendte nationale strategiske planer for gennemførelsen af den nye fælles landbrugspolitik, hvorfor EØSU endnu ikke kan forholde sig til, hvorvidt disse vil føre til forbedringer eller forringelser. Medlemsstaterne råder ganske vist over forskellige muligheder (navnlig koblede betalinger) til at fremme dyrkningen, men de første analyser viser, at der er en risiko for, at a) ikke alle medlemsstater kan drage nytte heraf, og b) støtteniveauet ikke er attraktivt nok. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | EØSU's holdning hertil er klar: »en forbedring af EU's proteinautonomi, er ønskelig ud fra ethvert synspunkt. Import af sojabønner fra tredjelande kan medføre skovrydning, skovforringelse og ødelæggelse af de naturlige økosystemer i visse produktionslande. Dyrkning af bælgfrugter og bælgplanter med et højt proteinindhold i EU vil begrænse importen og dermed have en positiv indvirkning på klimaet og miljøet« (12). |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Denne holdning bliver ikke modsagt fra nogen side. Tværtimod har man i EU længe diskuteret nødvendigheden af en tilsvarende europæisk proteinstrategi, men indtil videre er det ikke blevet til mere end hensigtserklæringer om udvidelse af den europæiske proteinproduktion og de i punkt 2.7 nævnte værktøjer. Man er altså langt fra en effektiv europæisk proteinstrategi. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Siden begyndelsen af covid-19-pandemien og på det seneste som følge af krigen i Ukraine er det blevet tydeligt, at den globale arbejdsdeling og handelsrelationer ikke kun har positive følger. De kan føre til problemer, som man hidtil ikke — eller kun i utilstrækkeligt omfang — har været opmærksom på. Det nye stikord er strategisk forsyningsautonomi. Uanset om man tænker på forsyningsvanskelighederne i forbindelse med mundbind, lægemidler, halvledere eller fossile energiformer som gas, olie og kul, så kan afhængighed føre til ekstreme økonomiske og samfundsmæssige skævheder. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Krigen i Ukraine og de langtidsfølger, som den må forventes at medføre, vil komme til varigt at ramme såvel den europæiske som den globale landbrugssektor og den europæiske fødevareindustri og kræver forandringer. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | EØSU understreger derfor i sin resolution om Krigen i Ukraine og dens økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser (13), at »konflikten uundgåeligt vil få alvorlige konsekvenser for EU's landbrugsfødevaresektor, der vil behøve yderligere støtte. Udvalget understreger i denne henseende, at EU skal styrke sit engagement i at skabe bæredygtige fødevaresystemer, [...] Navnlig skal EU forbedre sin fødevaresikkerhed ved at reducere afhængigheden af centrale importerede landbrugsprodukter og råmaterialer«. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Samtidig fremhæver EØSU, »at håndteringen af konsekvenserne af krigen ikke må gå ud over klimaindsatsen og bæredygtighed«, og at verdensmålene under FN's 2030-dagsorden for bæredygtig udvikling også fremmer fred, sikkerhed og fattigdomsbekæmpelse. Gennem den europæiske grønne pagt vil der opnås fremskridt ved en gennemførelse af FN's 2030-dagsorden og en retfærdig omstilling. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Også EU's stats- og regeringschefer har set nærmere på dette spørgsmål i sin erklæring fra mødet i Versailles af 11. marts 2022, hvori det hedder: »Vi vil forbedre vores fødevaresikkerhed ved at mindske vores afhængighed af centrale importerede landbrugsprodukter samt rå- og hjælpestoffer til landbruget, navnlig ved at øge EU's produktion af plantebaserede proteiner« (14). |
| --- | --- |

2.14.

3.   Fakta og tendenser

| 3.1. | EØSU mener, at det er nødvendigt at drøfte og tage hensyn til langt mere systemiske spørgsmål i forbindelse med udarbejdelsen af en omfattende europæisk proteinstrategi. I denne forbindelse er det bl.a. nødvendigt at afklare spørgsmålet om, hvordan det nuværende system skal vurderes i forhold til en strategisk europæisk forsyningsautonomi og i forhold til globale og regionale bæredygtighedsaspekter, og hvilke fordele og ulemper det har for landbrugerne, forbrugerne og miljøet og landbrugsdyr. Der skal imidlertid også tages hensyn til aktuelle tendenser, som har indvirkning på området proteinforsyning. |
| --- | --- |

3.1.

Tallerken, tank eller trug — hvad skal vi dyrke, og hvad sker der med de høstede landbrugsplanter?

| 3.2. | Uden den store proteinimport ville den nuværende store kødproduktion i Europa ikke være mulig, selv om størstedelen af landbrugshøsten allerede i dag anvendes til foder. I Tyskland er det f.eks. næsten to tredjedele af den samlede høst, dvs. næsten hele græsarealet, som naturligvis heller ikke kan udnytte direkte til produktion af fødevarer, samt 60 % af henholdsvis majs og korn (15). Den mængdemæssigt næststørste anvendelse af høsten er ikke vegetabilske fødevarer, men snarere fremstilling af teknisk energi (majs til biogas, raps til biodiesel og korn og sukkerroer til bioetanol). Først på tredjepladsen kommer den direkte udnyttelse af planter som fødevarer. De vegetabilske fødevarer, der konsumeres i Tyskland — primært brødkorn, kartofler, sukker, rapsolie og grøntsager — udgør kun 11 % af den samlede planteproduktion. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | På samme måde anvendes 93 % af de importerede planteproteiner til foder. Netop denne import er ligesom omfanget og intensiteten af kødproduktionen i de seneste år blevet genstand for mange samfundsmæssige debatter. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Der bør tages højde for to konstateringer: For det første er der i EU meget lidt knaphed på protein i den egentlige (plantebaserede) fødevaresektor, men derimod snarere — og i højere grad — i foderblandingssektoren. For det andet, er det ikke muligt fuldstændigt at erstatte den store proteinimport med europæisk produktion, uden at det vil udløse fundamentale konsekvenser for andre produktionsområder i landbruget. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Der findes således en absolut begrænsende faktor, nemlig det landbrugsareal, der er til rådighed. Såvel i det konventionelle landbrug som i det økologiske bliver der ganske vist hele tiden taget nye innovative skridt til at øge produktiviteten, men også disse støder på mængdemæssige begrænsninger. Den oliefrøforarbejdende industris organisation i Tyskland er derfor efter en indgående analyse nået frem til, at man fortsat bør sikre disse proteinkilders forsyningskanal, da en fuldstændig selvforsyning med proteiner produceret i EU også fremover vil være urealistisk (16). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Disse grundlæggende udsagn må ikke misforstås. Der er mange gode grunde til intensivt at fremme en øget dyrkning af protein- og olieholdige planter i EU: De binder kvælstof i jorden, reducerer behovet for mineralsk kvælstof, forbedrer jordkvaliteten og frugtbarheden og yder et positivt bidrag til afbødning af klimaændringer (f.eks. mindre behov for transport, mindre skovrydning, mindre forbrug af ressourcer). Udvidet sædskifte sørger for mindre hyppig forekomst af skadedyr og er godt for biodiversiteten. I dag er det kun en meget lille del (ca. 3 %) af landbrugsarealet, der afsættes til dyrkning af proteinplanter. Den meget fornuftige udvidelse må derfor uundgåeligt ske på bekostning af andre former for dyrkning, såsom andre afgrøder eller energiafgrøder, eller eksempelvis føre til konkurrence med andre naturbeskyttelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

3.6.

Aktuelle tendenser

| 3.7. | Det er derfor klogt først at beskrive og analysere de tendenser, som kan få indvirkning på det fremtidige husdyrbrug og den fremtidige fodring af dyr og dermed på proteinbehovet og kvaliteten. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.7.1. | Samtidig kan der allerede registreres en ændret forbruger- og forbrugsadfærd. Stadig flere forbrugere nedsætter deres kødforbrug eller undlader helt at spise kød. Også ud fra ernæringsfysiologiske grunde stilles der i dag spørgsmålstegn ved det store indtag af kød i Europa. I visse medlemsstater er kødforbruget allerede sat ned (17). Dette ses ikke bare tydeligt i statistikkerne, men også på supermarkedernes hylder, hvor der kommer stadig flere køderstatningsprodukter, som er fremstillet af proteinplanter. |
| --- | --- |

3.7.1.

| 3.7.2. | En anden tendens kan defineres således: »mindre, men til gengæld »bedre« kød«, dvs. kvalitetsprogrammer, som satser på bedre dyrevelfærd og regionale produkter, hvilket har konsekvenser for fodringen. Dette fører til, at flere og flere forbrugere interesserer sig for, hvordan dyrene holdes, og om de eksempelvis fodres med lokalt produceret foder og/eller GMO-frit foder, om de græsser osv. Man kan allerede her konstatere en høj grad af differentiering i EU. |
| --- | --- |

3.7.2.

| 3.7.3. | Denne tendens blev tidligere betragtet som en lille niche, men afgørende ændringer ser ud til at være på vej. Mange større supermarkedskæder i flere medlemsstater har allerede gradvist øget kravene til deres ferske kødprodukter med hensyn til dyrevelfærd og miljøvenlighed. Flere radikale forandringer er på vej. F.eks. vil enkelte større discountkæder fra og med 2030 udelukkende opkøbe hele deres sortiment af fersk kød fra fritgående besætninger med høj kvalitetsstandard. Omstillingen vedrører alle grupper af husdyr (kvæg, svin, kyllinger og kalkuner). |
| --- | --- |

3.7.3.

| 3.7.4. | Den vækst i økologisk landbrug, som er planlagt eller allerede finder sted i EU, vil også få indvirkning på foderforsyningen (og sojaimporten). Det økologiske husdyrbrug er ifølge oplysninger fra Kommissionen steget med 10 % årligt. Målet på 25 % i fra jord til bord-strategien vil sætte yderligere skub i denne udvikling, hvis markederne udvikler sig tilsvarende, hvilket den fælles landbrugspolitik vil bidrage til. Da det på verdensplan kun er 6 % af sojabønnerne, der sælges som »ikke genetisk modificeret soja«, må landbrugerne se sig om efter alternativer og/eller i øget omfang selv fremstille foder. |
| --- | --- |

3.7.4.

| 3.7.5. | Også når det gælder mælk, ses der allerede tydelige forandringer. I mange medlemsstater forlanger fødevaredetailhandelen, at mejerierne leverer mælk og mælkeprodukter, som er fremstillet uden anvendelse af genetisk modificering ved fodringen af køerne. Det har ført til, at der f.eks. i Tyskland ikke længere anvendes sojamel i forbindelse med omkring 70 % af mælkeproduktionen. Markedet begynder at blive differentieret. Eksempler herpå er græs- og hømælk samt mælk fra køer, hvis foder delvist stammer fra bjergområder. Mejeriprodukter er imidlertid blive ved med også i fremtiden at udgøre en vigtig proteinkilde, som er lettilgængelig for alle aldersgrupper som led i en alsidig kost for alle aldersgrupper. |
| --- | --- |

3.7.5.

| 3.7.6. | I denne forbindelse er det værd at huske på EØSU's informationsrapport om Fordele ved ekstensivt husdyrbrug og organiske gødningsstoffer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt (18), hvor ekstensivt husdyrbrug (på permanente græsarealer og enge) ikke kun fremhæves for dets særlige betydning for biodiversiteten og andre miljømæssige og landbrugsmæssige fordel, men også som værende af afgørende betydning, »når det gælder om at levere bæredygtige, sunde og sikre fødevarer af høj kvalitet [...], navnlig i lyset af verdens voksende befolkning«. En anden af udvalgets udtalelser henviser til, at man er nødt til at »fremhæve betydningen af græs-/kløvermarker som vigtige kilder til protein for drøvtyggere« (19). |
| --- | --- |

3.7.6.

| 3.7.7. | En yderligere — og helt anderledes — udvikling, som kan have katastrofale økonomiske konsekvenser for landbruget, det traditionelle husdyrbrug og hele landbrugsfødevaresystemet i denne sektor, er udviklingen af såkaldt »kunstigt« kød, som imidlertid ikke har noget med kød at gøre, men som er et industrielt produkt, der fremstilles i reaktorer. Den tendens kommer hverken fra forbrugerne eller landbrugerne, men fra store multinationale koncerner som Cargill, Tyson Foods og Nestlé. De forsker i og udvikler metoder til at fremstille kunstigt kødvæv i industrielle reaktorer. Deres argument er, at de kan gøre det samme, som landbrugere altid har gjort gennem hele menneskehedens historie ved at drive traditionelt husdyrbrug (nemlig at lade celler vokse), i en reaktor med et langt mindre forbrug af landbrugsjord, men der er stadig tvivl, når det handler om vandbesparelser og andre anvendte ressourcer, og om de ubekendte faktorer i forhold til »kvalitet« samt de produktionsomkostninger, der er forbundet med denne produktion. EØSU opfordrer til, at der sættes gang i en bred debat i offentligheden vedrørende bekymringerne over denne potentielle udvikling og dens negative konsekvenser for husdyravlerne og kødproduktionskæden, som potentiel kilde til skade for økonomien og beskæftigelsen i alle medlemsstater og for Den Europæiske Union som helhed. |
| --- | --- |

3.7.7.

Politiske reaktioner

| 3.8. | Der foreligger nu markante politiske reaktioner, som i nogle tilfælde går endnu længere end fra jord til bord-strategien, og som er opstået inden for rammerne af en helt anden samfundsdebat. I Tyskland nedsatte forbundsregeringen f.eks. i juli 2020 en »fremtidskommission for landbruget«, som bestod af 32 medlemmer fra meget forskellige samfundsmæssige grupper, også de traditionelle landbrugsorganisationer og forskere. Målet var at udarbejde en vision for landbrugs- og fødevaresystemets fremtid, som var accepteret af brede kredse i samfundet. I juni 2021 blev kommissionens anbefalinger enstemmigt vedtaget og offentliggjort. De følger et fælles princip, nemlig at landbrugets økologiske og (dyre-)etiske ansvarlighed kan forbedres mest effektivt og holdbart ved at finde veje, som belønner mere bæredygtige produktionsmetoder økonomisk ved at indføre nye instrumenter og dermed gøre dem økonomisk rentable. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Når det gælder husdyrbruget, tilslutter denne fremtidskommission sig anbefalingerne fra »kompetencenetværket for husdyrbrug«, som blev nedsat af det tyske forbundsministerium for landbrug. Kommissionens forslag (20) blev offentliggjort i februar 2020. De skitserer en omstillingsstrategi for at omlægge husdyropbrug med en betydelig forbedring i dyrevelfærdsniveauet. Dette omfatter finansiering gennem skatter eller afgifter kombineret med højere markedspriser og en præmieordning, som knyttes til en obligatorisk dyrevelfærdsmærkning med definerede standarder for dyreholdet. Dette er afgørende for at give de berørte landbrugere et økonomisk perspektiv. Formålet med denne omstillingsstrategi er at sikre husdyrbedrifternes eksistensgrundlag, når antallet af husdyr samtidig reduceres. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Sammenfattende kan det siges, at de nuværende former for husdyrbrug i Europa til dels er grundlæggende forskellige både med hensyn til efterspørgslen efter import (primært soja) og med hensyn til de regionale miljøpåvirkninger. Mens de mere traditionelle henholdsvis ekstensive/økologiske former for jordtilknyttet husdyrbrug oftest er baseret på regionale rå- og hjælpestoffer samt foderstoffer og har overskuelige miljøkonsekvenser, der til dels sågar er uundværlige for bevarelsen af kulturlandskaber, belaster det intensive husdyrbrugs nuværende og voksende omfang det regionale miljø og er — selv om det allerede lægger beslag på store landbrugsarealer i EU — i vidt omfang baseret på importeret foder, hvis dyrkning i oprindelseslandene har massive konsekvenser (f.eks. bidrag til den globale skovrydning og til klimaændringerne samt sociale skævheder). |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Det bør derfor være et vigtigt element i en »europæisk proteinstrategi«, at husdyrbruget generelt bliver foreneligt med EU's egne mål og FN's mål med hensyn til europæisk og global fødevaresikkerhed, forsyningsautonomi og bæredygtighed. En udvidet proteindyrkning i EU er et delaspekt af dette, men globalt synes en udvikling, hvor det gennemsnitlige forbrug af kød og mælk pr. person nærmer sig det nuværende niveau i de udviklede økonomier, ikke at være forenelig med FN's verdensmål for bæredygtig udvikling. Det er uundgåeligt at reducere husdyrbestandene. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | I princippet har fremtidskommissionen for landbruget allerede foretaget en sådan evaluering af det nuværende landbrugs- og fødevaresystem, og det er sket inden for rammerne af en samfundsmæssig diskussionsproces, som fortjener at blive analyseret nærmere af andre EU-medlemsstater og Kommissionen selv. I evalueringen fremhæver man på den ene side de ubestridt positive fordele, som landbruget har for samfundet, men samtidig rejses der kritik af det grundlag, som de seneste års produktionsudvikling er baseret på, og de følger, det har ført med sig: »Ulempen ved dette fremskridt er former for overudnyttelse af natur og miljø, af dyr og biologiske kredsløb, som går så vidt som til en farlig skadevirkning på klimaet. Alligevel befinder landbruget sig også i en økonomisk krise. Forskellige faktorer, herunder ikke mindst politiske faktorer, har ført til produktionsmodeller, som ikke er bæredygtige i fremtiden hverken miljømæssigt, økonomisk eller socialt set. [...] I betragtning af de eksterne omkostninger forbundet med de fremherskende produktionsformer, er det af miljømæssige, dyreetiske samt økonomiske årsager ikke muligt at fortsætte med det nuværende landbrugs- og fødevaresystem« (21). |
| --- | --- |

3.12.

4.   Krav: En bæredygtig proteinforsyning og styrkelse af olieholdige planters rolle

| 4.1. | I et Europa, hvor forsyningsautonomi i stadig stigende omfang anerkendes som et strategisk mål, er det nærliggende at drage paralleller til energipolitikken. Afhængigheden af import skal reduceres så meget som muligt, og fokus skal være på en bæredygtig opfyldelse af behovet gennem egne ressourcer. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Til forskel fra energiområdet, hvor det er muligt at kompensere for manglen på fossile brændstoffer med nye teknologier (vind, sol, biomasse, brint etc.), er den globale fødevaresektor nødt til at tilpasse produktion og forbrug til det potentiale, som den endelige naturkapital tilbyder (primært areal, men også biodiversitet). Dette skal gå hånd i hånd med en prioritering af anvendelsen af landbrugsprodukterne. Første prioritet må være at forsyne mennesker med især vegetabilske produkter (korn, frugt, grøntsager etc.). Heldigvis er der ingen grund til at frygte, at EU ikke kan dække dette behov for sin egen befolkning. I betragtning af den voksende bekymring for sult på verdensplan bør man imidlertid huske på, at dette problem ikke kan løses med kødproduktion. Tværtimod konkurrerer foderproduktion med fødevareproduktion, ligesom biomasse produceret til energiformål. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Denne »arealanvendelseskonflikt« skærpes af, at landbruget i næsten alle regioner i EU er udsat for en i visse tilfælde betydelig konkurrence om arealet. Tabet af landbrugsareal til urbanisering, bebyggelse og infrastruktur etc. vil ifølge beregninger fra EU føre til, at dyrkningsarealet frem til 2030 vil være reduceret med næsten 1 mio. hektar. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Alligevel er situationen i EU gunstig i forhold til resten af kloden. Et EU-landbrug, der følger principperne for den europæiske landbrugsmodel (22), er helt klart i stand til at levere vegetabilske produkter af tilstrækkelig høj kvalitet til alle borgere foruden store mængder af foder, men ikke nok til at dække den nuværende efterspørgsel. Set i lyset af de forventede manglende leverancer af korn fra Ukraine og Rusland til regioner, hvor der hersker sult, bør man ydermere stille spørgsmålet, om ikke vi i EU bør bruge mindre korn til foder (eller brændstof) for at kunne bidrage til at løse det voksende globale sultproblem og for at øge forsyningen med protein. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | I forbindelse med en europæisk proteinstrategi skal det også erindres, at drøvtyggere (men ikke kun dem) har en evne, som ikke er mennesker forundt: De kan fordøje græs For enmavede dyr (svin og fjerkræ) kan græsarealer sågar udgøre en del af foderet. Dermed bør græsarealer udgøre et væsentligt element i en bæredygtig proteinforsyning, og dette fremhæves ikke tilstrækkeligt i de aktuelle politiske diskussioner. Også den beslutning om atter at tillade dyre- og insektmel i dyrefoder, som EU traf sidste år, kan medvirke til at reducere mængden af planteprotein i dyrefoder. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Nyere undersøgelser foretaget af fagudvalgene under »Union zur Förderung von Öl- und Proteinpflanzen« (tysk sammenslutning til fremme af olie- og proteinplanter, UFOP) om rapsolies og bælgplanters potentiale inden for dyrkning og fodring giver anledning til optimisme om, at der dyrkningsteknisk findes et potentiale for at dyrke langt mere raps og bælgfrugter og samtidig udvide sædskiftet betydeligt. Andelen af raps og bælgfrugter kan for hvert sit vedkommende udgøre ca. 10 % af landbrugsarealet, hvilket f.eks. for bælgfrugters vedkommende (navnlig almindelig ært, hestebønne, sojabønne og sødlupin) svarer til mere end en fordobling af det aktuelle niveau. Flere olieholdige planter er altså ikke til hinder for en »bæredygtig arealanvendelse«, tværtimod. Det kan dog kun ske på bekostning af andre dyrkningsformer. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Denne undersøgelse viser imidlertid også, at den nuværende dyrebestands behov ikke kan dækkes internt, og at bestandene skal reduceres, hvis man vil nærme sig målet om en »strategisk forsyningsautonomi«. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU anser det derfor for absolut nødvendigt, at EU udarbejder en undersøgelse af potentialet i hele Europa for at dyrke protein- og olieholdige planter inden for EU's grænser. I denne forbindelse skal der tages hensyn til en bæredygtig arealanvendelse (sædskifte, jordens frugtbarhed, herunder biodiversitet). Ud fra denne undersøgelses resultater bør det derefter konkluderes, hvilke arealkrav der er nødvendige for en sund ernæring for de europæiske borgere baseret på planteprotein. Heraf kan det derefter udledes, hvad der bliver til overs til dyrefoder (respektive til energiformål) og dermed også, hvad det stadig er nødvendigt at importere til et husdyrbrug, der passer til de europæiske og globale økologiske grænser for et husdyrbrug, der er orienteret mod bæredygtighed og dyrevelfærd. En europæisk proteinstrategi skal i så fald også give et svar på spørgsmålet om, hvilke konsekvenser den skal få for eksisterende handelsaftaler (såsom Mercosur), og om, hvordan bæredygtige landbrugere i EU kan beskyttes mod import fra produktionsformer, der ikke er bæredygtige. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Det er vigtigt for EØSU at understrege, at olie, der kommer fra dyrkningen af olieholdige planter på 10 % af EU's landbrugsareal kan føre til selvforsyning af brændstof til landbrugets traktorer, hvis det kun anvendes til dette formål. EØSU har allerede i en tidligere udtalelse (23) peget på, at udvalget anser det for hensigtsmæssigt at oprette et særligt program for anvendelse af planteolie, som ikke er modificeret ved esterificering (dvs. i ren form) i landbrugsmaskiner, og ikke at satse på tilblanding til diesel. Man bør dog også overveje anvendelsen af B100-brændstoffer (100 % esterificeret vegetabilsk olie). De oliekager (24), der opstår i denne forbindelse, er fremragende proteinfoder (det samme gælder for eksempelvis affald fra alkoholfremstilling). |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Nogle medlemsstater arbejder allerede, af meget forskellige grunde, med at nedbringe dyrebestandene (f.eks. Nederlandene). Dette kan gøres ved lovgivning eller med markedsøkonomiske instrumenter. Foruden klare miljø- og dyrevelfærdsstandarder går EØSU primært ind for markedsøkonomiske løsninger, hvormed der skabes betingelser for at opbygge nye regionale værdikæder, som er selvbærende og ikke permanent er afhængige af støtte. Samtidig skal de så vidt muligt give alle husdyrbedrifter et fremtidsperspektiv. De skal desuden gøre det muligt for så mange landbrugere i EU som muligt at producere bæredygtigt og tjene et sikkert livsgrundlag. Dette kræver et værn mod illoyal konkurrence og illoyal handelspraksis, hvilket igen kræver styrkelse af landbrugernes markedsstyrke i omstillingsprocessen til et globalt bæredygtigt fødevaresystem. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Alt dette vidner yderligere om, at en bæredygtig EU-strategi for planteprotein og planteolie skal omfatte hele landbrugs- og fødevaresystemet. Det nytter ikke med en isoleret dyrkningsstrategi. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Markedsmekanismer skal udformes, så de afspejler de virkelige samfundsmæssige og økologiske omkostninger. Markedssvigt kan korrigeres ved hjælp af statslige indgreb baseret på fakta og videnskab, som sigter mod at optimere afvejningen af omkostninger og nytteværdi for samfundet under hensyntagen til alle interesser. |
| --- | --- |

4.12.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets beslutning af 17.4.2018 om en europæisk strategi til fremme af proteinafgrøder (EUT C 390 af 18.11.2019, s. 2).

1

(2)  Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2018 (EUT C 390 af 18.11.2019, s. 2), litra E. EØSU bemærker: Afhængigheden på 75 % refererer til proteinafgrøder med et højt proteinindhold, mens den vigtige betydning af græs og korn som proteinkilde for dyrene af uforklarlige årsager overses i mange diskussioner.

2

(3)  Europa-Parlamentets beslutning af 17.4.2018 (EUT C 390 af 18.11.2019, s. 2) , litra L.

3

(4)  Rapport fra Kommissionen til Rådet og Europa-Parlamentet om udviklingen af planteproteiner i Den Europæiske Union Rapport (COM(2018) 757 final), s. 2.

4

(5)  COM(2018) 757 final, s. 3.

5

(6)  Europa-Parlamentets beslutning af 17.4.2018 (EUT C 390 af 18.11.2019, s. 2), litra L.

6

(7)  EU's samlede landbrugsareal (inkl. græsgange og enge) udgør ifølge Eurostat i dag omkring 174 mio. hektar (data inden brexit).

7

(8)  COM(2018) 757 final.

8

(9)  Europa-Parlamentets beslutning af 17. april 2018 (EUT C 390 af 18.11.2019, s. 2).

9

(10)  EØSU's udtalelse om minimering af risikoen for skovrydning og skovforringelse i forbindelse med produkter, der markedsføres i EU (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 88).

10

(11)  EØSU's udtalelse om minimering af risikoen for skovrydning og skovforringelse i forbindelse med produkter, der markedsføres i EU (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 88).

11

(12)  EØSU's sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab om fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer (EUT C 194 af 12.5.2022, s. 72), punkt 1.3, nr. ii.

12

(13)  EØSU's udtalelse af 24. marts 2022 (EUT C 290 af 29.7.2022, s. 1).

13

(14)  https://www.consilium.europa.eu/media/54773/20220311-versailles-declaration-en.pdf

14

(15)  I 2017 var det udnyttede landbrugsareal i EU (27) 178,7 mio. hektar. Heraf var 105,5 mio. hektar agerjord, hvoraf 63 % (= 66,8 mio. ha) blev anvendt til dyrefoder (https://de.statista.com/statistik/daten/studie/1196852/umfrage/landwirtschaftliche-flaechen-in-der-eu-nach-nutzungsart/).

15

(16)  OVID, Eiweißstrategie
  2.0, 2019.

16

Eiweißstrategie

2.0

(17)  I Tyskland er forbruget af svinekød pr. indbygger faldet fra 39,8 til 31 kg i perioden fra 1995 til 2021.

17

(18)  EØSU's informationsrapport om fordele ved ekstensivt husdyrbrug og organiske gødningsstoffer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt.

18

fordele ved ekstensivt husdyrbrug og organiske gødningsstoffer inden for rammerne af den europæiske grønne pagt

(19)  EØSU's sonderende udtalelse på anmodning af det franske rådsformandskab om fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer (EUT C 194 af 12.5.2022, s. 72).

19

fødevaresikkerhed og bæredygtige fødevaresystemer

(20)  https://www.bmel.de/SharedDocs/Downloads/DE/_Tiere/Nutztiere/200211-empfehlung-kompetenznetzwerk-nutztierhaltung.html

20

(21)  Afsluttende rapport fra Zukunftskommission Landwirtschaft ZKL (fremtidskommissionen for landbruget).

21

(22)  EØSU's initiativudtalelse om Reform af den fælles landbrugspolitik i 2013 (EUT C 354 af 28.12.2010, s. 35).

22

Reform af den fælles landbrugspolitik i 2013

(23)  EØSU-udtalelse om Anvendelsen af vedvarende energikilder (EUT C 77 af 31.3.2009, s. 43).

23

Anvendelsen af vedvarende energikilder

(24)  Ved presning af rapsfrø opnår man ca. 1/3 olie og 2/3 oliekager.

24

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/97 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/97

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en ramme for bæredygtighedsmærkning af fødevarer med henblik på at sætte forbrugerne i stand til at træffe bæredygtige fødevarevalg

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/14)

| Ordfører: | Andreas THURNER |
| --- | --- |

Ordfører:

Andreas THURNER

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 5.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 147/5/1 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

5.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

147/5/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU)

| 1.1. | glæder sig over Kommissionens initiativ til at skabe en retlig ramme for bæredygtige fødevaresystemer, som bl.a. skal indeholde regler om bæredygtighedsmærkning af fødevarer. Der er et klart behov for regulering og en vis grad af standardisering og harmonisering for at sikre troværdighed og lige konkurrencevilkår; |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | understreger, at bæredygtighed er et flerdimensionelt begreb, som altid i lige høj grad bør tage højde for den økonomiske, miljømæssige og sociale dimension; |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | gør opmærksom på, at menneskers kostvaner er meget forskellige, afhænger af forskellige faktorer og desuden er meget indgroede. Forventningerne til et system for bæredygtighedsmærkning bør således være realistiske helt fra starten. Der er imidlertid en almen interesse i at foretage en omlægning til mere bæredygtige forbrugsmønstre; |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | anbefaler derfor, at der etableres en ramme for mærkning af bæredygtige fødevarer, der er gennemsigtig, baseret på videnskab og så enkel og pragmatisk som muligt, og som både hjælper de økonomiske aktører med at vurdere og forbedre produkternes bæredygtighed og giver nyttige oplysninger, der kan hjælpe forbrugerne med at træffe informerede valg; |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | foreslår, at man med henblik på en enkel og pragmatisk tilgang fokuserer på delaspekter af en veldefineret og vurderet bæredygtighed som f.eks. dyrevelfærd, sociale eller miljømæssige kriterier. Betegnelsen »bæredygtig« bør dog ikke anvendes i sådanne tilfælde, men kun når der er foretaget en samlet vurdering; |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | opfordrer i første omgang til en frivillig tilgang, som dog skal indeholde obligatoriske kriterier, hvis den anvendes. Bæredygtighedsmærkning eller bæredygtighedsanprisninger, som ikke opfylder disse kriterier, bør forbydes; |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | er af den opfattelse, at mærkningsformer med en klassificeringsskala (f.eks. i form af et signalsystem) kan hjælpe forbrugerne med at træffe velinformerede valg. Et sådant klassificeringssystem kan også fremme en pionerrolle med hensyn til bæredygtighed og tilskynde virksomhederne til at forbedre processerne med henblik på bæredygtighed i hele fødevarekæden; |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | gør opmærksom på, at evalueringsalgoritmerne er afgørende for en skaleringsmodel. De skal være videnskabeligt baserede og gøres gennemskuelige for forbrugerne på hensigtsmæssig vis; |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | er af den opfattelse, at eksisterende EU-kvalitetsordninger for f.eks. økologisk landbrug eller geografiske betegnelser allerede indeholder elementer, som bidrager til større bæredygtighed i fødevaresystemet. Dette bør anerkendes. EØSU anbefaler ligeledes, at de eksisterende regler underkastes en bæredygtighedskontrol, og at de om nødvendigt suppleres med passende bæredygtighedsbestemmelser; |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | understreger, at undervisning spiller en afgørende rolle for formidlingen af en grundlæggende forståelse for bæredygtighedsaspekter i forbindelse med fødevarer. Oplysningskampagner og passende foranstaltninger til støtte for bæredygtige fødevareprodukters prisoverkommelighed kan også fremme omstillingen til mere bæredygtige fødevaresystemer. |
| --- | --- |

1.10.

2.   Baggrund for udtalelsen

| 2.1. | Jord til bord-strategien (1) står i centrum for den europæiske grønne pagt. Dens mål er at skabe fødevaresystemer, der er retfærdige, sunde og miljøvenlige. Handlingsplanen for jord til bord-strategien indeholder bl.a. tiltag til at fremme et bæredygtigt forbrug af fødevarer og lette overgangen til sunde og bæredygtige kostvaner. I mellemtiden har Kommissionen allerede indledt arbejdet med en horisontal rammelovgivning, der skal fremskynde og lette overgangen til bæredygtighed. Det skal desuden sikres, at fødevarer, der bringes i omsætning i EU, bliver stadig mere bæredygtige. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU har med sit udkast til en strategisk vision for fremme af en samlet fødevarepolitik allerede udviklet et robust handlingsgrundlag. Grundlaget for denne vision fremgår af udtalelser om emner som en samlet fødevarepolitik (2), sund og bæredygtig kost (3), korte fødevarekæder/agroøkologi (4), bæredygtigt forbrug (5) og tilpasning af fødevarevirksomheders strategier og aktiviteter til verdensmålene for bæredygtig udvikling med henblik på en bæredygtig genopretning efter covid-19 (6). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Virksomhederne har et stort ansvar for på den ene side at styre forbrugerne i retning af sunde og mere miljøvenlige valg og på den anden side en bæredygtig omstilling af fødevaresystemerne gennem indførelse af bæredygtig praksis inden for landbrug, forarbejdning og emballering. Virksomhederne bør indgå i hele processen hen imod udviklingen af en ramme for mærkning af bæredygtige fødevarer. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Ud over virksomheder og aktører i fødevareproduktionen spiller forbrugerne også en afgørende rolle i overgangen til mere bæredygtige fødevaresystemer. Hver eneste købsbeslutning indebærer i princippet også afgivelse af den næste produktionsordre. En større efterspørgsel efter bæredygtige fødevarer vil derfor trække udbudssiden i retning af mere bæredygtighed. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | På denne baggrund skal mulighederne for at opstille en ramme for mærkning af bæredygtige fødevarer undersøges i denne initiativudtalelse, og der vil blive fremlagt konklusioner og anbefalinger, der på et tidligt tidspunkt skal støtte Kommissionen ved udarbejdelsen af en sådan politisk ramme. |
| --- | --- |

2.5.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Bæredygtighed er et flerdimensionelt begreb, som altid i lige høj grad bør tage højde for den økonomiske, miljømæssige og sociale dimension. I henhold til FAO's definition er et bæredygtigt fødevaresystem et fødevaresystem, der leverer fødevaresikkerhed og ernæring til alle på en sådan måde, at det økonomiske, sociale og miljømæssige grundlag for at skabe fødevaresikkerhed og ernæring til fremtidige generationer ikke kompromitteres (7). For at sætte tingene på spidsen: et ensidigt fokus på den miljømæssige del af bæredygtighed, sådan som det ofte er tilfældet i dag eller et ensidigt fokus på de socioøkonomiske søjler for bæredygtighed, er pr. definition ikke bæredygtigt. Målet bør være at dække hele værdikæden i de tre dimensioner, som bæredygtighed er sammensat af. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | En ramme for mærkning bør ikke have som mål at kategorisere fødevarer som bæredygtige eller ikkebæredygtige, men snarere understøtte udviklingen i retning af et mere bæredygtigt fødevaresystem. En ramme for mærkning skal hjælpe de økonomiske aktører med at vurdere og forbedre produkternes bæredygtighed (metoder, der tilskynder til forbedringer, eksempelvis et benchmarkingsystem eller et referencesystem) og give forbrugerne nyttig vejledning. En sådan mærkningsramme bør udvikles på en åben og gennemsigtig måde med inddragelse af relevante interessenter og bør bygge på en klar, videnskabeligt baseret metode. Virksomhederne bør i den forbindelse have adgang til indikatorer, metoder og de resultater, der er opnået på baggrund af mærkningsordningen. Frem for alt skal det være enkelt. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Der er behov for klare regler for at mindske den forvirring, der hersker på markedet lige nu, fordi der er gået inflation i brugen af begrebet »bæredygtig« (en form for grønvaskning). Bæredygtighedsmærkning eller bæredygtighedsanprisninger, som ikke bygger på et bredt anerkendt certificeringssystem, bør forbydes. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Bæredygtighedsmærkningen af fødevarer bør ske på grundlag af hele produktionsprocessen og bør for nuværende være frivillig. Enhver ramme for mærkning af fødevarers bæredygtighed skal dog helt fra begyndelsen bygge på en klar definition/metode, som tager udgangspunkt i alle tre søjler for bæredygtighed (miljømæssig, social og økonomisk bæredygtighed). Dette bør gælde for hele fødevareværdikæden fra produktion til forbrug. Senere vil det så skulle evalueres, om der er behov for en forpligtelse til at anvende bæredygtighedsmærkning. EU-rammen bør give nationale og regionale systemer et passende råderum, men definitionerne og klassificeringsreglerne skal være harmoniserede på EU-plan. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Mærkningens rolle må imidlertid ikke overvurderes. Der bør være en realistisk og pragmatisk forståelse af, hvad bæredygtighedsmærkning kan og ikke kan. Ifølge Verdenssundhedsorganisationen bør forbrugerne kende og kunne genkende mærkningen, forstå dens betydning, være i stand til at anvende den korrekt og være motiveret til at bruge den, så de kan foretage informerede køb af fødevarer med henblik på sundere kostvaner (8). Det bliver vigtigt at øge bevidstheden om EU's bæredygtigheds- og kvalitetsmærkningsordninger. Sammen med offentlige indkøb og uddannelsesforanstaltninger kan dette styrke efterspørgslen efter bæredygtige fødevarer. De politiske beslutningstagere bør også se nærmere på passende foranstaltninger til at støtte bæredygtige fødevarers prisoverkommelighed og tilgængelighed. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Bæredygtighedsmærkningen har stor betydning der, hvor producenten ikke kan stille de nødvendige oplysninger direkte til rådighed. Hvis producenten kan stille de relevante oplysninger direkte til rådighed for forbrugeren (f.eks. på et landbrugsmarked eller i en gårdbutik) er mærkning ikke nødvendig. Det er også vigtigt for at undgå at pålægge de mindre producenter bureaukratiske byrder. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Undervisning spiller en afgørende rolle for formidlingen af en grundlæggende forståelse for bæredygtighedsaspekter i forbindelse med fødevarer. Der skal investeres i undervisning i bæredygtige kostvaner fra den tidlige barndom, så unge lærer at sætte pris på værdien af gode kostvaner. Det kan i den forbindelse forventes, at børnene efterfølgende »opdrager« forældrene til mere bæredygtighed, ligesom man så det i forbindelse med affaldssortering og genanvendelse. EU-skoleordningerne for frugt, grøntsager og mælk bør f.eks. også i højere grad belyse vigtige bæredygtighedsaspekter. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU gentager sin anbefaling om at udvikle nye retningslinjer for en bæredygtig kost, som tager højde for de kulturelle og geografiske forskelle mellem og internt i de enkelte medlemsstater. Sådanne retningslinjer ville kunne vejlede landbrugere, forarbejdningsvirksomheder, detailhandlere og restaurationsbranchen. Landbrugsfødevaresystemet kunne drage nytte af en ny »ramme« for fremstilling, forarbejdning, distribution og salg af sundere og mere bæredygtige fødevarer til en mere fair pris (9). |
| --- | --- |

3.8.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | Menneskers kostvaner er forskellige og stærkt præget af det personlige og kulturelle miljø. Desuden er kostvaner meget indgroede, og hvis folk skal ændre deres kost, kan det kun foregå i små skridt og over længere tidsrum. Menneskers livsstil og sociale omgivelser er andre relevante faktorer, der afgør, om bæredygtighed spiller en rolle i forbindelse med forbrugsvanerne. En stor og stadig større procentdel af forbrugerne hævder imidlertid, at de er villige til at ændre deres forbrugsvaner af hensyn til bæredygtigheden. Der er en interesse for bæredygtighedsoplysninger for at kunne træffe informerede valg. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Generelt set appellerer bæredygtighedsmærkning ofte til dem, der allerede interesserer sig for emnet. Bæredygtighedsmærkningen skal gøre det nemmere for denne kernegruppe at træffe bæredygtige forbrugsvalg. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Spørgsmålet er derfor også, om og hvordan man kan nå de mennesker, som ikke interesserer sig for bæredygtighed. Hvis kernemålgrupperne fungerer som rollemodel med hensyn til bæredygtighed, kan der opnås en adfærdsændring gennem efterligning. Det er også et fremskridt, når målgrupper, der ikke interesserer sig særlig meget for emnet, i det mindste lejlighedsvis eller på enkelte områder, træffer bæredygtige fødevarevalg. Dette er kun nogle aspekter med henblik på at skabe realistiske forventninger til en bæredygtighedsmærkning fra starten. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Vigtige forudsætninger for en vellykket bæredygtighedsmærkning af fødevarer er en tilsvarende bevidstgørelse og accept hos forbrugerne samt et letforståeligt budskab. Mærkningen skal være forståelig, enkel og troværdig. Parallelt hermed bør der på forbrugersiden fastsættes ledsageforanstaltninger, som fremmer undervisning og information om bæredygtige kostvaner, styrker tilliden til og accepten af et mærkningssystem og motiverer til et mere bæredygtigt forbrug. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Bæredygtighedsoplysninger bør bygge på følgende principper: pålidelighed, gennemsigtighed, relevans, tilgængelighed og klarhed (jf. FN's retningslinjer for formidling af information om produkters bæredygtighed (10)). Med hensyn til certificeringssystemet skal det sikres, at der tages behørigt højde for den strukturelle baggrund, så man ikke stiller små strukturer (såsom landbrugere, små og mellemstore virksomheder, gårdsalg, torvemarkeder) dårligere. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | Mærkning med en klassificeringsskala (f.eks. i form af et signalsystem) kunne hjælpe forbrugerne med at træffe informerede valg. Et sådant klassificeringssystem kan samtidig fremme en pionerrolle med hensyn til bæredygtighed og tilskynde virksomhederne til at forbedre processerne med henblik på bæredygtighed i hele fødevarekæden. For at undgå forvirring bør der imidlertid være en vis grad af overensstemmelse på tværs af de forskellige mærkningsordninger. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Ved udviklingen af en hensigtsmæssig ramme for bæredygtighedsmærkning bør der så vidt muligt tages udgangspunkt i en holistisk tilgang i form af »bæredygtig produktion og bæredygtigt forbrug« og ikke blot »bæredygtige fødevarer«. Forbrugeradfærden er en væsentlig byggesten i det samlede billede af et bæredygtigt fødevaresystem. Emballage og transport (produktoprindelse) er ligeledes relevante områder. Samtidig vil det være nødvendigt at udvise en vis pragmatisme med hensyn til fastlæggelsen af de relevante indikatorer for bæredygtighed (hvilke oplysninger/data er f.eks. tilgængelige i en pålidelig form). Der bør under alle omstændigheder udarbejdes et harmoniseret regelsæt for bæredygtighedsmærkning hurtigst muligt. Et stigende antal forskellige bæredygtighedsmærker på nationalt og virksomhedsniveau skaber udelukkende forvirring og udhuler tilliden. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Europæiske virksomheder i fødevaredetailhandlen høster allerede de første erfaringer fra pilotprojekter inden for bæredygtighedsmærkning af fødevarer. Nogle af de foreløbige erfaringer er bl.a., at der er en tendens til, at mærkede produkter opfattes mere positivt end ikke-mærkede produkter, men dog med en begrænset indflydelse på købsbeslutningen, at positive tilbagemeldinger især kommer fra de yngre målgrupper, at brugen af et pointsystem kan skabe forvirring pga. Nutriscore, og at der er et ønske om oplysninger på emballagen (i stedet for blot på prisskiltet). Nogle vigtige punkter vedrører klassificeringssystemets troværdighed (uafhængigt, videnskabeligt baseret), klare oplysninger (forståelighed), en harmoniseret tilgang i hele branchen og gennemsigtighed (»præcisering« i stedet for »forenkling«, f.eks. via en stregkode med relevante oplysninger). |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Inddragelsen af den sociale og socioøkonomiske dimension er afgørende, om end indikatorerne herfor endnu ikke er fastlagt. Især på det sociale område gælder der forskellige retlige regler i medlemsstaterne (arbejdsbetingelser, mindsteløn), hvilket sandsynligvis vil besværliggøre en harmoniseret tilgang i hele EU. På trods af dette er det vigtigt at medtage den socioøkonomiske dimension i bæredygtighedsmærkningen. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Inden for rammerne af en pragmatisk tilgang forekommer det nærliggende at anerkende eksisterende EU-certificeringsordninger som f.eks. økologisk landbrug, beskyttet geografisk betegnelse (BGB), beskyttet oprindelsesbetegnelse (BOB) og garanterede traditionelle specialiteter (GTS) for at fremme bæredygtigheden i fødevaresystemet. Selv om disse regler muligvis ikke dækker begrebet bæredygtighed fuldt og helt, så indeholder de dog elementer, som bidrager til mere bæredygtighed i fødevaresystemet. De eksisterende regler bør underkastes en bæredygtighedskontrol og om nødvendigt suppleres med passende bæredygtighedsbestemmelser. |
| --- | --- |

4.10.

| 4.11. | Regionale/lokale produkter og korte forsyningskæder kan spille en rolle i bestræbelserne på at udforme fødevaresystemerne på en mere bæredygtig måde. Regionale producenter producerer ofte i umiddelbar nærhed af den lokale befolkning og oplever dermed en vis »samfundsmæssig overvågning«, hvilket kan have en tendens til at fremme bæredygtige produktionsmåder. |
| --- | --- |

4.11.

| 4.12. | Aspektet »sæsonbestemt« har især ved frugt og grøntsager indflydelse på graden af bæredygtighed. Gennem oplysning og uddannelse kan der skabes bevidsthed om og dermed anspores til et ressourcefattigt forbrug i denne kategori af letfordærvelige og vandrige fødevarer. |
| --- | --- |

4.12.

| 4.13. | Målet med den seneste reform af den fælles landbrugspolitik og gennemførelsen af den europæiske grønne pagt (biodiversitetsstrategien, jord til bord-strategien) i europæisk landbrug er at sikre, at landbrugsproduktionen i Europa bliver endnu mere bæredygtig. Dette betyder, at en mærkning af landbrugsråvarernes oprindelse også giver oplysninger om deres bæredygtighedsniveau. |
| --- | --- |

4.13.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  https://ec.europa.eu/food/horizontal-topics/farm-fork-strategy_en

1

(2)  EØSU's initiativudtalelse om Civilsamfundets bidrag til udviklingen af en samlet fødevarepolitik i EU (EUT C 129 af 11.4.2018, s. 18).

2

(3)  EØSU's initiativudtalelse om Fremme af sunde og bæredygtige kostvaner i EU (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 9).

3

(4)  EØSU's initiativudtalelse om Fremme af korte og alternative fødevarekæder i EU: agroøkologiens rolle (EUT C 353 af 18.10.2019, s. 65).

4

(5)  EØSU's initiativudtalelse om Mod en EU-strategi for bæredygtigt forbrug (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 51).

5

(6)  EØSU's initiativudtalelse om Tilpasning af fødevarevirksomheders strategier og aktiviteter til verdensmålene for bæredygtig udvikling (EUT C 152 af 6.4.2022, s, 63).

6

(7)  https://www.fao.org/in-action/territorios-inteligentes/componentes/produccion-agricola/contexto-general/en/

7

(8)  https://apps.who.int/iris/bitstream/handle/10665/336988/WHO-EURO-2020-1569-41320-56234-eng.pdf?sequence=1&isAllowed=y

8

(9)  EØSU's initiativudtalelse om Fremme af sunde og bæredygtige kostvaner i EU (EUT C 190 af 5.6.2019, s. 9).

9

(10)  https://www.oneplanetnetwork.org/knowledge-centre/resources/guidelines-providing-product-sustainability-information

10

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/102 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/102

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om en strategisk vision for energiomstilling med henblik på at muliggøre EU's strategiske autonomi

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/15)

| Ordførere: | Thomas KATTNIG


  Lutz RIBBE


  Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI |
| --- | --- |

Ordførere:

Thomas KATTNIG

Lutz RIBBE

Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 197/9/12 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

197/9/12

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | I slutningen af 2021 besluttede EØSU at udvikle en omfattende vision for energiomstillingen. Den 18. januar 2022 besluttede udvalget, at lade alle sektioner og CCMI udarbejde initiativudtalelser om forskellige aspekter af energiomstillingen og lade dem indgå i en overordnet udtalelse med titlen »En strategisk vision for energiomstillingen med henblik på at muliggøre bæredygtig udvikling«. |
| --- | --- |

1.1.

Den aktuelle situation i Ukraine efter Ruslands militære invasion har imidlertid gjort energiomstilling til en topprioritet, idet den har medført hidtil usete konsekvenser for EU's energiforsyning og energipriserne.

I lyset af den aktuelle krise og under hensyntagen til målet om at bringe EU's afhængighed af russisk gas til ophør inden 2030 fremlægges der i denne EØSU-udtalelse en omfattende vision for energiomstillingen med henblik på at opbygge og fremme EU's strategiske autonomi på energiområdet.

Med henblik på at udvikle en langsigtet strategisk vision sammenfatter denne rammeudtalelse:

| — | konklusioner og anbefalinger fra de sektorspecifikke initiativudtalelser (1) |
| --- | --- |

—

konklusioner og anbefalinger fra de sektorspecifikke initiativudtalelser (1)

| — | konklusioner fra udtalelserne om REPowerEU og REPowerEU-planen og de kommende lovgivningsforslag og |
| --- | --- |

—

konklusioner fra udtalelserne om REPowerEU og REPowerEU-planen og de kommende lovgivningsforslag og

| — | konklusioner og anbefalinger fra tidligere EØSU-udtalelser. |
| --- | --- |

—

konklusioner og anbefalinger fra tidligere EØSU-udtalelser.

| 1.2. | EØSU gør opmærksom på risikoen for, at den kombinerede økonomiske og sociale effekt af den nuværende energikrise sætter det demokratiske system under pres, hvis der ikke findes nogle fyldestgørende løsninger. EØSU støtter derfor indførelsen af øjeblikkelige foranstaltninger til at løse de mest presserende problemer, navnlig for at garantere forsyningssikkerheden til en pris, der er »så overkommelig som mulig« for både forbrugerne og industrien, som er berørt af de aktuelle dramatiske prisstigninger. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Klimaændringerne er i stigende grad en trist realitet i Europa. Desuden viser den nuværende energikrise, som forværres af Ruslands aggressive invasion af Ukraine, klart, at både de mål og foranstaltninger, der foreslås under den »europæiske energiunion« og den grønne pagt, i det væsentlige er korrekte, men ikke ambitiøse nok. De er endnu ikke tilstrækkelige til at føre Europa til en sikker, bæredygtig og konkurrencedygtig »strategisk energiautonomi«. Først og fremmest gøres der stadig alt for lidt brug af dem. Der er behov for et paradigmeskift i denne henseende. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Europas potentiale på området for vedvarende energi skal kortlægges så præcist som muligt og formidles bredt for at fremme en fælles forståelse af, i hvilket omfang der kan opnås uafhængighed af energiimport. Elektrificeringen af varme- og transportsektoren og behovet for indenlandsk produceret grøn brint skal navnlig tages i betragtning. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Ud over at udnytte dette potentiale så hurtigt som muligt skal potentialet for energibesparelser udnyttes endnu mere ihærdigt. I den nuværende situation er energibesparelser den bedste metode til at skabe umiddelbare resultater. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Samtidig vil der være behov for foranstaltninger på kort og muligvis også mellemlang sigt for at kompensere for mistede energiforsyninger fra Rusland. Import af LNG er en sådan foranstaltning. EØSU mener imidlertid, at det er vigtigt, at dette ikke skaber en ny langsigtet afhængighed af fossile brændstoffer. Der skal på forhånd tages højde herfor i investeringscyklussen. Samlet set er målet ikke at diversificere afhængigheden, men at opnå det højest mulige niveau af »strategisk autonomi«. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Denne omstilling er ikke blot en stor teknisk udfordring, men omfatter også strukturelle spørgsmål. I fremtiden vil energiproduktionen være langt mere decentral end tidligere. Dette åbner også muligheder for byer og regioner og andre nye interessenter, f.eks. mikrovirksomheder og SMV'er samt individuelle og lokale producent-forbrugere. EØSU mener, at de politiske beslutningstagere stadig mangler at opstille indikationer for eller foranstaltninger til, hvordan især hidtidige passive energiforbrugere kan blive nye aktører på markedet. Udvalget har i mange af sine udtalelser påpeget, at accept er en afgørende forudsætning for at sikre en hurtig omstilling. Retten til og muligheden for at deltage er den bedste metode til at sikre denne accept. Det er derfor ikke kun et spørgsmål om, hvor energien produceres og fra hvilken kilde, men også om, hvem der får lov til at tjene penge på den. Udvalget efterlyser endnu en gang omfattende og målrettede oplysnings- og bevidstgørelsestiltag, som Kommissionen og medlemsstaterne sammen med erhvervsorganisationer, handelskamre, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter iværksætter på en koordineret og indbyrdes supplerende måde (2). |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU gentager sin overbevisning, der fremgår af tidligere udtalelser, om, at sociale og regionale samhørighedsfonde og genopbygningsstøtte ikke blot skal anvendes på en måde, der støtter klimaindsatsen og energiomstillingen, men at klima- og energipolitikken også skal udformes på en måde, der fremmer den sociale og regionale samhørighed. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EØSU gør opmærksom på risikoen for, at den kombinerede økonomiske og sociale effekt af den nuværende energikrise sætter det demokratiske system under pres, hvis der ikke findes nogle fyldestgørende løsninger. EØSU støtter derfor indførelsen af øjeblikkelige foranstaltninger til at løse de mest presserende problemer, navnlig for at garantere forsyningssikkerheden til en pris, der er »så overkommelig som mulig« for både forbrugerne og industrien, som er berørt af de aktuelle dramatiske prisstigninger. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Konsekvenserne af klimakrisen har stor indvirkning på Europa og verden. EØSU gentager sin stærke støtte til målene i den grønne pagt, til en styrkelse af den strategiske autonomi med hensyn til energiforsyning og til omstillingen til en bæredygtig og klimaneutral økonomi. Den »energikrig«, der er indledt af Rusland, gør behovet for massivt at fremskynde den omstilling, der blev indledt med den grønne pagt, endnu tydeligere. REPowerEU og andre initiativer foreslået af Kommissionen har til formål at tilpasse den grønne pagt i overensstemmelse hermed, men de er endnu ikke tilstrækkeligt ambitiøse. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Den sociale dimension skal tages i betragtning i alle foranstaltninger, der planlægges som led i energiomstillingen. På den ene side er dette nødvendigt for ikke at bringe offentlighedens accept af de nødvendige ændringer i fare og for at sikre en retfærdig omstilling. På den anden side vil denne omstilling også muliggøre en positiv udvikling i den regionale økonomi, herunder oprettelsen af nye arbejdspladser (3), hvilket vil fremme accepten. Som repræsentant for civilsamfundet har EØSU ofte rådgivet om, hvordan borgerne bør inddrages, så de kan drage fordel af den »retfærdige omstilling«. Desværre er disse råd for det meste blevet overhørt, hvilket kan føre til større problemer med at opnå accept. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU mener, at man kan og skal sikre konkurrenceevnen i den europæiske økonomi, navnlig industrien og mikrovirksomheder og SMV'er, der fungerer som drivkræfter for bæredygtig innovation. Intelligente koncepter for energiforbrug — f.eks. virtuelle kraftværker — giver mindre virksomheder betydelige vækstmuligheder. Da mikrovirksomheder og SMV'er er en vigtig del af løsningen til at opnå en konkurrencedygtig, klimaneutral, cirkulær og inklusiv økonomi i EU, skal de rette betingelser skabes og opretholdes ved hjælp af målrettede former for støtte og rammevilkår. Dette er nødvendigt for at sikre og skabe økonomisk vækst og job af høj kvalitet. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Selv om EU er førende med hensyn til at reducere CO2-emissioner, skal andre aktører inddrages i klimaindsatsen. EU skal yde en større diplomatisk indsats, indgå i nye former for samarbejde og anvende redskaber såsom samarbejds- og handelsaftaler til at overbevise tredjelande om, at de skal gøre mere for at håndtere denne krise. Samtidig er EU nødt til at have en debat om, hvorvidt de industrielle forsyningskæder skal flyttes tilbage til Europa for at mindske afhængigheden af kinesiske leverandører — f.eks. inden for solcellemoduler og batterier — og samtidig garantere en fuldt bæredygtig forsyningskæde, blandt andet med hensyn til socialpolitik og respekt for menneskerettighederne. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Den nuværende energi(pris)krise og manglen på sikkerhed, stabilitet og forudsigelighed i forsyningen lægger et enormt pres på EU. Krisen ville være mindre alvorlig, hvis der var blevet truffet mere målrettede foranstaltninger på et tidligere tidspunkt, og hvis f.eks. EU's egne mål (såsom målene for energiunionen) var blevet taget mere alvorligt. EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås i REPowerEU-meddelelsen og REPowerEU's plan om at sætte skub i den grønne energiproduktion, diversificere udbuddet og mindske efterspørgslen efter russisk gas, da de foreslåede løsninger er i overensstemmelse med målene i den grønne pagt og den europæiske energiunion. Efter udvalgets mening bør dette ikke primært dreje sig om at diversificere afhængigheden, men derimod om så vidt muligt at realisere en »strategisk uafhængighed og autonomi på energiområdet«. Hvad angår ressourcer, der skal erstatte russisk gas, advarer EØSU om, at EU skal være særlig opmærksom på disse ressourcers indvirkning på miljøet og på nye afhængighedsforhold til tredjelande, der ikke deler vores europæiske værdier. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Situationen på energimarkederne i august 2022 har gjort det klart, at ingen energikilde er 100 % pålidelig til enhver tid. For eksempel har et betydeligt antal af Frankrigs kernekraftværker i flere måneder ikke været tilsluttet nettet på grund af vedligeholdelse, klimaændringernes indvirkning og andre problemer. Kulfyret elproduktion har ikke blot haft en betydelig indvirkning på klimakrisen, men lider også direkte som følge heraf: På grund af lav vandstand i Rhinen som følge af tørke kan kulfyrede kraftværker ikke længere forsynes. Af lignende årsager er vandkraft også blevet mindre stabil, som det f.eks. er blevet påvist i Italien. Desuden er naturgas, hvad enten den transporteres som gas eller i flydende form, ikke blot skadelig for klimaet, men også forbundet med massive geopolitiske risici. Med andre ord skiller vind- og solenergi i det diversificerede og sikrede energimiks, som alle medlemsstater i øjeblikket sigter mod, sig ud som strategiske og levedygtige kilder, når man ser på EU's fremtidige energipolitik. Kompensation for udsving i disse to energikilder kræver for det første lagerfaciliteter og for det andet grøn brint, hvor vind- og solenergi kan »lagres« på lang sigt. Det afgørende spørgsmål for Europas strategiske autonomi er, hvor meget grøn brint der kan produceres i Europa, og hvor meget der skal importeres. I omstillingsperioden skal vi også pege på den relativt mest pålidelige og klimaeffektive kilde. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Udviklingen i de seneste årtier og ikke mindst den seneste tids hændelser afslører faren for cyberangreb og sabotage på kritisk infrastruktur såsom energinettet eller kraftværker. Hvis denne infrastruktur bortfalder eller bliver beskadiget, kan det skabe ødelæggende forsyningskriser og bringe den offentlige sikkerhed i fare. Kritisk infrastruktur såsom gas- og elnet, dybhavskabler, offshoreanlæg, landbaserede vindmølleparker og LNG-terminaler, kul- og kernekraftværker samt transport og trafik, sundhedstjenester, finansvæsenet og sikkerhedssektoren kan være mål for både cyberangreb og fysiske angreb. Det er i alle europæeres interesse at øge beskyttelsen af denne kritiske infrastruktur. EU er nødt til at være bedre forberedt på sådanne potentielle angreb. EØSU opfordrer derfor til, at der straks foretages en kritisk evaluering af de hidtil trufne foranstaltninger, og at der udarbejdes en samlet strategi for, hvordan vi beskytter EU mod trusler som naturkatastrofer, fysiske angreb og cyberangreb. I den forbindelse anbefaler EØSU, at der stilles krav om, at alle udenlandske investeringer i strategiske sektorer i EU skal stemme overens med EU's sikkerhedspolitik. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | EØSU bifalder oprettelsen af Den Sociale Klimafond (4). EØSU mener dog ikke, at fonden vil give tilstrækkelig økonomisk støtte til, at man på en ansvarlig måde kan imødegå de socioøkonomiske virkninger. Den enorme udfordring, der ligger i at udforme en effektiv og retfærdig kompensationsmekanisme i et uensartet økonomisk område med 27 medlemsstater, kræver mere vidtrækkende ledsageforanstaltninger og ressourcer på EU-plan og på nationalt plan. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Den massive stigning i energipriserne har gjort det klart, at energimarkedet som det ser ud i dag, kun er delvist bæredygtigt. Kommissionens formand, Ursula von der Leyen, sagde selv under henvisning til de grænseoverskridende omkostningsbaserede priser på de europæiske elektricitetsbørser, at dette system ikke længere ville fungere, hvis mængden af grøn elektricitet fortsatte med at stige. Der er behov for at stille grundlæggende spørgsmål om energiforsyningens fremtid for at sikre en ren, økonomisk overkommelig og pålidelig energiforsyning og retten til energi. EØSU mener, at udformningen og reguleringen af energimarkedet skal tilpasses de nye forhold, der gør sig gældende, hvor vedvarende energikilder vil være dominerende, samtidig med at der skal skabes gunstige betingelser for industrien, mikrovirksomheder og SMV'er og individuelle aktører samt nye muligheder for deltagelse for producent-forbrugere, borgerenergifællesskaber osv. Hertil kommer, at forbrugerbeskyttelsen skal styrkes. Ved omlægningen af markedet skal der lægges særlig vægt på at undgå eksisterende strukturelle hindringer for små markedsdeltageres markedsadgang. Dette gælder f.eks. adgang til balanceringsenergi og om nødvendigt kapacitetsmarkeder, hvilket kan være nødvendigt for at sikre forsyningssikkerheden. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | For at sikre, at energipriserne er socialt acceptable og bliver konkurrencedygtige igen, samtidig med at de baner vejen for EU's fortsatte lederskab inden for anvendelsen af vedvarende energi, opfordrer EØSU til, at godkendelsesprocedurerne på området vedvarende energi strømlines og fremskyndes, da disse procedurer betragtes som den største hindring for en hurtigere anvendelse af vedvarende energikilder. Samtidig skal rammebetingelserne for decentraliseringsforanstaltninger, energikooperativer og alle former for producent-forbrug forbedres betydeligt. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | EØSU bakker kraftigt op om Kommissionens forslag om gaslagring og en forordning om koordinerede foranstaltninger til reduktion af efterspørgslen efter gas. Udvalget opfordrer institutionerne til at:






  — | supplere dette med et instrument for kortsigtede investeringer til støtte for udviklingen af brintbaseret infrastruktur såsom samkøringslinjer og oplagringsfaciliteter |
| --- | --- | --- |

2.12.

—

supplere dette med et instrument for kortsigtede investeringer til støtte for udviklingen af brintbaseret infrastruktur såsom samkøringslinjer og oplagringsfaciliteter

| — | overveje brugen af gasoplagringsfaciliteter i tilgrænsende tredjelande |
| --- | --- |

—

overveje brugen af gasoplagringsfaciliteter i tilgrænsende tredjelande

| — | udarbejde planer for de enkelte medlemsstater for at undgå en skæv byrdefordeling på regionalt plan. |
| --- | --- |

—

udarbejde planer for de enkelte medlemsstater for at undgå en skæv byrdefordeling på regionalt plan.

| 2.13. | EØSU påpeger, at den parallelle udvikling af centraliseret og decentraliseret infrastruktur er problematisk, og at der er risiko for fejlinvesteringer. F.eks. er der konkurrerende potentielle anvendelser for et landsdækkende brintrørledningsnet og udvidelse af kolde fjernvarmenet. EØSU har derfor opfordret til, at der træffes passende grundlæggende beslutninger af hensyn til investeringssikkerheden (5). |
| --- | --- |

2.13.

3.   Energiomstilling som en overordnet strategi i EU og i international sammenhæng

| 3.1. | Den russiske aggression har forårsaget en global geopolitisk krise, som har en eksponentielt stigende indvirkning på både den økonomiske ligevægt og den globale energisikkerhed. Den har sat spørgsmålstegn ved årtiers energi-, forsvars- og udenrigspolitik og tvunget EU til at revurdere både sine planer og sine hidtil alt for tøvende foranstaltninger vedrørende den grønne og den digitale omstilling og til at overveje de konsekvenser, som den russiske invasion og de indførte sanktioner vil få for den fortsatte energiomstilling i verden. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Afhængigheden af import af primærenergi fra tredjelande er blevet en direkte trussel mod EU's sikkerhed og stabilitet. Derfor har Kommissionen hurtigt foreslået en række foranstaltninger under REPowerEU, der skal tilpasse den europæiske energipolitik til den nuværende geopolitiske situation. Forslaget til forordning om gasforsyningssikkerhed og betingelserne for adgang til naturgastransmissionsnet omklassificerer f.eks. gasoplagring til kritisk energiinfrastruktur og pålægger både obligatorisk certificering af operatører af gasoplagringsanlæg og mål for opfyldning af gaslagre for at hjælpe EU med at genvinde kontrollen over sit energimarked. EØSU bifalder alle disse foranstaltninger og mener, at de bør kunne hjælpe EU med at genvinde kontrollen over sit energimarked. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | I lyset af de nuværende politiske spændinger mener EØSU samtidig, at det er nødvendigt at samarbejde endnu mere aktivt med en række lande, der er i stand til at forsyne Europa med energi på kort sigt, indtil den massive udvidelse af vedvarende energi, som Kommissionen har planlagt, slår igennem. Disse omfatter USA og i varierende grad de sydamerikanske og afrikanske lande, hvis eksport af fossile brændstoffer, som er blevet nødvendig på kort sigt, skal ledsages af overførsel af viden og udvikling af teknologier til vedvarende energi for også at fremskynde modvirkningen af klimaændringer i disse lande. |
| --- | --- |

3.3.

4.   Skabelse af et gunstigt miljø for energiomstilling

4.1.   Offentlige investeringer

| 4.1.1. | For at dække det voksende behov for elektricitet og opfylde klimamålene er der brug for en fordobling af investeringerne i elnettet til 55 mia. EUR årligt og en forhøjelse af midlerne til opførelse af ren produktionskapacitet til 75 mia. EUR årligt (6). I den forbindelse er offentlige investeringer i intelligente og vedvarende energisystemer samt lagerinfrastruktur af stor betydning, når det drejer sig om at garantere forsyningssikkerheden, bekæmpe energifattigdom, holde priserne overkommelige og skabe job af høj kvalitet. |
| --- | --- |

4.1.1.

| 4.1.2. | EØSU anbefaler endnu en gang at anvende »den gyldne regel« for offentlige investeringer som vedtaget i udtalelse ECO/569 (7), forudsat at det hverken er til skade for den finanspolitiske stabilitet på mellemlang sigt eller for euroens værdi, for at sikre produktiviteten og det sociale og økologiske grundlag for de kommende generationers trivsel. |
| --- | --- |

4.1.2.

| 4.1.3. | Blandede finansieringsformer med inddragelse af private investorer er kun en mulighed, hvis det sikres, at udbuddene gennemføres på en gennemsigtig måde, at der ikke anvendes fortrolighedsklausuler, og at det ikke medfører uberettigede udgifter for det offentlige i forhold til en offentlig finansiering. Der skal være fuld gennemsigtighed med hensyn til berettigede ekstraudgifter. Det er derfor så meget desto vigtigere, at rettigheder og forpligtelser defineres klart i sådanne blandede finansieringsmodeller, at ansvarsspørgsmål præciseres, og at der indføres et effektivt og hurtigt konfliktløsningssystem for at undgå yderligere omkostninger på lang sigt og uhensigtsmæssige problemer med ansvarsforholdet. |
| --- | --- |

4.1.3.

| 4.1.4. | Med hensyn til den fremtidige tilrettelæggelse af energisystemer og infrastruktur har EØSU gentagne gange understreget betydningen af, at alle forbrugere — husholdninger, virksomheder og energifællesskaber — deltager aktivt i udviklingen af intelligente energisystemer, og at der indføres incitamenter, så civilsamfundet kan deltage i energiomstillingen. Den rolle, som enkeltpersoner, landbrugere, byer, mikrovirksomheder og SMV'er og borgerenergifællesskaber spiller i finansieringen af foranstaltninger, er helt klart blevet undervurderet. EØSU påpeger f.eks., at over 90 % af den installerede kapacitet i Tyskland ikke er blevet bygget af store energileverandører. Der findes ingen strategi for udnyttelse af dette klare potentiale og beredskab. |
| --- | --- |

4.1.4.

| 4.1.5. | I den europæiske energilovgivning er klimabeskyttelse ikke anerkendt som et mål for regulering af nettene. Det betyder, at det også er vanskeligt for de nationale reguleringsmyndigheder at skabe incitamenter til ombygning, udvidelse og modernisering af elektricitetsdistributionsnettene, så de lever op til klimaneutralitetskravene. I den europæiske energilovgivning bør klimaneutralitet derfor udtrykkeligt nævnes som et mål for netregulering. |
| --- | --- |

4.1.5.

| 4.1.6. | Kommissionen påpeger med rette, at offentlige investeringer kan og skal udløse private investeringer. REPowerEU-meddelelsen omfatter imidlertid ikke refinansiering af de respektive offentlige midler. Afskaffelse af subsidier til fossile ressourcer kunne være en metode til at organisere dette. Beskatning af de enorme uventede fortjenester, der stammer fra den store olie- og gaskrise, som især store olieselskaber har nydt godt af, kunne være en anden. EØSU er bekymret over, at energiselskabernes meget høje fortjenester på den ene side og øget energifattigdom som følge af eksplosionen i energipriser på den anden giver en farlig destabiliserende virkning på samfundet. EØSU foreslår, at toppen tages af disse fortjenester ved hjælp af afgifter og gives videre som økonomisk kompensation til energiforbrugerne, f.eks. økonomisk svagere husholdninger eller energiintensive virksomheder, og bruges til at udbygge produktionen af vedvarende energi og udvikle den nødvendige netinfrastruktur, ikke mindst i lyset af at dette allerede drøftes eller er ved at blive gennemført i visse medlemsstater. EØSU er af den opfattelse, at man bør være meget på vagt i forhold til, hvor denne form for afgifter pålægges for at undgå at afskrække energiselskaber fra at investere i kulstoffattige løsninger. EØSU opfordrer Kommissionen til at fremsætte tilsvarende forslag til foranstaltninger uden yderligere forsinkelse. |
| --- | --- |

4.1.6.

| 4.1.7. | Forsyningspolitikken skal gå hånd i hånd med infrastrukturen, der muliggør en passende strøm af elektricitet og gas på det europæiske marked og sikrer nettets stabilitet. EØSU er overbevist om, at der især bør være fokus på at definere udbygningen af nettene som en vigtig offentlig interesse, indarbejde klimabeskyttelse som et mål for reguleringen og generelt sikre en bedre synkronisering ved planlægningen af vedvarende energi og elnettet. Der er et presserende behov for særlige bestemmelser i EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

4.1.7.

4.2.   Klimatilpasningsfonden

| 4.2.1. | EU's nuværende mekanisme til at reagere på naturkatastrofer er Den Europæiske Unions Solidaritetsfond. Solidaritetsfondens årlige budget er imidlertid ikke tilstrækkeligt til at dække de enorme omkostninger ved skader (8), der er forårsaget af de seneste naturkatastrofer, og skal derfor øges drastisk. EU's finansiering af omstillingen til grøn energi er mere omfattende, men tager ikke hensyn til Unionens presserende behov for uafhængighed i forbindelse med grøn energi. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | EØSU mener, at EU har brug for en ny finansieringsmekanisme, der kan yde øjeblikkelig og væsentlig støtte til medlemsstaterne i tilfælde af sådanne krisesituationer. EØSU foreslår derfor, at der oprettes en ny klimatilpasningsfond. Finansieringen bør omdirigeres fra eksisterende EU-midler, navnlig fra Samhørighedsfonden og genopretnings- og resiliensfaciliteten, men forvaltes på en strømlinet og sammenhængende måde gennem denne nye fond. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Ved moderniseringen af finansieringsmiljøet kunne de eksisterende programmers anvendelsesområde også udvides, deres ressourcer øges, og NextGenerationEU kunne betragtes som en model for et nyt finansieringsinstrument. EØSU påpeger, at der kan være behov for nye ressourcer til at håndtere de enorme udfordringer, vi står over for. Alle nye »egne indtægter« skal dog udformes på en retfærdig måde for at undgå yderligere byrder for dårligt stillede grupper. Desuden må de ikke hæmme den økonomiske udvikling. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | Det er afgørende, at klimatilpasningsfonden, som i højere grad fokuserer på hurtige og presserende tiltag, fungerer på en måde, der er i overensstemmelse med EU's overordnede klima-, miljø- og energipolitikker, der på lang sigt vil mindske afhængigheden af nødberedskab og beskytte menneskeheden såvel som naturen. |
| --- | --- |

4.2.4.

4.3.   Fremme af teknologier

| 4.3.1. | Den grønne omstilling i fremstillingssektoren kræver et grundlag af en tilstrækkelig, stabil og hensigtsmæssig blanding af vedvarende energikilder til elektrificering og produktion af grøn brint for at lykkes. Lagringsteknologier er under udvikling, og digitaliseringens muligheder udnyttes fuldt ud. Der er derfor stadig et stort behov for forskning og udvikling. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | Siden liberaliseringen blev indledt, har elselskabernes investeringsafkast været faldende. Andelen af offentlige investeringer i forskning og udvikling af dekarboniseringsteknologier er lavere i EU end i de andre store økonomier, hvilket risikerer at skade EU's konkurrenceevne i fremtidige nøgleteknologier. EØSU opfordrer Kommissionen til at udarbejde en strategisk investeringsplan og tilskynde medlemsstaterne til at anvende midlerne optimalt og effektivt til udvikling af ren energi. Det samme gælder for investeringer i elnettet. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Dekarboniseringen kræver en gennemgribende omstilling af de industrielle aktiviteter (i løbet af de næste 30 år). Selv om der allerede findes mange lavemissionsteknologier, er deres teknologiske modenhedsniveauer (TRL'er (9)) lave. Der er behov for ambitiøse teknologikøreplaner for at opskalere og udbrede disse banebrydende teknologier, og EU skal fremme innovation gennem klima- og innovationsfondene. |
| --- | --- |

4.3.3.

| 4.3.4. | Det står klart, at grøn brint i fremtiden kommer til at yde et bidrag til et forsyningssikkert europæisk energisystem. EØSU henviser til sine udtalelser om brintstrategien (10) og strategien for integration af energisystemet (11). |
| --- | --- |

4.3.4.

4.4.   Støtte til mikrovirksomheder og SMV'er (12)

| 4.4.1. | Mikrovirksomheder og SMV'er — uanset om der er tale om traditionelle virksomheder, familievirksomheder, erhvervsdrivende, virksomheder i den sociale økonomi, håndværk eller liberale erhverv — bidrager i høj grad til en konkurrencedygtig, klimaneutral, cirkulær og inklusiv EU-økonomi, forudsat at de rette betingelser herfor skabes og opretholdes. Mikrovirksomheder og SMV'er drager fordel af at forbedre deres egne miljøresultater og tilbyde ekspertise og løsninger til andre virksomheder, den brede offentlighed og den offentlige sektor. EØSU anerkender og fremhæver mangfoldigheden blandt og de forskellige behov i mikrovirksomheder og SMV'er, men opfordrer samtidig til, at der lægges særlig vægt på de mindste og mest sårbare af dem. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | EØSU understreger, at der er akut behov for at støtte mikrovirksomhederne og SMV'erne, så de kan forstå og forvalte den grønne omstilling bedst muligt. Udvalget efterlyser omfattende og målrettede oplysnings- og bevidstgørelsestiltag, som Kommissionen og medlemsstaterne sammen med erhvervsorganisationer, handelskamre, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter iværksætter på en koordineret og indbyrdes supplerende måde. Omvendt bør mikrovirksomhedernes og SMV'ernes vigtige rolle med hensyn til nye teknologier og innovative løsninger møntet på den grønne omstilling af EU's industri også fremhæves og tages i betragtning i finansieringsprogrammernes kriterier for adgangen til støtte. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | EØSU opfordrer EU og medlemsstaterne til at fremskynde grønne investeringer i mikrovirksomheder og SMV'er ved at sikre lovrammer, der muliggør, forudsiger og fremmer sådanne investeringer, herunder gnidningsløse godkendelsesprocedurer, og ved at undgå byrdefulde administrative krav samt ved at sikre hurtig, let, enkel og sporbar adgang til finansiering, som er skræddersyet til de forskellige behov i de forskellige kategorier af mikrovirksomheder og SMV'er. |
| --- | --- |

4.4.3.

| 4.4.4. | For at forbedre mikrovirksomhedernes og SMV'ernes ressourceeffektivitet foreslår EØSU, at der etableres »knudepunkter for cirkularitet« (H4C) i forskellige regioner. Dette skal styrke samarbejdet mellem virksomheder på tværs af sektorer og fremme udviklingen af ny praksis og nye processer, herunder demonstration af nye teknologier. Udbudsprocedurerne i hele EU skal omfatte klimarelaterede og sociale kriterier og andre kvalitetskriterier. Dette fremmer innovationen blandt mikrovirksomhederne og SMV'erne og letter deres adgang til offentlige kontrakter. Organisationer, som repræsenterer mikrovirksomheder og SMV'er, handelskamre, den akademiske verden, arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter bør være en integreret del af processen. |
| --- | --- |

4.4.4.

| 4.4.5. | EØSU efterlyser et tæt samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner, mikrovirksomheder og SMV'er om udformning af uddannelser med henblik på at sikre de kompetencer og færdigheder, der er nødvendige i den grønne omstilling, bl.a. gennem opkvalificering og omskoling af både arbejdstagere og iværksættere. Udvalget går desuden ind for at yde støtte til innovationsaktiviteter for mikrovirksomheder og SMV'er ved at tilskynde til og fremme samarbejde med andre virksomheder, deres organisationer, handelskamre, universiteter og forskningsinstitutioner. |
| --- | --- |

4.4.5.

5.   Generel fremme af en retfærdig og inklusiv omstilling

5.1.   Retfærdig omstilling

| 5.1.1. | En »retfærdig omstilling« indebærer foranstaltninger og socialpolitiske indgreb, der ledsager omstillingen til en bæredygtig kulstofneutral økonomi og et kulstofneutralt produktionssystem. EØSU fremhæver, at en retfærdig omstilling ikke blot handler om at finansiere omstillingen. Det omfatter også målet om at beskytte arbejdstagernes rettigheder, skabe anstændigt arbejde, job af høj kvalitet og social sikring, styrke den demokratiske deltagelse (herunder på virksomhedsniveau) og bevare og yderligere øge de europæiske virksomheders konkurrenceevne, og dette kræver en særlig indsats på alle niveauer, navnlig på regionalt niveau. |
| --- | --- |

5.1.1.

| 5.1.2. | Beskæftigelsen i de nøglesektorer, der er særlig berørt af den miljømæssige modernisering og den industrielle revolution i retning mod et klimaneutralt Europa, står over for store omvæltninger, der gør omskoling og uddannelsesmæssige investeringer i grønne job af høj kvalitet afgørende. I den forbindelse er det lige så relevant at sikre ajourført viden og uddannelsesmæssige rettigheder som løbende at fremme accepten af kvinder i tekniske fag. |
| --- | --- |

5.1.2.

| 5.1.3. | De foranstaltninger og de forskellige faser i omstillingen, der er fastsat i Fit for 55-pakken, kan føre til enorme ændringer i økonomien og social uro. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til, at den ved vurderingen af de nationale energi- og klimaplaner er mere opmærksom på, om strategierne egner sig til at opfylde målet om retfærdig omstilling. Den bør navnlig evaluere opfyldelsen af følgende mål:






  — | lettelse af jobskifte |
| --- | --- | --- |

5.1.3.

—

lettelse af jobskifte

| — | støtte til arbejdstagere, som mister deres job på grund af dekarboniseringen (et tabt job bør som minimum erstattes af en anden, ligeværdig arbejdsplads) |
| --- | --- |

—

støtte til arbejdstagere, som mister deres job på grund af dekarboniseringen (et tabt job bør som minimum erstattes af en anden, ligeværdig arbejdsplads)

| — | udnyttelse af det regionale økonomiske potentiale, som bygger på vedvarende energikilder og nye former for deltagelse i elektricitetsproduktionen |
| --- | --- |

—

udnyttelse af det regionale økonomiske potentiale, som bygger på vedvarende energikilder og nye former for deltagelse i elektricitetsproduktionen

| — | effektiv bekæmpelse af energifattigdom. |
| --- | --- |

—

effektiv bekæmpelse af energifattigdom.

| 5.1.4. | EØSU opfordrer til et tæt samarbejde mellem uddannelsesinstitutioner og virksomheder om at tilrettelægge uddannelser, der kan tilvejebringe de færdigheder og kompetencer, som er nødvendige for en grøn omstilling af økonomien, herunder gennem opkvalificering og omskoling af arbejdstagere og iværksættere. |
| --- | --- |

5.1.4.

| 5.1.5. | Som påpeget i tidligere udtalelser (13) minder EØSU om, at det ikke kun er midlerne til fremme af den sociale og regionale samhørighed samt genopretningsstøtten, der skal anvendes på en sådan måde, at de støtter klimabeskyttelsen og energiomstillingen. Klima- og energipolitikken skal også udformes således, at den fremmer den sociale og regionale samhørighed. Sådanne tiltag findes allerede, f.eks. projekter til etablering af solenergianlæg i tidligere brunkulsområder i Portugal og Grækenland og den meget strategisk orienterede støtte til producent-forbrugere i Litauen. Disse eksempler er imidlertid langt fra almindelig praksis eller mainstream. |
| --- | --- |

5.1.5.

5.2.   Fremme af private investeringer

| 5.2.1. | De enkelte medlemsstater har brug for programmer for bottom-up-udvikling af vedvarende energikilder, som er uundværlige for energiomstillingen og i væsentlig grad påvirker både kvaliteten og frem for alt priserne på leveret energi. Som følge af stigningen i energipriserne (fra de nationale elnet) er der allerede en tendens til, at virksomheder, for hvilke grøn energi er blevet et spørgsmål om overlevelse, bliver selvforsynende med energi. Mange virksomheder investerer allerede dynamisk i deres egne vedvarende energikilder og varmekilder. Da disse kilder er billigere, er de også attraktive for lokale virksomheder og lokalsamfund, der kan bruge den overskydende energi, som tilføres elnettet. Desværre er det i mange dele af Europa nødvendigt at udvikle disse systemer på steder, hvor man i øjeblikket ikke er klar til at acceptere en lang række nye anlæg. Desuden vil disse private investeringer meget ofte ikke skulle fokusere på en enkelt virksomheds behov — de kan være til gavn for lokalsamfundene. |
| --- | --- |

5.2.1.

| 5.2.2. | Problemet med udviklingen af sektoren for vedvarende energi synes at være en dynamisk forøgelse af energiforsyningen i sektoren over en ekstremt kort periode, hvilket er en stor udfordring for de indenlandske elsystemer i medlemsstaterne på trods af betydelige investeringer i modernisering af nettet og forøgelse af systemernes transmissionskapacitet. Europa er nu nødt til at udvikle lokale energifællesskaber, hvor de lokale myndigheder har en dominerende investeringsrolle. Der er tale om et såkaldt energisamarbejde med deltagelse af beboere, som ofte finansieres af lokale investeringsfonde. Denne form for inddragelse af lokalsamfundene i energiomstillingen sikrer støtte til disse initiativer og minimerer risikoen for social modstand mod at placere produktions-, distributions- og transmissionsanlæg i lokalområdet. |
| --- | --- |

5.2.2.

| 5.2.3. | Sådanne initiativer bør indarbejdes i EU's forordninger så hurtigt som muligt og støttes af et statsligt finansieringssystem for denne type investeringer. I dette tilfælde er det afgørende at kommercialisere mellem- og lavspændingsledninger i elnettet, således at netinfrastrukturen også kan opbygges med deltagelse af private investorer. Udviklingen af civile solcelleanlæg viser samfundets og iværksætternes store investeringspotentiale. Passende lovgivning på dette område vil både løse finansieringsproblemer og problemer med at forbinde sådanne investeringer med elsystemet. |
| --- | --- |

5.2.3.

5.3.   Energifattigdom

| 5.3.1. | Sikring af lige adgang til energi og energiforsyningssikkerhed til overkommelige priser må være en absolut prioritet for EU og medlemsstaterne. Med stigningen i energipriserne rammes flere og flere EU-borgere og -forbrugere af energifattigdom. Situationen forværres for dem, der allerede var ramt af energifattigdom, mens forbrugere, der ikke tidligere havde problemer med at betale deres energiregninger, er i risiko for at havne i fattigdom. |
| --- | --- |

5.3.1.

| 5.3.2. | I betragtning af spørgsmålets vigtighed anbefaler EØSU, at EU fremmer en fælles tilgang til energifattigdom. I øjeblikket kan hver medlemsstat definere begrebet energifattigdom ud fra sine egne kriterier, og manglen på en fælles tilgang kan føre til en situation, hvor Kommissionen ikke er i stand til at vurdere situationen ordentligt, og medlemsstaterne ikke har samme forståelse og reagerer forskelligt. Definitionen i forslaget til omarbejdning af direktivet om energieffektivitet og de indikatorer, som observatoriet for energifattigdom har udarbejdet, er en god begyndelse. I lyset af spørgsmålets presserende karakter mener EØSU, at Kommissionen og medlemsstaterne bør fremme en fælles tilgang, der giver en specifik fælles forståelse af energifattigdom og mulighed for indsamling af statistiske data. |
| --- | --- |

5.3.2.

| 5.3.3. | EØSU understreger vigtigheden af at investere i en fair og effektiv energiforsyning med henblik på at afhjælpe energifattigdom på lang sigt. For at opnå dette er det vigtigt at sikre, at investeringer i vedvarende energi og energieffektivitet samt omfattende bygningsrenoveringer støtter grupper med de laveste indkomster. Kun ved at sikre, at økonomisk svagere husholdninger har midlerne til at foretage de nødvendige investeringer, kan producent-forbrugere opnå »strategisk autonomi« for dem selv eller som en del af et fællesskab med andre — hvilket i sidste ende er den mest bæredygtige måde at overvinde energifattigdom på. |
| --- | --- |

5.3.3.

| 5.3.4. | I denne sammenhæng minder EØSU om, at det for enhver pris skal forhindres, at der opstår et samfund opdelt i to energiklasser. Det er ikke rimeligt, at det kun er finansielt og teknisk veludrustede husholdninger, der drager fordel af energiomstillingen, og at alle andre husholdninger skal dække omkostningerne. EØSU støtter derfor incitamenterne og værktøjerne til gennemførelse af direktivet om energieffektivitet for at hjælpe sårbare kunder og husholdninger og påpeger, at ambitiøse mål for fjernvarme/fjernkøling kan forværre vilkårene for socialt boligbyggeri. Udvalget bifalder derfor forslaget om at oprette Den Sociale Klimafond og opfordrer til overholdelse af princippet om en »retfærdig omstilling« for at tage hensyn til medlemsstaternes forskellige situationer. |
| --- | --- |

5.3.4.

| 5.3.5. | Da energifattigdom har rod i generel fattigdom, er det også vigtigt, at Kommissionen og medlemsstaterne fortsat har fokus på at nedbringe fattigdommen samlet set. Denne krise understreger behovet for løbende at forbedre adgangen til beskæftigelse og social inklusion, sikre en passende levestandard og fremme økonomisk vækst i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

5.3.5.

5.4.   Landdistrikter

| 5.4.1. | EØSU mener ikke, at en kombineret strategi for energiomstilling og digitalisering i landdistrikterne har fået den forventede opmærksomhed og støtte. Udvalget opfordrer til en hurtig gennemførelse af Kommissionens langsigtede vision for EU's landdistrikter og til mobilisering af interessenterne via EU's pagt for landdistrikterne. |
| --- | --- |

5.4.1.

| 5.4.2. | EØSU har gentagne gange påpeget, at energiomstillingen (overgangen fra store centraliserede produktionsanlæg til mere decentraliserede strukturer) giver reelle muligheder for nye indtægtskilder og nye job i landdistrikterne (14). Også her er udvalget meget skuffet over de idéer, som Kommissionen og medlemsstaterne hidtil har fremsat. |
| --- | --- |

5.4.2.

| 5.4.3. | De lokale og regionale energifællesskabers rolle skal derfor anerkendes og udnyttes for at opnå en retfærdig energiomstilling og kombineres med lokalsamfundsudvikling ved at etablere og udbygge borgerenergifællesskaber mellem borgere, lokale myndigheder og mikrovirksomheder og SMV'er, der frivilligt går sammen for at fremme sociale og økonomiske fordele. |
| --- | --- |

5.4.3.

| 5.4.4. | EØSU konkluderer, at udrulningen af digitale teknologier i landdistrikter er en væsentlig forudsætning for at understøtte energiomstillingen. Energisystemet i landdistrikterne skal decentraliseres, hvilket tilsiger et enormt behov for flere og bedre sammenkoblinger, hvilket igen kræver udrulning af digitale teknologier for at matche udbud og efterspørgsel og sikre effektive energistrømme. |
| --- | --- |

5.4.4.

6.   Særlige bemærkninger

| 6.1. | Ved at bevare et solidt industrielt grundlag i EU sikres der velstand, job af høj kvalitet og en forpligtelse til at bekæmpe klimaændringerne for det europæiske samfund. Den europæiske industri skal investere i Europa inden for både forskning, udvikling og innovation samt anlæg og udstyr for at bevare sin konkurrenceevne. Dette kræver en passende lovgivningsmæssig ramme.
  Energisektoren udgør en meget stor del af økonomien. Denne sektor har det særlige kendetegn, at den er en vigtig løftestang for andre sektorer i økonomien. Når man ser på alle aspekter af energisektoren, er den imidlertid meget stereotyp med hensyn til køn, idet mænd indtager en dominerende position, hvilket skaber store faglige ubalancer mellem mænd og kvinder i såvel den private som den offentlige energisektor (15).
  EØSU anbefaler følgende:






  — | styrkelse og håndhævelse af eksisterende lovgivning om ligestilling såvel på europæisk som på nationalt plan |
| --- | --- | --- |

6.1.

Energisektoren udgør en meget stor del af økonomien. Denne sektor har det særlige kendetegn, at den er en vigtig løftestang for andre sektorer i økonomien. Når man ser på alle aspekter af energisektoren, er den imidlertid meget stereotyp med hensyn til køn, idet mænd indtager en dominerende position, hvilket skaber store faglige ubalancer mellem mænd og kvinder i såvel den private som den offentlige energisektor (15).

EØSU anbefaler følgende:

—

styrkelse og håndhævelse af eksisterende lovgivning om ligestilling såvel på europæisk som på nationalt plan

| — | skabelse af lige betingelser for uddannelse inden for energisektoren i medlemsstaterne og på europæisk plan og oprettelse af et europæisk STEM-institut |
| --- | --- |

—

skabelse af lige betingelser for uddannelse inden for energisektoren i medlemsstaterne og på europæisk plan og oprettelse af et europæisk STEM-institut

| — | sikring af ligestilling på arbejdsmarkedet i energisektoren ved at udforske mulighederne for kvinder, samtidig med at man forhindrer, at energiomstillingen og den digitale omstilling bliver fælder for kvinders karriere og løn, og udvikling af en dialog mellem arbejdsmarkedets parter og kollektive overenskomster om ligestilling i energiselskaber i hele Europa. |
| --- | --- |

—

sikring af ligestilling på arbejdsmarkedet i energisektoren ved at udforske mulighederne for kvinder, samtidig med at man forhindrer, at energiomstillingen og den digitale omstilling bliver fælder for kvinders karriere og løn, og udvikling af en dialog mellem arbejdsmarkedets parter og kollektive overenskomster om ligestilling i energiselskaber i hele Europa.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 486 af 21.12.2022, s. 67, EUT C 486 af 21.12.2022, s. 88, EUT C 486 af 21.12.2022, s. 53, EUT C 486 af 21.12.2022, s. 1, EUT C 486 af 21.12.2022, s. 59, EUT C 486 af 21.12.2022, s. 23, EUT C 486 af 21.12.2022, s. 198.

1

(2)  EUT C 486 af 21.12. 2022, s. 1.

2

(3)  EUT C 367 af 10.10.2018, s. 1.

3

(4)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 158.

4

(5)  Se EUT C 429 af 11.12.2020, s. 85.

5

(6)  Konklusioner fra elektricitetsbrancheorganisationen Eurelectric.

6

(7)  EUT C 275 af 18.7.2022, s. 50.

7

(8)  Svimlende 80 mia. EUR i Tyskland i 2021.

8

(9)  Teknologisk modenhedsniveau (TRL) er forskellige punkter på en skala, der anvendes til at måle en teknologis fremskridt eller modenhed.

9

(10)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 30.

10

(11)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 22.

11

(12)  EUT C 486 af 21.12.2022, s. 1.

12

(13)  Se EUT C 47 af 11.2.2020, s. 30, og EUT C 62 af 15.2.2019, s. 269.

13

(14)  EUT C 367 af 10.10.2018, s. 1.

14

(15)  FN's verdensmål for bæredygtig udvikling 5, 7 og 8; Joy Clancy, University of Twente, Give women a chance: engendering the energy supply chain.

15

Give women a chance: engendering the energy supply chain

---

BILAG

Følgende ændringsforslag blev forkastet, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

Punkt 2.6

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Den nuværende energi(pris)krise og manglen på sikkerhed, stabilitet og forudsigelighed i forsyningen lægger et enormt pres på EU. Krisen ville være mindre alvorlig, hvis der var blevet truffet mere målrettede foranstaltninger på et tidligere tidspunkt, og hvis f.eks. EU's egne mål (såsom målene for energiunionen) var blevet taget mere alvorligt. EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås i REPowerEU-meddelelsen og REPowerEU's plan om at sætte skub i den grønne energiproduktion, diversificere udbuddet og mindske efterspørgslen efter russisk gas, da de foreslåede løsninger er i overensstemmelse med målene i den grønne pagt og den europæiske energiunion. Efter udvalgets mening bør dette
  ikke
  primært dreje sig om at diversificere
  afhængigheden, men derimod om
  så vidt muligt
  at realisere
  en »strategisk uafhængighed og autonomi på energiområdet«. Hvad angår ressourcer, der skal erstatte russisk gas, advarer EØSU om, at EU skal være særlig opmærksom på disse ressourcers indvirkning på miljøet og på nye afhængighedsforhold til tredjelande, der ikke deler vores europæiske værdier. | Den nuværende energi(pris)krise og manglen på sikkerhed, stabilitet og forudsigelighed i forsyningen lægger et enormt pres på EU. Krisen ville være mindre alvorlig, hvis der var blevet truffet mere målrettede foranstaltninger på et tidligere tidspunkt, og hvis f.eks. EU's egne mål (såsom målene for energiunionen) var blevet taget mere alvorligt. EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås i REPowerEU-meddelelsen og REPowerEU's plan om at sætte skub i den grønne energiproduktion, diversificere udbuddet og mindske efterspørgslen efter russisk gas, da de foreslåede løsninger er i overensstemmelse med målene i den grønne pagt og den europæiske energiunion. Efter udvalgets mening bør dette primært dreje sig om at diversificere
  ressourcerne og
  så vidt muligt
  sikre
  en »å
  ben
  strategisk uafhængighed og autonomi på energiområdet«. Hvad angår ressourcer, der skal erstatte russisk gas, advarer EØSU om, at EU skal være særlig opmærksom på disse ressourcers indvirkning på miljøet og på nye afhængighedsforhold til tredjelande, der ikke deler vores europæiske værdier.
  Samtidig er vi i den nuværende situation nødt til at bevare alle vores fungerende energikilder, fordi den reelle fare for os lige nu ikke er de alternative energikilders mulige indvirkning på miljøet, men energimangel og strømafbrydelser. Vores nuværende energiproduktionskapacitet til at forsyne det europæiske energimarked må ikke gå tabt
  . |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Den nuværende energi(pris)krise og manglen på sikkerhed, stabilitet og forudsigelighed i forsyningen lægger et enormt pres på EU. Krisen ville være mindre alvorlig, hvis der var blevet truffet mere målrettede foranstaltninger på et tidligere tidspunkt, og hvis f.eks. EU's egne mål (såsom målene for energiunionen) var blevet taget mere alvorligt. EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås i REPowerEU-meddelelsen og REPowerEU's plan om at sætte skub i den grønne energiproduktion, diversificere udbuddet og mindske efterspørgslen efter russisk gas, da de foreslåede løsninger er i overensstemmelse med målene i den grønne pagt og den europæiske energiunion. Efter udvalgets mening bør dette
  ikke
  primært dreje sig om at diversificere
  afhængigheden, men derimod om
  så vidt muligt
  at realisere
  en »strategisk uafhængighed og autonomi på energiområdet«. Hvad angår ressourcer, der skal erstatte russisk gas, advarer EØSU om, at EU skal være særlig opmærksom på disse ressourcers indvirkning på miljøet og på nye afhængighedsforhold til tredjelande, der ikke deler vores europæiske værdier.

Den nuværende energi(pris)krise og manglen på sikkerhed, stabilitet og forudsigelighed i forsyningen lægger et enormt pres på EU. Krisen ville være mindre alvorlig, hvis der var blevet truffet mere målrettede foranstaltninger på et tidligere tidspunkt, og hvis f.eks. EU's egne mål (såsom målene for energiunionen) var blevet taget mere alvorligt. EØSU bifalder de foranstaltninger, der foreslås i REPowerEU-meddelelsen og REPowerEU's plan om at sætte skub i den grønne energiproduktion, diversificere udbuddet og mindske efterspørgslen efter russisk gas, da de foreslåede løsninger er i overensstemmelse med målene i den grønne pagt og den europæiske energiunion. Efter udvalgets mening bør dette primært dreje sig om at diversificere
  ressourcerne og
  så vidt muligt
  sikre
  en »å
  ben
  strategisk uafhængighed og autonomi på energiområdet«. Hvad angår ressourcer, der skal erstatte russisk gas, advarer EØSU om, at EU skal være særlig opmærksom på disse ressourcers indvirkning på miljøet og på nye afhængighedsforhold til tredjelande, der ikke deler vores europæiske værdier.
  Samtidig er vi i den nuværende situation nødt til at bevare alle vores fungerende energikilder, fordi den reelle fare for os lige nu ikke er de alternative energikilders mulige indvirkning på miljøet, men energimangel og strømafbrydelser. Vores nuværende energiproduktionskapacitet til at forsyne det europæiske energimarked må ikke gå tabt
  .

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 77 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 113 |
| Hverken for eller imod: | 14 |

Stemmer for:

77

Stemmer imod:

113

Hverken for eller imod:

14

Punkt 4.3.1

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Den grønne omstilling i fremstillingssektoren kræver et grundlag af en tilstrækkelig, stabil og hensigtsmæssig blanding af vedvarende energikilder til elektrificering og produktion af
  grøn
  brint for at lykkes. Lagringsteknologier er under udvikling, og digitaliseringens muligheder udnyttes fuldt ud. Der er derfor stadig et stort behov for forskning og udvikling. | Den grønne omstilling i fremstillingssektoren kræver et grundlag af en tilstrækkelig, stabil og hensigtsmæssig blanding af vedvarende energikilder til elektrificering og produktion af brint for at lykkes. Lagringsteknologier er under udvikling, og digitaliseringens muligheder udnyttes fuldt ud. Der er derfor stadig et stort behov for forskning og udvikling. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Den grønne omstilling i fremstillingssektoren kræver et grundlag af en tilstrækkelig, stabil og hensigtsmæssig blanding af vedvarende energikilder til elektrificering og produktion af
  grøn
  brint for at lykkes. Lagringsteknologier er under udvikling, og digitaliseringens muligheder udnyttes fuldt ud. Der er derfor stadig et stort behov for forskning og udvikling.

Den grønne omstilling i fremstillingssektoren kræver et grundlag af en tilstrækkelig, stabil og hensigtsmæssig blanding af vedvarende energikilder til elektrificering og produktion af brint for at lykkes. Lagringsteknologier er under udvikling, og digitaliseringens muligheder udnyttes fuldt ud. Der er derfor stadig et stort behov for forskning og udvikling.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 92 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 112 |
| Hverken for eller imod: | 9 |

Stemmer for:

92

Stemmer imod:

112

Hverken for eller imod:

9

Punkt 4.3.4

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Det står klart, at
  grøn
  brint i fremtiden kommer til at yde et bidrag til et forsyningssikkert europæisk energisystem. EØSU henviser til sine udtalelser om brintstrategien (1) og strategien for integration af energisystemet (2). | Det står klart, at brint i fremtiden kommer til at yde et bidrag til et forsyningssikkert europæisk energisystem. EØSU henviser til sine udtalelser om brintstrategien (1) og strategien for integration af energisystemet (2). |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Det står klart, at
  grøn
  brint i fremtiden kommer til at yde et bidrag til et forsyningssikkert europæisk energisystem. EØSU henviser til sine udtalelser om brintstrategien (1) og strategien for integration af energisystemet (2).

Det står klart, at brint i fremtiden kommer til at yde et bidrag til et forsyningssikkert europæisk energisystem. EØSU henviser til sine udtalelser om brintstrategien (1) og strategien for integration af energisystemet (2).

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 92 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 112 |
| Hverken for eller imod | : 9 |

Stemmer for:

92

Stemmer imod:

112

Hverken for eller imod

: 9

Punkt 1.4

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Europas potentiale på området for vedvarende energi skal kortlægges så præcist som muligt og formidles bredt for at fremme en fælles forståelse af, i hvilket omfang der kan opnås uafhængighed af energiimport. Elektrificeringen af varme- og transportsektoren og behovet for indenlandsk produceret
  grøn
  brint skal navnlig tages i betragtning. | Europas potentiale på området for vedvarende energi skal kortlægges så præcist som muligt og formidles bredt for at fremme en fælles forståelse af, i hvilket omfang der kan opnås uafhængighed af energiimport. Elektrificeringen af varme- og transportsektoren og behovet for indenlandsk produceret brint skal navnlig tages i betragtning. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Europas potentiale på området for vedvarende energi skal kortlægges så præcist som muligt og formidles bredt for at fremme en fælles forståelse af, i hvilket omfang der kan opnås uafhængighed af energiimport. Elektrificeringen af varme- og transportsektoren og behovet for indenlandsk produceret
  grøn
  brint skal navnlig tages i betragtning.

Europas potentiale på området for vedvarende energi skal kortlægges så præcist som muligt og formidles bredt for at fremme en fælles forståelse af, i hvilket omfang der kan opnås uafhængighed af energiimport. Elektrificeringen af varme- og transportsektoren og behovet for indenlandsk produceret brint skal navnlig tages i betragtning.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 92 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 112 |
| Hverken for eller imod: | 9 |

Stemmer for:

92

Stemmer imod:

112

Hverken for eller imod:

9

Punkt 1.6

Ændres som følger:

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| Samtidig vil der være behov for foranstaltninger på kort og muligvis også mellemlang sigt for at kompensere for mistede energiforsyninger fra Rusland. Import af LNG er en sådan foranstaltning. EØSU mener imidlertid, at det er vigtigt, at dette ikke skaber en ny langsigtet afhængighed af fossile brændstoffer. Der skal på forhånd tages højde herfor i investeringscyklussen. Samlet set er målet
  ikke
  at diversificere afhængigheden,
  men
  at opnå det højest mulige niveau af »strategisk autonomi«. | Samtidig vil der være behov for foranstaltninger på kort og muligvis også mellemlang sigt for at kompensere for mistede energiforsyninger fra Rusland. Import af LNG er en sådan foranstaltning. EØSU mener imidlertid, at det er vigtigt, at dette ikke skaber en ny langsigtet afhængighed af fossile brændstoffer. Der skal på forhånd tages højde herfor i investeringscyklussen. Samlet set er målet at diversificere
  kilderne og samtidig mindske den store
  afhængighed
  af én importør for
  at opnå det højest mulige niveau af
  åben
  »strategisk autonomi«. |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

Samtidig vil der være behov for foranstaltninger på kort og muligvis også mellemlang sigt for at kompensere for mistede energiforsyninger fra Rusland. Import af LNG er en sådan foranstaltning. EØSU mener imidlertid, at det er vigtigt, at dette ikke skaber en ny langsigtet afhængighed af fossile brændstoffer. Der skal på forhånd tages højde herfor i investeringscyklussen. Samlet set er målet
  ikke
  at diversificere afhængigheden,
  men
  at opnå det højest mulige niveau af »strategisk autonomi«.

Samtidig vil der være behov for foranstaltninger på kort og muligvis også mellemlang sigt for at kompensere for mistede energiforsyninger fra Rusland. Import af LNG er en sådan foranstaltning. EØSU mener imidlertid, at det er vigtigt, at dette ikke skaber en ny langsigtet afhængighed af fossile brændstoffer. Der skal på forhånd tages højde herfor i investeringscyklussen. Samlet set er målet at diversificere
  kilderne og samtidig mindske den store
  afhængighed
  af én importør for
  at opnå det højest mulige niveau af
  åben
  »strategisk autonomi«.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 77 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 113 |
| Hverken for eller imod: | 14 |

Stemmer for:

77

Stemmer imod:

113

Hverken for eller imod:

14

---

(1)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 30.

(2)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 22.

(1)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 30.

(2)  EUT C 123 af 9.4.2021, s. 22.

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/115 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/115

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om betydningen af offentlig transport for EU's grønne genopretning

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/16)

| Ordfører: | Kristina KRUPAVIČIENĖ |
| --- | --- |
| Medordfører: | Dovilė JUODKAITĖ |

Ordfører:

Kristina KRUPAVIČIENĖ

Medordfører:

Dovilė JUODKAITĖ

| Vedtaget på plenarforsamlingen | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 173/1/2 |

Vedtaget på plenarforsamlingen

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

173/1/2

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU anerkender, at offentlig transport har en central rolle at spille i Europas grønne genopretning efter pandemien. Pandemien har fungeret som katalysator, idet den har vist, at offentlig transport både er en tjeneste i offentlighedens interesse og giver arbejdstagere i frontlinjen og dårligt stillede grupper adgang til job og tjenester. EØSU opfordrer til, at mobilitet anerkendes som en individuel rettighed og som et offentligt gode, der skal være tilgængeligt for alle, da det garanterer adgang til det økonomiske, sociale og kulturelle liv. At levere tilstrækkeligt bemandet, tilgængelig, og sikker offentlig transport af høj kvalitet til en overkommelig pris til alle skal være et prioriteret mål for EU. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Bevidst om betydningen af offentlig transport for enkeltpersoner, brugere og arbejdstagere gentager EØSU sin opfordring til en deltagerorienteret tilgang til planlægning af offentlig transport på regionalt, nationalt og europæisk plan (1). Det er den eneste metode til at sikre, at genopretningsstrategierne og -foranstaltningerne opfylder behovene og forventningerne hos alle dem, der arbejder med og benytter offentlig transport. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU bemærker, at det er afgørende for genopretningen af offentlig transport efter pandemien at udvikle en tjeneste af høj kvalitet. Gode arbejdsvilkår samt motiverede og veluddannede medarbejdere er afgørende for at kunne yde service på dette niveau. EØSU opfordrer de lokale, regionale og nationale politiske beslutningstagere til at udvikle — og opfordrer EU's politiske beslutningstagere til fuldt ud at støtte — forretningsmodeller, der fører til bedre innovative og attraktive transportsystemer, der sikrer såvel høj servicekvalitet som passende vilkår og social beskyttelse for arbejdstagerne. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Offentlig transport er en arbejdskraftsintensiv tjeneste med grønne job, der ikke kan flyttes. Offentlige transportvirksomheder er blandt de største arbejdsgivere i byområder, idet de tilbyder beskæftigelse til mange forskellige mennesker og bidrager til inklusion af migrantarbejdere på arbejdsmarkedet. For at bevare sektorens sociale karakter opfordrer EØSU beslutningstagerne til at lade obligatorisk servicekvalitet og sociale kriterier indgå i kontrakter vedrørende offentlige transporttjenester, f.eks. anvendelse af overenskomster og passende håndtering af personalets situation i tilfælde af ændring af operatør. EØSU opfordrer desuden de politiske beslutningstagere til at sikre stærke mekanismer for social dialog for at gøre sektoren økonomisk og socialt bæredygtig. EØSU opfordrer også til fuld overholdelse af procedurerne for offentlige udbud (Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 (2) eller Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU (3)). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU understreger, at opnåelse af bæredygtig mobilitet kræver et stærkt politisk engagement fra alle aktører og på alle niveauer. EU-institutionerne bør spille en stærk rolle med hensyn til politisk lederskab og vejledning ved at fastsætte klare mål og målsætninger og stille de nødvendige midler til rådighed. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at fastsætte målbare og ambitiøse mål for omstillingen fra privatbiler til kollektiv transport og aktiv mobilitet. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Vedvarende investeringer er afgørende for at sikre et vellykket resultat for politikker, der er orienteret mod bæredygtig offentlig transport og følgelig den grønne genopretning. EU-medlemsstaterne har fået stillet betydelige finansielle ressourcer til rådighed via genopretnings- og resiliensfaciliteten, og mange af dem har påtaget sig at investere i deres offentlige transportsystemer. EØSU opfordrer Kommissionen til at overvåge og rapportere om opfyldelsen af disse forpligtelser og til at sikre, at den grønne genopretning går hånd i hånd med bevarelse og forbedring af arbejdspladser, servicekvalitet og social inklusion. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at indføre deltagerorienterede mekanismer til høring af brugerne og arbejdsmarkedets parter om anvendelsen af disse midler, der er afgørende for genopretningen af den offentlige transport. EØSU understreger, at alle EU-midler og offentlige midler, der afsættes til udvikling af transportløsninger, bør omfatte kriterier om inklusivitet, tilgængelighed og bæredygtighed vedrørende transport. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU opfordrer derfor de politiske beslutningstagere til at gennemføre de digitale omstillingsprocesser, der har til formål at opnå bæredygtig og retfærdig transport for alle, på en inklusiv og deltagelsesbaseret måde. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU tilskynder Den Europæiske Union og medlemsstaterne til at bidrage til omstillingen til grønnere transportformer ved at gøre disse transportformer mere attraktive overordnet set. Det er også vigtigt at øge bevidstheden om, hvordan valg af transport og personlig mobilitet påvirker miljøet, når det gælder om at fremme omstillingen til offentlig og bæredygtig transport. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at udnævne 2024 til året for offentlig transport og sektorens brugere og arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.8.

2.   Baggrund

| 2.1. | Transport og mobilitet er integreret i europæernes hverdag og giver mulighed for mobilitet for mennesker på tværs af samfundet og i alle egne af Europa. Samtidig er der fastsat et mål i den europæiske grønne pagt om at reducere transportemissionerne med 90 % inden 2050 med henblik på klimaneutralitet. Alle transportsektorer skal bidrage til reduktionen. Det fremgår af den grønne pagt, at »den multimodale transport trænger til et kraftigt løft«, da det vil øge effektiviteten i transportsystemet. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I sin strategi for bæredygtig og intelligent mobilitet gør Kommissionen bæredygtig mobilitet mellem og i byer til et flagskibsprojekt, idet Kommissionen understreger behovet for »fair og retfærdig mobilitet for alle« og for at øge transportandelen af kollektiv transport, hvorved problemfri multimodalitet i by- og forstadsområder forbedres. Strategien peger også i retning af stigende efterspørgsel efter nye og innovative løsninger, herunder tjenester, der er tilgængelige på anmodning, og samarbejdsbaseret mobilitet. I strategien prioriteres behovet for at forbedre rammen for mobilitet i byer.






  — | I sin ramme for mobilitet i byerne (4) påpeger Kommissionen, at mobilitet i byerne bidrager med 23 % til transportens voksende andel af EU's energiforbrug og drivhusgasemissioner, at byerne står over for de største udfordringer med hensyn til luftkvalitet, da koncentrationen af NO2 og PM10 overstiger EU's grænseværdier, at niveauet af trængsel i EU's byer er stagneret eller forværret sammenlignet med 2013, hvilket medfører betydelige omkostninger for samfundet og en negativ indvirkning på pendling, at 38 % af alle trafikdrab og alvorlige ulykker ved vejtransport i EU sker i byområder, at over 70 % af europæerne bor i byer og forventer løsninger, hvad angår bedre og sikrere mobilitet, trafikpropper, luft- og støjforurening, og at 30 % bor i landsbyer, små byer og bynære områder og ofte er afhængige af privatbiler for at komme til byknudepunkter i nærheden. |
| --- | --- | --- |

2.2.

—

I sin ramme for mobilitet i byerne (4) påpeger Kommissionen, at mobilitet i byerne bidrager med 23 % til transportens voksende andel af EU's energiforbrug og drivhusgasemissioner, at byerne står over for de største udfordringer med hensyn til luftkvalitet, da koncentrationen af NO2 og PM10 overstiger EU's grænseværdier, at niveauet af trængsel i EU's byer er stagneret eller forværret sammenlignet med 2013, hvilket medfører betydelige omkostninger for samfundet og en negativ indvirkning på pendling, at 38 % af alle trafikdrab og alvorlige ulykker ved vejtransport i EU sker i byområder, at over 70 % af europæerne bor i byer og forventer løsninger, hvad angår bedre og sikrere mobilitet, trafikpropper, luft- og støjforurening, og at 30 % bor i landsbyer, små byer og bynære områder og ofte er afhængige af privatbiler for at komme til byknudepunkter i nærheden.

| — | Offentlig transportinfrastruktur og de offentlige transporttjenester i byerne skal tilpasses for at sikre bedre tilgængelighed, herunder for bedre at kunne tjene en aldrende befolkning i mange byer samt personer med handicap eller nedsat mobilitet. |
| --- | --- |

—

Offentlig transportinfrastruktur og de offentlige transporttjenester i byerne skal tilpasses for at sikre bedre tilgængelighed, herunder for bedre at kunne tjene en aldrende befolkning i mange byer samt personer med handicap eller nedsat mobilitet.

| 2.3. | Kommissionen understreger desuden det akutte behov for at tackle klimaændringerne, og at dette spiller en rolle for social inklusion og menneskers trivsel, navnlig for ugunstigt stillede grupper. Opbygning af et stærkere offentligt transportnet er derfor et af målene i Kommissionens ramme for mobilitet i byerne. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I de seneste år har pandemien vendt op og ned på den økonomiske vækst og dens støtteregler og -mekanismer. Den har afsløret faldgruber og sat fokus på værdierne i udviklingen af det indre marked i EU. Den har dog også skabt muligheder for hurtigere gennemførelse af politikker såsom den grønne pagt, afdækket vigtigheden af at sætte mennesker i centrum af genopretningsprocessen, hvilket kommer til udtryk i begrebet retfærdig omstilling, og har foranlediget Kommissionen til at vedtage sit største program for finansiel bistand med sigte på at afbøde de sociale og økonomiske virkninger af covid-19, nemlig genopretnings- og resiliensfaciliteten, der har den grønne omstilling og den digitale omstilling som to af sine seks søjler. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Inden for offentlig transport har pandemien påvirket arbejdspladser, brugere af offentlig transport, operatører og offentlige myndigheder. I konklusionerne om strategien om bæredygtig og intelligent mobilitet understregede Ministerrådet, at den offentlige transport er blevet alvorligt påvirket af covid-19-krisen, og at den politiske reaktion på krisen bør sigte mod at genoprette tilliden til den offentlige transport og forbedre dens modstandsdygtighed, idet den bæredygtige omstilling og moderniseringen heraf fremskyndes, samtidig med at der sikres overkommelige transportpriser i betragtning af den vigtige rolle, som offentlig transport spiller for den sociale og territoriale samhørighed. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU fremhæver den meget vigtige kendsgerning, at den offentlige transport gennem hele pandemien har vist sin værdi ved at tilbyde frontlinjearbejdere og ugunstigt stillede grupper en hårdt tiltrængt mobilitet. Vandrende arbejdstagere og kvinder udgør en stor del af disse grupper og er ofte stærkt afhængige af offentlig transport til at få adgang til arbejdspladser og basale tjenester. Oplysninger fra Eurobarometer for 2020 viser, at langt flere kvinder end mænd benytter offentlig transport. En undersøgelse fra Europa-Parlamentet om kvinder og transport, som peger på manglen på kønsopdelte data om kønsmobilitetsmønstre, giver en interessant indsigt i denne type valg (5). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU anerkender også de øgede omkostninger og de færre ressourcer, som transportudbyderne og de offentlige myndigheder står over for som følge af pandemien. På trods af at foranstaltninger til at forebygge covid-19 førte til øgede omkostninger, og at det betydelige fald i antallet af brugere forårsagede stærkt reducerede indtægter for virksomheder, anså lokale, offentlige og statslige myndigheder det for at være en del af deres pligt at betjene lokalsamfund og især at betjene de mennesker, der betjener andre. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Denne initiativudtalelse har til formål at fremsætte væsentlige anbefalinger vedrørende genopretningen og den fremtidige udvikling af bæredygtig, robust, inkluderende, tilgængelig og modstandsdygtig offentlig transport efter covid-19-krisen, klar til at betjene fremtidige generationer i betragtning af EU's aldrende befolkning (6). Den vil fokusere på finansiering, tiltrækningskraft og rollen i EU's grønne genopretning med udgangspunkt i de sociale forhold blandt arbejdstagerne inden for offentlig transport. Manglen på personale i alle transportsektorer viser klart, at der er behov for denne tilgang. |
| --- | --- |

2.8.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU erkender, at offentlig transport er en væsentlig del af løsningen for Europas grønne genopretning efter pandemien. Den er ikke blot et svar på klimaproblemerne, men bidrager også til livskvaliteten ved at afhjælpe problemet med trængsel. »Indtil 2020 blev der foretaget næsten 60 mia. passagerrejser med offentlig transport i byområderne om året i Europa, og antallet er stigende. (...) Trængsel koster allerede den europæiske økonomi 1 % af BNP, dvs. 100 mia. EUR, om året« (7). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU bemærker, at pandemien har ændret borgernes adfærd og ændret de offentlige og lokale myndigheders syn på den offentlige transports samfundsmæssige værdi. Offentlig transport var imidlertid en af de sektorer, der blev hårdest ramt af et drastisk fald i antallet af brugere og den sektor, som det har taget længst tid at komme ovenpå. Dette skete, ved at folk orienterede sig mod aktiv mobilitet og private bilture som en måde til at undgå smitte. Øget aktiv mobilitet er en glædelig tendens og skal fremmes, men spørgsmålet om øget brug af privatbiler skal overvejes nøje af de europæiske politiske beslutningstagere og af nationale, lokale og regionale myndigheder. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU erkender, at beskæftigelsen i sektoren er blevet hårdt ramt, selv om den offentlige transport fortsatte under pandemien. I Europa skabte sektoren inden den første nedlukning direkte arbejdspladser for 2 mio. mennesker (8). Som noget vigtigt sørger den offentlige transport for sikre lokale job af stor forskellighed, fra mindre kvalificerede til højt kvalificerede profiler, og den beskæftiger personale med meget forskelligartede baggrunde (9). Imidlertid måtte en betragtelig del af de ansatte placeres i statslige ordninger for midlertidig arbejdsløshed, og mange valgte ikke at komme tilbage til deres job. Dette gælder især i medlemsstater med lave sociale sikringsydelser og lav kollektiv forhandlingsdækning. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU advarer derfor om, at der er en kritisk mangel på personale i alle transportsektorer i Europa, herunder offentlig transport. Jobkvaliteten og jobsikkerheden er blevet centrale kriterier for jobsøgende, og social sikring og kollektiv forhandlingsdækning er vigtige garantier i denne henseende. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU bifalder de offentlige, regionale og statslige myndigheders bestræbelser på at opretholde det nødvendige niveau af offentlige transporttjenester under hele pandemien under komplekse omstændigheder, der krævede finansiel støtte og investeringer i sikkerhedsprotokoller i forbindelse med covid-19. Vi erkender, at de relevante myndigheder var nødt til at ty til drastiske begrænsninger i køretøjskapaciteten (10), indføre digitale løsninger for at reducere den direkte kontakt mellem brugere og arbejdstagere, øge udgifterne til sundheds- og hygiejneudstyr og opveje det fald i indtægterne, der blev forårsaget af det pludselige og vedvarende fald i antallet af brugere af offentlig transport. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Samtidig beklager EØSU, at sikkerhedsprotokollerne i forbindelse med covid-19 i transportsektoren ikke altid blev vedtaget på en inklusiv måde under hensyntagen til alle berørte personer. F.eks. blev offentlig transport i visse tilfælde utilgængelig for personer med handicap og ældre på grund af reduktion eller suspension af bistand til personer med nedsat mobilitet (11) og det forhold, at digitale løsninger ikke tog hensyn til personer med færre digitale færdigheder, personer, der ikke havde råd til digitalt udstyr eller elektroniske kommunikationstjenester, og ikke blev udviklet i overensstemmelse med EU's politikker for tilgængelighed og understøttende standarder. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU påpeger, at der nu er behov for strategier for tiden efter pandemien for at gøre den offentlige transport attraktiv og sætte flere mennesker i stand til at gøre brug af den. Som fremhævet i EØSU's udtalelse INT/909 har vi nu »mulighed for at sikre en retfærdig genopretning og genopbygge vores økonomier hurtigt, så de kan blive grønnere og mere retfærdige og modstandsdygtige over for fremtidige chok (12).« Denne opfordring gentages i EØSU's udtalelse TEN/728, hvori det understreges, at »en grøn omstilling skal være både socialt retfærdig og bevare den europæiske transportsektors konkurrenceevne, herunder gennem en fuld gennemførelse af det europæiske transportområde, med fuld gennemførelse af det indre marked (13).« |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | I lyset af ovenstående begrundelse er følgende nøgleelementer nødvendige for at gøre den offentlige transport mere attraktiv:






  — | Disponibilitet, der skal omsættes til tilstrækkelig kapacitet af offentlige transportformer til at klare den øgede efterspørgsel, navnlig i landdistrikter og yderområder, hvor der ofte er færre muligheder for mennesker. |
| --- | --- | --- |

3.8.

—

Disponibilitet, der skal omsættes til tilstrækkelig kapacitet af offentlige transportformer til at klare den øgede efterspørgsel, navnlig i landdistrikter og yderområder, hvor der ofte er færre muligheder for mennesker.

| — | Tilstrækkeligt personale, der drager fordel af passende vilkår og uddannelse, stabile job af høj kvalitet og en komplet liste af rettigheder og fordele. |
| --- | --- |

—

Tilstrækkeligt personale, der drager fordel af passende vilkår og uddannelse, stabile job af høj kvalitet og en komplet liste af rettigheder og fordele.

| — | Konnektivitet, som skal øges og være effektiv med forskellige transportformer inden for og mellem byområder og ikkebymæssige områder for at give alle passagerer mulighed for problemfri intermodal transport, herunder mellem forskellige geografiske regioner. |
| --- | --- |

—

Konnektivitet, som skal øges og være effektiv med forskellige transportformer inden for og mellem byområder og ikkebymæssige områder for at give alle passagerer mulighed for problemfri intermodal transport, herunder mellem forskellige geografiske regioner.

| — | Prisoverkommelighed for alle medlemmer af samfundet. For at sikre dette bør omkostningsberegninger for offentlig transport tage hensyn til overkommelige priser for personer, der oplever socioøkonomisk fattigdom og udstødelse. Målrettede ordninger til støtte for de mest socioøkonomisk ugunstigt stillede grupper bør undersøges i tæt samarbejde med de relevante lokalsamfund. |
| --- | --- |

—

Prisoverkommelighed for alle medlemmer af samfundet. For at sikre dette bør omkostningsberegninger for offentlig transport tage hensyn til overkommelige priser for personer, der oplever socioøkonomisk fattigdom og udstødelse. Målrettede ordninger til støtte for de mest socioøkonomisk ugunstigt stillede grupper bør undersøges i tæt samarbejde med de relevante lokalsamfund.

| — | Tilgængelighed, så alle, herunder personer med handicap, ældre og personer med (midlertidig) nedsat mobilitet, har uafhængigt og problemfri adgang til offentlig transport. |
| --- | --- |

—

Tilgængelighed, så alle, herunder personer med handicap, ældre og personer med (midlertidig) nedsat mobilitet, har uafhængigt og problemfri adgang til offentlig transport.

| — | Sikkerhed for brugere og arbejdstagere med fokus på kønsmæssige og intersektionelle aspekter. Inkluderende folkesundhedsmæssige foranstaltninger er lige så relevante for sikre rejser, således som det er påvist i de seneste år. Arbejdstagere inden for offentlig transport har brug for et sikkert arbejdsmiljø uden vold og chikane. |
| --- | --- |

—

Sikkerhed for brugere og arbejdstagere med fokus på kønsmæssige og intersektionelle aspekter. Inkluderende folkesundhedsmæssige foranstaltninger er lige så relevante for sikre rejser, således som det er påvist i de seneste år. Arbejdstagere inden for offentlig transport har brug for et sikkert arbejdsmiljø uden vold og chikane.

| — | Kvalitet med hensyn til bekvemmelighed, rejsetider, assistance fra tilstrækkeligt personale, tilgængelige digitale løsninger, information om transportmuligheder og køreplaner. |
| --- | --- |

—

Kvalitet med hensyn til bekvemmelighed, rejsetider, assistance fra tilstrækkeligt personale, tilgængelige digitale løsninger, information om transportmuligheder og køreplaner.

| 3.9. | EØSU påpeger, at med public service-forordning (EF) nr. 1370/2007 blev der i årene før pandemien indført muligheder for at åbne offentlige transporttjenester for private operatører via udbud og offentlige tjenesteydelseskontrakter, som blev indgået i henhold til EU's regler for offentlige indkøb. Da pandemien har vist den strategiske rolle, som den offentlige transport spiller for samfundet og mobiliteten, og da den offentlige transport står over for en hidtil uset mangel på personale, understreger EØSU, at kontrakter om offentlig tjeneste er nødt til at omfatte beskyttelse for så vidt angår sociale og beskæftigelsesmæssige vilkår for at fastholde færdigheder i sektoren. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Offentlig transport er en tjeneste, som hele samfundet i al sin mangfoldighed skal have gavn af. Med dette in mente er det afgørende at holde udbudsprocesserne gennemsigtige og sikre, at både arbejdstagere og brugere deltager i indkøbsbeslutninger. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU værdsætter, at Kommissionen har lanceret genopretnings- og resiliensfaciliteten for at afbøde de sociale og økonomiske konsekvenser af covid-19. I Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 (14) fastsættes betingelserne for, at medlemsstaterne kan få adgang til EU's støtte under genopretnings- og resiliensfaciliteten. De har måttet fremlægge nationale planer og forpligte sig til at bruge 37 % af EU's tilskud til klimainvesteringer og -reformer og 20 % til digital omstilling. Ren mobilitet forbliver kernen i disse planer. EØSU påpeger dog, at gennemførelsen af disse foranstaltninger vil få konsekvenser for både samfundet og arbejdstagerne, og at det derfor ikke kan ske bag lukkede døre. Alle sociale aktører bør inddrages i udviklingen af politikker for grønnere og mere bæredygtig offentlig transport (15). På samme måde bør offentlige interessenter effektivt kunne overvåge gennemførelsen af offentlige politikker og anvendelsen af relevante offentlige midler. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Inkluderende deltagelse i udviklingsløsninger vedrørende offentlig transport bør fremmes for at give alle interessenter, herunder offentlige myndigheder, tjenesteydere, brugere af offentlig transport og eksperter i tilgængelighed og byplanlægning, mulighed for at spille en rolle (16). Bedste praksis for at skabe løsninger for den offentlige transport bør fremmes (17). En tilgang om »universelt design« i henhold til UNCRPD (18) med henblik på at udvikle tjenester bør gøre det muligt for den bredeste gruppe af brugere, herunder personer med handicap, ældre og personer med nedsat mobilitet, at benytte sådanne tjenester. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | I Kommissionens meddelelse »Fit for 55« bemærkes det, at »Mange borgere, særligt unge, er klar til at ændre deres forbrugs- og mobilitetsmønstre, når de får relevante oplysninger, så de kan begrænse deres CO2-fodaftryk og leve i et grønnere, sundere miljø« (19). Hvis disse transportformer gøres mere attraktive for alle, vil det bidrage til overgangen til grønnere og mere bæredygtige transportformer. Det er vigtigt at øge bevidstheden om de miljømæssige konsekvenser af transportvalg og personlige mobilitetsvalg. Oplysningsforanstaltninger alene vil imidlertid ikke have den nødvendige virkning, medmindre udfordringer såsom tilgængelighed, overkommelige priser og sikker offentlig transport håndteres ordentligt. Selv om mange mennesker er klar over det presserende miljømæssige behov for at benytte grønnere transport, vil de ikke være i stand til at yde et værdifuldt bidrag til den grønne omstilling, hvis de ganske enkelt ikke har råd til eller adgang til grønnere transport. Det vil være en enorm forspildt mulighed for EU. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU vil gerne fremhæve, at covid-19 udløste en hurtigere integration af digitale teknologier i den offentlige transport. Det er mere end sandsynligt, at disse tendenser vil blive opretholdt og fremmet gennem anvendelse af EU's genopretnings- og resiliensfacilitet og de nationale genopretnings- og resiliensplaner. Selv om digitaliseringen kan bidrage til den offentlige transports effektivitet og bæredygtighed samt gavne transportbrugerne (f.eks. digitale rejseplanlæggere, transportoplysninger i realtid), bør det sikres, at den digitale omstilling ikke sker på bekostning af jobmulighederne for transportpersonalet og personlige støttetjenester for brugerne eller øger mobilitetsforskellen mellem de transportbrugere, der har mulighed for at benytte digitale løsninger, og de, der ikke kan drage fordel heraf på grund af de digitale tjenesters manglende tilgængelighed og prismæssige uoverkommelighed og færre digitale færdigheder. EØSU opfordrer derfor de politiske beslutningstagere til at gennemføre de digitale omstillingsprocesser, der har til formål at opnå bæredygtig og retfærdig transport for alle, på en inklusiv og deltagelsesbaseret måde. |
| --- | --- |

3.14.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse TEN/766 om den nye EU-ramme for mobilitet i byer (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 107)

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1370/2007 af 23. oktober 2007 om offentlig personbefordring med jernbane og ad vej og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1191/69 og (EØF) nr. 1107/70 (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 1).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/23/EU af 26. februar 2014 om tildeling af koncessionskontrakter (EUT L 94 af 28.3.2014, s. 1).

3

(4)  Den nye EU-ramme for mobilitet i byer (COM(2021) 811 final).

4

(5)  Women and transport, Europa-Parlamentet, FEMM-udvalget, december 2021, https://www.europarl.europa.eu/RegData/etudes/STUD/2021/701004/IPOL_STU(2021)701004_EN.pdf, s. 34-35: »Dokumentation bør tages i betragtning i forbindelse med kvinders mobilitetsbehov. Som nævnt i de foregående afsnit arbejder kvinder oftere på deltid, tager sig af børn og familiemedlemmer, lever længere, er mindre tilbøjelige til at have kørekort og til at eje en bil, og bruger sammenlignet med mænd oftere offentlig transport og bevæger sig oftere til fods end mænd. De har mere komplekse daglige mobilitetsmønstre end mænd. Samtidig udøver kvinder ofte begrænset kontrol over husholdningernes økonomi, da de er mere tilbøjelige til at være den sekundære forsørger i en husstand« (o.a: dokumentet foreligger ikke i en dansk udgave) (Borgato et al., 2021, Rastrigina and Verashchagina, 2015). Generelt er det mere sandsynligt, at kvinder er i risiko for fattigdom og social udstødelse (EIGE, 2020), da de er mere tilbøjelige til at tilhøre sårbare grupper, og overkommelige priser er afgørende for deres mobilitet.

5

Women and transport

(6)  Ageing Europe — statistics on population developments — Eurostat.

6

(7)  ETF og UITP's fælles erklæring for COP26: Tackling climate action with public transport is one of the EU's largest economic opportunities of the 21st century.

7

Tackling climate action with public transport is one of the EU's largest economic opportunities of the 21st century

(8)  Relaunching Transport and Tourism in the EU after COVID-19, maj 2021, forskning bestilt af TRAN-udvalget i Europa-Parlamentet og udført af Temaafdelingen for Struktur- og Samhørighedspolitik, Generaldirektoratet for Unionens Interne Politikker.

8

Relaunching Transport and Tourism in the EU after COVID-19

(9)  ETF og UITP's fælles erklæring for COP26: Tackling climate action with public transport is one of the EU's largest economic opportunities of the 21st century.

9

Tackling climate action with public transport is one of the EU's largest economic opportunities of the 21st century

(10)  Under den første nedlukning i 2020 reducerede Milano og Barcelona pladsbelægningen til henholdsvis 25 % og 50 %, Irland til 20 % og Portugal til to tredjedele — COVID-19 and urban mobility: impacts and perspectives, september 2020, forskning for Europa-Parlamentets TRAN-udvalg, Temaafdelingen for Struktur- og Samhørighedspolitik, Generaldirektoratet for Unionens Interne Politikker PE 652.213.

10

COVID-19 and urban mobility: impacts and perspectives

(11)  EDF Recommendations on exit measures for transport services in light of Covid-19.

11

(12)  EUT C 429 af 11.12.2020, s. 219.

12

(13)  EUT C 341 af 24.8.2021, s. 100.

13

(14)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2021/241 af 12. februar 2021 om oprettelse af genopretnings- og resiliensfaciliteten (EUT L 57 af 18.2.2021, s. 17).

14

(15)  FN's konvention om rettigheder for personer med handicap kræver, at »ved udvikling og gennemførelse af lovgivning og politikker, der tager sigte på at gennemføre denne konvention, og i andre beslutningsprocesser vedrørende forhold i relation til handicappede skal deltagerstaterne indgående rådføre sig med og aktivt involvere handicappede, herunder børn med handicap, gennem de organisationer, som repræsenterer dem.« — Artikel 4.3 i CRPD. I EØSU's udtalelse »mod et konkurrencedygtigt og ressourceeffektivt transportsystem« bemærkes desuden, at »som EØSU allerede har anført i sin udtalelse fra 2012, ønsker udvalget at fremme en åben, løbende og gennemsigtig udveksling af synspunkter vedrørende gennemførelsen af hvidbogen mellem civilsamfundet (virksomheder, arbejdsgivere, arbejdstagere, brugere, NGO'er og universiteter osv.), Kommissionen og andre berørte aktører såsom de nationale myndigheder på forskellige niveauer. På denne måde forbedres civilsamfundets accept og forståelse, og der sikres nyttig feedback til de politiske beslutningstagere og dem, der er ansvarlige for gennemførelsen.« (EUT C 341 af 24.8.2021, s. 100)

15

(16)  I overensstemmelse med henstillingerne fremsat i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om de samfundsmæssige udfordringer i forbindelse med en forgrønnelse af hav- og flodtransport mener EØSU, »at alle berørte parter, herunder arbejdsmarkedets parter, bør inddrages, for at man kan finde effektive og varige løsninger i forbindelse med forgrønnelsen af havtransporten.« (EUT C 275 af 18.7.2022, s. 18)

16

(17)  Se for eksempel TRIPS-projektet »TRansport Innovation for disabled People needs Satisfaction«.

17

(18)  Artikel 2 i FN’s konvention om rettigheder for personer med handicap.

18

(19)  Fit for 55 (COM(2021) 550 final).

19

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/122 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/122

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om kulturelt diplomati som løftestang for EU's eksterne forbindelser — Nye partnerskaber og civilsamfundsorganisationernes rolle

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/17)

| Ordfører: | Luca JAHIER |
| --- | --- |

Ordfører:

Luca JAHIER

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 32, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 14.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 178/1/1 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 32, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

14.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

178/1/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Kultur er inklusiv. Kultur er en kapital, der gør det muligt at illustrere den europæiske proces og formidle den i hele verden. I en tid, hvor krig igen har gjort sit indtog på det europæiske kontinent med forfærdelige ødelæggelser og sønderknuste menneskeliv og steder, har vi mere end nogensinde før brug for de kulturelle forbindelser som et instrument for dialog, fred og fremtid. At gøre dem til en afgørende og strategisk løftestang for Den Europæiske Unions udenrigspolitik, således som det flere gange er blevet efterlyst i mange dokumenter og vigtige initiativer i de seneste 17 år, bør nu blive en sand prioritet. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Med udgangspunkt i Kommissionens meddelelse fra 2016, Rådets mange beslutninger og retningslinjer og Europa-Parlamentets anbefalinger er det nu på tide med en fuldgyldig flerårig strategisk handlingsplan, der med EU-Udenrigstjenesten som koordinator kan skabe en effektiv synergi med Kommissionens og medlemsstaternes forskellige politikker og strukturer og udgøre en platform for effektiv sammenkobling med en række enheder i bredere forstand, herunder såvel berørte territoriale ansvarlige myndigheder som mange private eller institutionelle aktører, der allerede er i fuld gang. En plan ledsaget af de nødvendige finansielle midler. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | I mellemtiden er det nødvendigt omgående at intensivere indsatsen for at beskytte, restaurere og genopbygge kulturarven i områder, der er ramt af naturkatastrofer, kriser og konflikter og styrke uddannelsen af lokale aktører og kapacitetsopbygningen blandt lokale institutioner og civilsamfundsorganisationer. Der bør træffes mere ambitiøse foranstaltninger inden for de kreative industrier. Der bør iværksættes betydelige pilotprojekter i områder såsom Vestbalkan, Middelhavsområdet og Mellemøsten, Afrika og Ukraine. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Der bør desuden ske en kortlægning af igangværende foranstaltninger og initiativer, der er truffet af europæiske institutioner og organisationer, nationalstater og medlemsstaternes mange civilsamfundsorganisationer samt i forskellige internationale partnerskaber med henblik på at oprette en EU-platform for internationale kulturelle forbindelser. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Der er behov for en betydelig særlig struktur i EU-Udenrigstjenesten, der er bygget op omkring en »særlig EU-udsending for kulturelle forbindelser«, og som skal udvikle en samlet politisk strategi, være udrustet med et tilstrækkeligt budget og indgå i netværk med medlemsstaterne og de forskellige organisationer. Der er ligeledes behov for at tilføre EU-delegationerne instrumenter og mindre finansielle tilskud til udvikling af foranstaltninger i de respektive lande. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Generelt overblik

| 2.1. | Kultur som instrument for Den Europæiske Unions udenrigspolitik med det formål at styrke dialogen mellem de forskellige kulturelle identiteter, menneskerettighederne samt den sociale og økonomiske samhørighed med udgangspunkt i de kreative og kulturelle industrier som en drivende kraft for vækst har længe været en del af de europæiske institutioners dagsorden. Det særlige kulturdiplomati, som Den Europæiske Union har etableret som sit udenrigspolitiske instrument, tager udgangspunkt i ikke at opstille betingelser for det kulturelle samarbejde, men i at fremme en tilgang, der går videre end til blot at stimulere medlemsstaternes kulturelle frembringelser og lægge særlig vægt på et fælles rum for kulturel samproduktion med partnerlandene på civilsamfundsplan. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Kommissionen vedtog allerede i 2007 en meddelelse om en europæisk kulturdagsorden i en stadig mere globaliseret verden (1), som også havde til formål at give det kulturelle aspekt en mere fremtrædende rolle i EU's eksterne forbindelser. Dette perspektiv blev kraftigt støttet i Europa-Parlamentets beslutninger fra 2008 og 2011, som for det følgende år foreslog at afsætte et særligt budget på 500 000 EUR til iværksættelse af forberedende foranstaltninger til styrkelse af kulturen i de internationale forbindelser, hvilket i 2014 udmundede i et større rammestudie (2). |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Det Europæiske Råd har ved flere lejligheder understreget de kulturelle forbindelsers diplomatiske potentiale, specielt i konklusionerne fra 2007, 2008, 2014 og 2015, således som det også er sket i Kommissionens handlingsplaner efter 2014. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Det forberedende arbejde i dette årti mundede ud i den fælles meddelelse (3) fra juni 2016 med titlen
  En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser
  fra Kommissionen og Unionens højtstående repræsentant for udenrigsanliggender og sikkerhedspolitik. Der blev i meddelelsen udpeget tre arbejdsområder for udviklingen af en sådan strategi:






  — | Fremme af den socioøkonomiske udvikling med fokus på kulturpolitikkerne, de lokale myndigheders rolle i kulturelle initiativer og de kulturelle og kreative industriers rolle i partnerlandene |
| --- | --- | --- |

2.4.

—

Fremme af den socioøkonomiske udvikling med fokus på kulturpolitikkerne, de lokale myndigheders rolle i kulturelle initiativer og de kulturelle og kreative industriers rolle i partnerlandene

| — | Tværkulturel dialog for fred og stabilitet |
| --- | --- |

—

Tværkulturel dialog for fred og stabilitet

| — | Beskyttelse af kulturarven mod naturkatastrofer, væbnede konflikter og handel med artefakter, der kan være en kilde til finansiering af terroraktiviteter. |
| --- | --- |

—

Beskyttelse af kulturarven mod naturkatastrofer, væbnede konflikter og handel med artefakter, der kan være en kilde til finansiering af terroraktiviteter.

| 2.5. | Der blev i meddelelsen desuden peget på behovet for at fremme en gradvis koordinering af medlemsstaternes indsats med henblik på at overvinde den nuværende store fragmentering, styrke en række EU-delegationers rolle i tredjelande som knudepunkter, udvikle samarbejdet med EUNIC (netværket af EU's nationale kulturinstitutioner) som garant for medlemsstaternes beføjelser på kulturområdet og udnytte de instrumenter og budgetposter, der allerede findes på forskellige områder. Der er desuden oprettet en platform for kulturelt diplomati (4), der har til formål at fremme oprettelsen af passende programmer og ressourcer og koordinere de forskellige involverede parter. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU tilkendegav i maj 2017 sin mening om denne meddelelse (5) og udtrykte sin store opbakning, men fremhævede også behovet for at gå et skridt videre fra at tale om at arbejde hen imod en EU-strategi til at vedtage og derefter gennemføre en fuldgyldig strategi og handlingsplan. Udvalget understregede, at sidstnævnte bør opfylde fire strukturelle forudsætninger: skabe klarhed over forvaltningen på EU-plan, sigte mod at koordinere og tilbyde supplerende støtte på medlemsstatsplan, præcisere de finansielle aspekter og fremme netværk af indbyrdes forbundne kulturelle aktører, der repræsenterer et dynamisk kulturelt civilsamfund. EØSU opfordrede desuden til, at den kulturelle dimension blev den fjerde søjle i strategien for bæredygtig udvikling, og til, at der blev udviklet passende netværk for inddragelse af forskellige miljøer i det organiserede civilsamfund og blandt andre organisationer på forskellige niveauer, som allerede er aktive på dette område. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Europa-Parlamentet understregede i sin beslutning (6), der blev vedtaget i juli 2017, at meddelelsen ikke var tilstrækkeligt struktureret til, at der kan udvikles en sand strategi for kulturelt diplomati i EU med de rette midler. RU kom i juni 2017 også med en stærk udtalelse (7), hvor det påpegede den vigtige rolle, som byerne og de lokale forvaltningsniveauer kan spille i udviklingen af netværk for kulturelt samarbejde på naboskabsniveau. Et tema, der i vidt omfang blev taget op i en større undersøgelse (8) i 2020, der udstak en flerniveaustrategi for internationale kulturelle forbindelser. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Rådet samlede og genfremsatte i sine konklusioner fra maj 2017 Kommissionens forslag og anbefalede, at der blev oprettet en »Gruppe af formandskabets venner« i form af en tværgående platform til fremme af gennemførelsen af strategien. Derefter vendte Rådet tilbage til spørgsmålet om kulturelt diplomati med de vigtige konklusioner fra juni 2019 om en strategisk EU-tilgang til internationale kulturelle forbindelser og en handlingsramme (9), konklusionerne fra september 2019 om den kulturelle dimension af bæredygtig udvikling (10), konklusionerne fra maj 2020 om risikostyring på området kulturarv (11) og endelig konklusionerne fra juni 2021 (12) om en EU-tilgang til kulturarv i konflikter og kriser. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Endelig har Kommissionen under det europæiske handlingsprogram (13), der blev offentliggjort i kølvandet på det europæiske år for kulturarv (2018), udpeget »den europæiske kulturarv for stærkere globale partnerskaber: styrkelse af det internationale samarbejde« som en af de fem centrale søjler i EU's indsats på området. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Bemærkninger og forslag

| 3.1. | Den her beskrevne situation bekræfter således den store politiske udvikling og den brede vifte af retningslinjer, forslag og beslutninger, der er blevet udarbejdet gennem årene, og den nu veletablerede konsensus, hvorved kulturen anerkendes som katalysator for skabelse af identitet og samhørighed, drivkraft for socioøkonomisk udvikling og en vigtig faktor i opbygningen af fredelige forbindelser, herunder det mellemfolkelige samarbejde (der omfatter civilsamfundsorganisationer samt universiteter, kulturcentre, museer, byer og andre formidlende organisationer).
  Hertil kommer den stadig mere udbredte enighed om, at fremhævelsen af den kulturelle dimensionen er vigtig for gennemførelsen af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

3.1.

Hertil kommer den stadig mere udbredte enighed om, at fremhævelsen af den kulturelle dimensionen er vigtig for gennemførelsen af 2030-dagsordenen for bæredygtig udvikling.

| 3.2. | Desuden udgør kultur nu en del af EU's centrale samarbejdsinstrumenter og af en række af EU's bilaterale aftaler med tredjelande, og der er gennem mange år blevet gennemført en bred vifte af kulturprojekter i forbindelse med EU's tekniske og finansielle bistand.
  Målene med disse foranstaltninger er: bevaring og restaurering af kulturarvssteder, skabelse og udbredelse af kunstværker, opførelse eller renovering af museer, lokal kapacitetsopbygning af kulturaktører og kunstnere, fremme af deres frie bevægelighed mellem lande, afholdelse af store kulturelle begivenheder, større offentlig bevidsthed om beskyttelsen af kulturarven og udvikling af en ny form for bæredygtig turisme. Kommissionen støtter endvidere etableringen og styrkelsen af kulturindustrier i partnerlandene, først og fremmest inden for filmsektoren og den audiovisuelle sektor samt fremme af lokal adgang til kultur. |
| --- | --- |

3.2.

Målene med disse foranstaltninger er: bevaring og restaurering af kulturarvssteder, skabelse og udbredelse af kunstværker, opførelse eller renovering af museer, lokal kapacitetsopbygning af kulturaktører og kunstnere, fremme af deres frie bevægelighed mellem lande, afholdelse af store kulturelle begivenheder, større offentlig bevidsthed om beskyttelsen af kulturarven og udvikling af en ny form for bæredygtig turisme. Kommissionen støtter endvidere etableringen og styrkelsen af kulturindustrier i partnerlandene, først og fremmest inden for filmsektoren og den audiovisuelle sektor samt fremme af lokal adgang til kultur.

| 3.3. | Denne proces fremstår imidlertid meget fragmenteret, er overordnet set ikke særlig synlig og uden en åbenlys strategisk vision.
  Den er derfor ikke i stand til at udnytte sit potentiale fuldt ud som en stadig vigtigere »løftestang« for EU's udenrigspolitik og som drivkraft for partnerskaber i mange egne af verden. En sand skjult skat, den enorme kapital af igangværende og mulige initiativer på medlemsstatsplan og den meget lange liste af lokale aktører, institutioner og civilsamfundsorganisationer udgør en kritisk masse, der bør frigøres. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Man må heller ikke glemme, at hvis Den Europæiske Unions kulturdiplomati skal give mening, bør den betragtes og udvikles som et instrument for Unionens udenrigspolitik og dermed tillægges den nødvendige indflydelse, der i Den Europæiske Unions tilfælde manifesterer sig ved fremme af vores model for fredelig sameksistens og integration af folkeslag i respekt for de grundlæggende rettigheder og friheden til kunstnerisk udfoldelse og i overensstemmelse med principperne om demokrati og retsstaten i resten af verden. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Kultur er desuden et produkt af arbejde, som udgør den søjle, Europa er bygget på. Arbejdet har gjort det muligt at udvikle industrien, har sat Europa i centrum for handel, formet de europæiske byers historie og gjort det muligt for befolkningerne at frigøre sig, samtidig med, at det har bekræftet de sociale rettigheders og den europæiske sociale models rolle. Arbejdskulturen skal fortsat udgøre kernen i EU's indsats. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Kulturarven er i sin materielle og immaterielle udformning naturligvis et politisk følsomt og yderst komplekst emne, der i høj grad tillægges symbolsk og følelsesmæssig betydning. Det indebærer derfor en høj risiko for politisk manipulation i forhold til historie, tilhørsforhold til den ene eller den anden samfundskomponent og anvendelse, især når det gælder mindretal og i tilfælde af konflikter. Kulturarven kan derfor blive en anledning til konflikt, men også en katalysator for fred, forsoning og fælles udvikling. Dette udstikker en klar kurs for en virkningsfuld og supplerende diplomatisk komponent i EU's tilgang til fred, sikkerhed og bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Med Det Europæiske Råds afgørelse af 21. juni 2021, der primært fokuserer på beskyttelsen af kulturarven under konflikter og kriser, relanceres ambitionen om at gøre »kulturdiplomatiet« til en vigtig katalysator for fred og udvikling inden for rammerne af EU's fælles sikkerheds- og forsvarspolitik. Aftalen pålægger EU-Udenrigstjenesten, Kommissionen og alle EU's større agenturer og organer at fastlægge konkrete foranstaltninger i den retning, bl.a. gennem oprettelsen af en særlig taskforce, der varetages af EU-Udenrigstjenesten og får til opgave at forelægge Rådet en årlig rapport om de fremskridt, der er gjort. Det understreges i punkt 8, at det er vigtigt at styrke alle de nødvendige partnerskaber med relevante internationale og regionale organisationer samt med mellemstatslige og ikkestatslige organisationer (civilsamfundsorganisationer). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Der er derfor i høj grad behov for at gentage det, der allerede er efterlyst i EØSU's udtalelse fra 2017 og i Europa-Parlamentets beslutning fra 2017, nemlig at der bør vedtages en fuldgyldig handlingsplan, således som der allerede er gjort for nylig inden for en række af EU's indsatsområder, og at der bør etableres en smidig operationel forvaltningsstruktur og tilvejebringes de nødvendige finansielle midler, herunder egne midler og midler, der kan udnyttes fra andre allerede eksisterende programmer.
  En sådan handlingsplan bør navnlig fokusere på følgende aspekter: en styrkelse af sammenhængen i EU's udenrigspolitik og eksterne instrumenter, komplementaritet mellem den materielle og den immaterielle kulturarv, klimaforandringer som kilde til kriser, inddragelse og ansvarliggørelse af lokale aktører, kvinder og unge, uddannelse og udveksling af viden, etablering af netværk og tilslutning til eksisterende netværk såsom Erasmus+, de forskellige muligheder for at udvikle et konkret samarbejde og partnerskab mellem EU's kulturinstitutioner og civilsamfundsorganisationernes aktører i denne sektor og deres modparter i tredjelande samt styrkelse af samarbejdet med de forskellige eksisterende regionale og internationale organer, idet kulturen gøres til en vigtig akse i sådanne synergier.
  Frem for alt bør der udvikles forbindelser mellem følgende områder:






  — | Kulturelle forbindelser og bæredygtig udvikling |
| --- | --- | --- |

3.8.

En sådan handlingsplan bør navnlig fokusere på følgende aspekter: en styrkelse af sammenhængen i EU's udenrigspolitik og eksterne instrumenter, komplementaritet mellem den materielle og den immaterielle kulturarv, klimaforandringer som kilde til kriser, inddragelse og ansvarliggørelse af lokale aktører, kvinder og unge, uddannelse og udveksling af viden, etablering af netværk og tilslutning til eksisterende netværk såsom Erasmus+, de forskellige muligheder for at udvikle et konkret samarbejde og partnerskab mellem EU's kulturinstitutioner og civilsamfundsorganisationernes aktører i denne sektor og deres modparter i tredjelande samt styrkelse af samarbejdet med de forskellige eksisterende regionale og internationale organer, idet kulturen gøres til en vigtig akse i sådanne synergier.

Frem for alt bør der udvikles forbindelser mellem følgende områder:

—

Kulturelle forbindelser og bæredygtig udvikling

| — | Kulturelle forbindelser og cirkulær økonomi |
| --- | --- |

—

Kulturelle forbindelser og cirkulær økonomi

| — | Kulturelle forbindelser og digital omstilling |
| --- | --- |

—

Kulturelle forbindelser og digital omstilling

| — | Kulturelle forbindelser og fred og stabilitet |
| --- | --- |

—

Kulturelle forbindelser og fred og stabilitet

| — | Kulturelle forbindelser og fremme af de grundlæggende rettigheder og ytringsfriheden |
| --- | --- |

—

Kulturelle forbindelser og fremme af de grundlæggende rettigheder og ytringsfriheden

| — | Kulturelle forbindelser og mindretal samt beskyttelse og fremme af mindretalskulturer og -sprog |
| --- | --- |

—

Kulturelle forbindelser og mindretal samt beskyttelse og fremme af mindretalskulturer og -sprog

| — | Kulturelle forbindelser og fremme af ligestilling mellem kønnene. |
| --- | --- |

—

Kulturelle forbindelser og fremme af ligestilling mellem kønnene.

| 3.9. | Alt imens en sådan plan udarbejdes med den bredest mulige deltagelse, som det nu er skik og brug, og med samme vægt og relevans som for forskellige nylige planer, er der imidlertid behov for lige fra begyndelsen at aktivere en række konkrete foranstaltninger for endelig at sætte handling bag Rådets mandat og de talrige anbefalinger og forslag fra de øvrige ovenfor nævnte institutioner og sikre, at denne proces træder i forgrunden. I det følgende nævnes en rækkes eksempler. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.9.1. | Beskyttelse, restaurering og genopbygning af kulturarven i områder med naturkatastrofer, kriser og konflikter med udgangspunkt i allerede eksisterende FSFP-missioner — Afghanistan, Ukraine, Georgien, Kosovo, Libyen, de palæstinensiske områder (Ramallah og Rafah), Niger, Mali og Afrikas Horn (Somalia og Somaliland) — og med tilpasning af deres mandat, hvor det er nødvendigt. Til det formål: investering i dialogen mellem samfund og mellem etniske grupper (og eventuelt mellem trossamfund); genopbygning og bevaring af kulturarven som et instrument for genopretning af den fælles hukommelse og forsoning, men også en mulighed for at skabe arbejdspladser, bæredygtige økonomiske og turistmæssige aktiviteter; udvikling af den lokale kapacitetsopbygning og de nødvendige uddannelsesaktiviteter; forøgelse af ressourcerne til satellitbaseret kortlægning og digitale billeder med henblik på udvikling af forebyggende foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.9.1.

| 3.9.2. | Styrkelse af bekæmpelsen af handel med kulturgoder, der også anvendes til finansiering af international terrorisme og er yderst relevant i konfliktområder, i samarbejde med Europol og Interpol og bedre uddannelse af grænsepoliti. |
| --- | --- |

3.9.2.

| 3.9.3. | Udvikling af et særinitiativ om kreative industrier, især med hensyn til nutidskunst og nye teknologier med særlig fokus på de yngre generationer. Dette område, hvor der allerede er udviklet en række vigtige initiativer i samarbejde med WTO, er helt klart et af de mest lovende spor for skabelse af bæredygtig udvikling, som navnlig allerede anses for vigtigt inden for rammerne af den nye partnerskabsaftale med AVS-landene. Den forventede etablering af en kommende AVS-kulturfond og forslaget om et fremtidigt første møde mellem kulturministrene fra AVS og EU udgør en politisk ramme af stor interesse, der bør tillægges den prioritet, den fortjener. Ligeledes henviser vi til Creative Forum 2021 (14) i Ljubljana med deltagelse af kreative virksomheder fra hele Middelhavsområdet med det formål at bidrage til den grønne omstilling, social innovation og økonomisk vækst. |
| --- | --- |

3.9.3.

| 3.9.4. | Systematisk kortlægning af de forskellige og talrige allerede eksisterende initiativer på alle niveauer, bl.a. gennem oprettelse af et interaktivt websted, der er åbent for udveksling af bedste praksis og udvikling af nye synergier mellem aktører på forskellige niveauer og på tværs af lande. Formålet med dette vil være at oprette en EU-platform for internationale kulturelle forbindelser i tråd med andre vellykkede initiativer, der allerede er iværksat på andre områder (f.eks. platformen for cirkulær økonomi og festivalen for det nye europæiske Bauhaus). På dette område kan EØSU i samarbejde med de berørte større europæiske kulturorganisationer absolut udgøre et værdifuldt og stabilt institutionelt forum. |
| --- | --- |

3.9.4.

| 3.9.5. | Lancering af pilotprojekter på en række særlige områder i tilknytning til de allerede fastlagte politikker på de enkelte områder. Her følger nogle eksempler, hvor en samordnet EU-indsats kan være afgørende. |
| --- | --- |

3.9.5.

| 3.9.5.1. | Vestbalkan er, bl.a. med udsigten til at blive integreret i Den Europæiske Union, et område, hvor den kulturelle dimension fortjener at blive kraftigt udviklet, f.eks. ved at yde støtte til et regionalt netværk af civilsamfundsorganisationer i alle lande på Vestbalkan, der skal beskytte kultur- og naturarven som en fælles arv. Således bør temaet kulturel og religiøs arv, inden for rammerne af forhandlingerne mellem Beograd og Pristina om en normalisering af forbindelserne mellem Serbien og Kosovo, prioriteres højere i betragtning af den store relevans for de forskellige lokalsamfunds identitet. Der bør ligeledes ydes støtte til regionale samarbejdsprojekter, der inddrager historie og kunsthistorie i det bredere sydøsteuropæiske område for at imødegå den voksende tendens til at ændre og omskrive historien med den dermed forbundne fordrejning af historiske monumenters og kulturarvssteders (mangefacetterede) identitet. Alt dette kan også ske gennem opbygning af civilsamfundsorganisationernes og de lokale institutioners kapacitet, f.eks. gennem twinningprojekter med museer, fonde mv. i EU-medlemsstaterne; lanceringen af et EU-Vestbalkan-program for kulturarvsforkæmpere inspireret af udformningen af det eksisterende programmet »ILUCIDARE Champions«, der giver eksperter i Europas og Vestbalkans kulturarv mulighed for at udveksle erfaringer og god praksis, samt anvendelsen af Det Europæiske Solidaritetskorps program til fremme af unges deltagelse i »workshopper« vedrørende restaurering af kulturarven. En særlig ordning for frivilligt arbejde inden for kulturarv på regionalt plan (åben for borgere både i og uden for EU's medlemsstater) kunne i øvrigt i høj grad bidrage til en fornyet solidaritetsånd på området. |
| --- | --- |

3.9.5.1.

| 3.9.5.2. | Middelhavsområdet og Mellemøsten. Dette er et klart højt prioriteret område med mange aktuelle konfliktsituationer og med mange uvurderlige kulturarvssteder og -rigdomme, der kan spille en vigtig rolle med hensyn til at fremme forsoning, fred, genopbygning og bæredygtig udvikling samt forebygge nye kriser, ved at sprede den værdifulde energi, der er forbundet med nærsamfundet og lokale traditioner. Man bør absolut genoptage og styrke det projekt, som GD DEVCO i sin tid iværksatte
  i Mosulområdet
  med det formål at genoprette de stærkt beskadigede identiteter og den kulturarv, der risikerede at blive spredt for alle vinde, ved at uddanne lokale kulturelle aktører og eksperter og udvikle de tilknyttede økonomiske aktiviteter. Der bør iværksættes et tilsvarende projekt
  i Syrien for at genopbygge Palmyra
  . Ligeledes kan man, hvad angår den komplicerede proces i
  Libyen
  , heller ikke se bort fra kulturarvens umådelige værdi i landet. Kulturarvsstederne Sabrata, Leptis Magna, Kyrene, Apollonia og Gadames
  er blandt de steder, der siden konfliktens begyndelse længe har været anset som de mest udsatte med aktiver af enorm værdi, der risikerer at forsvinde via smuglernetværk.
  Middelhavsunionen har siden 2015 støttet et
  uafhængigt netværk af klimaeksperter fra Middelhavsområdet
   (15), som har udarbejdet vigtige konklusioner. Derudover er
  handlingsplanen for byudvikling 2040
   (16) af stor betydning. Et særligt projekt, der gennemføres sammen med Middelhavsunionen vedrørende en fælles strategi for sikring af forskellige materielle kulturarvssteder vil have stor politisk værdi, idet det samtidig vil bidrage til at bevare de alle tilknyttede turistmæssige og økonomiske aktiviteter.
  Den vigtigste reference er nu sluterklæringen fra konferencen mellem kulturministrene i Middelhavsområdet, der blev afholdt den 16.-17. juni 2022i Napoli, med det formål at udvikle fælles strategier og tiltag til at beskytte og fremme kulturen som et fælles gode for regionen og iværksætte en »Napoliproces« for kulturelt samarbejde i Middelhavsområdet (17). |
| --- | --- |

3.9.5.2.

Middelhavsunionen har siden 2015 støttet et
  uafhængigt netværk af klimaeksperter fra Middelhavsområdet
   (15), som har udarbejdet vigtige konklusioner. Derudover er
  handlingsplanen for byudvikling 2040
   (16) af stor betydning. Et særligt projekt, der gennemføres sammen med Middelhavsunionen vedrørende en fælles strategi for sikring af forskellige materielle kulturarvssteder vil have stor politisk værdi, idet det samtidig vil bidrage til at bevare de alle tilknyttede turistmæssige og økonomiske aktiviteter.

Den vigtigste reference er nu sluterklæringen fra konferencen mellem kulturministrene i Middelhavsområdet, der blev afholdt den 16.-17. juni 2022i Napoli, med det formål at udvikle fælles strategier og tiltag til at beskytte og fremme kulturen som et fælles gode for regionen og iværksætte en »Napoliproces« for kulturelt samarbejde i Middelhavsområdet (17).

| 3.9.5.3. | Det er velkendt, at kulturen spiller en vigtig rolle på det afrikanske kontinent, men det er ofte blevet tillagt marginal betydning, såvel hvad angår politiske forbindelser som konkrete projekter og investeringer. Der er imidlertid mange eksempler på god praksis, og spørgsmålet tillægges stigende prioritet i AVS-landene, hvilket øger mulighederne for forbindelserne med Den Afrikanske Union. Museet for sorte civilisationer i Dakar er et fokuspunkt. Der er tale om et projekt, der i sin tid blev lanceret af Senegals første præsident, Léopold Sédar Senghor, og som blev indviet i slutningen af 2018. Museet er det vigtigste knudepunkt for kulturel udveksling på hele kontinentet og er forbundet med udsigten til en afrikansk renæssance. I samme forbindelse bør man naturligvis nævne Tigray, der nu er et konfliktområde med en meget alvorlig humanitær krise, men også hjemsted for en kæmpe kulturarv, idet regionen er oprindelsessted for den koptiske tro med vigtige klostre og kirker.
  Det afrikanske kontinent huser også det største antal flygtninge og fordrevne i verden, og der bør derfor investeres i disse befolkningers kulturelle dimension, bl.a. for at fremme evnen til at bevare traditionerne og gøre dem til udgangspunkt for en ny start og genopbygning. Der bør ligeledes rettes fokus på den kulturelle dimension af forbindelserne med de respektive indvandrersamfund, som også kan udgøre en drivkraft for udvikling.
  Endelig er modeindustrien, navnlig på håndværks- og SMV-niveau, i rivende udvikling på kontinentet og skaber ikke kun økonomisk velstand og beskæftigelse, men også en identitet og stolthed over kontinentets kreativitet. Specifikke projekter, dels i form af uddannelse, dels som partnerskaber mellem økonomiske aktører fra de to kontinenter, bør helt klart styrkes. |
| --- | --- |

3.9.5.3.

Det afrikanske kontinent huser også det største antal flygtninge og fordrevne i verden, og der bør derfor investeres i disse befolkningers kulturelle dimension, bl.a. for at fremme evnen til at bevare traditionerne og gøre dem til udgangspunkt for en ny start og genopbygning. Der bør ligeledes rettes fokus på den kulturelle dimension af forbindelserne med de respektive indvandrersamfund, som også kan udgøre en drivkraft for udvikling.

Endelig er modeindustrien, navnlig på håndværks- og SMV-niveau, i rivende udvikling på kontinentet og skaber ikke kun økonomisk velstand og beskæftigelse, men også en identitet og stolthed over kontinentets kreativitet. Specifikke projekter, dels i form af uddannelse, dels som partnerskaber mellem økonomiske aktører fra de to kontinenter, bør helt klart styrkes.

| 3.9.5.4. | Der bør iværksættes et særligt initiativ for Ukraine i betragtning af de enorme ødelæggelser af kulturarven, der allerede er konstateret i mange egne af landet. Europæiske museer kunne organisere fundraising til støtte for ukrainsk kulturarv, og medlemsstaterne kunne tilskynde til offentlig-private partnerskaber med henblik på at finansiere restaureringsprojekter. Europa-Parlamentets pilotprojekt European places of culture kunne fokusere på Ukraine, og der kunne oprettes et europæisk kulturhus i Kyiv i form af et bibliotek eller et andet kultursted organiseret af EU's nationale kulturinstitutioner i samarbejde med EU-Udenrigstjenesten. |
| --- | --- |

3.9.5.4.

| 3.9.5.5. | Der skal også iværksættes specifikke foranstaltninger for at sende et positivt budskab om fred og respekt for den russiske og hviderussiske befolkning og for russisk kultur med det formål at ødelægge Putins propaganda. |
| --- | --- |

3.9.5.5.

| 3.9.6. | Koordinering med Europarådet, der allerede gennemfører kulturpolitik på europæisk niveau såsom programmet for kulturarvsruter, UNESCO, ICCROM og ICOM, styrkelse af det multilaterale samarbejde med henblik på UNESCO's verdenskonference om kulturpolitikker og bæredygtig udvikling — MONDIACULT 2022, der efter planen skal finde sted i Mexico fra den 28. til den 30. september 2022. |
| --- | --- |

3.9.6.

| 3.9.7. | Der bør udarbejdes retningslinjer for en politik for tilbagelevering af stjålne kunstværker og for udvikling af kapaciteten til at støtte de lande og museer, der udstiller ovennævnte værker, med henblik på genopbygning af ødelagte og berøvede kulturer. Behovet for tilbagelevering er især stort, når det gælder antikviteter af særlig betydning for menneskeheden, der er blevet fjernet fra en stats område på en måde, der påvirker monumentet eller på det bredere arkæologiske miljø negativt, både på grund af de grundlæggende kulturarvsretlige principper og behovet for at genoprette monumentets integritet i dets historiske, kulturelle og naturlige miljø. Dette princip kommer også til udtryk i UNESCO's konvention om ejendomsoverdragelse af kulturgenstande fra 1970, som letter international tilbagelevering ved at bekæmpe arkæologisk plyndring, ulovlig handel med antikviteter og smugling af kunstskatte. Nogle eksempler er de indfødte amerikaneres grave, Master Zhang Gong-statuen og Parthenon-skulpturerne. |
| --- | --- |

3.9.7.

| 3.9.8. | Endvidere bør kapacitetsopbygningen, hvad angår de civilsamfund, der opererer i kultursektoren, styrkes, og det samme gælder de internationale kulturelle forbindelser i alle lande, og udviklingen af uafhængige og især græsrodsorganisationer bør understøttes. |
| --- | --- |

3.9.8.

| 3.10. | Et sådant arbejde kan ikke iværksættes uden oprettelsen af en særlig og omfattende struktur i EU-Udenrigstjenesten, som skal udgøre et netværk med Kommissionens andre relevante generaldirektorater. Denne struktur skal opbygges omkring en »særlig EU-udsending for kulturelle forbindelser«, der skal udvikle en omfattende, anerkendt og stærk politisk strategi, skabe netværk og have det overordnede ansvar for at styre den ovennævnte handlingsplan.
  En sådan strukturs budget bør først og fremmest sikre denne funktion.
  Dette bør suppleres med et netværk af »kulturelle« knudepunkter i de forskellige EU-delegationer med udgangspunkt i de forskellige politiske prioriteter, men altid med en genkendelig grundlæggende søjle, nemlig et fredsskabende Europa. EU-delegationerne bør tilføres særlige midler til iværksættelse af lokale kulturelle foranstaltninger. |
| --- | --- |

3.10.

En sådan strukturs budget bør først og fremmest sikre denne funktion.

Dette bør suppleres med et netværk af »kulturelle« knudepunkter i de forskellige EU-delegationer med udgangspunkt i de forskellige politiske prioriteter, men altid med en genkendelig grundlæggende søjle, nemlig et fredsskabende Europa. EU-delegationerne bør tilføres særlige midler til iværksættelse af lokale kulturelle foranstaltninger.

| 3.11. | For at knytte den kulturelle dimension af EU's internationale forbindelser til spørgsmålet om den digitale og den grønne omstilling er der endelig behov for at indføre klare kvalitetsprincipper for de kulturelle investeringer i alle foranstaltninger, der træffes i partnerlandene. Når det gælder investeringer i den materielle kulturarv, bør disse for eksempel omfatte principperne for det nye europæiske Bauhaus (bæredygtighed, æstetik, inklusion) og Davos-Baukulturkvalitetssystemet. |
| --- | --- |

3.11.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2007) 242 final.

1

(2)  Engaging the World: Towards Global Cultural Citizenship (europa.eu).

2

(3)  JOIN(2016) 29 final.

3

(4)  Cultural Relations Platform (cultureinexternalrelations.eu).

4

(5)  En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser (EUT C 288 af 31.8.2017, s. 120).

5

(6)  Europa-Parlamentets beslutning af 5. juli 2017 — »En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser« (2016/2240(INI)) (EUT C 334 af 19.9.2018, s. 112).

6

(7)  Det Europæiske Regionsudvalgs udtalelse — »En EU-strategi for internationale kulturelle forbindelser« (EUT C 207 af 30.6.2017, s. 95).

7

(8)  Towards a multi-level strategy for EU external cultural relations — kan downloades fra Den Europæiske Unions Publikationskontor (europa.eu).

8

Towards a multi-level strategy for EU external cultural relations

(9)  Rådets konklusioner om en strategisk EU-tilgang til internationale kulturelle forbindelser og en handlingsramme (EUT C 192 af 7.6.2019, s. 6).

9

(10)  Rådets resolution om den kulturelle dimension af bæredygtig udvikling (EUT C 410 af 6.12.2019, s. 1).

10

(11)  Rådets konklusioner om risikostyring på området kulturarv (EUT C 186 af 5.6.2020, s. 1).

11

(12)  Rådets konklusioner om en EU-tilgang til kulturarv i konflikter og kriser (21.6.2021).

12

(13)  Arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene, European Framework of Action for Cultural Heritage (SWD(2018) 491 final af 5.12.2018), s. 29.

13

European Framework of Action for Cultural Heritage

(14)  Future Unlocked!
  — Cultural and Creative Sectors as Agents of Change (creativeforum.si).

14

Future Unlocked!

— Cultural and Creative Sectors as Agents of Change (creativeforum.si)

(15)  https://www.medecc.org/ECC.

15

(16)  Towards a new UfM Strategic Urban Development Action Plan 2040 — Union for the Mediterranean — UfM (ufmsecretariat.org).

16

Towards a new UfM Strategic Urban Development Action Plan 2040 — Union for the Mediterranean — UfM (ufmsecretariat.org)

(17)  https://cultura.gov.it/medculture

17

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/130 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/130

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om multilateral voldgiftsret mellem investorer og stater: evaluering af UNCITRAL-processen og dens resultater set i lyset af civilsamfundets anbefalinger

(initiativudtalelse)

(2023/C 75/18)

| Ordfører: | Christophe QUAREZ |
| --- | --- |

Ordfører:

Christophe QUAREZ

| Plenarforsamlingens beslutning | 20.1.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Forretningsordenens artikel 52, stk. 2 |
| | Initiativudtalelse |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget i sektionen | 14.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 176/0/0 |

Plenarforsamlingens beslutning

20.1.2022

Retsgrundlag

Forretningsordenens artikel 52, stk. 2

Initiativudtalelse

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget i sektionen

14.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

176/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Et effektivt og velfungerende internationalt investeringsbeskyttelsessystem, der omfatter tvistbilæggelse, er i EØSU's interesse. EØSU har dog været enig i kritikken af den tvistbilæggelse mellem investorer og stater (ISDS), der er fastlagt i handels- og investeringsaftaler. Denne kritik fra civilsamfundets side vedrører hovedsagelig spørgsmålene om voldgiftssystemets legitimitet, konsekvens og gennemsigtighed. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU noterer sig Kommissionens mandat til i regi af De Forenede Nationers Kommission for International Handelsret (UNCITRAL) at forhandle en eventuel oprettelse af en multilateral investeringsdomstol. Udvalget beklager imidlertid, at de igangværende forhandlinger drejer sig mere om proceduremæssige aspekter end om de materielle spørgsmål. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Denne første multilaterale proces for reform af ISDS blev påbegyndt for fem år siden, men der har kun været begrænsede konkrete fremskridt, hvis man ser bort fra udarbejdelsen af en adfærdskodeks for voldgiftsmænd, hvor de nærmere detaljer endnu ikke er fastlagt. I det spor af drøftelserne, der vedrører strukturreformen af ISDS-systemet, og hvorunder forslaget om oprettelse af en permanent domstol er et centralt element, kniber det med at finde en løsning, som alle UNCITRAL's medlemsstater kan enes om. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Da medlemsstaterne ikke er nået til enighed i de relevante internationale organisationer, er der ikke aktuelt planer om at revidere den materielle ret. EØSU opfordrer derfor Kommissionen til fortsat at presse på for en reform af ikke blot procedurereglerne, men også spørgsmålene vedrørende den materielle ret. Når det gælder de materielle spørgsmål, bør vage eller for omfattende bestemmelser om retfærdig og rimelig behandling begrænses til ikkeforskelsbehandling og direkte ekspropriation, som er væsentlige elementer i investeringsbeskyttelse. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Desuden opfordrer udvalget til at sørge for, at nogle af de mere tværgående spørgsmål bliver på forhandlingsbordet, herunder ISDS' afskrækkende indvirkning, udtømmelse af lokale retsmidler og adgang for tredjeparter, f.eks. lokalsamfund, der berøres af virkningerne af investeringer. Resultaterne af denne proces skal være reelle og gøre en forskel. Processen må ikke være begrænset til, at småjusteringer af det nuværende ISDS-voldgiftssystem hyldes som en succes. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU bemærker, at reformen af procedurereglerne (navnlig vedrørende gennemsigtighed, etiske regler, adgang til og omkostningerne ved voldgift) under alle omstændigheder baner vej for en debat om en reform af de materielle regler. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU ser gerne, at amicus curiae-modellen (1) omfatter tredjepartsintervention fra alle interessenter (f.eks. lokale beboere, arbejdstagere, fagforeninger, miljøgrupper og forbrugere) og sikkerhed for, at dommerne tager denne intervention behørigt i betragtning. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU bifalder OECD's arbejde for at tage hensyn til udfordringerne i forbindelse med bæredygtig udvikling i investeringsaftaler, men opfordrer organisationen til at fuldføre arbejdet ved også at tage sociale spørgsmål i betragtning, navnlig ved at gøre due diligence til en betingelse for udenlandske investorer. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU har altid (navnlig i udtalelse REX/501 om en multilateral investeringsdomstol (2)) understreget, at en multilateral investeringsret ikke på nogen måde må indvirke på EU's og medlemsstaternes muligheder for at opfylde deres forpligtelser i henhold til internationale aftaler om miljø, menneskerettigheder, arbejdstagerrettigheder og selvfølgelig forbrugerbeskyttelse. Der skal også være retssikkerhedsgarantier mod krav, der rettes mod national lovgivning, der er i offentlighedens interesse. EØSU mener, at dette mål kan nås ved at inkludere en bestemmelse om hierarki (3) og en undtagelsesbestemmelse vedrørende offentlighedens interesse. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU bemærker, at UNCITRAL's Arbejdsgruppe III nok har koncentreret sig om de proceduremæssige aspekter, men at dette alligevel kan få positive virkninger fremover i form af en klarere og mere stabil retspraksis, hvilket også vil fremme en reform af den materielle ret, der finder anvendelse på investeringsaftaler. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU påpeger, at privatpersoner i henhold til såvel international sædvaneret som international menneskerettighedslovgivning først skal søge erstatning ved nationale domstole, inden de kan anlægge et internationalt søgsmål mod en stat. EØSU beklager, at det i international investeringsret derimod generelt ikke kræves, at alle nationale retsmidler først udtømmes. EØSU bemærker, at dette system er diskriminerende over for SMV'er i betragtning af deres begrænsede økonomiske midler. Derfor opfordrer EØSU Kommissionen til i UNCITRAL-processen at forfølge spørgsmålet om udtømmelse af lokale retsmidler, inden en sag indbringes for en international ret. ISDS bør betragtes som et ekstraordinært retsmiddel. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU minder Kommissionen om sin anmodning om at blive tættere inddraget i UNCITRAL's arbejde. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU minder om, at det er nødvendigt at opnå sammenhæng mellem EU's ambitiøse mål for bæredygtig udvikling og rammerne for reformen af ISDS-modellen. Dårligt udformede investeringsaftaler kan hindre fremskridt, mens veludformede investeringsaftaler kan hjælpe samfund med at tackle aktuelle udfordringer. Vi er nødt til at udvikle en ny model for international investeringsstyring, som udfylder den store kløft mellem investeringssystemet på den ene side og menneskerettigheder, arbejdstagerrettigheder og miljøet på den anden side. |
| --- | --- |

1.13.

2.   Indledning

| 2.1. | Tvistbilæggelse mellem investorer og stater (ISDS) er en mekanisme i mange frihandelsaftaler og internationale investeringsaftaler til bilæggelse af tvister vedrørende gennemførelsen af aftaler om investeringsbeskyttelse. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Det er et retsmiddel ved en privat voldgiftsret, som en udenlandsk investor fra en kontraherende stat kan anvende mod en stat, der har overtrådt bestemmelserne i den pågældende aftale. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | En voldgiftsmand udnævnes af virksomheden, en anden af staten og en tredje af Den Faste Voldgiftsrets generalsekretær. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU har allerede beskæftiget sig med ISDS-problemstillingerne adskillige gange (4). Formålet med denne udtalelse er derfor ikke at analysere alle svaghederne og udfordringerne ved ISDS-voldgift, men at se nærmere på og tage stilling til reform- og moderniseringsprocesserne for denne form for tvistbilæggelse, der i øjeblikket drøftes i UNCITRAL, og hvori Kommissionen spiller en central rolle. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | I de senere år er ISDS-modellen ofte blevet kritiseret, og interessen for at omarbejde investeringsaftaler er støt stigende. Kritikken har drejet sig om, at staternes ret til at regulere undergraves, at den demokratiske legitimitet anfægtes, og at europæiske reguleringsstandarder ikke overholdes (det kan være sundheds-, plantesundheds- eller miljøstandarder eller sociale standarder) og tillige om voldgiftsmændenes neutralitet og uafhængighed. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | De hyppigst konstaterede problemer vedrører manglen på gennemsigtighed i investeringstvister, den manglende overensstemmelse mellem og forudsigelighed i voldgiftsafgørelserne, voldgiftsmændenes rolle og uafhængighed, tvivl om deres legitimitet og kendelsernes afskrækkende indvirkning på statens lovgivningsbeføjelser. Med afskrækkende indvirkning menes først og fremmest, at staterne til skade for deres borgere og skatteydere afholder sig fra at vedtage lovgivning, der pr. definition er af offentlig interesse, af frygt for at pådrage sig et erstatningsansvar i henhold til en investeringsaftale og eventuelt at skulle betale store beløb til udenlandske investorer i tilfælde af en retssag. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Kritikken er også ofte rettet mod ISDS-bestemmelser, som indeholder vage og for omfattende begreber som »retfærdig og rimelig behandling« og »indirekte ekspropriation«, der kan skabe juridisk usikkerhed og potentielt misbruges. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Ligeledes berører princippet om ingen adgang til appel og annullations- eller revisionssøgsmål, medmindre andet er aftalt, retten til effektive retsmidler. I de seneste år har investorerne udnyttet svaghederne i disse traditionelle ISDS-systemer, hvilket har ført til en hidtil uhørt stigning i antallet af tvister mellem investorer og stater samt til en markant stigning i de beløb, som investorerne kræver, og til højere sagsomkostninger. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Det er strengt nødvendigt, at mekanismerne for tvistbilæggelse mellem investorer og stater reformeres fundamentalt, med tanke på at det kræver nationale og internationale investeringer at tackle de aktuelle udfordringer såsom klimaændringer (der kræver gennemførelse af en retfærdig omstilling til lavemissionsøkonomi for arbejdstagerne), covid-19-håndtering, digital omstilling og opnåelse af målene for bæredygtige udvikling (herunder begrebet anstændigt arbejde). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU gentager, at der er behov for et moderne, effektivt og velfungerende internationalt investeringsbeskyttelsessystem, der omfatter tvistbilæggelse, men også at der sikres sammenhæng mellem EU's ambitiøse mål for bæredygtig udvikling og rammerne for reformen af ISDS-modellen. Dårligt udformede investeringsaftaler kan hindre fremskridt, mens veludformede investeringsaftaler kan hjælpe samfund med at tackle aktuelle udfordringer. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Centrale problemstillinger i EU

| 4.1. | Kritikken af ISDS-modellen fik i 2015 Kommissionen til at erstatte modellen med oprettelsen af et permanent organ for bilæggelse af investeringstvister, der specifikt skulle imødekomme de ovennævnte betænkeligheder. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Det bør præciseres, at Kommissionen med oprettelsen af en multilateral investeringsret kun søger at løse de proceduremæssige spørgsmål ved tvistbilæggelse og ikke fuldt ud imødekommer den materielle kritik af ISDS. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Efter denne aktuelle reformstrategi kan spørgsmål af materiel karakter om f.eks. lovvalg eller fortolkningsregler, herunder sikring af overensstemmelse med andre internationale forpligtelser (der f.eks. udspringer af Den Internationale Arbejdsorganisation og FN's konventioner), kun behandles i de underliggende investeringsaftaler, som falder ind under den multilaterale investeringsrets kompetence. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Selv hvis man på multilateralt niveau bliver enige om et nyt tvistbilæggelsessystem, er EØSU derfor bekymret for, at man ikke vil løse det materielle problem, der skyldes, at bilaterale investeringsbeskyttelsesaftaler indeholder vage eller for omfattende bestemmelser, som kan misbruges (f.eks. bestemmelser om retfærdig og rimelig behandling, herunder indirekte ekspropriation som nævnt ovenfor). EØSU mener derfor, at bestemmelser om retfærdig og rimelig behandling udelukkende bør vedrøre ikkeforskelsbehandling og direkte ekspropriation, og opfordrer Kommissionen til ikke kun at tage proceduremæssige elementer i betragtning, men også behandle disse spørgsmål om den gældende materielle ret. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Hvordan den multilaterale investeringsret præcist kommer til at se ud (sammensætning, budget, muligheden for sekretariatsbistand osv.), vil afhænge af udfaldet af de kommende forhandlinger mellem de lande, som tilslutter sig det nye system. |
| --- | --- |

4.5.

5.   Behov for en tilgang, der er forenelig med målene for bæredygtig udvikling og om social retfærdighed

| 5.1. | For øjeblikket er opfattelsen hos borgerne og selv hos eksperter, at der er en betydelig kløft mellem beskyttelsen af investeringer, som er juridisk bindende med bindende retlige håndhævelsesinstrumenter, og beskyttelsen af menneskerettigheder og sociale, miljømæssige og sundhedsmæssige rettigheder, hvor de internationale ordninger enten er delvist eller slet ikke er bindende, og hvis de er bindende, mangler der instrumenterne til, at de reelt kan håndhæves. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Debatten om en reform af ISDS-systemet må også tage højde for Kommissionens nye tilgang til gennemførelse og håndhævelse af kapitlerne om handel og bæredygtig udvikling i EU's frihandelsaftaler, hvorunder 15-punktshandlingsplanen fra 2018 tages op til revision (5). |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU glæder sig over, at Organisationen for Økonomisk Samarbejde og Udvikling (OECD) har iværksat et initiativ (6) om fremtiden for investeringsaftaler for at undersøge, hvordan fremtidige investeringsaftaler kan medvirke til at løfte de ovenfor nævnte udfordringer, og for at indhente idéer til reform. Det presserende behov for at tackle klimakrisen er central i dette initiativ. Udvalget opfordrer dog OECD til at supplere sit arbejde med inddragelsen af sociale spørgsmål, navnlig ved at gøre due diligence til en betingelse for udenlandske investorer. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | OECD's arbejde omfatter vigtige milepæle i en rådshenstilling om kvaliteten af udenlandske direkte investeringer med henblik på bæredygtig udvikling (7), som blev vedtaget af OECD-ministrene i juni 2022. Der er tale om det første multilaterale instrument, der skal hjælpe politikerne med at øge internationale investeringers positive bidrag til verdensmålene for bæredygtig udvikling. Det suppleres af en politisk værktøjskasse for kvaliteten af udenlandske direkte investeringer (8) og af indikatorer for kvaliteten af udenlandske direkte investeringer for 2022 (9). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | I lighed med Europa-Parlamentet (10) mener EØSU, at EU's investeringspolitik ikke blot bør imødekomme investorernes og modtagerstaternes forventninger, men også tilgodese EU's mere overordnede økonomiske interesser, udenrigspolitiske mål og prioriteter, navnlig dem, der vedrører miljøbeskyttelse og beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | EØSU påpeger, at privatpersoner i henhold til såvel international sædvaneret som international menneskerettighedslovgivning først skal søge erstatning ved nationale domstole, inden de kan anlægge et internationalt søgsmål mod en stat. EØSU beklager, at det i international investeringsret derimod generelt ikke kræves, at alle nationale retsmidler først udtømmes, inden en sag kan indbringes for en international ret. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | EØSU opfordrer derfor Kommissionen til at undersøge spørgsmålet om udtømmelse af alle nationale retsmidler yderligere. |
| --- | --- |

5.7.

6.   Rollen for Arbejdsgruppe III under De Forenede Nationers Kommission for International Handelsret (UNCITRAL)

| 6.1. | På grundlag af det af Rådet tildelte mandat har Kommissionen indledt forhandlinger med FN's medlemsstater i regi af UNCITRAL, i Arbejdsgruppe III. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | EØSU minder Kommissionen om sin anmodning om i højere grad at blive inddraget i UNCITRAL's arbejde. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | I november 2017 gav UNCITRAL Arbejdsgruppe III et bredt mandat til at arbejde på en eventuel reform af tvistbilæggelse mellem investorer og stater (ISDS). I den første fase af drøftelserne identificerede Arbejdsgruppe III en række problemstillinger.
  Problemstillinger forbundet med de samlede omkostninger ved og længden af tvistbilæggelse mellem investorer og stater (11):






  — | Arbejdsgruppen noterede sig nogle analyser, der var baseret på de begrænsede tilgængelige oplysninger, der viste, at 80-90 % af omkostningerne til ISDS var udgifter til retlig repræsentation og eksperter, og at omkostningerne i gennemsnit beløb sig til 8 mio. USD pr. sag. |
| --- | --- | --- |

6.3.

Problemstillinger forbundet med de samlede omkostninger ved og længden af tvistbilæggelse mellem investorer og stater (11):

—

Arbejdsgruppen noterede sig nogle analyser, der var baseret på de begrænsede tilgængelige oplysninger, der viste, at 80-90 % af omkostningerne til ISDS var udgifter til retlig repræsentation og eksperter, og at omkostningerne i gennemsnit beløb sig til 8 mio. USD pr. sag.

| — | Der blev især gjort opmærksom på, at det over for udviklingslande med begrænsede økonomiske ressourcer var vanskeligt at retfærdiggøre de høje omkostninger til ISDS, som finansieres af offentlige midler. |
| --- | --- |

—

Der blev især gjort opmærksom på, at det over for udviklingslande med begrænsede økonomiske ressourcer var vanskeligt at retfærdiggøre de høje omkostninger til ISDS, som finansieres af offentlige midler.

| — | Det blev fremhævet, at længden af og omkostningerne forbundet med procedurerne også hang sammen med, at man i ISDS-systemet ikke fulgte reglen om tidligere afgørelsers bindende virkning, hvilket førte til manglende forudsigelighed. |
| --- | --- |

—

Det blev fremhævet, at længden af og omkostningerne forbundet med procedurerne også hang sammen med, at man i ISDS-systemet ikke fulgte reglen om tidligere afgørelsers bindende virkning, hvilket førte til manglende forudsigelighed.

| — | Det blev desuden anført, at de høje ISDS-omkostninger ved visse procedurer kunne begrænse små og mellemstore virksomheders adgang til ISDS-mekanismen, hvorved de blev frataget beskyttelsen i henhold til investeringsaftalerne. |
| --- | --- |

—

Det blev desuden anført, at de høje ISDS-omkostninger ved visse procedurer kunne begrænse små og mellemstore virksomheders adgang til ISDS-mekanismen, hvorved de blev frataget beskyttelsen i henhold til investeringsaftalerne.

| — | Det blev dog også nævnt, at de alt for høje omkostninger ved visse procedurer til dels kunne skyldes urimelig praksis, parallelle procedurer og manglen på klare procedureregler og på en mekanisme, der gør det muligt at afvise useriøse krav på et tidligt tidspunkt. |
| --- | --- |

—

Det blev dog også nævnt, at de alt for høje omkostninger ved visse procedurer til dels kunne skyldes urimelig praksis, parallelle procedurer og manglen på klare procedureregler og på en mekanisme, der gør det muligt at afvise useriøse krav på et tidligt tidspunkt.

| — | Desuden blev det understreget, at stigningen i omkostninger hang sammen med systemiske problemer og ISDS-systemets struktur, eller endda at der ikke fandtes noget system. Dertil kom, at disse problemer havde resulteret i en mangel på sammenhæng og forudsigelighed i resultaterne, hvilket især ramte de indstævnede stater. |
| --- | --- |

—

Desuden blev det understreget, at stigningen i omkostninger hang sammen med systemiske problemer og ISDS-systemets struktur, eller endda at der ikke fandtes noget system. Dertil kom, at disse problemer havde resulteret i en mangel på sammenhæng og forudsigelighed i resultaterne, hvilket især ramte de indstævnede stater.

Problemstillinger forbundet med de eksisterende spørgsmål af materiel karakter med behørig hensyntagen til forholdet til de underliggende materielle standarder (12):

| — | Andre metoder end voldgift til bilæggelse af investeringstvister samt metoder til forebyggelse af tvister |
| --- | --- |

—

Andre metoder end voldgift til bilæggelse af investeringstvister samt metoder til forebyggelse af tvister

| — | Udtømmelse af lokale retsmidler |
| --- | --- |

—

Udtømmelse af lokale retsmidler

| — | Tredjeparts deltagelse |
| --- | --- |

—

Tredjeparts deltagelse

| — | Modkrav |
| --- | --- |

—

Modkrav

| — | Afskrækkende effekt af regulering |
| --- | --- |

—

Afskrækkende effekt af regulering

| — | Beregning af erstatningen. |
| --- | --- |

—

Beregning af erstatningen.

| 6.4. | Fra starten har Arbejdsgruppe III arbejdet ad to hovedspor, nemlig en eventuel strukturreform med oprettelse af en permanent ret og et ankesystem, udpegelse af dommere og omfanget af en eventuel anke. Det andet parallelle spor vedrører de ikkestrukturelle og trinvise reformaspekter såsom udarbejdelse af en adfærdskodeks for voldgiftsmænd og dommere (for at øge gennemsigtigheden og undgå interessekonflikter), en metode til opgørelse af skadeserstatning og renter og metoder til fremme af mægling mellem parterne. Derimod er der ikke gjort væsentlige fremskridt med strukturreformen og de tværgående spørgsmål. F.eks. drøftes den permanente rets kompetence og sammensætning og proceduren for udnævnelse af medlemmer stadig i delegationerne. |
| --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Kommissionen har til gengæld tilført debatten klare krav vedrørende etik og upartiskhed, udnævnelser, der ikke kan fornyes, fuldtidsansættelse af voldgiftsmænd samt mekanismer for udnævnelse af uafhængige dommere. EØSU støtter denne tilgang, da det er nødvendigt med skrappe regler for at undgå interessekonflikter. |
| --- | --- |

6.5.

| 6.6. | Til frustration for mange af de observerende civilsamfundsgrupper har der været mindre fokus på de oprindeligt rejste tværgående spørgsmål såsom ISDS' afskrækkende indvirkning, udtømmelse af lokale retsmidler og adgang for tredjeparter som f.eks. lokalsamfund, der berøres af virkningerne af investeringer. Helt i tråd med anbefalingerne i REX/501 opfordrer EØSU Kommissionen til at sikre, at disse grundlæggende spørgsmål forbliver på forhandlingsbordet og behandles på tilfredsstillende vis. |
| --- | --- |

6.6.

| 6.7. | EØSU beklager, at Arbejdsgruppe III's websted og mødereferater er svære at forstå og dermed gør det umuligt for interessenter at holde sig ordentligt orienteret om arbejdets forløb. |
| --- | --- |

6.7.

| 6.8. | EØSU bemærker, at Arbejdsgruppe III nok har koncentreret sig om de proceduremæssige aspekter, men at dette alligevel kan få positive virkninger fremover i form af en klarere og mere stabil retspraksis, hvilket også vil fremme en reform af den materielle ret, der finder anvendelse på investeringsaftaler. Men hvis en multilateral proces for reform af ISDS skal gøre en reel forskel, mener EØSU, at det er helt afgørende, at den institutionelle reform bevæger sig fra ad hoc-voldgift til en mere helhedsorienteret tilgang til international investeringsstyring, således at ISDS-voldgift ikke blot erstattes af en ret mellem investorer og stat. |
| --- | --- |

6.8.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Amicus curiae (domstolens ven) betegner en enhed eller en enkeltperson, der ikke er part i en tvist, men som ønsker at fremlægge juridiske argumenter for domstolen. Indtræden som amicus curiae foregår på strenge betingelser for at sikre, at balancen mellem parternes rettigheder respekteres under sagen. Investeringsvoldgiftsprocessen tilføres imidlertid også større legitimitet via amicus curiae-intervention. https://www.iisd.org/itn/en/2019/04/23/protecting-social-rights-using-the-amicus-curiae-procedure-in-investment-arbitration-a-smokescreen-against-third-parties-maxime-somda/.

1

(2)  EUT C 110 af 22.3.2019, s. 145.

2

(3)  Når stater, der har deltaget i forhandlinger, ønsker at fastlægge prioritetsrækkefølgen af efterfølgende aftaler om samme emne, fastlægges forholdet mellem den nye aftale og de eksisterende aftaler eller fremtidige aftaler om samme emne i de afsluttende bestemmelser.

3

(4)  EUT C 110 af 22.3.2019, s. 145, EUT C 487 af 28.12.2016, s. 30, EUT C 332 af 8.10.2015, s. 45.

4

(5)  EØSU har beskæftiget sig med dette emne i sin udtalelse om næste generation af handel og bæredygtig udvikling — Revision af 15-punktshandlingsplanen (EUT C 105 af 4.3.2022, s. 40).

5

(6)  https://www.oecd.org/investment/investment-policy/investment-treaties.htm

6

(7)  https://legalinstruments.oecd.org/en/instruments/OECD-LEGAL-0476

7

(8)  https://www.oecd-ilibrary.org/finance-and-investment/fdi-qualities-policy-toolkit_7ba74100-en

8

(9)  https://read.oecd-ilibrary.org/view/?ref=1144_1144750-u5ks4jvtnl&title=FDI-Qualities-Indicators-2022

9

(10)  Europa-Parlamentets betænkning af 23. juni 2022 om fremtiden for EU's internationale investeringspolitik (2021/2176 (INI))

10

(11)  Rapport fra Arbejdsgruppe III (reform af tvistbilæggelse mellem investorer og stater) om arbejdet på dens 34. møde (Wien, den 27. november-1. december 2017).

11

(12)  Rapport fra Arbejdsgruppe III (reform af tvistbilæggelse mellem investorer og stater) om arbejdet på dens 37. møde (New York, den 1.-5. april 2019).

12

---

III Forberedende retsakter

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

573. plenarforsamling i Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg, 26.10.2022-27.10.2022

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/136 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/136

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om tredjelandsstatsborgeres status som fastboende udlænding

(COM(2022) 650 final)

om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om én enkelt ansøgningsprocedure for en kombineret tilladelse til tredjelandsstatsborgere til at opholde sig og arbejde på en medlemsstats område og om et sæt fælles rettigheder for arbejdstagere fra tredjelande, der har lovligt ophold i en medlemsstat

(COM(2022) 655 final)

om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Tiltrækning af færdigheder og talent til EU

(COM(2022) 657 final)

(2023/C 75/19)

| Ordfører: | José Antonio MORENO DÍAZ |
| --- | --- |
| Medordfører: | Milena ANGELOVA |

Ordfører:

José Antonio MORENO DÍAZ

Medordfører:

Milena ANGELOVA

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 26.7.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 179/0/6 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 26.7.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

179/0/6

1.   Baggrund

| 1.1. | I april 2022 fremlagde Kommissionen pakken om færdigheder og talent ifølge arbejdsdagsordenen for den nye pagt om migration og asyl, der blev vedtaget i september 2020. Formålet med den nye pakke er at fremme lovlig migration til EU samt tiltrækning af talent og færdigheder på en måde, der gavner både oprindelses- og bestemmelseslandene. Revisionerne har også til formål at fremme et mere effektivt og sammenhængende system af rettigheder og beskæftigelsesmuligheder for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig i EU, og samtidig bidrage til at gøre EU mere attraktiv som destination for kvalificerede tredjelandsstatsborgere. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU bifalder denne pakke, der anlægger en konstruktiv og sammenhængende tilgang til migration og imødekommer behovet for at forbedre EU's instrumenter til regulær migration. På baggrund af den hastigt fremadskridende digitale og grønne omstilling og en klar mangel på arbejdskraft og færdigheder i alle økonomiske sektorer understreger EØSU den rolle, som lovlig migration kan spille med hensyn til at afhjælpe manglen på arbejdskraft og færdigheder på områder med et dokumenteret behov herfor. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU har allerede udtrykt sin bekymring over, at den nye pagt om migration og asyl har fokus på grænseforvaltning og migrationskontrol, og anser derfor de fremskridt, der er gjort inden for forvaltningen af organiseret og regulær indvandring, for positive. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU værdsætter Kommissionens anerkendelse af den afgørende rolle, som migranter allerede spiller i den europæiske økonomi og det europæiske samfund, idet de bidrager til at opfylde behovene på et arbejdsmarked i forandring og — hvor det er nødvendigt — afhjælpe manglen på arbejdskraft og færdigheder: Det er i den forbindelse yderst vigtigt at ændre synsvinklen gennem en normaliserende og positiv retorik. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU glæder sig derfor over, at talenttilstrømningen fra tredjelande lettes for bedre at kunne imødekomme disse voksende behov, navnlig i sektorer med strukturel mangel. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU foreslår, at man uden at nedtone dens betydning bør granske italesættelsen af, hvordan ankomsten af arbejdstagere fra tredjelande kædes sammen med behovene på medlemsstaternes arbejdsmarkeder, for at forhindre underbeskæftigelse blandt og dårlige arbejdsvilkår for nyankomne arbejdstagere fra tredjelande. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Ifølge EØSU skal der gøres mere for at tiltrække talent til EU ad nye kanaler, men påpeger også, at der er andre behov på medlemsstaternes arbejdsmarkeder, som skal dækkes gennem foranstaltninger, der udformes sideløbende med foranstaltningerne i den foreslåede pakke. Det er navnlig vigtigt, at man gennem målrettede støtteforanstaltninger styrker indsatsen for, at arbejdsløse og erhvervsinaktive integreres på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at Kommissionen bør være mere ambitiøs i sine bestræbelser på at finde lovlige og organiserede kanaler for arbejdskraftmigration, hvor der også tages hensyn til personer med behov for international beskyttelse. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU bifalder meddelelsen om tiltrækning af færdigheder og talent til EU, som ifølge udvalget er et skridt i den rigtige retning på området arbejdskraftmigration, hvor der er behov for realistiske og effektive instrumenter, som passer til den nye kontekst. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU mener, at det er nødvendigt at gå videre med talentpuljen (1) ved at begynde med den indledende pilotpulje forud for den fuldstændige udgave, der skal lanceres næste år, og påpeger, at talentpuljens succes og rækkevidde er betinget af, at der afsættes tilstrækkelige midler til at gøre værktøjet tilgængeligt og operationelt. Udvalget glæder sig også over talentpartnerskaberne, som det mener bør udvikles i samarbejde med tredjelande. EØSU opfordrer til, at der for at sikre synlighed og gennemsigtighed ved etableringen af talentpartnerskaberne indføres passende evalueringsmekanismer, ikke kun til evaluering af selve instrumenterne, men også til at indkredse de lande, man skal samarbejde med: Respekten for retsstatsprincippet og menneskerettighederne skal altid være en integreret del af de eksterne forbindelser inden for EU's indvandrings- og asylpolitik. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Selv om en betydelig del af arbejdsstyrken i visse vigtige sektorer udgøres af kvinder, risikerer kvindelige mobile arbejdstagere og migrantkvinder at ende i usikre job og i den uformelle økonomi, er ofte særligt sårbare over for forskelsbehandling, social udstødelse og mangel på job- og uddannelsesmuligheder samt udsat for misbrug, vold og chikane. EØSU mener, at der i endnu højere grad bør tages højde for kønsperspektivet og beskyttelsen af kvinders rettigheder. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU bifalder den foreslåede revision af direktivet om fastboende udlændinge i Den Europæiske Union. EØSU er tilfreds med, at forslaget letter processen med at opnå denne status via sammenlægningen af år, der kan medregnes, fra opholdsperioder i forskellige medlemsstater, at det fremmer mobiliteten inden for EU samt har til formål at udvide den lige adgang til social beskyttelse for EU-borgere, der er fastboende udlændinge i en anden medlemsstat. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU bifalder revisionen af direktivet om en kombineret tilladelse, herunder målet om at lette og forenkle ansøgningsprocessen og at sikre, at den kombinerede tilladelse ikke er bundet til en bestemt arbejdsgiver, selv om udvalget mener, at man kunne have forsøgt at udvide sættet af rettigheder i overensstemmelse med det første direktivforslag, der blev fremsat i 2011. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU anser det for væsentligt, at der i revisionen lægges vægt på behovet for at styrke ligebehandlingen af arbejdstagere fra tredjelande, navnlig med hensyn til arbejdsvilkår, forenings- og organisationsfrihed samt sociale sikringsydelser. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU understreger også betydningen af at inddrage arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter i drøftelserne om, hvordan styringen af arbejdskraftmigration på EU-plan kan forbedres. Med henblik herpå glæder udvalget sig over oprettelsen af den foreslåede platform for dialog på EU-plan. |
| --- | --- |

1.15.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | I april 2022 fremlagde Kommissionen pakken om færdigheder og talent ifølge arbejdsdagsordenen for den nye pagt om migration og asyl, der blev vedtaget i september 2020. Pakken omfatter en revision af direktiv 2003/109/EF om fastboende udlændinge (2), en revision af direktiv 2011/98/EU om en kombineret tilladelse (3) samt meddelelsen om tiltrækning af færdigheder og talent til Unionen (4). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Formålet med den nye pakke er at fremme lovlig migration til EU samt tiltrækning af talent og færdigheder på en måde, der gavner både oprindelses- og bestemmelseslandene. Revisionerne har også til formål at fremme et mere effektivt og sammenhængende system af rettigheder og beskæftigelsesmuligheder for tredjelandsstatsborgere, der opholder sig i EU, og samtidig bidrage til at gøre EU mere attraktiv som destination for kvalificerede tredjelandsstatsborgere. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Formålet med meddelelsen om tiltrækning af talent og færdigheder er at få justeret principperne for lovlig migration til EU af økonomiske årsager. Den afspejler viljen til at forbedre lovgivningssøjlen med de to revisionsforslag, til at oprette talentpartnerskaber og EU-talentpuljen samt fremme en politik for lovlig migration på pleje-, ungdoms- og innovationsområdet. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU påpeger, at forslaget ikke indeholder nogen analyse og evaluering af, hvorfor de gældende direktiver om hhv. en kombineret tilladelse og status som fastboende udlænding ikke har fungeret tilfredsstillende. Kommissionen bør analysere og oplyse de bagvedliggende årsager og indkredse, hvorvidt de f.eks. skyldes medlemsstaternes manglende vilje til at gennemføre direktiverne eller overdrevent bureaukrati, for at undgå, at de samme problemer opstår igen i fremtiden. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Forslaget til revision af direktivet om en kombineret tilladelse giver mulighed for at udvide adgangen til dette instrument og gøre det lettere for arbejdstagere fra tredjelande at komme ind på arbejdsmarkedet, samtidig med at de rettigheder, der naturligt følger af tilladelsen, konsolideres, og man når længere med at harmonisere direktivets anvendelse på tværs af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Formålet med den foreslåede revision af direktivet om fastboende udlændinge i EU er ligeledes at forbedre de enkelte medlemsstaters anvendelse af direktivet og samtidig fremme mobiliteten inden for EU ved at forenkle processen og afkorte den krævede opholdsperiode for at opnå en EU-opholdstilladelse for fastboende udlændinge. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Generelt bifalder EØSU denne pakke, der anlægger en konstruktiv og sammenhængende tilgang til migration, imødekommer behovet for at forbedre EU's instrumenter til regulær migration og understreger den rolle, som lovlig migration kan spille med hensyn til at afhjælpe manglen på arbejdskraft på områder med et dokumenteret behov herfor. EØSU har allerede udtrykt sin bekymring over, at den nye pagt om migration og asyl har fokus på grænseforvaltning og migrationskontrol, og glæder sig derfor over de fremskridt, der er gjort inden for forvaltningen af organiseret og regulær indvandring. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | EØSU værdsætter den afgørende rolle, som migranter allerede spiller i den europæiske økonomi og det europæiske samfund, idet de bidrager til at opfylde behovene på arbejdsmarkedet og — hvor det er nødvendigt — afhjælpe manglen på arbejdskraft og færdigheder. EØSU glæder sig derfor over, at talenttilstrømningen fra tredjelande lettes for bedre at kunne imødekomme disse voksende behov, navnlig i sektorer med strukturel mangel. På samme måde glæder det EØSU, at der tages skridt til at tiltrække innovative og skalerbare virksomheder, som tilføjer en betydelig merværdi til EU's økonomi og samfund. Internationale forskningsprojekter er også fortsat en effektiv metode til at fremme, tiltrække og fastholde talent i verdensklasse. I den henseende er det nødvendigt at gøre adgangen til EU's arbejdsmarked hurtigere og enklere for efterspurgte faggrupper fra tredjelande for at gøre Europa mere attraktivt for andre dele af verden. Endvidere tilskynder og bifalder EØSU udviklingen og gennemførelsen af praktiske værktøjer, der skal gøre det lettere at forbinde og matche talent fra tredjelande med potentielle arbejdsgivere i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Der er behov for at genoverveje italesættelsen af, hvordan tilstrømningen af udenlandsk arbejdskraft kædes sammen med behovene på medlemsstaternes arbejdsmarkeder. I visse EU-lande er der strukturel arbejdsløshed i bestemte beskæftigelsessektorer og erhverv, hvilket kan opstå som følge af manglende overensstemmelse mellem efterspurgte og udbudte færdigheder, manglende tiltrækningskraft i visse sektorer/erhverv og bekymringer vedrørende arbejdsvilkår. I de lande er det vigtigt, at man forsøger at gøre de pågældende sektorer og erhverv mere attraktive for arbejdstagere på det nationale arbejdsmarked (statsborgere i det pågældende land, EU-arbejdstagere og arbejdstagere, der kommer fra tredjelande, og som har arbejdstilladelse) for at forhindre underbeskæftigelse blandt og dårlige arbejdsvilkår for nyankomne arbejdstagere fra tredjelande. Sideløbende hermed kan der ved hjælp af EU-talentpuljen lettere foretages en målrettet matchning af arbejdstagere fra tredjelande og job i EU for at undgå underbeskæftigelse blandt disse arbejdstagere. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Selv om der ifølge EØSU skal gøres mere for at tiltrække talent til EU ad nye kanaler, påpeger udvalget også, at der er andre behov på medlemsstaternes arbejdsmarkeder, som skal dækkes gennem foranstaltninger, der udformes sideløbende med foranstaltningerne i den foreslåede pakke. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | I den henseende håber EØSU, at man (som planlagt i opfølgningsrapporterne) kan gå videre med at forbedre direktivet om sæsonarbejdere og direktivet om virksomhedsinternt udstationerede, hvilket er berammet til 2023. Udvalget understreger i den forbindelse behovet for i tråd med Europa-Parlamentets og dets egne resolutioner at arbejde for at beskytte sæsonarbejdere bedre og for navnlig at bekæmpe forekommende tilfælde af arbejdskraftudnyttelse samt styrke og øge arbejdstilsynet med dette for øje i overensstemmelse med Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndigheds arbejde. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | I lyset af den europæiske dagsorden for færdigheder (5), der blev vedtaget den 1. juli 2020, mener EØSU, at migranter, flygtninge og ansøgere om international beskyttelse bør behandles på lige fod, uanset færdigheds- og kvalifikationsniveau. Således bør alle arbejdstagere kunne få valideret deres færdigheder og kompetencer og deltage i effektive lærlingeforløb, omskoling og opkvalificering af høj kvalitet, så de kan integreres på arbejdsmarkedet gennem fleksible læringsforløb tilpasset deres individuelle behov og under behørig hensyntagen til deres alder. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | EØSU mener, at Kommissionen bør være mere ambitiøs i sine bestræbelser på at finde lovlige og organiserede kanaler for arbejdskraftmigration, hvor der også tages hensyn til personer med behov for international beskyttelse. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | Hvad angår studerende fra tredjelande, der kommer til EU for at studere, bør det nøje overvejes, hvordan man kan hjælpe dem med at blive integreret på EU's arbejdsmarked uden at forårsage »hjerneflugt« i deres hjemlande: En mulig løsning kunne være forebyggende foranstaltninger såsom bestemmelser om etisk rekruttering (6), ordninger for tilbagevenden til og reintegrering i hjemlandet eller særlige bestemmelser herom i bilaterale aftaler om arbejdskraftmigration. |
| --- | --- |

2.14.

3.   Om meddelelsen vedrørende tiltrækning af færdigheder og talent til EU

| 3.1. | Den meddelelse, der blev fremlagt i april 2022, omhandler de henstillinger om lovlig migration, der indgik i pagten om migration og asyl fra 2020, med det formål at fremme lovgivningsmæssige og operationelle initiativer på det område. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU bifalder meddelelsen, der ifølge EØSU er et skridt i den rigtige retning på området arbejdskraftmigration, hvor der er behov for instrumenter, som passer til den nye kontekst. I den forbindelse anser EØSU det for rettidigt, at der indføres en række specifikke foranstaltninger for ukrainske flygtninge, og beklager samtidig, at foranstaltningerne ikke blev gennemført tidligere for personer med behov for international beskyttelse generelt, navnlig under den krise, der opstod som følge af krigen i Syrien i 2015. EØSU er overbevist om, at de foranstaltninger og initiativer, der er truffet til støtte for flygtninge fra Ukraine, markerer et vendepunkt og vil blive normen for EU's indsats i lignende situationer fremover. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener, at det er nødvendigt at fortsætte udviklingen af talentpartnerskaber i samarbejde med tredjelande. Det opfordrer imidlertid til, at der indføres passende evalueringsmekanismer, ikke kun til evaluering af selve instrumenterne, men også til at indkredse de lande, man skal samarbejde med. Respekten for retsstatsprincippet og menneskerettighederne skal altid være en integreret del af de eksterne forbindelser inden for EU's indvandrings- og asylpolitik. EØSU finder det også nødvendigt at kontrollere og evaluere procedurerne og resultaterne af de allerede afsluttede pilotprojekter, så der kan tages højde for og gøres brug af dem ved iværksættelsen af nye projekter. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | I forbindelse med fremlæggelsen af sit forslag til en EU-talentpulje er det vigtigt, at Kommissionen samarbejder med medlemsstaterne og arbejdsmarkedets parter om at udvikle puljen på en måde, hvor man mindsker bureaukrati og undgår unødig kompleksitet, så puljen kan tages i brug hurtigst muligt. Formålet med puljen bør være bedre at kunne opfylde de nuværende og fremtidige behov for færdigheder samt udnytte de muligheder, som er forbundet med kunstig intelligens og andre avancerede teknologier, gennem fuld anvendelse af tredjelandsstatsborgeres færdigheder og talent og som supplement til den rolle, som medlemsstaternes statsborgere og arbejdskraftmobiliteten inden for EU spiller. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | I betragtning af den akutte mangel på arbejdskraft og færdigheder, som arbejdsgiverne står over for, og som i mange tilfælde er af strukturel karakter, vil det være relevant at lancere den fuldstændige udgave af puljen med udgangspunkt i målrettet matchning baseret på lister over erhverv, hvor der er mangel på arbejdskraft. Da det er vigtigt at sikre, at de nationale lister over erhverv med mangel på arbejdskraft er ajourførte, bør Kommissionen kortlægge muligheder for gensidig læring og peerevaluering i den henseende. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Sideløbende med udviklingen af talentpuljebegrebet er det nødvendigt sammen med arbejdsgiverne og fagforeningerne at udarbejde realtidsoplysninger om både arbejdsmarked og færdigheder, således at puljen kan fungere efter hensigten. Samtidig er det vigtigt at styrke EU's evne til at indsamle og fortolke sammenlignelige og troværdige data om behovet for migration fra tredjelande. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU bifalder indførelsen af et matchningsværktøj, der kan lette sammenkædningen af udbud og efterspørgsel. Udvalget mener, at det er nødvendigt at tage disse skridt for at rekruttere talent, men gentager, at der er et reelt behov for sideløbende at tage hånd om andre sektorer på medlemsstaternes arbejdsmarkeder. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU er enig med Kommissionen i, at en vellykket gennemførelse af disse initiativer kræver, at de sociale og økonomiske aktører samarbejder og deltager, og udvalget anser det for afgørende, at der arbejdes for at skabe mulighed for dialog mellem dem på europæisk plan. EØSU er et velegnet forum til at drøfte operationelle og praktiske spørgsmål vedrørende arbejdskraftmigration. I betragtning heraf bør EØSU deltage i den konference på højt plan om den nye platform for arbejdskraftmigration, som Kommissionen har planlagt at afholde i slutningen af 2022. EØSU understreger også betydningen af at inddrage arbejdsmarkedets parter og andre relevante interessenter i drøftelserne om, hvordan styringen af arbejdskraftmigration på EU-plan kan forbedres. Med henblik herpå glæder udvalget sig over oprettelsen af den foreslåede platform for dialog på EU-plan. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Ifølge EØSU er det et skridt i den rigtige retning at undersøge fremtidige muligheder for arbejdskraftmigration i en sektor som plejesektoren, selv om udvalget beklager, at fremskridtene på dette område er centreret om specifikke procedurer, der slår sprækker i den fælles europæiske indvandrings- og asylpolitiks integritet og dermed skygger for en helhedsvision. Under alle omstændigheder er EØSU enig i, at der skal gøres fremskridt på disse områder ved at kigge nærmere på spørgsmål som f.eks. etisk rekruttering og standarder for beskyttelse af arbejdstagerrettigheder. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Selv om en betydelig del af arbejdsstyrken i de fleste vigtige sektorer udgøres af kvinder, risikerer kvindelige mobile arbejdstagere og migrantkvinder at ende i usikre job og i den uformelle økonomi, er ofte særligt sårbare over for forskelsbehandling, social udstødelse og mangel på job- og uddannelsesmuligheder samt udsat for misbrug, vold og chikane. EØSU mener, at der i endnu højere grad bør tages højde for kønsperspektivet og beskyttelsen af kvinders rettigheder. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | EØSU bifalder også fremme af mobilitetsordninger for unge, men påpeger endnu en gang behovet for at sikre en mobilitet og integration på arbejdsmarkedet, der beskytter arbejdsrettighederne blandt yngre arbejdstagere, da de indimellem udsættes for dårlige arbejdsvilkår (midlertidig beskæftigelse, lave lønninger osv.). Der bør ligeledes indføres særlige foranstaltninger for arbejdstagere med handicap for også at hjælpe denne gruppe med at blive velintegreret på arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU glæder sig over initiativet med at afprøve indrejseordninger for innovative iværksættere fra tredjelande. I den forbindelse finder EØSU det positivt, at indrejseordningerne afprøves inden for rammerne af den digitale og bæredygtige økonomi, men er overbevist om, at ordningerne med den rette struktur også kan anvendes bredt til at give flere andre typer faglige profiler lettere adgang til EU-lande. |
| --- | --- |

3.12.

4.   Om revisionen af direktivet om fastboende udlændinge i Unionen

| 4.1. | EØSU bifalder dette forslag til direktiv, der har til formål at styrke statussen som fastboende udlænding i EU ved at forbedre måden, hvorpå denne status opnås, navnlig i tilfælde af ophold i en anden medlemsstat. Det glæder sig også over, at forslaget sigter mod at udvide den lige adgang til social beskyttelse til EU-borgere, der er fastboende udlændinge i en anden medlemsstat. EØSU bifalder endvidere bestræbelserne på i forbindelse med dette direktiv at sikre ligebehandling og lette adgangen til oplysninger om familiesammenføring. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Statussen som fastboende udlænding i EU er et af de vigtigste instrumenter i den europæiske indvandrings- og asylpolitik. Procedurerne for at opnå denne status, som blev vedtaget i 2003, har udviklet sig forskelligt på tværs af EU, og hensigten med Kommissionens forslag til revision er at skabe et mere ensartet system. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Bestemmelsen om, at EU-borgere kan ansøge om status som fastboende udlænding efter fem års ophold i en anden medlemsstat, bibeholdes i det foreslåede reviderede direktiv. Forslaget har til formål at gøre mobilitet inden for EU lettere for personer med denne type opholdsstatus ved at afkorte den påkrævede opholdsperiode til tre år. Desuden omfatter forslaget sammenlægning af opholdsperioder i forskellige medlemsstater. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU er af den opfattelse, at det er et skridt i den rigtige retning at gøre det muligt for ansøgere at sammenlægge opholdsperioder i forskellige medlemsstater for at kunne opfylde kravene til at opnå status som fastboende udlænding i EU, selv om det mener, at der er behov for at styrke mekanismerne til overvågning og koordinering af denne bestemmelse i de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU udtrykker tilfredshed med indførelsen af forskellige typer ophold såsom ophold med henblik på studier, ophold på grundlag af international beskyttelse eller midlertidigt ophold. Visa til kortvarigt ophold er ikke omfattet, selv om de kan komme i betragtning i henhold til bestemmelsen, hvis ansøgeren kan dokumentere et fast ansættelsesforhold eller lignende. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU bifalder også styrkelsen af de rettigheder, der knytter sig til statussen som fastboende udlænding i EU og til disse personers familiemedlemmer, herunder retten til at flytte til og arbejde i en anden medlemsstat eller til at skifte job og flytte til en anden medlemsstat. EØSU finder det særlig interessant, at der i henhold til den foreslåede nye artikel ikke skal tages hensyn til situationen på det nationale arbejdsmarked ved ansøgninger om længerevarende ophold i en anden medlemsstat (i tilfælde, hvor ansøgeren allerede har status som fastboende udlænding i EU) med henblik på udøvelse af erhvervsmæssig virksomhed som både arbejdstager og selvstændig erhvervsdrivende. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | EØSU bifalder, at det gøres enklere at kunne påbegynde arbejde og studier senest 30 dage efter indgivelsen af en ansøgning om længerevarende ophold i en anden medlemsstat. Udvalget glæder sig ligeledes over anerkendelsen af retten til (for en fastboende udlænding i en anden medlemsstat) at udøve et lovreguleret erhverv på samme betingelser, som gælder for EU-borgere. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | EØSU anerkender betydningen af, at medlemsstaterne garanterer fastboende udlændinge i EU (og deres familiemedlemmer) de samme friheder og rettigheder, som gives personer med fast bopæl i EU. Derudover er det positivt, at medlemsstaterne også sikrer, at ansøgere om en opholdstilladelse for fastboende udlændinge i EU ikke skal betale højere gebyrer for behandlingen af deres ansøgning end ansøgere om nationale opholdstilladelser. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | EØSU mener, at retten til at leve sammen som familie er helt grundlæggende for en vellykket social integration: Det glæder sig derfor over afskaffelsen af flere administrative og bureaukratiske hindringer, navnlig integrationsbetingelserne for fastboende udlændinge. Det glæder sig også over, at børn, hvis forældre er fastboende udlændinge, og som er født (eller adopteret) i EU, automatisk opnår status som fastboende udlænding. |
| --- | --- |

4.9.

5.   Om revisionen af direktivet om en kombineret tilladelse

| 5.1. | EØSU glæder sig over revisionen af direktivet om en kombineret tilladelse, der på flere forskellige punkter forbedrer det gældende direktiv:






  — | Udstedelsesprocedurens varighed afkortes til fire måneder. |
| --- | --- | --- |

5.1.

—

Udstedelsesprocedurens varighed afkortes til fire måneder.

| — | Proceduren kan indledes enten fra oprindelseslandet eller fra en værtsmedlemsstat. |
| --- | --- |

—

Proceduren kan indledes enten fra oprindelseslandet eller fra en værtsmedlemsstat.

| — | Direktivet omfatter også tredjelandsstatsborgere, der beskæftiges af vikarbureauer. |
| --- | --- |

—

Direktivet omfatter også tredjelandsstatsborgere, der beskæftiges af vikarbureauer.

| — | Der gives mulighed for at skifte arbejdsgiver i tilladelsens gyldighedsperiode, selv om den pågældende medlemsstat fortsat kan modsætte sig et sådant skifte. |
| --- | --- |

—

Der gives mulighed for at skifte arbejdsgiver i tilladelsens gyldighedsperiode, selv om den pågældende medlemsstat fortsat kan modsætte sig et sådant skifte.

| — | En kombineret tilladelse kan ikke inddrages i mindst tre måneder efter indehaverens tab af beskæftigelse, hvilket sikrer stabilitet og bedre ansættelses- og arbejdsvilkår for vandrende arbejdstagere. |
| --- | --- |

—

En kombineret tilladelse kan ikke inddrages i mindst tre måneder efter indehaverens tab af beskæftigelse, hvilket sikrer stabilitet og bedre ansættelses- og arbejdsvilkår for vandrende arbejdstagere.

| — | Direktivet om en kombineret tilladelse udvides til også at omfatte personer, der er omfattet af midlertidig beskyttelse. |
| --- | --- |

—

Direktivet om en kombineret tilladelse udvides til også at omfatte personer, der er omfattet af midlertidig beskyttelse.

| — | Der efterlyses metoder til at informere om de rettigheder, der er knyttet til en kombineret tilladelse. |
| --- | --- |

—

Der efterlyses metoder til at informere om de rettigheder, der er knyttet til en kombineret tilladelse.

| 5.2. | Ikke desto mindre betragter EØSU det som en forspildt mulighed ikke at udvide sættet af rettigheder i overensstemmelse med det første direktivforslag, der blev fremsat i 2011. Det drejer sig om spørgsmål som f.eks. adgang til arbejdsløshedsunderstøttelse, selv om EØSU fortsat understreger betydningen af at give medlemsstaterne en vis fleksibilitet på dette område som fastsat i det gældende direktiv. EØSU beklager endvidere, at man ikke har undersøgt muligheden for at udvide direktivet til at omfatte migranter i midlertidige ansættelsesforhold. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | EØSU anser det for væsentligt, at der i revisionen lægges vægt på behovet for at styrke ligebehandlingen af arbejdstagere fra tredjelande, navnlig med hensyn til rådgivning om sociale rettigheder og arbejdsvilkår, forenings- og organisationsfrihed og sociale sikringsydelser, for at fremme en arbejdsmarkedsintegration på lige vilkår. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | EØSU bakker op om opfordringen til medlemsstaterne til at udvikle egnede mekanismer for risikovurdering, inspektioner og sanktioner samt for overvågning af arbejdsgivere. Udvalget gør dog opmærksom på, at arbejdstilsyn er en national kompetence, hvorfor de budskaber og overvågningsværktøjer, der kan udarbejdes på EU-plan, bør styrkes i overensstemmelse med Den Europæiske Arbejdsmarkedsmyndigheds mandat (7). |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU mener, at der bør gøres mere for at beskytte vandrende arbejdstagere, der gør brug af arbejdstilsynets klagemekanismer. Uden mekanismer til at forhindre, at arbejdsrelaterede klager anvendes med henblik på migrationskontrol, er der risiko for, at arbejdsgiverne straffer dem, der indberetter udnyttende arbejdsforhold, hvilket kan have negative konsekvenser for arbejdstagernes opholdsstatus. I lyset heraf skal foranstaltningerne til bekæmpelse af arbejdskraftudnyttelse videreudvikles og håndhæves bedre. |
| --- | --- |

5.5.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EU-talentpuljen bliver en EU-dækkende pulje af kandidater fra lande uden for EU, som udvælges på grundlag af specifikke færdighedsniveauer, kriterier og migrationskrav efter en screening af kandidaternes kvalifikationer. Det vil være den første platform og det første matchningsværktøj af sin slags til at dække hele EU (COM(2022) 657 final).

1

(2)  COM(2022) 650 final.

2

(3)  COM(2022) 655 final.

3

(4)  COM(2022) 657 final.

4

(5)  https://ec.europa.eu/social/main.jsp?langId=en&catId=89&furtherNews=yes&newsId=9723

5

(6)  General principles and operational guidelines for fair recruitment and definition of recruitment fees and related costs.

6

(7)  https://www.ela.europa.eu/en/what-we-do

7

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/143 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/143

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv om beskyttelse af personer, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager (»strategiske retssager mod offentligt engagement«)

(COM(2022) 177 final — 2022/0117 (COD))

(2023/C 75/20)

| Ordfører: | Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI |
| --- | --- |
| Medordfører: | Christian MOOS |

Ordfører:

Tomasz Andrzej WRÓBLEWSKI

Medordfører:

Christian MOOS

| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| --- | --- |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 143/2/6 |

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

143/2/6

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU bifalder Kommissionens initiativ, som er et skridt i den rigtige retning for at bekæmpe de retssager, der skal lukke munden på f.eks. journalister, og som har været i stigning i Europa siden 2015 (1). Bekæmpelse af strategiske retssager mod offentligt engagement (SLAPP), dvs. retssager, der anlægges over for offentligt engagement, og som er helt eller delvist grundløse, og hvis hovedformål er at forhindre, begrænse eller straffe offentligt engagement, er nøglen til, at der kan udvikle sig et informeret civilsamfund og gennemsigtighed i det offentlige liv. Da SLAPP-sager også anlægges af parter uden for EU, bidrager foranstaltninger mod SLAPP til at beskytte det europæiske demokrati mod eksterne trusler. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Der er ofte en betydelig uligevægt i magtbalancen i SLAPP-retssager, idet sagsøgerne har flere økonomiske eller institutionelle ressourcer, hvilket gør det forholdsvis nemt for dem at anlægge sag. Det er derfor vigtigt at sikre, at de sagsøgte får de rette værktøjer til at forsvare sig i denne i øjeblikket ulige kamp. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Det bør understreges, at SLAPP-sager er misbrug af lovgivningen og ikke kan accepteres i demokratiske retsstater. Journalister, især uafhængige journalister, er de mest sårbare over for denne trussel, men alle andre deltagere i den offentlige debat kan blive ramt. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Det er også vigtigt at adskille SLAPP-sager fra beskyttelsen af personlige rettigheder og muligheden for at forsvare sit gode navn og rygte i tilfælde af ærekrænkelse. SLAPP er udtryk for en adfærd, der er grundløs, og har til formål at undertrykke den offentlige debat og lukke munden på deltagerne. Argumenter imod SLAPP bringer således ikke retten til domstolsprøvelse i fare og beskytter ikke dem, der formidler falsk eller ærekrænkende indhold. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bifalder de foreslåede mekanismer, men under lovgivningsarbejdet bør man overveje at udvide listen med andre foranstaltninger. Der kunne f.eks. være indførelse af en præjudiciel afgørelse om at afslutte en sag, der ikke opfylder kravene, sammenlægning af sager på begæring af sagsøgte i sagsøgtes jurisdiktion, fastsættelse af en tidsfrist for retssagen eller indførelse af en fasttrack-procedure og udelukkelse af muligheden for, at en anden person end sagsøgeren kan finansiere sagen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Da det kan tage flere år, før lovgivningsprocessen er afsluttet, bør der i tillæg til gennemførelsen af ny lovgivning ses på en revision af den nationale lovgivning med henblik på at finde mekanismer, der på nuværende tidspunkt kan bruges til at imødegå SLAPP. Hvis man finder årsagerne til, at de eksisterende mekanismer ikke anvendes effektivt, kan det bidrage til en bedre beskyttelse af deltagerne i den offentlige debat. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Overvågningen af SLAPP-sager og effektiviteten af de gennemførte løsninger er også et vigtigt spørgsmål. Det bør overvejes, hvem der skal foretage vurderingerne heraf, navnlig med tanke på at SLAPP-sager også kan anlægges af offentlige institutioner. Hvis denne kompetence overdrages til medlemsstaterne, er der således en sandsynlighed for, at det tilsigtede mål ikke vil blive opfyldt i tilstrækkelig grad. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Dertil kommer, at evalueringen af anvendelsen af direktivet bør foretages i en så kort periode som muligt for at sikre, at direktivets mål nås så effektivt som muligt. EØSU mener, at en kortere periode end den foreslåede femårige periode vil være mere hensigtsmæssig. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Det foreslåede direktiv skal kun finde anvendelse på grænseoverskridende sager, og derfor er det også vigtigt at arbejde hen imod, at de enkelte medlemsstater indfører tilsvarende initiativer for nationale sager. Hvis anvendelsesområdet begrænses til grænseoverskridende sager, er det kun nogle deltagere i den offentlige debat, der vil være beskyttet, og især vil lokale journalister, aktivister og whistleblowere blive overset. En omfattende indsats mod SLAPP kræver en ensartet tilgang i både grænseoverskridende og nationale sager. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | Medlemsstaterne bør også opfordres til at revidere deres nationale lovgivning med henblik på at afkriminalisere ærekrænkelse. Alle sager vedrørende personlige rettigheder bør være civile søgsmål. Et eventuelt strafferetligt ansvar fører til en situation, hvor deltagerne i den offentlige debat kan blive mere bange for at udtrykke deres holdninger eller fordømme forseelser. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU understreger, at det ud over lovbestemmelser er ekstremt vigtigt, at der gennemføres passende uddannelses- og oplysningsforanstaltninger for såvel jurister (navnlig dommere og parternes advokater) og deltagere i den offentlige debat, dvs. journalister, sociale aktivister, menneskerettighedsforkæmpere, whistleblowere og almindelige borgere. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Ytringsfriheden samt den mediefrihed, der følger deraf, er en af de grundlæggende værdier, som demokratiske retsstater skal sikre. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Retten til ytringsfrihed, som den kommer til udtryk i artikel 11 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, omfatter meningsfrihed og frihed til at videreformidle oplysninger eller tanker uden indblanding fra offentlige myndigheders side og uden hensyn til landegrænser. Samtidig understreges respekten for mediefrihed og -pluralisme. Lignende garantier findes i mange andre retsakter, f.eks. verdenserklæringen om menneskerettigheder, den europæiske menneskerettighedskonvention, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 (2) om beskyttelse af personer, som indberetter overtrædelser af EU-retten (»whistleblowerdirektivet«) og retsakter vedtaget af de enkelte medlemsstater, hvilket viser deres universelle karakter og vigtige rolle. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I de seneste årtier har den teknologiske udvikling ændret den offentlige debat dramatisk. Indtil for nylig var de vigtigste medier for denne debat TV, radio og aviser, der hovedsagelig skabes af professionelle journalister, og whistleblowere. I dag er en vigtig rolle blevet overtaget af online medier, hvor alle har mulighed for at formulere deres meninger og henvende sig til et bredt publikum, herunder anonymt. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | I forbindelse med medieudviklingen og de teknologiske ændringer er det helt afgørende, at der indføres mekanismer, der sikrer reel beskyttelse af ytringsfriheden for alle deltagere i den offentlige debat, dvs. ikke kun professionelle journalister, men også miljøaktivister (3) og sociale aktivister, menneskerettighedsforkæmpere, ikkestatslige organisationer, whistleblowere (4) i bred forstand, engagerede borgere, fagforeninger og alle andre enkeltpersoner og organisationer, der udtaler sig offentligt om socialt vigtige spørgsmål. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Det er vigtigt, at ikke blot betydningen af mediefrihed understreges, men også behovet for at sikre mediepluralismen. EØSU gentager sine konklusioner om »sikring af mediefrihed og -pluralisme i Europa« (5). Åben debat, der ikke er begrænset på nogen måde, er grundlaget for et deltagelsesbaseret samfund, som igen er en forudsætning for et godt fungerende demokrati (6). Udelukkelse af en hvilken som helst stemme fra den offentlige debat kan føre til og har ført til sociale spændinger og vold. Medier bør ikke forstås snævert som en specialiseret gruppe af enheder, der udøver medieaktiviteter på et professionelt grundlag, men også som aktiv deltagelse af enkeltpersoner, der udveksler synspunkter eller åbent fremlægger deres holdninger, uanset hvilken kilde de bruger: internet, fora, blogs eller podcast. Dette er særlig vigtigt i lande med offentlige medier, der er kontrolleret af regerende politiske partier, og i lande, hvor de private medier er ejet af nogle få, som forsøger at kontrollere budskabet og begrænse mangfoldigheden af offentlige debatter. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | I EU undergraver det stadigt mindre råderum for civilsamfundet civilsamfundsorganisationernes muligheder for at spille en afgørende rolle i demokratiets og retsstatens funktion og beskyttelse. Strategiske retssager mod offentligt engagement (SLAPP) er et instrument, der bruges til at lukke munden på det kritiske civilsamfund. EØSU bifalder Europa-Parlamentets beslutning om foranstaltninger til bekæmpelse af indskrænkningen af råderummet for civilsamfundet (7) og betragter det foreslåede direktiv som ikke blot en foranstaltning i EU's værktøjskasse, men også som et afgørende skridt i retning mod at bringe denne praksis til ophør. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Flere muligheder for at offentliggøre udtalelser, advarsler og øget social aktivisme gør det muligt dels at udvide den offentlige debat, dels at bekæmpe socialt foruroligende udviklinger ved at afsløre statens eller private institutioners magtmisbrug, herunder korruption eller uretmæssig tilegnelse af offentlige midler. EØSU påpeger, at medierne (bredt defineret og inkl. professionelle aktiviteter og amatøraktiviteter, der udøves af deltagere i offentlige debatter) som »den fjerde statsmagt« ikke blot har til opgave at være meningsdannere, men også at overvåge offentlige myndigheders og private aktørers aktiviteter. Beskyttelsen af »den fjerde statsmagt« er derfor ekstremt vigtig som garanti for demokratiske standarder og retsstatsprincippet. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Misbrug af retssager til at kvæle den offentlige debat bliver stadig mere udbredt i medlemsstaterne. Indflydelsesrige enkeltpersoner, institutioner og virksomheder med omfattende økonomiske og organisatoriske ressourcer bruger deres magt til at lukke munden på kritikere med hjælp fra innovative værktøjer som f.eks. misbrug af databeskyttelseslovgivningen eller ved at forlange, at journalister afslører deres kilder, hvorimod kritikerne, herunder individuelle journalister og civilsamfundsaktører, der optræder som whistleblowere, ofte ikke har de økonomiske og organisatoriske ressourcer til at forsvare sig mod uberettigede retssager. Nogle af de fysiske og juridiske personer, der anvender SLAPP over for borgere og civilsamfundsaktører i EU, kommer fra lande uden for EU. I en tid med tiltagende geopolitiske spændinger skal EU udstyres med en værktøjskasse af foranstaltninger til at beskytte demokratiet mod eksterne trusler, herunder foranstaltninger mod SLAPP. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | SLAPP-retssager er ikke omfattet af retten til domstolsprøvelse. Deres formål er ikke at håndhæve sagsøgerens rettigheder, men at skræmme og svække oppositionen og dræne den sagsøgte for ressourcer. Retssagerne er ofte grundløse og anlægges flere gange, og den faktiske virkning er at skræmme og lukke munden på de sagsøgte organisationer, enkeltpersoner eller endda disses familiemedlemmer i den offentlige debat og søge at hindre yderligere aktivitet. Hvis den slags afskrækkende virkninger på aktivitet ikke imødegås, kan konsekvensen være monopolisering eller oligopolisering af medierne, hvilket er uforeneligt med idealet om en demokratisk retsstat. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | I betragtning af mediernes, ikkestatslige organisationers, andre enheders og whistlebloweres centrale rolle i at skabe et civilsamfund og handle i offentlighedens interesse er det ekstremt vigtigt at sikre, at de beskyttes tilstrækkeligt i tilfælde af krænkelser eller forsøg på krænkelse af ytringsfriheden, navnlig i en situation med en åbenlys ubalance mellem magt og ressourcer. Sidstnævnte kan få den negative følgevirkning, at sagsøgte ikke længere ønsker at deltage i den offentlige debat og fordømme misbrug eller korruption eller menneskerettighedskrænkelser. De høje sagsomkostninger, som bliver endnu højere, når der er tale om strategisk adfærd for at forlænge sagens varighed, udgør et stort problem for dem, der er et indlysende mål for SLAPP. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Nogle gange ledsages strategiske retssager, der har til formål at kvæle den offentlige debat, af andre forkastelige aktiviteter såsom intimidering, chikane og trusler mod den sagsøgte. Også disse foranstaltninger er ødelæggende for civilsamfundet og offentlighedens interesser og bør imødegås med en hård og øjeblikkelig reaktion, uanset de involverede aktørers økonomiske midler og privilegier. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Imidlertid kan vi ikke ignorere problemet med falske oplysninger og åbenlyse hadefulde ytringer, som bør underlægges kontrol og, hvis de findes at være overtrædelser, fjernes fra det offentlige rum. EØSU efterspørger imidlertid en streng og korrekt anvendelse af de eksisterende protokoller, der følger af anvendelsen af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU (8), da retssager herom ikke må føre til indskrænkninger af ytringsfriheden i en situation, hvor de oplysninger og meninger, der videreformidles, ikke udgør falske nyheder og ikke tilskynder til had (9). Under alle omstændigheder må denne praksis ikke bruges som undskyldning for at begrænse ytringsfriheden. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | EØSU bifalder Kommissionens forslag til direktiv om beskyttelse af personer, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager (10) og Kommissionens henstilling (EU) 2022/758 (11) om beskyttelse af journalister og menneskerettighedsforkæmpere, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager. |
| --- | --- |

2.13.

| 2.14. | EØSU opfordrer Europa-Parlamentet og Rådet til straks at vedtage direktivet, da det haster med at gennemføre foranstaltninger til beskyttelse af journalister, civilsamfundsaktører og andre, der engagerer sig offentligt. |
| --- | --- |

2.14.

| 2.15. | EØSU bifalder den irske regerings beslutning om at deltage i vedtagelsen og anvendelsen af direktivforslaget. I medfør af artikel 3 og artikel 4a, stk. 1, i protokol nr. 21 om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, kan Irland beslutte at give meddelelse om og deltage i vedtagelsen og anvendelsen af dette direktiv. |
| --- | --- |

2.15.

| 2.16. | Ud over anbefalingerne i Kommissionens forordning om SLAPP opfordrer EØSU Danmarks regering til at vedtage national lovgivning, der sikrer samme beskyttelsesniveau for personer, der engagerer sig offentligt, mod strategiske retssager, som det, der er fastsat i direktivforslaget. I medfør af artikel 1 og 2 i protokol nr. 22 om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af dette direktiv, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark. |
| --- | --- |

2.16.

| 2.17. | EØSU mener, at de vedtagne foranstaltninger ikke i urimelig grad må begrænse retten til domstolsprøvelse og kun bør anvendes i tilfælde af misbrug og uretmæssig anvendelse. |
| --- | --- |

2.17.

| 2.18. | EØSU mener, at retlige foranstaltninger, der hindrer anvendelsen af grundløse og urimelige retssager, bør suppleres med uddannelses- og oplysningsforanstaltninger og et netværk af organisationer, der yder juridisk bistand til personer og institutioner, som disse retssager anlægges imod. Især er der behov for den rette uddannelse af retsvæsenets aktører — både dommere og forsvarsadvokater — i lyset af deres vigtige rolle, og fordi deres beslutninger og handlinger er afgørende for målet om og garantien for ytringsfrihed. |
| --- | --- |

2.18.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | Den tiltagende negative udvikling, hvor der anlægges strategiske retssager for at kvæle offentligt engagement (SLAPP) er et alvorligt problem. Derfor er Kommissionens og Europa-Parlamentets indsats for at bekæmpe dette fænomen af stor betydning, da det er afgørende for at sikre passende beskyttelse af deltagerne i offentlige debatter, hvor retten til domstolsprøvelse er blevet misbrugt til at skabe en afskrækkende virkning, der lukker munden på de sagsøgte og afskrækker dem fra at fortsætte deres aktiviteter. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Alle deltagere i den offentlige debat bør beskyttes mod SLAPP-sager, uanset om SLAPP-sagerne er af national eller grænseoverskridende karakter. EØSU er enig i, at retssager, der anlægges i en medlemsstats jurisdiktion mod en person, der har bopæl i en anden medlemsstat, i reglen er mere komplekse og dyrere for den sagsøgte. Dette kan dog også være tilfældet, når der anlægges sag i en anden by, eller når der anvendes procestaktik til at trække retssager i det samme land ud og gøre dem dyrere. Hvis det kun er sager med virkninger over grænserne, der reguleres, kan det føre til ubegrundet forskelsbehandling i forhold til rettighederne for enkeltpersoner og organisationer, der er involveret i retssager med en lokal virkning, og som i reglen indebærer begrænsede økonomiske, personalemæssige og organisatoriske ressourcer. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For at direktivet kan fungere efter hensigten, skal der fastlægges et passende og entydigt retsgrundlag for de foranstaltninger, der skal træffes. Det skal bemærkes, at hovedformålet med mekanismerne mod SLAPP ikke er at sikre en korrekt afvikling af retssager (hvilket kan ske i overensstemmelse med de nationale procedurer), men at beskytte rettighederne for sagsøgte, som måske ikke har tilstrækkelige retlige og økonomiske midler. EØSU mener, at sagsøgte, hvis stilling som regel er svagere end sagsøgernes, bør have adgang til mekanismer, der giver dem mulighed for at forsvare sig over for urimelige påstande, der udgør misbrug af retten til domstolsprøvelse. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU påpeger, at indførelsen af en betingelse om grænseoverskridende virkning gør, at det for hver sag bliver nødvendigt at undersøge, 1) om begge parter i retssagen er hjemmehørende eller etableret i den anden medlemsstat, 2) om deltagelsen i en offentlig debat om et spørgsmål af almen interesse er relevant for mere end en stat, og 3) om sagsøgeren eller tilknyttede enheder har anlagt parallelle eller tidligere retssager mod de samme eller tilknyttede sagsøgte i en anden medlemsstat. Navnlig kan den anden betingelse føre til en skønsmæssig vurdering og begrænse beskyttelsen af den sagsøgte. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU er enig i, at beskyttelsen mod SLAPP ikke kun bør angå civilretlige spørgsmål. Der bør lægges særlig vægt på internationale organisationers (Menneskerettighedskomitéen, Organisationen for Sikkerhed og Samarbejde i Europa, Europarådet) holdning til fjernelse af ærekrænkelser fra strafferetten. De foranstaltninger, der hidtil er truffet, har ikke givet de forventede resultater, fordi ærekrænkelse i nogle medlemsstater stadig er en lovovertrædelse, der kan straffes med både bøde og fængsel. Det er ikke muligt frit at deltage i den offentlige debat med truslen om strafferetlig forfølgelse hængende over hovedet. EØSU anbefaler, at der træffes effektive foranstaltninger for at sikre, at medlemsstaterne fjerner strafferetlig ærekrænkelse, som er et levn fra en skammelig fortid og truer ytringsfriheden. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Strafferetlige sanktioner har et afskrækkende formål, uanset om de anvendes eller ej. Der er derfor endnu større sandsynlighed for, at de bremser den offentlige debat end civile retssager. Hvis den strafferetlige beskyttelse ophæves, kan det føre til en bevidst forskydning fra civilretlige til strafferetlige retssager i fraværet af yderligere beskyttelse af den anklagede i strafferetlige sager. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU påpeger, at SLAPP-sager ikke kun kan anlægges af privatretlige organer eller institutioner, men også af statslige organer såsom den offentlige anklagemyndighed, og at direktivets anvendelsesområde derfor skal gælde for alle disse institutioner. EØSU opfordrer til, at fysiske og juridiske personer, der engagerer sig i den offentlige debat, beskyttes tilsvarende også i sådanne sager. I den forbindelse bør der lægges særlig vægt på overvågning af SLAPP-sager. Overdragelse af denne opgave til medlemsstaterne rejser legitime spørgsmål, med tanke på at offentlige myndigheder også kan være sagsøgere i SLAPP-retssager. Man bør overveje at inddrage uafhængige organisationer i disse aktiviteter eller at indføre en overvågningsprocedure på overnationalt plan. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Det er vigtigt, at det ikke kun er journalister og menneskerettighedsforkæmpere, der anses for at være målgruppen for SLAPP-retssager, selv om disse erhverv bør betragtes som særligt udsatte i den forbindelse. Målgruppen bør defineres i forhold til funktion (på grundlag af de iværksatte aktiviteter) og ikke uddannelse eller erhverv. På den måde vil man kunne beskytte både personer, der ikke er direkte involveret i medieaktiviteter, og f.eks. engagerede borgere, der offentligt omtaler misbrug i deres lokalsamfund eller andre typer whistleblowere i en bredere sammenhæng. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | De proceduremæssige garantier, der foreslås i direktivforslaget — sikkerhedsforanstaltninger, tidlig afvisning af åbenbart grundløse påstande i retssager, retsmidler i tilfælde af urimelige retssager og beskyttelse mod domme afsagt i tredjelande — hilses velkommen. Det bør imidlertid overvejes at indføre yderligere foranstaltninger, der kan supplere og lette domstolenes arbejde, f.eks. ved at gøre det nemmere at sammenlægge eller afsige kendelse om sammenlægning af forskellige retssager mod samme sagsøgte, når der er tale om retssager anlagt af samme eller tilknyttede sagsøgere. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU mener også, at det vil være nyttigt at indføre en vis automatik i form af en »præjudiciel afgørelse«, hvor retssager anses for ikke at opfylde kravene, dvs. åbenbart opfylder kriterierne for at være SLAPP. Dette ville endda bane vej for, at der ikke indledes retssager i åbenlyse tilfælde. Det ville reducere omkostningerne (ikke kun de private, men også de offentlige omkostninger) og begrænse antallet af sager til videre behandling. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Det er også værd at overveje yderligere løsninger baseret på eksisterende mekanismer såsom:






  — | sammenlægning af sager efter anmodning fra sagsøgte i vedkommendes jurisdiktion |
| --- | --- | --- |

3.11.

—

sammenlægning af sager efter anmodning fra sagsøgte i vedkommendes jurisdiktion

| — | fastsættelse af en tidsfrist for retssagen eller indførelse af en fasttrack-procedure (i lighed med valgprocedurer) |
| --- | --- |

—

fastsættelse af en tidsfrist for retssagen eller indførelse af en fasttrack-procedure (i lighed med valgprocedurer)

| — | udelukkelse af muligheden for, at en anden person end sagsøgeren kan finansiere retssagen (tredjepartsfinansiering). |
| --- | --- |

—

udelukkelse af muligheden for, at en anden person end sagsøgeren kan finansiere retssagen (tredjepartsfinansiering).

| 3.12. | I betragtning af det stigende antal SLAPP-sager anbefaler EØSU, at medlemsstaterne anvender de regler mod SLAPP, der er indeholdt i direktivet, i sager, der er i gang eller påbegyndes, når de nye regler træder i kraft. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Samtidig er det nødvendigt at revidere den nationale lovgivning om de nuværende foranstaltninger til bekæmpelse af SLAPP-sager. Effektiviteten af de eksisterende mekanismer kan gøre det muligt at forbedre de planlagte foranstaltninger og reelt yde beskyttelse til dem, der er i målgruppen for SLAPP. Hvis der allerede findes redskaber i den nationale lovgivning, som i det mindste delvis kan løse det pågældende problem, vil det være nødvendigt at klarlægge årsagerne til, at de ikke anvendes hensigtsmæssigt. En sådan analyse vil på den ene side, uanset det foreslåede direktiv, kunne forbedre situationen for de deltagere i den sociale debat, der er truet af SLAPP-sager, og på den anden side være en interessant undersøgelse som led i udarbejdelsen og gennemførelsen af ny lovgivning. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Da direktivforslaget ikke omfatter nationale sager, bifalder EØSU henstilling (EU) 2022/758 om beskyttelse af journalister og menneskerettighedsforkæmpere, der engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager, og opfordrer kraftigt medlemsstaterne til at sikre samme beskyttelsesniveau som fastsat i direktivforslaget. EU's aktiviteter bør dog ikke begrænses til henstillinger, men kræve, at medlemsstaterne harmoniserer deres lovgivning på dette område for at sikre et ensartet beskyttelsesniveau mod SLAPP i alle medlemsstater. Dette gælder navnlig juridiske definitioner og beskyttelsens omfang i forbindelse med SLAPP for at undgå forskellige fortolkninger og forskellige beskyttelsesniveauer i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | I lyset af udviklingen af problemet med strategiske retssager, der har til formål at kvæle den offentlige debat, anbefaler EØSU, at direktivets anvendelse revideres efter højst tre år i stedet for de fem år, der i øjeblikket er fastsat. Medlemsstaterne bør således give Kommissionen oplysninger om anvendelsen af direktivet to år efter dets gennemførelse. Kommissionen bør fremlægge en rapport om direktivets anvendelse et år senere, dvs. tre år efter gennemførelsen. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU opfordrer Kommissionen til at høre journalister og alle interessenter, arbejdsmarkedets parter og civilsamfundsorganisationer i forbindelse med revisionen for at supplere medlemsstaternes oplysninger med uafhængige vurderinger af direktivets anvendelse. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Det er vigtigt, at de uddannelsesforanstaltninger, der er angivet i henstilling (EU) 2022/758, gennemføres. Der er navnlig behov for passende uddannelse af retsvæsenets aktører (både dommere og forsvarsadvokater) samt bredere oplysningsaktiviteter i medlemsstaterne rettet mod borgerne i almindelighed, idet de alle som deltagere i den offentlige debat kan blive mål for en SLAPP-retssag. Disse uddannelses- og oplysningsforanstaltninger bør være tilstrækkeligt fokuseret på de SLAPP-sager med en tværnational dimension, som er omfattet af direktivforslaget. Derudover bør der tilrettelægges generelle kampagner i alle medlemsstater med henblik på udbredelse af kendskabet til og fremme retten til ytringsfrihed som et supplement til og en forstærkning af direktivet. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | Et vigtigt element i bekæmpelsen af strategiske retssager, der har til formål at kvæle den offentlige debat, bør også være gratis juridisk bistand til de enkeltpersoner og organisationer, der kan blive ramt. EØSU støtter oprettelsen og udviklingen af juridiske klinikker på universiteter og via juridiske faglige sammenslutninger samt andre enheder, der kan yde en sådan støtte. Det skal dog sikres, at de organer, der anbefales af medlemsstaterne til at udføre disse aktiviteter, er troværdige, uafhængige og professionelle, og at deres aktiviteter er underlagt passende uafhængig kontrol af myndighederne i den pågældende medlemsstat. |
| --- | --- |

3.18.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  CASE-rapport (https://www.the-case.eu/slapps-in-europe).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/1937 af 23. oktober 2019 om beskyttelse af personer, der indberetter overtrædelser af EU-retten (EUT L 305 af 26.11.2019, s. 17).

2

(3)  NAT/824 — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs informationsrapport om Miljøbeskyttelse som en forudsætning for overholdelse af de grundlæggende rettigheder.

3

(4)  SOC/593 — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Øget whistleblowerbeskyttelse på EU-plan (EUT C 62 af 15.2.2019, s. 155).

4

(5)  SOC/635 — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Sikring af mediefrihed og -pluralisme i Europa (initiativudtalelse) (EESC 2021/01539) EUT C 517 af 22.12.2021, s. 9.

5

(6)  REX/545 — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs informationsrapport: Støtte til den uafhængige mediesektor i Belarus.

6

(7)  Europa-Parlamentets beslutning om indskrænkning af råderummet for civilsamfundet i Europa (2021/2103(INI)) (EUT C 347 af 9.9.2022, s. 2).

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/29/EU af 25. oktober 2012 om minimumsstandarder for ofre for kriminalitet med hensyn til rettigheder, støtte og beskyttelse og om erstatning af Rådets rammeafgørelse 2001/220/RIA (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 57).

8

(9)  SOC/712 — Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet — Et mere inklusivt og beskyttende Europa: udvidelse af listen over strafbare handlinger i EU til hadefuld tale og hadforbrydelser (EESC 2022/00299) (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 83).

9

(10)  COM(2022) 177 final.

10

(11)  Kommissionens henstilling (EU) 2022/758 af 27. april 2022 om beskyttelse af journalister og menneskerettighedsforkæmpere, som engagerer sig offentligt, mod åbenbart grundløse eller urimelige retssager (»strategiske retssager mod offentligt engagement«) EUT L 138 af 17.5.2022, s. 30.

11

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/150 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/150

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 767/2008, (EF) nr. 810/2009 og (EU) 2017/2226 og Rådets forordning (EF) nr. 1683/95, (EF) nr. 333/2002, (EF) nr. 693/2003 og (EF) nr. 694/2003 og konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen for så vidt angår digitalisering af visumproceduren

(COM(2022) 658 final)

(2023/C 75/21)

| Ordfører: | Ionuț SIBIAN |
| --- | --- |

Ordfører:

Ionuț SIBIAN

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 28.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget i sektionen | 29.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 187/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 28.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget i sektionen

29.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

187/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU støtter kraftigt initiativet om at indføre en fuldt ud digital visumprocedure. Et lettilgængeligt, hurtigt og pålideligt digitalt visum og et i mindre grad papirbaseret immigrationssystem generelt ville reducere den immigrationsrelaterede administrative byrde væsentligt. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU bifalder initiativet om digitalisering, da det er i overensstemmelse med EU's generelle ønske om at tilskynde til en modernisering og digitalisering af offentlige tjenester og med Kommissionens meddelelse »Det digitale kompas 2030: Europas kurs i det digitale årti«. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU betragter nærværende forslag som en mulighed for reelt at forbedre visumansøgningsprocessen ved at mindske omkostningerne og byrden for både medlemsstaterne og ansøgerne, skabe retssikkerhed og forbedre sikkerheden i Schengenområdet. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU bifalder, at den foreslåede digitalisering af ansøgningsproceduren vil minimere mobilitetsbegrænsningerne for tredjelandsstatsborgere, der ansøger om et visum (da de ikke længere vil skulle indgive deres rejsedokument personligt). |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Digitaliseringen af visumansøgningsproceduren må ikke medføre (utilsigtet) forskelsbehandling. Den skal respektere rettighederne for personer med handicap og for dem, der ikke er computerkyndige/har digitale færdigheder og ikke har internetadgang. Digitaliseringen af visumproceduren skal opfylde tilgængelighedskravene i det europæiske direktiv om webtilgængelighed (1) og den europæiske lov om tilgængelighed (2). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU anbefaler kraftigt, at de IT-løsninger, som anvendes på EU's ansøgningsplatform, omfatter værktøjer/metoder til at beskytte børns rettigheder og forhindre menneskehandel. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EU's digitale visumansøgningsplatform bør være fuldt ud forbundet med de nationale visumsystemer, som forvaltes af de enkelte medlemsstater. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at der bør oprettes en fælles »digital EU-ambassade« på EU-plan, som fastsætter harmoniserede krav på EU-plan for ledsagende dokumentation og stiller information om og vejledning til ansøgningsproceduren til rådighed for rejsende. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Udvalget mener, at en digitalisering af visumproceduren vil øge EU's tiltrækningskraft som rejsemål og få flere til at rejse til Unionen. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU erkender, at digitaliseringen af visumproceduren kan få positiv indvirkning på miljøet, og at den centraliserede ansøgningsplatform udgør en energieffektiv løsning. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | EØSU anbefaler, at Kommissionen reelt forpligter sig til at samarbejde med tredjelandsregeringer, medlemsstaternes ambassader/konsulater og det organiserede civilsamfund om at informere, forberede og bistå ansøgerne i disse lande gennem hele visumansøgningsproceduren. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Generelle bemærkninger

2.1.   Baggrund for udtalelsen, herunder det omhandlede lovgivningsforslag

| 2.1.1. | Idéen om et digitaliseret Schengenvisum opstod i 2018, hvor Kommissionen foreslog at ændre visumkodeksen og understregede, at digitale visa var vejen frem i det lange løb. Europa-Parlamentet og Rådet gik efterfølgende i gang med at revidere EU's visumkodeks i 2019. Det erklærede mål var fuldt ud at udnytte de seneste juridiske og teknologiske fremskridt til at udvikle en fælles løsning, der gør det muligt at indgive ansøgninger om Schengenvisum online. |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | I 2020 lagde covid-19-pandemien en dæmper på Schengenvisumprocedurerne i hele verden på grund af vanskeligheder med at tage imod visumansøgninger på ambassader og konsulater. Dette førte til, at medlemsstaterne på ny opfordrede til, at processen digitaliseres. |
| --- | --- |

2.1.2.

| 2.1.3. | I sit arbejdsprogram for 2021 bebudede Kommissionen et lovforslag om digitalisering af visumprocedurer, som var berammet til fjerde kvartal af 2021. I den nye pagt om migration og asyl, som blev fremlagt i september 2020, er der fastsat et mål om at gøre visumproceduren fuldt ud digitaliseret senest i 2025 ved at indføre et digitalt visum og gøre det muligt at indgive visumansøgninger online. |
| --- | --- |

2.1.3.

| 2.1.4. | Kommissionen fremsatte et forslag om digitalisering af EU-visa den 27. april 2022. Forslaget sigter mod at:






  — | modernisere, forenkle og harmonisere visumansøgningsprocessen for medlemsstaterne og tredjelandsstatsborgere ved at digitalisere visumproceduren og |
| --- | --- | --- |

2.1.4.

—

modernisere, forenkle og harmonisere visumansøgningsprocessen for medlemsstaterne og tredjelandsstatsborgere ved at digitalisere visumproceduren og

| — | mindske risikoen for svig (identitetssvig) og forfalskning og lette kontrolprocessen ved grænsen ved hjælp af digitalisering. |
| --- | --- |

—

mindske risikoen for svig (identitetssvig) og forfalskning og lette kontrolprocessen ved grænsen ved hjælp af digitalisering.

| 2.1.5. | I forslaget lægges der op til at etablere en fælles onlineplatform, og systemet vil have følgende fordele:






  — | Visumansøgere vil kunne ansøge om visum online, herunder betale visumgebyret, gennem en fælles EU-platform, uanset hvilket Schengenland de ønsker at besøge. |
| --- | --- | --- |

2.1.5.

—

Visumansøgere vil kunne ansøge om visum online, herunder betale visumgebyret, gennem en fælles EU-platform, uanset hvilket Schengenland de ønsker at besøge.

| — | Platformen vil automatisk vurdere, hvilket Schengenland der er ansvarligt for at behandle ansøgningen, navnlig hvis ansøgeren har til hensigt at besøge flere Schengenlande. |
| --- | --- |

—

Platformen vil automatisk vurdere, hvilket Schengenland der er ansvarligt for at behandle ansøgningen, navnlig hvis ansøgeren har til hensigt at besøge flere Schengenlande.

| — | På platformen får ansøgere opdateret information om Schengenvisa til kortvarigt ophold samt alle nødvendige oplysninger om krav og procedurer (bl.a. ledsagende dokumentation, visumgebyr og behovet for at aftale en tid til indsamling af biometriske identifikatorer). |
| --- | --- |

—

På platformen får ansøgere opdateret information om Schengenvisa til kortvarigt ophold samt alle nødvendige oplysninger om krav og procedurer (bl.a. ledsagende dokumentation, visumgebyr og behovet for at aftale en tid til indsamling af biometriske identifikatorer).

| — | Personligt fremmøde på konsulatet vil kun være obligatorisk for førstegangsansøgere med henblik på at indsamle biometriske identifikatorer, for ansøgere, hvis biometriske data ikke længere er gyldige, og for dem, der har fået nyt rejsedokument. |
| --- | --- |

—

Personligt fremmøde på konsulatet vil kun være obligatorisk for førstegangsansøgere med henblik på at indsamle biometriske identifikatorer, for ansøgere, hvis biometriske data ikke længere er gyldige, og for dem, der har fået nyt rejsedokument.

| — | Visummet vil omfatte de seneste sikkerhedselementer, som vil gøre det sikrere end den nuværende visummærkat. |
| --- | --- |

—

Visummet vil omfatte de seneste sikkerhedselementer, som vil gøre det sikrere end den nuværende visummærkat.

| 2.1.6. | I forordningsforslaget understreges det, at det med det nye system sikres, at grundlæggende rettigheder altid beskyttes. |
| --- | --- |

2.1.6.

| 2.1.7. | Den Europæiske Unions Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-Systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (eu-LISA) vil være ansvarligt for den tekniske udvikling og den driftsmæssige forvaltning af EU-ansøgningsplatformen og dens elementer som en del af visuminformationssystemet (VIS). |
| --- | --- |

2.1.7.

| 2.1.8. | Alle udenlandske borgere, som har brug for et visum til et af de 26 Schengenlande, vil kunne benytte den digitale visumansøgningsplatform for Schengen, så snart den er oprettet. Platformen vil ikke finde anvendelse for de øvrige fem EU-medlemsstater uden for Schengensamarbejdet, da de endnu ikke har beføjelse til at udstede Schengenvisa. |
| --- | --- |

2.1.8.

| 2.1.9. | For rejsende fra lande, som er fritaget for visumkravet til Schengenområdet, vil det ikke være et krav at bruge platformen. I stedet skal disse rejsende fra november 2023 indgive en ansøgning om ETIAS-tilladelse for at rejse til Europa (3). |
| --- | --- |

2.1.9.

2.2.   Generelle bemærkninger

| 2.2.1. | EØSU støtter kraftigt initiativet om at indføre et fuldt ud digitalt visumsystem. Et lettilgængeligt, hurtigt og pålideligt digitalt visum og et mere papirløst immigrationssystem generelt, vil reducere den immigrationsrelaterede administrative byrde væsentligt. Håndtering, behandling og arkivering (samt destruktion) af papirdokumenter er en langsommelig og omkostningsfuld proces for konsulaterne, og medlemsstaterne sammen med de tredjelandsstatsborgere, der ansøger om et visum, vil i høj grad kunne drage fordel af en digitalisering af visumproceduren. |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Det foreslåede onlinesystem skal udformes på en sådan måde, at det er hurtigt, brugervenligt, sikkert (giver tilstrækkelig garanti for, at de indlæste data beskyttes) og forudsigeligt (i overensstemmelse med retssikkerhedsprincippet). Systemet skal være stabilt, og ansøgerne skal kunne regne med, at onlineansøgningsproceduren højst tager nogle få dage. |
| --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | Harmoniseringen og ensretningen af visumansøgningsprocedurer i Schengenområdet vil hjælpe med at forhindre såkaldt visumshopping fra ansøgere, som kan være fristet til at ansøge i et Schengenland, der tilbyder en hurtigere og nemmere behandling af visumansøgninger end det land, der reelt er deres destinationsland (f.eks. russiske borgeres visumshopping, hvis der ikke opnås en generel aftale om suspension af EU's visumlempelsesaftale). Digitaliseringen af visumproceduren vil også mindske de sikkerhedsrisici, som kendetegner de fysiske visummærkater, der fortsat er genstand for forfalskning, svig og tyveri. Desuden er forslaget i overensstemmelse med EU's generelle ønske om at tilskynde til en modernisering og digitalisering af offentlige tjenester. |
| --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | EØSU betragter nærværende forslag som en mulighed for reelt at forbedre visumansøgningsprocessen ved at mindske omkostningerne og byrden for både medlemsstaterne og ansøgerne og forbedre sikkerheden i Schengenområdet. |
| --- | --- |

2.2.4.

| 2.2.5. | EØSU bifalder, at den foreslåede digitalisering af ansøgningsproceduren vil minimere mobilitetsbegrænsningen for tredjelandsstatsborgere, der ansøger om et visum. Da ansøgeren ikke længere behøver forevise sit rejsedokument på konsulatet/i visumansøgningscenteret, vil ansøgeren frit kunne rejse udenlands i den periode, hvor dennes visumansøgning behandles. EØSU mener, at dette vil være en fordel for personer, der rejser regelmæssigt (4) i forbindelse med deres arbejde, samt for aktivister og medlemmer af minoritetsgrupper (f.eks. LGBTQI+, romaer), der får flere muligheder for at finde et sikkert sted til dem selv om nødvendigt. |
| --- | --- |

2.2.5.

| 2.2.6. | Den digitale visumansøgningsplatform bør være koblet helt sammen med de nationale visumsystemer, der forvaltes af de enkelte medlemsstater. Dette vil sikre, at det nye digitale visumsystem, herunder selve det digitale visum, fra starten integreres i medlemsstaternes digitale visumsystemer og udformes på en sådan måde, at det er fuldt ud interoperabelt mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.2.6.

| 2.2.7. | Der bør dog oprettes en fælles »digital EU-ambassade« på EU-plan, som fastsætter harmoniserede krav på EU-plan for ledsagende dokumentation og tilbyder information og vejledning i forbindelse med ansøgningsproceduren til rejsende. |
| --- | --- |

2.2.7.

| 2.2.8. | EØSU er enig i, at en digitalisering af visumproceduren vil øge EU's tiltrækningskraft som rejsemål og få flere til at rejse til Unionen. |
| --- | --- |

2.2.8.

| 2.2.9. | EØSU anbefaler, at Kommissionen reelt forpligter sig til at samarbejde med regeringer og det organiserede civilsamfund i tredjelande for at informere, forberede og bistå borgerne i disse lande gennem hele visumansøgningsproceduren. |
| --- | --- |

2.2.9.

2.3.   Særlige bemærkninger

| 2.3.1. | Digitaliseringen af visumansøgningsproceduren vil gøre medlemsstaterne mindre afhængige af eksterne tjenesteydere og derved mindske risikoen for eksponering af personoplysninger over for tredjeparter. |
| --- | --- |

2.3.1.

| 2.3.2. | Det digitale visum gør det vanskeligere at forfalske visummærkater (da visummet ikke vil være »fysisk«). Desuden vil de høje driftsomkostninger, som er forbundet med visummærkaten, forsvinde. |
| --- | --- |

2.3.2.

| 2.3.3. | En af fordelene ved det digitale visum er, at hvis et rejsedokument bliver stjålet eller går tabt, vil det nye rejsedokument nemt kunne kobles sammen med det eksisterende visum uden behov for at skulle ansøge om et nyt, sådan som det er tilfældet med den nuværende procedure (på grund af den fysiske forbindelse mellem visummærkaten og rejsedokumentet). I det foreslåede nye digitaliserede system bortfalder således ekstraudgifter for medlemsstaterne eller for ansøgeren ved udstedelsen af et nyt visum. |
| --- | --- |

2.3.3.

| 2.3.4. | Digitaliseringen af visumproceduren skal sikre, at specifikke behov opfyldes, og at rettighederne for personer med handicap respekteres, og at personer med handicap kan ansøge om visum uden at blive forskelsbehandlet, bl.a. ved at opfylde tilgængelighedskravene i det europæiske direktiv om webtilgængelighed (direktivet om webtilgængelighed og mobilapplikationer) og den europæiske lov om tilgængelighed. |
| --- | --- |

2.3.4.

| 2.3.5. | EØSU anbefaler kraftigt, at de IT-løsninger, som anvendes på EU's ansøgningsplatform, omfatter værktøjer/metoder til at beskytte børns rettigheder og forhindre menneskehandel. |
| --- | --- |

2.3.5.

| 2.3.6. | Digitaliseringen må ikke være ensbetydende med automatisering og anvendelse af udelukkende kunstig intelligens. Antallet af ansatte må således ikke reduceres, blot fordi visumproceduren digitaliseres. |
| --- | --- |

2.3.6.

| 2.3.7. | Det administrative personale med ansvar for behandlingen af visumansøgninger skal desuden oplæres behørigt for at kunne drage fordel af de positive aspekter af digitaliseringen af proceduren og for at undgå fejltagelser. |
| --- | --- |

2.3.7.

| 2.3.8. | EU-medlemsstaternes ambassader/konsulater skal tilbydes yderligere hjælp til at løfte eventuelle udfordringer i forbindelse med tredjelandsansøgeres internetadgang og computerkyndighed for at undgå, at de stilles dårligere med hensyn til at få adgang til visumansøgningssystemet. |
| --- | --- |

2.3.8.

| 2.3.9. | EØSU mener, at digitaliseringen af visumproceduren kan få en positiv indvirkning på miljøet takket være den reducerede anvendelse og det mindskede spild af papir i forbindelse med visumansøgningssystemet og udstedelsen af visummærkaten og det forhold, at visumansøgerne ikke længere skal rejse for at ansøge om visum og hente rejsedokumenter, efter at ansøgnings- og behandlingsprocessen er afsluttet. EØSU er klar over, at digitalisering (lagring og forvaltning af data) kræver energi, der genererer CO2-emissioner, men mener, at en centraliseret applikationsplatform er en mere energieffektiv løsning end at have én applikationsplatform for hver medlemsstat. |
| --- | --- |

2.3.9.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2016/2102 af 26. oktober 2016 om tilgængeligheden af offentlige organers websteder og mobilapplikationer (EUT L 327 af 2.12.2016, s. 1).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2019/882 af 17. april 2019 om tilgængelighedskrav for produkter og tjenester (EUT L 151 af 7.6.2019, s. 70).

2

(3)  https://www.etiasvisa.com/etias-form-application

3

(4)  F.eks. repræsentanter for erhvervslivet, fagforeninger og det organiserede civilsamfund.

4

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/154 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/154

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kvalitets- og sikkerhedsstandarder for substanser af menneskelig oprindelse bestemt til anvendelse i mennesker og om ophævelse af direktiv 2002/98/EF og 2004/23/EF

(COM(2022) 338 — 2022/0216 (COD))

(2023/C 75/22)

| Hovedordfører: | Tymoteusz Adam ZYCH |
| --- | --- |

Hovedordfører:

Tymoteusz Adam ZYCH

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 12.9.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 22.7.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 168, stk. 4, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 151/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 12.9.2022

Rådet for den Europæiske Union, 22.7.2022

Retsgrundlag

Artikel 168, stk. 4, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Beskæftigelse, Sociale Spørgsmål og Unionsborgerskab

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

151/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) støtter Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kvalitets- og sikkerhedsstandarder for substanser af menneskelig oprindelse bestemt til anvendelse i mennesker og om ophævelse af direktiv 2002/98/EF og 2004/23/EF (1) i betragtning af dets afgørende betydning for beskyttelsen af folkesundheden, patienternes velbefindende i EU-landene og innovationspotentialet i EU. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Definitionen af fælles grundlæggende kvalitets- og sikkerhedsstandarder for substanser af menneskelig oprindelse (SoHO'er) i overensstemmelse med lægevidenskabens aktuelle viden er nyttig, og EØSU er enig i, at der er behov for nye sammenhængende regler på dette område. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU finder det hensigtsmæssigt at definere forordningens anvendelsesområde på en sådan måde, at det ikke kun omfatter SoHO'er, der endnu ikke er reguleret på europæisk plan (f.eks. modermælk), men også SoHO'er, der kan blive anvendt i fremtiden. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Udvalget støtter lovgivningsmæssige ændringer, der vil reducere omkostningerne for EU-institutionerne, medlemsstaterne og borgerne, navnlig ved at forældede test og systematiske screeningsforanstaltninger udtages fra lovgivningen. Effektiviteten af forordningens bestemmelser bør løbende overvåges under hensyntagen til behovet for at bevare sikkerheden og kvaliteten af SoHO'er og overholde de standarder, der følger af Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU bifalder indførelsen af ensartede grundlæggende standarder for forvaltning af registre over SoHO-enheder. Disse vil blive styrket gennem oprettelsen af en EU SoHO-platform, som vil bidrage til at forbedre EU's folkesundhedsmæssige sikkerhed gennem løbende og hurtig udveksling af oplysninger. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Udvalget støtter indførelsen af løsninger, der styrker SoHO-donorernes rettigheder og afhjælper manglerne i de eksisterende regler. I den forbindelse understreger EØSU, at forslagets bekræftelse af princippet om vederlagsfri SoHO-donation er afgørende for at komme misbrug til livs og garantere sikkerheden i forbindelse med tilvejebringelsen af SoHO'er. Udvalget gør opmærksom på, at en nøje overholdelse af dette princip er et krav i henhold til artikel 3, stk. 2, litra c), i EU's charter om grundlæggende rettigheder, der fastslår, at lægevidenskab og biologi skal respektere et »forbud mod kommercialisering af menneskekroppen og dele heraf som sådan«. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU mener, at der bør lægges særlig vægt på behovet for pålidelig og systematisk overvågning af SoHO-enheder med hensyn til sikkerhed, kvalitet og den måde, som SoHO'er tilvejebringes på. Det er især vigtigt med en løbende overvågning og kontrol af, at enheder, der importerer SoHO'er, overholder reglerne. SoHO'er, der importeres fra lande uden for Den Europæiske Union, bør opfylde de samme kvalitets- og sikkerhedsstandarder som dem, der stammer fra EU. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Baggrund

| 2.1. | Denne udtalelse omhandler Kommissionens forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om kvalitets- og sikkerhedsstandarder for substanser af menneskelig oprindelse bestemt til anvendelse i mennesker og om ophævelse af direktiv 2002/98/EF og 2004/23/EF (»SoHO-forordningen«). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Som anført i begrundelsen omfatter SoHO-forordningen sikkerhedsforanstaltninger og fordele, der skal: 1) garantere sikkerheden og kvaliteten for patienter, der behandles med SoHO-behandlinger, og beskytte dem fuldt ud mod risici, der ville kunne undgås, i tilknytning til SoHO'er, 2) garantere sikkerheden og kvaliteten for SoHO-donorer og for børn undfanget ved hjælp af donerede æg, sæd eller embryoner, 3) styrke og muliggøre harmonisering af tilsynspraksis medlemsstaterne imellem, 4) fremme udviklingen af sikre og effektive innovative SoHO-behandlinger og 5) gøre sektoren mere modstandsdygtig og mindske risikoen for forsyningsknaphed. De foreslåede løsninger er en reaktion på den ufuldstændige beskyttelse af patienter, donorer af blod, væv og celler og børn undfanget ved hjælp af donerede celler eller embryoner, der udsættes for risici, der ville kunne undgås. Disse risici skyldes bl.a. forældede tekniske regler, forskellige tilgange til tilsyn i medlemsstaterne, som hæmmer grænseoverskridende udveksling af blod, væv og celler, patienters eksponering for afbrydelser i forsyningskæderne for blod, væv og celler og manglende udnyttelse af det fulde potentiale i forbindelse med blod, væv og celler, der behandles eller anvendes på nye måder. |
| --- | --- |

2.2.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU er opmærksom på kravene som følge af nye udviklingstendenser inden for lægevidenskaben, navnlig bioteknologien, som skaber nye muligheder for at anvende SoHO'er i mange former for patientbehandling i hele EU. Samtidig bemærker udvalget, at nogle af de eksisterende standarder ikke længere er gyldige på grund af udviklingen af nye behandlinger. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU glæder sig derfor over Kommissionens forslag til en SoHO-forordning. Dette skyldes, at forslaget til forordning omfatter SoHO'er i generel forstand som »blod, væv og celler«. Dette er en hensigtsmæssig og fremsynet tilgang, da substanser, som vi i øjeblikket ikke har kendskab til, men som eventuelt vil blive anvendt i behandlinger i fremtiden, vil være omfattet af de eksisterende sikkerheds- og kvalitetsbestemmelser i lovgivningen. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU glæder sig over, at den retlige ramme er afstemt med princippet om »finansiel neutralitet« som anbefalet af Europarådets Komité for Bioetik. Forslaget harmoniserer også den nuværende retlige ramme og styrker navnlig bestemmelserne om beskyttelse og overvågning af donorer og indberetning af genetisk betingede tilstande/lidelser hos børn undfanget ved medicinsk assisteret reproduktion. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU finder det hensigtsmæssigt med og støtter forslaget om en fælles lovgivningsmæssig tilgang, der skal anvendes i alle medlemsstater. Dette vil direkte bidrage til at sikre, at kvalitets- og sikkerhedsstandarder for SoHO'er overholdes i alle EU-lande. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU bifalder de forventede virkninger af forordningens ikrafttræden, herunder fastlæggelsen af fælles generelle standarder for sikkerhed og kvalitet, inddragelsen af alle SoHO'er, der i øjeblikket ikke er reguleret, i forordningens anvendelsesområde, en lettere udveksling af SoHO'er mellem medlemsstaterne, indførelse af forpligtelser, som sikrer gennemførelse af kriseberedskabsforanstaltninger på operatørniveau og på nationalt plan og etablering af fremtidssikrede lovgivningsmæssige rammer, der fremmer innovation og forbedrer SoHO'ers sikkerhed, tilgængelighed og effektivitet. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU glæder sig især over, at de tekniske retningslinjer er baseret på resultaterne fra europæiske ekspertorganer. Dette sikrer på den mest effektive vis, at lovgivningen forbliver ajourført i tråd med den evidensbaserede lægevidenskabelige tilgang. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU glæder sig over, at princippet om frivillig og vederlagsfri donation, som det klart kommer til udtryk i de nuværende standarder for bloddonationer, er blevet udvidet til at omfatte alle andre SoHO'er, der i øjeblikket er i brug (f.eks. modermælk), og SoHO'er, som ikke kan defineres på nuværende tidspunkt, men som kan tænkes at blive anvendt i fremtiden. Det bemærkes, at forordningen giver mulighed for at sikre, at donorerne ikke stilles økonomisk ringere på grund af deres donation, samtidig med at det anføres, at denne kompensation aldrig bør udgøre et incitament, der kan få potentielle donorer til at give falske oplysninger eller donere hyppigere, end det er tilladt. I den forbindelse minder udvalget om, at princippet om vederlagsfri SoHO-donation er afgørende for at komme misbrug til livs og garantere sikkerheden ved tilvejebringelse af SoHO'er. Udvalget gør opmærksom på, at en nøje overholdelse af dette princip er et krav i henhold til artikel 3, stk. 2, litra c), i EU's charter om grundlæggende rettigheder, der fastslår, at lægevidenskab og biologi skal respektere et »forbud mod kommercialisering af menneskekroppen og dele heraf som sådan«. Medlemsstaterne bør tage hensyn til dette aspekt, når de fastlægger reglerne for tildeling af en sådan kompensation i deres nationale lovgivning. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU støtter indførelsen af ensartede grundlæggende standarder for medlemsstaternes forvaltning af registre over SoHO-enheder. Disse vil blive styrket gennem oprettelsen af en EU SoHO-platform, som vil bidrage til at forbedre EU's folkesundhedsmæssige sikkerhed gennem løbende og hurtig udveksling af oplysninger. Oprettelsen af et SoHO-koordineringsråd hilses også velkommen, da dette kan være et nyttigt instrument til effektivt at gennemføre de kvalitets- og sikkerhedsstandarder, der følger af forordningen. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Det fremgår af forslaget, at ansvaret for beslutninger af etisk og organisatorisk art ligger hos medlemsstaterne. Denne holdning anses for hensigtsmæssig i lyset af det traktatbaserede anvendelsesområde for EU's og medlemsstaternes kompetencer og virker logisk set i forhold til den foreslåede forordnings anvendelsesområde, som er af organisatorisk og teknisk karakter. Formålet med SoHO-forordningen er at sikre kvaliteten, sikkerheden og tilgængeligheden af SoHO'er og kontrollen med deres fremstillings- og transportprocesser. EØSU vil imidlertid gerne påpege, at udviklingen af bioteknologi i lighed med sikkerheds- og kvalitetskontrollen skal vurderes på baggrund af de standarder, der er fastsat i EU's charter om grundlæggende rettigheder. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Forslaget til forordning definerer kompetencerne hos de kompetente myndigheders personale og de personer, der udfører tilsynsaktiviteter. Forordningen henviser til en passende faglig baggrund og løbende uddannelse, herunder på EU-plan. Forordningen indeholder imidlertid ikke nærmere oplysninger om personalets uddannelse og erfaring (med undtagelse af artikel 51, som definerer kvalifikationerne for læger, der udpeges af SoHO-enheder). Den særlige karakter af arbejdet med SoHO'er kræver imidlertid samarbejde mellem mange specialister i et team. I nogle tilfælde vil de relevante kompetencer ligge hos en biotekniker, i andre tilfælde hos en læge med den rette specialisering, og undertiden kan der være behov for bistand fra en ekspert i etik eller en advokat. EØSU foreslår derfor, at der stilles krav om, at sammensætningen af de kompetente myndigheder skal omfatte et tværfagligt team af specialister. |
| --- | --- |

3.10.

4.   Forordningens reguleringsniveau og -anvendelsesområde

| 4.1. | EØSU bemærker med tilfredshed, at forordningen er helt i overensstemmelse med nærhedsprincippet. De mål, der er fastsat i forordningen, ville være meget vanskeligere for medlemsstaterne at nå selv, eller de ville ikke kunne opfyldes på samme effektive måde. Forordningen har derfor en klar merværdi. Fordelene omfatter navnlig, at gennemførelsen af standarder og retningslinjer baseres på arbejdet i ekspertorganer såsom ECDC eller EDQM og udvekslingen af data gennem EU's SoHO-platform. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Den foreslåede definition af »medicinsk assisteret reproduktion« er »facilitering af undfangelse ved intrauterin insemination, in vitro-fertilisering eller ethvert andet laboratorieindgreb eller medicinsk indgreb, der faciliterer undfangelse«. EØSU mener, at dette kan præciseres. Det forekommer logisk, at forordningens anvendelsesområde omfatter procedurer, hvor SoHO'er anvendes, eller hvor der skabes SoHO'er. Anvendelsen af formuleringen »ethvert andet [...] medicinsk indgreb, der faciliterer undfangelse« i ovennævnte definition fører imidlertid til, at andre metoder, der ikke vedrører anvendelsen af SoHO'er, og som ikke er knyttet til forordningens standarder, medtages i dens anvendelsesområde. |
| --- | --- |

4.2.

5.   Sikkerheden af præparater og kontrol med SoHO-enheder

| 5.1. | EØSU glæder sig over præciseringen af kvalitets- og sikkerhedsstandarder for SoHO'er og indførelsen af effektive kontrolmekanismer for SoHO-enheder. De foreslåede løsninger vil forbedre patienternes adgang til behandling af høj kvalitet og vil have en positiv indvirkning på folkesundheden i Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Udvalget påpeger i den forbindelse, at kvalitets- og sikkerhedsstandarder bør gælde for alle SoHO'er, der anvendes i EU, herunder SoHO'er, der importeres fra lande uden for EU. EØSU henleder opmærksomheden på behovet for en effektiv og systematisk anvendelse af de kontrolmekanismer, der er fastsat i forordningen, i forhold til enheder, der importerer SoHO'er, navnlig hvad angår præparaters kvalitet og sikkerhed. Dette er især vigtigt med henblik på at lette importen af SoHO'er fra lande uden for EU. EØSU opfordrer EU's myndigheder til at tage alle nødvendige skridt til at forebygge, at der opstår en industri for betalt donation af celler og væv, som det f.eks. er tilfældet i visse dele af verden. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Hvis en medlemsstat vælger at tillade en ny praksis, fastslår bestemmelserne i forslaget til forordning, at sikkerheden og kvaliteten af denne praksis er reguleret af EU's regler om kvalitet og sikkerhed i SoHO-forordningen. EØSU påpeger, at nye former for praksis, der gennemføres uden for EU, også bør underkastes en løbende evaluering af de kompetente ekspertorganer på EU-plan. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | I henhold til artikel 7 i forslaget til forordning skal de kompetente myndigheder sikre, at deres personale er upartiske for at undgå interessekonflikter. For at nå dette mål på effektiv vis foreslår EØSU, at dette krav udvides til at omfatte den periode, der går umiddelbart forud for ansættelsen. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Artikel 29, stk. 7, i forslaget til forordning fastlægger inspektørernes beføjelser til at verificere, at SoHO-enheder opfylder standarderne for beskyttelse af donorer og recipienter, tilvejebringelse af oplysninger og donationers frivillige og vederlagsfri karakter. Efter EØSU's opfattelse bør inspektørernes beføjelser styrkes, og der bør indføres en omfattende inspektionsprocedure. |
| --- | --- |

5.5.

6.   SoHO-donorers rettigheder

| 6.1. | EØSU glæder sig over, at der i forslaget til SoHO-forordning er medtaget løsninger, der systematisk styrker SoHO-donorernes rettigheder og udfylder huller i den eksisterende lovgivning. |
| --- | --- |

6.1.

| 6.2. | I artikel 53, der fastsætter standarder for beskyttelse af SoHO-donorer, hedder det i stk. 1, litra b), at oplysninger, der gives til donorer eller personer, der handler på deres vegne, skal gives på en måde, der er hensigtsmæssig med henblik på at sikre, at oplysningerne vil blive forstået. For at undgå enhver tvivl om fortolkningen mener EØSU, at de pågældende oplysninger skal være fuldstændige og formidles klart, således at betingelsen om informeret samtykke kan opfyldes, således som det er et almindeligt anerkendt princip inden for lægevidenskaben. |
| --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Artikel 55, stk. 3, litra c), fastsætter en forpligtelse for operatørerne til at give donorerne oplysninger om retten til at trække samtykke tilbage og eventuelle begrænsninger for retten til at trække samtykke tilbage efter donation. Efter EØSU's opfattelse kan retten til at trække samtykke tilbage kun begrænses af faktiske omstændigheder, f.eks. fordi en procedure allerede er indledt. For at forhindre krænkelser af en af patientens grundlæggende rettigheder, nemlig retten til autonomi, forekommer det rimeligt at opstille en udtømmende liste over situationer, hvor retten til at trække samtykke tilbage kan begrænses. |
| --- | --- |

6.3.

7.   Databeskyttelse

| 7.1. | EØSU glæder sig over, at forordningen bekræfter behovet for at opretholde de strenge fortrolighedskrav, der følger af den generel forordning om databeskyttelse (2) (GDPR) i forbindelse med behandling af SoHO-donorers og -recipienters personoplysninger, herunder begrænsning af formålet med behandlingen af personoplysninger og dataminimering. |
| --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Efter EØSU's opfattelse er det rimeligt at skelne mellem kravet om frit og informeret samtykke til donation i forslaget til forordning og det særskilte krav om samtykke til behandling af personoplysninger om donorens helbred i henhold til databeskyttelsesforordningen. De to krav er ikke identiske. |
| --- | --- |

7.2.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  COM(2022) 338.

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

2

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/159 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/159

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om Proposal for a Regulation of the European Parliament and of the Council laying down harmonised conditions for the marketing of construction products, amending Regulation (EU) 2019/1020 and repealing Regulation (EU) No 305/2011 (foreligger d.d. ikke på dansk)

(COM(2022) 144 final)

(2023/C 75/23)

| Ordfører: | Manuel GARCÍA SALGADO |
| --- | --- |
| Medordfører: | Domenico CAMPOGRANDE |

Ordfører:

Manuel GARCÍA SALGADO

Medordfører:

Domenico CAMPOGRANDE

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 18.5.2022 |
| --- | --- |
| | Rådet for den Europæiske Union, 30.5.2022 |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI) |
| Vedtaget i sektionen | 13.9.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 139/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 18.5.2022

Rådet for den Europæiske Union, 30.5.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Den Rådgivende Kommission for Industrielle Ændringer (CCMI)

Vedtaget i sektionen

13.9.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

139/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU mener ikke, at Kommissionen fremlægger nogen løsninger på den korte bane for at afhjælpe den nuværende forsinkelse af offentliggørelsen af nye standarder i Den Europæiske Unions Tidende. Formålet hermed er at ændre byggevareforordningen (1), der — selv hvis den bliver en succes — først vil give resultater inden for 10 år. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU noterer sig med bekymring, at den foreslåede overgangsperiode mellem den nuværende forordning og forslaget til revision af forordningen er 20 år, hvilket kan give praktiske problemer, fordi den gradvise indføring af harmoniserede tekniske specifikationer over en periode på 20 år er for lang. I øjeblikket er standardiseringssystemet ikke funktionsdygtigt, fordi det hverken giver mulighed for at reagere på de spørgsmål, som Kommissionen rejser, eller for at forholde sig til de politiske prioriteter, som fastsættes. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU bemærker med bekymring, at selv om Kommissionen har præsenteret medlemsstaterne for flere politiske muligheder, vender den tilbage til den gamle metode, hvor tekniske standarder udarbejdes af kontrolorganer på EU-plan. Dette er særligt bekymrende, fordi en sådan centraliseret proces vil begrænse mindre branchedeltageres mulighed for at give deres mening til kende og få deres synspunkter inddraget. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU bakker op om — på linje med byggesektoren — at der udarbejdes et alternativ til Kommissionens løsning med standardisering i centrum. Det er nødvendigt at fortsætte drøftelserne og at invitere alle interesserede parter (medlemsstaterne, Den Europæiske Standardiseringsorganisation, Kommissionen osv.) til i samarbejde at foreslå en holdbar løsning, hvor harmoniserede standarder spiller en grundlæggende rolle i systemet. Formålet er at inddrage alle interesserede parter i en dialog med henblik på at finde et hensigtsmæssigt system, der tillader byggevarers fri bevægelighed. I denne proces er den sociale dialog med arbejdsgivere og arbejdstagere og inddragelse af samfundsaktører i standardiseringen centrale værktøjer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU erkender, at standardisering ofte anses for at være en branchebaseret bottom-up-proces. Det er imidlertid yderst vigtigt at sikre, at alle aktører samarbejder fleksibelt om at opnå ajourførte standarder, som er afgørende for at muliggøre bæredygtighed og digitalisering, og samtidig fremme innovation i byggesektoren. Denne proces bør desuden understøttes af social dialog og bør sikre inddragelse af arbejdsgivere, arbejdstagere og samfundsaktører i standardiseringen. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | For EØSU vil velfungerende EU-lovrammer for byggevarer, som er integreret i standardiseringssystemet, ikke blot opfylde branchens behov, men også være til gavn for samfundet som helhed, hvilket understreger vigtigheden af at inddrage arbejdsmarkedets parter. Det vil give EU mulighed for at fuldende det digitale indre marked og opnå den økonomiske genopretning efter covid-19-krisen, de strategiske planer for den europæiske grønne pagt og målsætningerne for den cirkulære økonomi. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU bemærker, at forslaget til den nye byggevareforordning henviser til obligatorisk anvendelse af EU-vurderingsmetoder, -klassificering og -kriterier for alle aktører i byggesektoren. Dette påvirker mere end tre mio. virksomheder i EU, hvoraf størstedelen er SMV'er. Kravene skal være begrundede og forholdsmæssige og må ikke indebære unødige bureaukratiske og administrative byrder, navnlig hvis de har en begrænset merværdi. EØSU mener, at dette problem er undervurderet i forslaget til revision af byggevareforordningen. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at der bør indføres en fuldstændig ydeevnedeklaration, og at artikel 6 og bilag III bør tilpasses kravene i bilag I, fordi byggevarer med CE-mærkning ikke garanterer overholdelse af de grundlæggende krav til bygværker. Det hindrer et indre EU-marked for byggevarer, fordi medlemsstaterne i henhold til artikel 8 kan være forpligtet til at forhindre markedsføring og anvendelse af sådanne byggevarer, som kan bringe sikkerheden på byggepladser i fare. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU understreger, at de procedurer, som er forbundet med byggevareforordningen, skal forbedres eller videreudvikles, navnlig for så vidt angår standardisering og etablering af grænseflader med nationale gennemførelsesstandarder. Det bør sikres, at Kommissionen indfører samtlige testkrav/ydeevner/egenskaber som harmoniserede standarder. Hvis det ikke sker, bør det være muligt at fastsætte nationale krav til byggevarer, i fald der er særlige nationale betænkeligheder ved anvendelsen af de pågældende byggevarer. Det vil betyde, at nationale krav og bilag skal godkendes for en bestemt periode. Hvis ydeevnedeklarationen gøres mere omfattende, skal der tages de nødvendige skridt til at sikre, at der opnås overensstemmelse under udførelsen af arbejdet (udformning, installation osv.), både hvad angår oplysningernes indhold og troværdighed. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU bemærker, at det er et problem, at forslaget til revision af byggevareforordningen ikke præciserer mekanismen for indsamling af oplysninger om produkterne omhandlet i offentlige kontrakter, fordi den er medtaget i den nye artikel 7. Det bliver en enorm og uendelig opgave at indhente oplysninger om egenskaberne og de særlige kendetegn, der modsvarer alle offentlige indkøberes behov, ved al anvendelse. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | Efter EØSU's opfattelse er det afgørende at forhindre, at byggevirksomheders arbejde med at gennemføre cirkularitet forsinkes, hindres eller endog standses på grund af manglende lovmæssig klarhed i den nye byggevareforordning. Der er derfor brug for en præciserende forordning for at undgå, at cirkulariteten bremses. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU mener, at forslaget til revision af byggevareforordningen skal indeholde klare og forholdsmæssige bestemmelser, der tager højde for, at der for genanvendte eller renoverede produkter, produkter lanceret for 20, 50 eller 150 år siden, ikke findes nogen oplysninger, da oplysningerne om disse CE-mærkede produkters ydeevne kun er tilgængelige lokalt. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU er overbevist om, at det er vigtigt for sektorens konkurrenceevne, at forslaget til revision af byggevareforordningen fungerer som et værktøj, der ikke blot gør det muligt at bringe innovative produkter i omsætning, men også gør det muligt at anvende dem. Det kræver, at den europæiske tekniske vurdering også omfatter oplysninger, der mindsker brugernes uvilje mod at begynde at bruge innovationen. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU understreger, at det klart skal fremgå, at ordet »byggevare« fortsat kun svarer til definitionen i artikel 2, stk. 1, i den nuværende byggevareforordning, og at definitionen ikke udvides. Det fremgår ikke klart i forslaget til den nye byggevareforordning, hvad »tjenesteydelse« dækker over. Det skal sikres, at specialfremstillede produkter fortsat er udelukket fra byggevareforordningens anvendelsesområde. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU er enigt med Det Europæiske Arbejdsmiljøagenturs positive vurdering af Kommissionens forslag, når det gælder de yderligere kriterier for funktions- og sikkerhedskravene til byggevarer, navnlig miljø- og arbejdsmiljøkriterier, der ofte er relateret til den cirkulære økonomi og bæredygtighed. Alt dette styrker belægget for den positive indvirkning på god arbejdsmiljøledelse. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU udtrykker bekymring, fordi nationale forskrifter generelt tillader anvendelse af forurenet affald under veje (forurenet med gammel tjære, PCB, PCP, asbest, gammel mineraluld op til en bestemt procentdel). Alternativt deponeres det i særlige affaldsdepoter. Bygge- og nedrivningsaffald udgør mere end en tredjedel af alt affald, som produceres i EU (2). På visse områder er der modstridende interesser. Det gælder f.eks. spørgsmålet om, hvorvidt det er en god idé at bruge undergrunden som et stort depot til byggeaffald ved anlæggelse af veje og anden infrastruktur. |
| --- | --- |

1.16.

| 1.17. | EØSU er bekymret over, at forberedelse til genbrug, genfremstilling og genanvendelse kræver, at produkter udformes på en måde, der letter adskillelsen af komponenter og materialer i genanvendelsesfasen og udelader blandede eller komplekse materialer, hvilket i ekstremt høj grad udsætter arbejdstagerne for disse stoffer. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur støtter virksomheder, der har foreslået innovative løsninger på sådanne problemer, såsom »eliminering af sundhedsskadelige opløsningsmidler fra analysen af genvundet materiale i vejbyggeri- og vedligeholdelsessektoren«. EØSU mener derfor, at der skal tages højde for disse nødvendige aspekter af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i den nye forordning. Efter EØSU's opfattelse bør forordningen sikre ikke blot arbejdspladser og økonomisk fremgang, men også socioøkonomiske og miljømæssige forbedringer på grundlag af principperne om virksomhedernes sociale ansvar samt den relevante lovgivning. |
| --- | --- |

1.17.

| 1.18. | EØSU mener, at forslaget bør revideres væsentligt, hvis de overordnede mål skal nås. |
| --- | --- |

1.18.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | I Kommissionens rapport fra 2016 om gennemførelsen af byggevareforordningen blev der udpeget visse mangler i gennemførelsen. I evalueringen af byggevareforordningen peges der i udtalelser på Refitplatformen samt i medlemsstaternes og interessenternes feedback klart på rammens mangler, som hindrer funktionen af det indre marked for byggevarer og medfører, at byggevareforordningens målsætninger ikke opfyldes. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | I meddelelsen om den europæiske grønne pagt (3), handlingsplanen for den cirkulære økonomi og meddelelsen om renoveringsbølgen (4) fremhæver Kommissionen byggevareforordningens rolle i indsatsen for at sikre energi- og ressourceeffektive bygninger og renoveringer og i foranstaltningerne vedrørende byggevarers bæredygtighed og omstillingen til en cirkulær økonomi. I forslaget til revision af direktivet om bygningers energimæssige ydeevne (5) fremhæves betydningen af livscyklussen for drivhusgasser fra bygninger og byggematerialer med henblik på at beregne nye bygningers globale opvarmningspotentiale efter 2030. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | I EU's skovstrategi og meddelelsen om bæredygtige kulstofkredsløb (6) anføres det, at der inden for rammerne af revisionen af byggevareforordningen bør udvikles en metode og robust og gennemsigtig standard til at kvantificere klimafordelene ved byggevarer og CO2-opsamling og -anvendelse. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Både Europa-Parlamentet og Rådet har efterlyst foranstaltninger til at fremme byggevarers cirkularitet, fjerne hindringer på det indre marked for byggevarer og bidrage til målene i den europæiske grønne pagt og handlingsplanen for den cirkulære økonomi. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | De to overordnede målsætninger for gennemgangen af byggevareforordningen er derfor 1) at opnå et velfungerende indre marked for byggevarer og 2) at bidrage til målene for den grønne og den digitale omstilling, navnlig et moderne, ressourceeffektivt og konkurrencedygtigt marked. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Byggevareforordningen begrænser i væsentlig grad sektorens muligheder for på en konsekvent og harmoniseret måde at angive byggevarernes ydeevne og differentiere de forskellige varer med hensyn til klima-, miljø- og bæredygtighedsydeevne. Den begrænser også i betydelig grad medlemsstaternes muligheder for at fastsætte nationale krav til bygninger eller for at medtage kriterier i offentlige udbud om bæredygtighedsmål uden at bringe det indre markeds funktionsmåde i fare. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | Meddelelsen med titlen En ny industristrategi for Europa (7) af marts 2020 fastsætter en plan for, hvordan industrien i EU fører an i den dobbelte grønne og digitale omstilling. I meddelelsen om ajourføring af den nye industristrategi fra 2020 udpeges bygge- og anlægssektoren som et af de prioriterede økosystemer, der står over for de største udfordringer med at nå klima- og bæredygtighedsmålene og med at tilpasse sig den digitale omstilling, og sektorens konkurrenceevne afhænger af netop dette. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Forslaget til en forordning, der ophæver den nuværende byggevareforordning, har til formål at tackle de konstaterede mangler i byggevareforordningen og målsætningerne i den europæiske grønne pagt og handlingsplanen for den cirkulære økonomi vedrørende byggevarer. For at nå de politiske mål er det bydende nødvendigt at forbedre den grundlæggende funktion af rammen for byggevareforordningen, navnlig standardiseringsprocessen. Visse afgørende aspekter vedrørende sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen og en række andre anbefalinger fra Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur tages dog ikke i betragtning. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | EØSU mener, at uddannelse og erhvervsuddannelse, omskoling, livslang læring og certificering er yderst vigtig, og at det er vigtigt for industriens fremtid, at de finder sted gennem social dialog. EØSU bemærker også, at det kræver tid og finansiering at erhverve de nødvendige færdigheder. |
| --- | --- |

2.9.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | Standardisering spiller en afgørende rolle for byggesektoren i EU. Standardisering er grundstenen for det indre marked, der muliggør den frie bevægelighed af byggevarer i EU og fremmer byggeaktiviteter. Denne vigtige rolle anerkendes i EU-lovgivningen, navnlig i byggevareforordningen og forordningen om europæisk standardisering (8). |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Målet med standardiseringsarbejdet vedrørende bygværkers bæredygtighed bør omfatte en ligelig vurdering af de miljømæssige, økonomiske og sociale aspekter af produkters, bygningers og tjenesteydelsers bæredygtighed, som bør kommunikeres til forbrugerne (fortrinsvis ved hjælp af mærkning). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Uden ajourførte standarder kan det indre marked for byggevarer hverken fuldendes eller opretholdes. I de senere år har det imidlertid ofte ikke været muligt at indarbejde standarder i lovgivningssystemet, hvilket er resulteret i lavere effektivitet i byggesektoren og har skadet det indre marked, herunder øget direkte eller indirekte omkostninger for virksomheder (især små og mellemstore). |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Kommissionen kan fastsætte standarder for udarbejdelse af harmoniserede standarder ved hjælp af standardiseringsansøgninger. Kommissionen har imidlertid været passiv og undladt at anvende denne tilgang, og derfor har Den Europæiske Standardiseringsorganisation (CEN) været tvunget til fortsat at arbejde med forældede beføjelser, og det har afholdt eksperter fra at arbejde på standarder, som ofte er blevet blokeret af årsager, som de ikke har indflydelse på. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Kommissionen bemærker, at der er problemer i den nuværende standardiseringsprocedure, der foregår gennem CEN (og som bestemt kunne forbedres), og det har ført til, at Kommissionen har blokeret mange standarder. EØSU mener ikke, at den løsning, som Kommissionen har foreslået — det vil sige at anvende flere og flere »delegerede retsakter« — er tilfredsstillende, fordi den udelukker arbejdsgivere, arbejdstagere og samfundsaktører fra standardiseringsprocessen. Desuden bliver mange standarder blokeret af Kommissionen, og derfor skal der findes en kortsigtet løsning for at ophæve disse blokeringer. EØSU sætter alvorligt spørgsmålstegn ved, om denne form for udsættelse i sidste ende ikke resulterer i overlapning af medlemsstaternes beføjelser. Vi mener, at denne metode kun bør finde anvendelse i særlige, behørigt begrundede tilfælde, og at der bør fastsættes klare grundforudsætninger herfor. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | I Kommissionens forslag til en ny forordning nævnes det, hvordan forsyningskædestyring og offentlige udbudsmetoder har en indvirkning på miljøet og på sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen med det formål at stimulere anvendelse og markedsføring af kvalitetsprodukter og -materialer. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur har desuden konstateret, at dette er en afgørende faktor, der kan resultere i øget brug af produkter, der tager hensyn til miljøet og er sikrere for arbejdstagerne. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Det Europæiske Arbejdsmiljøagenturs nye projekt LIFT-OSH (Leveraging Instruments for Health and Safety at work) viser endnu en gang, at god arbejdsmiljøledelse har en positive indvirkning. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU er bekymret over, at forberedelse til genbrug, genfremstilling og genanvendelse kræver, at produkter udformes på en måde, der letter adskillelsen af komponenter og materialer i genanvendelsesfasen og udelader blandede eller komplekse materialer, hvilket i ekstremt høj grad udsætter arbejdstagerne for disse stoffer. Det Europæiske Arbejdsmiljøagentur støtter virksomheder, der har foreslået innovative løsninger på sådanne problemer, såsom »eliminering af sundhedsskadelige opløsningsmidler fra analysen af genvundet materiale i vejbyggeri- og vedligeholdelsessektoren«. EØSU mener derfor, at der skal tages højde for disse nødvendige aspekter af sundhed og sikkerhed på arbejdspladsen i den nye forordning. Efter EØSU's opfattelse bør forordningen sikre ikke blot arbejdspladser og økonomisk fremgang, men også socioøkonomiske og miljømæssige forbedringer med udgangspunkt i principperne om virksomhedernes sociale ansvar samt den relevante lovgivning. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | I forslaget til revision af byggevareforordningen nævnes det, at »byggevarer« fremstillet på byggepladsen til omgående indbygning i bygværker, af hensyn til sikkerheden og beskyttelsen af miljøet og for at lukke et muligt hul i lovgivningen, er omfattet af de samme regler som andre byggevarer. Udvalget mener ikke, at der er et sådant hul i lovgivningen, når disse produkter ikke markedsføres. Entreprenører, der fremstiller »byggevarer« på byggepladser til øjeblikket montering i en konstruktion (f.eks. en betonoverligger, polyuretansprayskum, vindues- og dørkarme mv.), skal overholde de lovkrav, der gælder for konstruktionen eller dele heraf. Disse er til gengæld i de fleste — hvis ikke alle — tilfælde baseret på præcis de samme tekniske krav, som gælder for producenter, det vil sige fabriksproduktionskontrol, udarbejdelse af teknisk dokumentation, vurdering af byggevarer, ydeevne- og overensstemmelseserklæring og anbringelse af CE-mærkning. Denne unødvendige bestemmelse vil i særlig grad være skadelig for SMV'er. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Artikel 7 i forslaget til revision af byggevareforordningen udvider anvendelsesområdet til at gælde alle produktkrav i offentlige udbudsspecifikationer. Den præciserer imidlertid ikke mekanismen til at indsamle sådanne oplysninger, som kan omfatte en lang række forskellige bygværker, f.eks. hundegårde til politihunde, administrationsbygninger til myndigheder, hoved-/motorveje og atomanlæg m.m. EØSU stiller spørgsmålstegn ved, om det er muligt at indsamle alle oplysninger om egenskaber og særlige kendetegn, og hvordan der kan fastlægges behørige evalueringsmetoder, der opfylder alle offentlige indkøberes behov, ved al anvendelse. Derudover afhænger den offentlige indkøbers krav til pålidelighed af den påtænkte anvendelse (pålideligheden af ydeevnen af de vandtætte membraner, der skal bruges i en hundeindhegning, adskiller sig fra det tilsvarende produkt, der bruges på taget af et kunstmuseum), og overholder muligvis ikke de vurderings- og verifikationssystemer, der er fastsat i forslaget til revision af byggevareforordningen. EØSU stiller spørgsmålstegn ved, om denne tilgang er realistisk. |
| --- | --- |

3.10.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 305/2011 af 9. marts 2011 om fastlæggelse af harmoniserede betingelser for markedsføring af byggevarer og om ophævelse af Rådets direktiv 89/106/EØF (EUT L 88 af 4.4.2011, s. 5)

1

(2)  https://ec.europa.eu/environment/topics/waste-and-recycling/construction-and-demolition-waste_en

2

(3)  COM(2019) 640 final.

3

(4)  COM(2020) 662 final.

4

(5)  COM(2021) 802 final.

5

(6)  COM(2021) 800 final.

6

(7)  COM(2020) 102 final.

7

(8)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1025/2012 af 25. oktober 2012 om europæisk standardisering, om ændring af Rådets direktiv 89/686/EØF og 93/15/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/9/EF, 94/25/EF, 95/16/EF, 97/23/EF, 98/34/EF, 2004/22/EF, 2007/23/EF, 2009/23/EF og 2009/105/EF og om ophævelse af Rådets beslutning 87/95/EØF og Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 1673/2006/EF (EUT L 316 af 14.11.2012, s. 12).

8

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/164 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/164

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om omdannelse til et datanetværk for bedriftsbæredygtighed

(COM(2022) 296 final — 2022/0192 (COD))

(2023/C 75/24)

| Ordfører: | Florian MARIN |
| --- | --- |

Ordfører:

Florian MARIN

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 4.7.2022
  Rådet, 11.7.2022 |
| --- | --- |
| Plenarforsamlingens beslutning | 17.5.2022 |
| Retsgrundlag | Artikel 43, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø |
| Vedtaget i sektionen | 5.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 188/0/1 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 4.7.2022

Rådet, 11.7.2022

Plenarforsamlingens beslutning

17.5.2022

Retsgrundlag

Artikel 43, stk. 2, og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Landbrug, Udvikling af Landdistrikterne og Miljø

Vedtaget i sektionen

5.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

188/0/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU glæder sig over og støtter, at Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB) omdannes til et informationsnet om landbrugsbedrifters bæredygtighed (FSDN) som fastlagt i jord til bord-strategien med det formål at indsamle data om bæredygtighed, forbedre rådgivningstjenesterne og give feedback til landbrugere. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU anser FSDN for at være et vigtigt redskab for evidensbaserede politikker og anbefaler følgende:






  — | Data vedrørende klimaændringer, jordbundskvalitet og kulstoflagring, pesticidforbrug, vand- og luftkvalitet, energi og biodiversitet behandles som miljødata, der indsamles af landbrugerne eller ved hjælp af andre instrumenter, der er interoperable med FSDN. De indsamlede data inddeles efter type af produkt (økologisk mv.). Datavariabler vedrørende bæredygtighed, som skal indgå i netværket, skal evalueres grundigt med hensyn til gyldighed, kvalitet og sammenlignelighed, hvis de skal anvendes som et værktøj for politikker. |
| --- | --- | --- |

1.2.

—

Data vedrørende klimaændringer, jordbundskvalitet og kulstoflagring, pesticidforbrug, vand- og luftkvalitet, energi og biodiversitet behandles som miljødata, der indsamles af landbrugerne eller ved hjælp af andre instrumenter, der er interoperable med FSDN. De indsamlede data inddeles efter type af produkt (økologisk mv.). Datavariabler vedrørende bæredygtighed, som skal indgå i netværket, skal evalueres grundigt med hensyn til gyldighed, kvalitet og sammenlignelighed, hvis de skal anvendes som et værktøj for politikker.

| — | Data vedrørende arbejdsvilkår, typer af kontrakter, sundhed og sikkerhed (findes der en plan for sundhed og sikkerhed på bedriften, antallet af ulykker, herunder ulykker, vedrørende selvstændige arbejdstagere), færdigheder og lønninger, social konditionalitet knyttet til den fælles landbrugspolitik, antallet af selvstændige arbejdstagere og antallet af midlertidigt ansatte/sæsonarbejdere behandles som sociale data, der indsamles af landbrugerne eller ved hjælp af andre instrumenter, der er interoperable med FSDN. Der bør være særlig fokus på kvinder og unge. |
| --- | --- |

—

Data vedrørende arbejdsvilkår, typer af kontrakter, sundhed og sikkerhed (findes der en plan for sundhed og sikkerhed på bedriften, antallet af ulykker, herunder ulykker, vedrørende selvstændige arbejdstagere), færdigheder og lønninger, social konditionalitet knyttet til den fælles landbrugspolitik, antallet af selvstændige arbejdstagere og antallet af midlertidigt ansatte/sæsonarbejdere behandles som sociale data, der indsamles af landbrugerne eller ved hjælp af andre instrumenter, der er interoperable med FSDN. Der bør være særlig fokus på kvinder og unge.

| — | Miljødata og sociale data tillægges samme betydning som økonomiske data. Eftersom INLB i de seneste årtier overvejende har vurderet landbrugernes økonomiske situation, er den økonomiske dimension vigtig ved siden af de miljømæssige og sociale udfordringer. |
| --- | --- |

—

Miljødata og sociale data tillægges samme betydning som økonomiske data. Eftersom INLB i de seneste årtier overvejende har vurderet landbrugernes økonomiske situation, er den økonomiske dimension vigtig ved siden af de miljømæssige og sociale udfordringer.

| — | En tilgang, der sammenkobler det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) og data fra gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik samt Eurostat, navnlig for så vidt angår miljødata og sociale data. |
| --- | --- |

—

En tilgang, der sammenkobler det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) og data fra gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik samt Eurostat, navnlig for så vidt angår miljødata og sociale data.

| — | Mulighed for, at alle landbrugere, der er villige og i stand dertil, kan bidrage til FSDN efter en specifik metode og under hensyntagen til repræsentativitet og budgetbegrænsninger. Der bør ikke være sanktioner, hvis de er en del af stikprøvegruppen, men ikke ønsker at bidrage. Det skal være frivilligt for landbrugerne, om de ønsker at bidrage med data. Medlemsstaterne bør dog finde frem til passende måder og incitamenter til at tilskynde landbrugerne til at deltage i FSDN. |
| --- | --- |

—

Mulighed for, at alle landbrugere, der er villige og i stand dertil, kan bidrage til FSDN efter en specifik metode og under hensyntagen til repræsentativitet og budgetbegrænsninger. Der bør ikke være sanktioner, hvis de er en del af stikprøvegruppen, men ikke ønsker at bidrage. Det skal være frivilligt for landbrugerne, om de ønsker at bidrage med data. Medlemsstaterne bør dog finde frem til passende måder og incitamenter til at tilskynde landbrugerne til at deltage i FSDN.

| — | Konstant fokus på at mindske bureaukrati: anvendelse af moderne datateknologi såsom kunstig intelligens, tingenes internet, automatisk validering eller fjernindsamlingsinfrastrukturer. |
| --- | --- |

—

Konstant fokus på at mindske bureaukrati: anvendelse af moderne datateknologi såsom kunstig intelligens, tingenes internet, automatisk validering eller fjernindsamlingsinfrastrukturer.

| — | FSDN bør bidrage til at fremme forståelsen af hele bedriftens økosystem og interoperabiliteten med andre databaser. Mulighed for at foretage en fælles analyse af særskilte datasæt, der dækker andre dele af forsyningskæden. |
| --- | --- |

—

FSDN bør bidrage til at fremme forståelsen af hele bedriftens økosystem og interoperabiliteten med andre databaser. Mulighed for at foretage en fælles analyse af særskilte datasæt, der dækker andre dele af forsyningskæden.

| — | Sikring af, at selvforsynende landbrug og delvis selvforsynende landbrug omfattes af FSDN-stikprøverne. |
| --- | --- |

—

Sikring af, at selvforsynende landbrug og delvis selvforsynende landbrug omfattes af FSDN-stikprøverne.

| — | Medtagelse af forskellige karakteristika, kilder, formater, dimensioner og niveauer af datagranularitet som følge af de forskellige situationer i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

—

Medtagelse af forskellige karakteristika, kilder, formater, dimensioner og niveauer af datagranularitet som følge af de forskellige situationer i medlemsstaterne.

| — | Sikring af en konstant udveksling af bedste praksis inden for landbrug mellem medlemsstaterne og landbrugerne og udvikling af særlige instrumenter med henblik derpå. |
| --- | --- |

—

Sikring af en konstant udveksling af bedste praksis inden for landbrug mellem medlemsstaterne og landbrugerne og udvikling af særlige instrumenter med henblik derpå.

| — | Øget indsats for at styrke kapaciteten til indsamling, deling, forvaltning og anvendelse af data for at forbedre effektiviteten og beslutningsprocessen på bedriftsplan, navnlig for små landbrug. |
| --- | --- |

—

Øget indsats for at styrke kapaciteten til indsamling, deling, forvaltning og anvendelse af data for at forbedre effektiviteten og beslutningsprocessen på bedriftsplan, navnlig for små landbrug.

| — | FSDN bør bidrage til at forbedre bedriftsforvaltningen, og der bør desuden tilbydes skræddersyede rådgivningstjenester ved at skabe en klar forbindelse til data vedrørende udefra kommende variabler for landbrugsproduktionsprocessen såsom vejrprognoser mv. |
| --- | --- |

—

FSDN bør bidrage til at forbedre bedriftsforvaltningen, og der bør desuden tilbydes skræddersyede rådgivningstjenester ved at skabe en klar forbindelse til data vedrørende udefra kommende variabler for landbrugsproduktionsprocessen såsom vejrprognoser mv.

| — | Fastlæggelse af specifikke kriterier knyttet til bæredygtigheden af de processer, der kræves af FSDN, og krav til dataindsamlernes arbejdsvilkår. |
| --- | --- |

—

Fastlæggelse af specifikke kriterier knyttet til bæredygtigheden af de processer, der kræves af FSDN, og krav til dataindsamlernes arbejdsvilkår.

| 1.3. | EØSU mener, at der altid må være sikkerhed for databeskyttelse, -ejerskab og -fortrolighed (garanti for fuld anonymisering), og at landbrugerne bør have permanent kontrol over deres data. Endvidere bør landbrugernes interesser beskyttes, og de bør give deres samtykke til, at deres data deles, uanset hvem der anvender dataene, og hvordan de anvendes. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU anbefaler, at landbrugerne gives incitament til at bidrage, og at de i tillæg til rådgivningstjenesterne oplever, at der er tydelige og direkte fordele ved at dele deres data såsom økonomiske fordele eller adgang til særlige indkaldelser af forslag finansieret af EU-midler. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Data, der indsamles til FSDN, må under ingen omstændigheder anvendes til at kontrollere og sanktionere landbrugere. Hvis dette princip sættes over styr, vil landbrugerne afholde sig fra at levere dataene. Dette vil i høj grad hæmme anvendelsen af FSDN som et politisk værktøj. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Den generelle tilgang i FSDN er at anvende digitale teknologier og derfor anbefaler EØSU, at der gøres mere for at opbygge et fælles datarum for landbrug ved at fremme medejerskab af data og datakooperativer. Efter EØSU's opfattelse mangler der en fælles metode, der sikrer sammenlignelighed og fælles anvendelse af data, i landbrugsfødevaresektoren. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU foreslår, at der etableres et særligt integreret program for digitalisering af landbrugsfødevaresektoren, da nogle landbrugere allerede er forpligtet til at indsamle miljødata for at kunne sælge deres produkter, og autonome og intelligente maskiner eller sensorer er datageneratorer. Digital inklusion og digitale færdigheder samt lettere adgang til data, hardware- og softwareteknologier bør indgå i overvejelserne. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU mener, at der bør gøres en større indsats for at reducere de hvide zoner og sikre telefoni og bredbånd i landdistrikterne. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | Endelig anbefaler EØSU, at midlerne til gennemførelsen af FSDN sikres af Kommissionen og medlemsstaterne, og at de indsamlede data tager højde for prisvolatiliteten og de forskellige kriser i forsyningskæden for landbrugsfødevarer. |
| --- | --- |

1.9.

2.   Indledning

| 2.1. | I jord til bord-strategien (1) lagde Kommissionen op til at omdanne Informationsnettet for Landøkonomisk Bogføring (INLB) til et informationsnet om landbrugsbedrifters bæredygtighed (FSDN) med det formål at indsamle data om bæredygtighed, forbedre rådgivningstjenesterne og give feedback til landbrugere. Dataene indsamles på bedriftsplan i henhold til specifikke kriterier og i specifikke tidsrum i alle medlemsstater. INLB vil blive tilpasset for at sikre en effektiv dataindsamlingsproces med FSDN. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Den enkelte medlemsstat udarbejder en specifik plan for udvælgelse af regnskabsførende bedrifter, der sikrer repræsentative stikprøvedata. Landbrugsbedrifter vil blive klassificeret på en ensartet måde, og dataindsamlere som f.eks. regnskabskontorer vil blive inddraget i processen, der koordineres af et forbindelseskontor i medlemsstaterne. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | De data, der leveres af landbrugsbedrifterne, vil blive brugt til at karakterisere den regnskabsførende bedrift, til at vurdere den regnskabsførende bedrifts indkomst og økonomiske, miljømæssige og sociale bæredygtighed samt til at kontrollere oplysningernes rigtighed ved kontrol på stedet. |
| --- | --- |

2.3.

3.   FSDN's funktionalitet

| 3.1. | EØSU støtter omdannelsen af INLB til FSDN og mener ikke, at de samme data bør indsamles flere gange, eftersom nogle medlemsstater allerede indsamler visse sociale data og miljødata, og at der bør sikres en kobling til det integrerede forvaltnings- og kontrolsystem (IFKS) og data fra gennemførelsen af den fælles landbrugspolitik samt Eurostat, navnlig for så vidt angår de sociale data og miljødata. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Datadeling mellem FSDN og de forskellige aktører såsom administrationer, statistikmyndigheder og private organer skal gennemføres på en kontrolleret og tilpasset måde. Fremme af de digitale teknologier, der allerede er udviklet og finansieret af EU (FAIRshare (2) mv.), kan bidrage til at forbedre forvaltningen af landbrugsbedrifter og anvendelsen af digitale teknologier på bedriftsplan. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Perioden mellem indsamlingen og behandlingen af data må ikke påvirke kvaliteten af FSDN og de rådgivningstjenester, der leveres til landbrugerne. Landbrugerne bør vide det, hvis deres data anvendes til andre formål forbundet med FSDN såsom forskning, innovation, undervisning mv., og give deres samtykke hertil. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Der bør tages højde for landbrugernes interesser i forbindelse med databeskyttelse, de respektive GDPR-regler (3) og data fra sensorer, tillid til dataanvendelse, kontrolforanstaltninger, ejerskab, fortrolighed og produktionsrettigheder og gennemsigtighed, og de indsamlede data bør komme landbrugerne til gode. Mindskelse af bureaukrati bør altid være en prioritet. Der er behov for en tydelig metode på EU-niveau for at tilskynde landbrugerne i denne henseende. Man bør overveje at involvere landbrugsorganisationerne. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU mener, at der bør tages hensyn til bæredygtigheden af systemimplementeringen og arbejdsvilkårene for de mennesker, der er involveret i gennemførelsen af FSDN inden for områder som dataindsamling, -forvaltning, -lagring og -behandling. EØSU henviser til sin udtalelse om digitalisering og bæredygtighed (4). De mest energieffektive datacentre bør være normen, og nye datacentre bør drives med 100 % vedvarende energi. Kommissionen bør fastlægge specifikke kriterier for processens bæredygtighed og dataindsamlernes arbejdsvilkår, og alle medlemsstater bør respektere disse kriterier. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | FSDN bør ikke blot være et instrument, som offentlige myndigheder bruger til udfærdigelsen af offentlige politikker, men bør også afspejle behovene hos arbejdsmarkedets parter, forskningsinstitutioner, universiteter, landbrugere og NGO'er. FSDN kan bidrage til, at landbrugere bliver bedre integreret i det finansielle system (kredit mv.). FSDN bør med jævne mellemrum levere oversigter over landbrug på europæisk, nationalt og regionalt niveau og over de forskellige typer af landbrug. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Alle landbrugere i EU, som er villige til at bidrage til FSDN, bør have mulighed herfor under hensyntagen til repræsentativitet, budgetbegrænsninger og målsætningerne for FSDN. Bedrifter, som ikke udtages til stikprøver, bør frivilligt kunne bidrage til FSDN baseret på tilpassede, specifikke kriterier og metoder. Landbrugerne bør ikke være forpligtet til at levere data til FSDN, og der bør ikke være sanktioner. Også selvforsynende landbrug og delvis selvforsynende landbrug bør tages i betragtning. De indsamlede data bør inddeles efter type af produkt (økologisk mv.). |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | For at gøre FSDN mere effektivt bør der tages højde for moderne og innovativ dataindsamling og -behandling baseret på kunstig intelligens, tingenes internet, automatisk validering, OCR-software eller infrastruktur til fjernindsamling tillige med geodata generet gennem det europæiske rumprogram. Der bør etableres en klar forbindelse mellem FSDN, den fælles landbrugspolitik og den europæiske åbne videnskabscloud. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | FSDN bør tage hensyn til, at lovgivningen i medlemsstaterne er forskellig, især vedrørende de miljømæssige og sociale aspekter, og nettet bør være smidigt nok til, at nye indikatorer kan medtages. Der er nødt til at være et effektivt samarbejdet mellem forbindelseskontorer, medlemsstaternes kontorer og Kommissionens GD for Landbrug, hvis FSDN skal blive en succes. Miljødata og sociale data bør tillægges samme betydning som økonomiske data, og det samme gælder små og store landbrugsbedrifter og forskellige regioner. Åbenheden og villigheden til at bidrage til FSDN varierer på tværs af medlemsstaterne, og der bør tages hensyn til graden af følsomhed og den nøjagtige værdi af visse elementer. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU foreslår, at der tydeligt skelnes mellem data, som skal indsamles årligt, og data, der skal indsamles med jævne mellemrum. Forskellige karakteristika, kilder, formater, dimensioner og grader af datagranularitet er en udfordring for FSDN, da de samme data ikke bør indsamles flere gange. Der er store forskelle på tværs af medlemsstaterne, hvad angår omkostningsstrukturer for dataindsamling, og der er derfor behov for større fleksibilitet. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Ved dataindsamlingen bør der tages højde for de forskellige kriser og den øgede prisvolatilitet, der er ved at blive en konstant variabel i landbrugsfødevarekæderne. Krigen i Ukraine er med til at øge denne volatilitet, og fødevarespekulation lægger pres på forsyningskæderne. De økonomiske midler, der afsættes til FSDN, bør sikres af Kommissionen og medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU foreslår, at der etableres et europæisk rådgivningsorgan med inddragelse af civilsamfundet, og som vælges på baggrund af gennemsigtige kriterier, til overvågning af dataindsamlingen og til at træffe beslutninger om dataanvendelse og strategiske ændringer i datakravene, under hensyntagen til de samfundsmæssige udfordringer og udviklingen i dataefterspørgslen. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU foreslår endvidere, at data vedrørende landbrugspraksis integreres i FSDN, nærmere bestemt vedrørende arealforvaltning, plantebeskyttelse, planteernæring, dyresundhed og -velfærd. Bedste praksis inden for landbrug bør indsamles og udbredes som et resultat af FSDN, navnlig inden for det miljømæssige og sociale område (undervisning, modelværktøjer, god praksis, udveksling mellem rådgivere mv.). |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Data vedrørende klimaændringer, jordbundskvalitet og kulstoflagring, pesticidforbrug, vandkvalitet, luftkvalitet, energi og biodiversitet bør behandles som miljødata, der indsamles af landbrugerne eller ved hjælp af andre instrumenter, der er interoperable med FSDN. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Arbejdsvilkår, typer af kontrakter, sundhed og sikkerhed (findes der en plan for sundhed og sikkerhed på bedriften, antallet af ulykker, herunder ulykker, vedrørende selvstændige arbejdstagere), social konditionalitet knyttet til den fælles landbrugspolitik, antallet af selvstændige arbejdstagere, antallet af midlertidigt ansatte/sæsonarbejdere, færdigheder og lønninger bør behandles som sociale data, der indsamles af landbrugerne eller ved hjælp af andre instrumenter, der er interoperable med FSDN. Der bør udvises konstant omhu for at sikre, at de indsamlede data anvendes til at hjælpe med at føre tilsyn med fremskridtene mod opfyldelse af verdensmålene for bæredygtig udvikling. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU foreslår, at kvinder og unge vies særlig opmærksomhed som et vigtigt fokuspunkt for den fremtidige udvikling af landområderne. Fremme af adgang til muligheder, stabile arbejdskontrakter, tilpassede offentlige tjenester og høj livskvalitet er aspekter, som FSDN indirekte kan fremme. Der bør også være særlig fokus på data fra bedrifter med internationale aktiviteter, da deres bedriftsforvaltning er mere kompleks, og nogle af dem også har produktion uden for EU. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Hvad angår gennemførelsen af FSDN-lovgivningen er EØSU bekymret over de beføjelser, det foreslås at give Kommissionen til at vedtage et stort antal delegerede retsakter (f.eks. om dataforvaltning, vedrørende bedriftsidentifikationsnummer, anvendelse af data eller adgang til og overførsel af primære data). Dette bør begrænses til et minimum og snarere ske ved hjælp af gennemførelsesretsakter. |
| --- | --- |

3.17.

4.   FSDN's bidrag til at forbedre landbrugsbedrifternes miljømæssige, økonomiske og sociale resultater samt gennemsigtighed og retfærdighed i landbrugsfødevareforsyningskæden

| 4.1. | FSDN kan blive et instrument, der bidrager til at forbedre bedriftsforvaltningen ved at udvikle støtteværktøjer for beslutningstagningen for at opnå bedre bedriftsresultater (herunder ved at fremme præcisionslandbrug) gennem indsamling og analyse af bedriftsdata, og medlemsstaterne bør ledes i denne retning. De rådgivningstjenester, som er en del af FSDN, kunne blive forbedret med bedre integrerede datasæt, så der kan ydes informeret rådgivning om alle bæredygtighedsaspekter (økonomiske, miljømæssige, sociale). |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | De data, der indsamles på landbrugsbedriftsplan, anvendes delvist til at øge bedriftens potentiale og bæredygtighedsresultater. Landbrugerne skal have kontrol over deres data og bør have hjælp og rådgivning til at anvende deres data til at arbejde mere præcist, effektivt og bæredygtigt med henblik på at fremme bæredygtig landbrugspraksis. Data bør anvendes til det specifikke formål, de er indsamlet til. Medlemsstaterne bør engagere sig ordentligt i dette, og Kommissionen bør fremlægge klare henstillinger og åbne softwareløsninger, der er tilpasset landbrugsbedrifternes økosystem. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU foreslår, at der udvikles et fælles datarum baseret på et tillidsmærke for offentlige data for landbrugsfødevarer i EU med henblik på at sikre en bedre og mere effektiv tilgang til forsyningskæderne. I hver medlemsstat bør der fastsættes konkrete mål. Medejerskab af data, datakooperativer for landbrug og udvikling af partnerskaber for dataunderstøttet landbrug kræver øremærkede økonomiske ressourcer og en specifik strategi. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | I landbrugsfødevaresektoren mangler der standarder og en fælles metode til at sikre sammenlignelighed og fælles anvendelse af data. I den forbindelse skal der gennemføres konkrete trin med inddragelse af medlemsstaterne, da nogle landbrugere er forpligtet til at indsamle data for at kunne sælge deres produkter til detailhandlen, |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU mener, at FSDN bør bidrage til at fremme forståelsen af hele bedriftens økosystem og være interoperabelt med andre databaser over data vedrørende forsyningskæden eller bane vej for fælles analyser af særskilte datasæt for at kunne overvåge fordelingen af merværdien og sikre retfærdig behandling for alle aktører i fødevarekæden. FSDN bør levere basisnøgleindikatorer for landbrugsbedrifternes resultater, men også for den regionale situation og produktsituationen. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | FSDN bør bidrage til at sikre intelligent, innovativ og bæredygtig bedriftsforvaltning, forbedre bedriftsforvaltningen og produktionen og indeholde koblinger til udefra kommende variabler i landbrugsproduktionen (vejret mv.). Landbrugere og kooperativer bør i højere grad inddrages i forskningsprojekter, og EU-midler kan specifikt bevilges til digitalisering af landbrugsfødevaresektoren. Som følge af sektorens særlige karakter bør der iværksættes en specifik indkaldelse af forslag med inddragelse af medlemsstaterne. |
| --- | --- |

4.6.

5.   FSDN-bidrag til digitaliseringen af landbruget og landbrugsfødevaresektoren

| 5.1. | Internalisering af IT-teknologier er en langsom proces, da landbruget stadig er en af de mindst digitaliserede sektorer, og der er betydelige forskelle mellem lande, regioner og landbrugsbedrifter på dette område. Digital inklusion er et stort problem, som der bør være fokus på for at mindske ulighederne. En mere digitaliseret landbrugsfødevaresektor vil bidrage til større gennemsigtighed i forsyningskæden og minimere risikoen for fødevarespekulation. EØSU foreslår, at der i et partnerskab mellem Kommissionen, medlemsstaterne og civilsamfundet etableres et særligt, integreret program for digitalisering af landbrugsfødevaresektoren. Lettere adgang til hardware- og softwareteknologier for medlemsstaterne, og navnlig for små landbrugsbedrifter, bør være omfattet af særlige programmer, eftersom den digitale omstilling er en prioritet. De softwarelicenser, der anvendes til at indsamle og dele data, bør regelmæssigt fornyes. EU-midler kan anvendes hertil, og inddragelse af medlemsstaterne er en vigtig faktor. |
| --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Autonome og intelligente maskiner eller sensorer er datageneratorer, der kan være en hjælp i beslutningsprocessen på bedriftsniveau, og de kan styrke dataforvaltningen i forsyningskæden. Interkonnektivitet og interoperabilitet mellem forsyningskædens aktører bør tillige med geospatiale data bidrage til at sikre en forbindelse til markedet for små landbrugsbedrifter og en styrkelse af forsyningskæderne. |
| --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Styrkelse af landbrugsbedrifternes, især små landbrugsbedrifters, kapacitet til at indsamle, dele, forvalte og anvende data er vigtigt for at sikre en bedre integration af landbrugere i forsyningskæderne og for at øge landbrugsbedrifternes effektivitet. Disse omkostninger bør dækkes af den fælles landbrugspolitik, og medlemsstaterne bør medtage særlige foranstaltninger i deres strategiske planer. De små landbrugsbedrifters begrænsede kendskab til digitale processer skal håndteres omhyggeligt, og der skal være et tydeligt, konstant fokus på at øge den digitale viden i den fælles landbrugspolitik og andre relevante politikker. |
| --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Indsamling af sociale data og miljødata bør ikke være en isoleret proces eller en yderligere aktivitet, men derimod en løbende aktivitet på bedrifterne, uanset deres størrelse eller type, og medlemsstaterne bør støtte denne løbende aktivitet. |
| --- | --- |

5.4.

| 5.5. | EØSU er bekymret over, at efterspørgslen efter data og digitalisering i landbrugsfødevaresektoren kan føre til prisdifferentiering og spekulation på råvaremarkederne. Koncentrationen af datamarkedet i et lille antal virksomheder skal håndteres på en sådan måde, at datasuveræniteten garanteres. Endvidere skal datadeling mellem aktører i forsyningskæden foregå på en retfærdig, gennemsigtig og ikkediskriminerende måde, der gør det muligt for FSDN at bidrage til en mere retfærdig forsyningskæde og til at reducere de indirekte emissioner. |
| --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Der skal være konstant fokus på at skabe en ramme for datademokrati og ligevægtig forhandlingsstyrke, når det gælder datafordele i landbrugsfødevaresektoren. EØSU glæder sig over indførelsen af et ID for landbrugsbedrifter og mener, at der er behov for mere klarhed vedrørende datafortrolighed, ejerskab, ansvar og portabilitet i landbruget. Man bør tilstræbe en retfærdig deling af datafordele baseret på gensidighed mellem dataleverandører og dataaggregatorer, ligesom det bør være let at finde FSDN-data. |
| --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Oplysningskampagner, der fremhæver vigtigheden af data for landbrugsbedrifternes økonomiske, sociale og miljømæssige resultater, navnlig for små landbrugsbedrifter, er nødvendige for at øge tilliden og fremme forståelsen af, hvordan data bidrager til at sikre, at fremtidige offentlige politikker er relevante og effektive. Aktører i landbrugsfødevareforsyningskæderne bør have adgang til åbne dataplatforme for at sikre sammenlignelighed og gennemsigtighed i produktforsyningskæderne. FSDN kunne være et incitament for landbrugerne til at anvende digitale platforme til lettere at blive integreret i forsyningskæderne og overføre bedste praksis. |
| --- | --- |

5.7.

| 5.8. | Digitale færdigheder skal konstant fremmes, navnlig hos små landbrugsbedrifter og ældre landbrugere, sammen med uddannelse til dataindsamlere. Der bør hele tiden være uddannelse, praksis og kampagner inden for cybersikkerhed. På trods af de fremskridt, der er sket inden for digitalisering og på dataområdet, er der behov for mere brugervenlige systemer. EØSU understreger behovet for at sikre bredbåndsdækning og digitalisering som en forudsætning for præcisionslandbrug og robotteknologi og støtte investeringer i bæredygtige teknologier. Man bør overveje en klar kobling mellem FSDN og Connecting Europe-faciliteten og med Connecting Europe-bredbåndsfonden. |
| --- | --- |

5.8.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EØSU's udtalelse om »En jord til bord-strategi for et fair, sundt og miljøvenligt fødevaresystem« (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 268).

1

(2)  https://www.h2020fairshare.eu/

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) 2016/679 af 27. april 2016 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger og om ophævelse af direktiv 95/46/EF (generel forordning om databeskyttelse) (EUT L 119 af 4.5.2016, s. 1).

3

(4)  EØSU's sonderende udtalelse om »Digitalisering og bæredygtighed — status quo og behovet for tiltag set i civilsamfundets perspektiv« (EUT C 429 af 11.12.2020, s. 187).

4

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/171 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/171

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En handlingsplan for solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine, der skal lette Ukraines landbrugseksport og bilaterale handel med EU

(COM(2022) 217 final)

(2023/C 75/25)

| Ordfører: | Marcin NOWACKI |
| --- | --- |

Ordfører:

Marcin NOWACKI

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 28.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 156/12/17 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 28.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

156/12/17

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU peger på, at Den Russiske Føderations uprovokerede militære aggression mod Ukraine har ført til ødelæggelse af en betydelig del af Ukraines infrastruktur og blokade af søhavne og søveje, hvilket har resulteret i, at landets udenrigshandel er brudt sammen. Det er derfor nødvendigt at undersøge alternative handelsruter med vej- og jernbanetransport mellem EU og Ukraine. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | EØSU opfordrer medlemsstaterne, Kommissionen og Rådet til at træffe foranstaltninger til at forbedre toldklareringen ved grænseovergange ved at indsætte mere personale og styrke samarbejdet mellem tjenestemænd fra EU og Ukraine. Disse foranstaltninger bør fortsætte den udvikling, der allerede ses i visse EU-lande. F.eks. har Polen åbnet særlige baner for godstransport ved grænseovergangene ved Korczowa-Krakovets og Dorohusk-Yahodyn. Det bør således understreges, at EU-landene og Ukraine skal samarbejde for at forbedre toldklareringen, bl.a. ved at de relevante myndigheder gennemfører toldklareringen og samtidig følger alle EU-medlemsstaternes og Ukraines procedurer. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Det skal bemærkes, at en af de seneste nøgleforanstaltninger til at øge transporten af varer over land er undertegnelsen af to aftaler mellem EU, Ukraine og Moldova om liberalisering af vejtransport af ukrainske varer til EU via Moldova. Aftalerne om vejtransport vil bidrage til denne indsats ved at lette vejgodstransporten mellem EU, Ukraine og Moldova og give ukrainske og moldoviske transportvirksomheder og transportvirksomheder fra EU mulighed for at være i transit og operere på de respektive territorier uden at skulle indhente tilladelse til sådanne aktiviteter. Aftalen mellem EU og Ukraine indeholder desuden bestemmelser om anerkendelse af ukrainske kørekort og certifikater for erhvervskvalifikationer (1). |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU peger på behovet for hurtige investeringer i infrastruktur for at øge antallet af grænseovergange og gøre det muligt at transportere varer ad jernbane. Sådanne investeringer kan kun foretages med støtte fra europæiske fonde. Der er brug for støtte til investeringsprocessen, betalingsgarantier og forsikring for iværksættere, der er involveret i godstransport mellem EU og Ukraine, for at kunne transportere større mængder. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU fremhæver, at der er behov for et tæt samarbejde med ukrainske partnere, ikke kun for at kunne gennemføre investeringsprocessen og forbedre procedurerne for godstransport, men også for at ukrainske arbejdstagere skal kunne arbejde i EU. Det gælder både offentlige parter og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU bemærker, at Kommissionens meddelelse præcist identificerer de store byrder og årsagerne hertil i samhandelen mellem EU og Ukraine. Den igangværende væbnede konflikt på ukrainsk territorium, som er forårsaget af Ruslands fuldstændig uberettigede invasion, har ført til massive ødelæggelser af Ukraines infrastruktur og blokade af ukrainske havne ved Sortehavet og således afskåret landets internationale handelskanal. |
| --- | --- |

1.6.

2.   Baggrund

| 2.1. | Denne udtalelse er et svar på Kommissionens meddelelse til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — En handlingsplan for solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine, der skal lette Ukraines landbrugseksport og bilaterale handel med EU (2) af 12. maj 2022. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | En af de vigtigste varer, som Ukraine fremstiller og eksporterer til EU og talrige lande i Afrika og Asien, er fødevarer og frem for alt korn. Ukraine er en af de største fødevareproducenter. Blokaden af udenrigshandlen har ført til et betydeligt fald i forsyningen af mange fødevarer i EU og resten af verden. Ukraine og Rusland producerer tilsammen 10 % af verdens hvede og tegner sig for 30 % af den globale handel med hvede. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU bifalder Kommissionens forslag om at oprette alternative og optimerede logistiske ruter — nye »solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine« — for at lette handlen med ukrainske landbrugsprodukter og den bilaterale udenrigshandel. Disse baner vil også give Ukraine adgang til europæiske handelsruter via søhavne, hvilket vil sætte vores østlige naboer i stand til at deltage i den globale handel. Der er imidlertid almindelig enighed om, at eksport over land kun kan kompensere for mellem en tredjedel og halvdelen af den mængde, som Ukraine normalt eksporterer via Sortehavet. Desuden er omkostningerne ved transport over land til Europa meget højere end eksport med skib via Sortehavet. Ukraines eksport inden for EU's indre marked er imidlertid begrænset. Det betyder dels tabte muligheder for landmændene, dels at mange lande i Afrika og Asien ikke får den hjælp til fødevareforsyning, som der er akut behov for. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Åbningen af en sikker kornkorridor i Sortehavet kan vise sig at være en god nyhed for fødevareimporterende lande og de ukrainske landbrugere. Tilliden til Rusland er imidlertid lav, og dette kommer derfor til at stå sin prøve. Derudover står vi midt i en tid med høje priser på brændstof og gødning. En stor del af Ukraines landbrugsjord kontrolleres af Rusland eller er i fare for russiske angreb. Hvis landbrugerne ikke længere kan udføre deres arbejde på grund af høje omkostninger og dårlig sikkerhed, kan de blive nødt til at opgive landbruget, hvilket vil lægge større pres på den internationale fødevaresikkerhed og resultere i mistede arbejdspladser. Der er et presserende behov for at finde løsninger, og der er ingen tid at spilde. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | EØSU bemærker, at Kommissionen korrekt udpeger flaskehalsene, dvs. de mest problematiske områder, der vanskeliggør handlen mellem EU og Ukraine, og foreslår adskillige foranstaltninger til at løse de konstaterede problemer. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | De største hindringer for at udvikle handlen mellem EU og Ukraine vedrører infrastrukturspørgsmål. Der er derfor akut brug for investeringer for at holde grænseovergangene fri og fremme jernbanetransporten mellem Ukraine og EU's medlemsstater. Der bør etableres og videreudvikles et samarbejde mellem EU-institutionerne, medlemsstaterne, Ukraine og Moldova, som kan spille en aktiv rolle inden for godstransport. |
| --- | --- |

2.6.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | Det er vanskeligt at anslå omfanget af skaderne som følge af Ruslands invasion af Ukraine, især fordi vi ikke ved, hvor længe krigen kommer til at vare. Vi bør dog allerede nu begynde at planlægge genopbygningen af Ukraine og landets økonomiske udvikling og integration i Den Europæiske Unions økonomiske økosystem. Et vigtigt skridt i retning af Ukraines genopbygning var Luganokonferencen, der blev afholdt den 4.-5. juli 2022. Den er så meget desto vigtigere, eftersom EU's ledere den 23. juni 2022 besluttede at tildele Ukraine status som kandidatland til tiltrædelse af Den Europæiske Union. Kommissionens forslag om at skabe »solidaritetsbaner« for at øge handlen mellem Den Europæiske Union og Ukraine er bestemt et vigtigt skridt i retning af dette mål. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Ukraine har 18 havne, hvorfra der kan eksporteres varer til europæiske lande og andre dele af verden. Ifølge de seneste oplysninger fra Ukraine er 15 af dem blokeret, og kun tre havne er på nuværende tidspunkt i drift, nemlig Reni, Izmail og Ust-Donaisk. Rusland har desuden forhindret næsten 80 udenlandske skibe med deres besætninger i at forlade Ukraine. Ifølge ukrainske kilder forlod kun 400 000 ton gods havnene i marts. I maj behandlede havnene 1,3 mio. ton gods (3). Dette er dog kun en dråbe i havet i forhold til det reelle behov. Der er dog håb om, at søhandlen kan øges på grund af en aftale, hvor Rusland tillader handelsskibe at sejle ud af ukrainske havne. De første skibe med ukrainsk korn har allerede forladt havnen i Odessa. Det bør understreges, at aftalen med Rusland er skrøbelig, og at havnene til enhver tid kan blokeres fuldstændigt (4). |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Ukraine er nemlig en af verdens største fødevareproducenter. Landet står for omkring halvdelen af verdens eksport af solsikkeolie, 16 % af majseksporten og 10 % af hvedeeksporten. Ukraine er også en vigtig producent og eksportør af andre kornsorter og fødevareprodukter (5). Fødevareeksporten er en central indtægtskilde for Ukraine, der genererede 27,7 mia. USD i 2021 (6). De ukrainske landbrugsprodukter bliver hovedsagelig solgt i Sydøstasien, Mellemøsten og Afrika. EU-lande som Spanien, Nederlandene og Italien er også blandt de største importører af de pågældende varer. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Forud for Ruslands invasion af Ukraine foregik to tredjedele af den ukrainske vareeksport ad søvejen. På det tidspunkt foregik eksporten af korn stort set udelukkende ad søvejen, og for vegetabilsk olie var tallet over 90 % (7). Blokaden af kommercielle havne ved Sortehavet påvirker direkte den internationale fødevaresikkerhed og den økonomiske situation i mange lande rundt om i verden. Den begrænsede fødevareforsyning fra Ukraine spiller og vil fortsætte med at spille en vigtig rolle i prisinflationen i hele EU. Krigen har besværliggjort høsten, da russiske tropper har stjålet afgrøder i de besatte områder. Derudover er der lagt miner ud, og marker med afgrøder er blevet brændt af. På grund af disse omstændigheder er Ukraines høst lavere end i de foregående år. Dette kan sammen med eksportproblemerne føre til sult i mange områder i verden. Det anslås endvidere, at ca. 30 % af de hvedeproducerende områder i Ukraine nu er under russisk kontrol (august 2022). Produktionsstatus i besatte områder er uklar: Hvem kontrollerer forsyningerne, og kan de stadig nå ud på verdensmarkederne? Da krigen brød ud, blev det desuden anslået, at mellem 20 og 25 mio. ton korn fra høsten i 2021 var blevet tilbageholdt i Ukraine. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Disse problemer berettiger helt og aldeles Kommissionens forslag om at oprette »solidaritetsbaner«. EØSU påpeger imidlertid, at Kommissionens forslag bør omfatte foranstaltninger til at øge investeringssikkerheden og foranstaltninger til at udvide grænsepassagekapaciteten. |
| --- | --- |

3.5.

4.   Særlige bemærkninger

4.1.   Koordinering af arbejdet mellem EU's medlemsstater og de ukrainske toldmyndigheder

| 4.1.1. | Fælles toldkontrol ved EU's grænse til Ukraine er ikke en ny udvikling. En lignende mekanisme blev anvendt under EM i fodbold i 2012. Over en million mennesker krydsede den polsk-ukrainske grænse under europamesterskabet. De særlige procedurer, der blev anvendt på det tidspunkt, omfattede imidlertid kun personbevægelser og ikke varebevægelser. Ikke desto mindre har koordineringen mellem toldmyndighederne givet mulighed for at øge kapaciteten ved grænseovergangene. De særlige omstændigheder, som er foranlediget af Ruslands invasion af Ukraine, berettiger uden tvivl, at man overvejer lignende foranstaltninger for varebevægelser. Der er ingen tvivl om, at der er brug for toldkontrol ved grænseovergangene mellem EU og Ukraine. Vi anbefaler dog, at toldkontrol gennemføres i fuldt samarbejde og koordinering på ét sted og på samme tid af tjenestemænd fra både EU's medlemsstater og Ukraine. |
| --- | --- |

4.1.1.

4.2.   Øget kapacitet ved grænseovergangene. Vejtransportløsninger. Åbning af nye grænseovergange og baner til klarering af varer, navnlig landbrugsfødevareprodukter

| 4.2.1. | Åbning af grænseovergange og øget kapacitet er afgørende for den frie udveksling af varer mellem EU's medlemsstater og Ukraine. Vi ser så småt denne udvikling i de lande, der grænser op til Ukraine, og den bør understøttes, bl.a. finansielt, gennem investering i den nødvendige infrastruktur. Det er nødvendigt både at øge kapaciteten ved allerede eksisterende grænseovergange, f.eks. ved at øge antallet af toldmedarbejdere og åbne nye grænseovergange dér, hvor det kan lade sig gøre, navnlig til toldklarering af varer. Det er værd at nævne eksemplet med Polen, som har øget kapaciteten for vareudveksling ved grænseovergangene Korczowa-Krakovets og Dorohusk-Yahodyn. Takket være udvidelsen og anvendelsen af eksisterende infrastruktur har Polen på kort tid desuden nedbragt ventetiderne på toldklarering af varer ved andre grænseovergange. |
| --- | --- |

4.2.1.

| 4.2.2. | Man kan bruge søhavne ikke bare i Polen, men også i de baltiske lande til handel med ukrainsk korn. Vi skal bruge jernbanenettet i Polen effektivt og give de ukrainske myndigheder og virksomheder mulighed for at benytte havne i Polen, Litauen, Letland og Estland. Det er vigtigt at nævne, at en betydelig mængde ukrainsk korn oplagres i lagre ved grænsen mellem Polen og Ukraine. Der er således stadig hindringer for handelslogistikken, som skal fjernes. |
| --- | --- |

4.2.2.

| 4.2.3. | Kommissionen foreslår desuden at indlede forhandlinger om at indgå en aftale mellem Den Europæiske Union og Ukraine om vejgodstransport. Aftalen bør fortsat kunne finde anvendelse efter den indledende gyldighedsperiode, så længe de alvorlige virkninger af Ruslands militære aggression mod Ukraine på transportinfrastrukturen og -driften består. Det bør dog understreges, at det ukrainske og det europæiske erhvervsmiljø adskiller sig meget fra hinanden. Det er derfor helt afgørende, at enhver aftale mellem EU og Ukraine indeholder en køreplan for reguleringsmæssige ændringer i Ukraine, så de nationale bestemmelser stemmer overens med europæiske standarder, herunder mobilitetspakken. I modsat fald kan ukrainske transportvirksomheder opnå en betydelig konkurrencefordel over for deres europæiske modparter, hvilket vil medføre alvorlige økonomiske konsekvenser for den europæiske transportindustri. |
| --- | --- |

4.2.3.

| 4.2.4. | I forbindelse med foranstaltning 4 opfordrer Kommissionen til, at det prioriteres at sende ukrainske landbrugseksportforsendelser til de godskorridorer, der har den bedste tilgængelige kapacitet. Dette er vigtigt set fra et administrativt synspunkt. Det bør dog understreges, at private transportvirksomheder måske afholder sig fra at løbe de risici, der er forbundet med transport af landbrugsprodukter, hvis der ikke er yderligere økonomiske incitamenter og tilstrækkelig forsikring. Private virksomheder vil følge princippet om maksimal profit og minimal risiko, så de vælger måske andre råvarer eller helt andre muligheder fremfor at transportere landbrugsprodukter fra Ukraine. |
| --- | --- |

4.2.4.

| 4.2.5. | EØSU glæder sig over, at Kommissionen med rette gør opmærksom på, at en lang række hindringer skal fjernes, for at ukrainske chauffører kan arbejde i EU. Sammen med de ukrainske partnere bør der træffes fælles foranstaltninger for at give ukrainere mulighed for at arbejde i europæiske transportvirksomheder og frit krydse grænserne. Europæiske transportvirksomheder, der opererer i regionen, lider således under en betydelig mangel på arbejdskraft. Mange ukrainske borgere arbejdede i EU-lande før krigen, men blev tvunget til at vende hjem, da krigen brød ud. De kan i øjeblikket ikke forlade Ukraine for at arbejde i EU, hvilket også påvirker de europæiske virksomheder. |
| --- | --- |

4.2.5.

4.3.   Jernbaneforbindelser mellem EU og Ukraine

| 4.3.1. | EØSU bemærker, at Kommissionen udpeger de konkrete problemer inden for jernbanegodstransport. Den sporvidde, man anvender i EU, måler 1 435 mm og i Ukraine 1 520 mm. Det gør det umuligt for europæiske tog at køre på ukrainske spor og omvendt. Kommissionen peger imidlertid på praksissen med at skifte vognenes bogier, men det er ikke altid tilstrækkeligt. Ukrainske togvogne er sommetider bredere end de vogne, der anvendes i Europa, hvilket kan forhindre dem i at køre på europæiske spor. |
| --- | --- |

4.3.1.

| 4.3.2. | I foranstaltning 5 forpligter Kommissionen sig til at arbejde sammen med medlemsstaterne og industrien om at udpege de vigtigste omladnings-/sporviddeskiftecentre ved og uden for grænserne mellem EU og Ukraine for at fastlægge, hvilke mængder der kan omlades dagligt, til bulk- og containertransport. Det bør påpeges, at EU's koordineringsbistand bør række ud over selve transporten og også omfatte spedition. Ukrainske virksomheder har i øjeblikket store vanskeligheder med at etablere nye logistikkæder (reservation af grænseterminaler og organisering af jernbanegodstransport, reservation af terminaler i havne, kontrakter med rederier). De leverer ofte kun korn til grænsen, hvilket skaber flaskehalse. Problemet kan løses ved store arrangementer og mekanismer for kontaktformidling (bl.a. online), hvor man sætter ukrainske eksportører i forbindelse med europæiske speditører, logistikvirksomheder osv. |
| --- | --- |

4.3.2.

| 4.3.3. | Det kræver adskillige investeringer i infrastruktur, navnlig jernbaner, at gennemføre solidaritetsbaner. Et bemærkelsesværdigt eksempel er udvidelsen af den europæiske jernbaneinfrastruktur inden for den foreslåede korridor mellem Polen, Ukraine og Rumænien på strækningen Gdańsk-Lublin/Przemyśl-Lviv-Tjernivtsi-Suceava-Constanța. Projektet kunne udgøre en østlig del af den nye TEN-T-korridor mellem Østersøen og Sortehavet og Det Ægæiske Hav, der drøftes som led i den regelmæssige gennemgang af TEN-T-nettet. Når først de nødvendige investeringer i Polen er blevet foretaget, såsom det centrale transportknudepunkt og tilpasningen af højhastighedsjernbanerne til godstransport, vil dette sandsynligvis være den hurtigste rute for transport af varer fra Ukraine til søhavne i Østersøen. Hvis man gennemfører jernbaneinvesteringer som en del af TEN-T-nettet, vil Moldova kunne blive bedre forbundet til EU, og man kunne åbne flere godstransportruter til Odessa og Chișinău. |
| --- | --- |

4.3.3.

4.4.   Finansiel støtte og risikoreduktion for iværksættere

| 4.4.1. | Genopbygningen af Ukraine kræver meget store investeringer. En væsentlig del af landets infrastruktur og landbrug er blevet ødelagt af militære aktiviteter. Sådanne investeringer kræver finansieringskilder og betalingsgarantier for at skabe sikkerhed i tilfælde, hvor investorerne er ude af stand til at betale kontrahenterne. Der bør derfor inkluderes EU-midler til støtte for iværksættere, der investerer i Ukraine. På grund af de høje udgifter til brændstof, gødning og forsikring ønsker mange landbrugere ikke at løbe risikoen ved at investere. Mange bedrifter i besatte områder vil blive opgivet, hvilket betyder, at befolkningen kommer til at mangle beskæftigelse, og at der ikke produceres nogen fødevarer. |
| --- | --- |

4.4.1.

| 4.4.2. | Kommissionen påpeger med rette, at ejere af EU-vogne kvier sig ved at sende deres rullende materiel og køretøjer til Ukraine. Ukraines svar på disse bekymringer er et regeringsdekret, hvori Ukraine har forpligtet sig til at dække omkostningerne ved tab af vogne eller pramme. Dekretet udligner dog ikke forsikringsrisiciene og finder ikke anvendelse på vejtransport. En del rullende materiel fra EU kører allerede ind i Ukraine, men stadig i et begrænset omfang. Det er hensigtsmæssigt at støtte EU i samarbejde med Ukraine og afsætte specifikke midler til dette instrument. Den risiko, der følger af de militære aktiviteter på ukrainsk territorium, påvirker i høj grad virksomhedernes vilje (også inden for vejtransportsektoren) til at beskæftige sig med godstransport mellem EU og Ukraine. |
| --- | --- |

4.4.2.

| 4.4.3. | Kommissionen henviser i en række punkter til behovet for betydelige investeringer, f.eks. i anlæg af jernbaneforbindelser, godsomladningsinfrastruktur eller lagerinfrastruktur. Det bør dog bemærkes, at en af de største udfordringer for at rejse private investeringer i kornrelateret infrastruktur (terminaler, elevatorer, indkøb af vogne og rullende materiel, udvikling af havnekajer osv.) lige nu er usikkerheden om krigens forløb og således risikoen for at investere for meget. I lyset af problemets globale omfang er der god grund til at opfordre stater og internationale organisationer til at hjælpe med at oprette finansielle instrumenter til at beskytte private virksomheder mod risikoen ved at foretage vigtige investeringer i korntransport- og lagerinfrastruktur. Potentielle interessenter omfatter Den Europæiske Investeringsbank og andre udviklingsbanker i landene i regionen. |
| --- | --- |

4.4.3.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Supporting Ukrainian exports and improving connections to the EU: EU strengthens cooperation with Ukraine and Moldova (europa.eu).

1

(2)  COM(2022) 217 final.

2

(3)  https://ubn.news/russian-invaders-have-seized-and-blocked-15-ukrainian-ports/

3

(4)  https://www.business-standard.com/article/international/ukraine-russia-sign-un-deal-to-export-grain-and-fertiliser-on-black-sea-122072201213_1.html

4

(5)  https://www.bbc.com/news/world-europe-61583492; https://www.apk-inform.com/en/news/1526701, se også The importance of Ukraine and the Russian Federation for global agricultural markets and the risks associated with the war in Ukraine, FN’s Fødevare- og Landbrugsorganisation.

5

The importance of Ukraine and the Russian Federation for global agricultural markets and the risks associated with the war in Ukraine

(6)  https://www.weforum.org/agenda/2022/07/ukraine-s-food-exports-by-the-numbers/

6

(7)  https://www.bbc.com/news/world-europe-61583492

7

---

BILAG

Følgende ændringsforslag blev forkastet, men opnåede mindst en fjerdedel af de afgivne stemmer:

ÆNDRINGSFORSLAG1

Fremsat af:

CAÑO AGUILAR Isabel

HAJNOŠ Miroslav

QUAREZ Christophe

SZYMAŃSKI Mateusz

TEN/781 — Solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine

Punkt 4.5

Der indsættes et nyt punkt efter punkt 4.4.3.

| Sektionens udtalelse | Ændringsforslag |
| --- | --- |
| | 4.5. | Beskyttelse af arbejdstagernes rettigheder i det nye udkast til arbejdslov |

Sektionens udtalelse

Ændringsforslag

4.5.

Det ukrainske parlament er i den seneste tid gået bort fra sit mangeårige princip om at høre fagforeninger og arbejdsgiverforeninger om politikker vedrørende ændring af arbejdsmarkedslovgivningen. Som følge heraf har det ukrainske parlament vedtaget lov 2434-IX, der trådte i kraft i august 2022, og som indebærer forskelsbehandling af arbejdstagere i organisationer med færre end 250 ansatte og lønninger, der er mere end otte gange højere end mindstelønnen, idet disse arbejdstageres arbejdsgivere i henhold til denne lov kan foreslå individuelle ansættelseskontrakter, som efter arbejdstagernes undertegnelse kan pålægge arbejdstagerne yderligere ansvarsområder og forpligtelser, der ikke er fastsat i arbejdsmarkedslovgivningen eller i kollektive overenskomster. Loven blev vedtaget med henblik på perioder med militær undtagelsestilstand, men er tydeligvis led i en bredere dagsorden for deregulering og fjernelse af arbejdstagernes rettigheder. At vedtage denne lov og medtage dens bestemmelser i den nye arbejdsmarkedslovgivning i fredstid vil være i strid med gældende EU-ret, herunder den frie udveksling af tjenesteydelser, arbejdstageres arbejds- og levevilkår, holdbar beskæftigelse og princippet om ikkeforskelsbehandling, men også forpligtelserne i henhold til Den Internationale Arbejdsorganisations ratificerede konventioner og den europæiske søjle for sociale rettigheder om sikker og fleksibel beskæftigelse, passende mindstelønninger og en passende minimumsindkomst.

Resultat af afstemningen om ændringsforslaget:

| Stemmer for: | 81 |
| --- | --- |
| Stemmer imod: | 97 |
| Hverken for eller imod: | 17 |

Stemmer for:

81

Stemmer imod:

97

Hverken for eller imod:

17

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/178 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/178

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — EU's strategi for solenergi

(COM(2022) 221 final)

og

om Kommissionens henstilling om fremskyndelse af tilladelsesprocedurerne for projekter om vedvarende energi og fremme af elkøbsaftaler

(C(2022) 3219 final)

(2023/C 75/26)

| Ordfører: | Kęstutis KUPŠYS |
| --- | --- |
| Medordfører: | Alena MASTANTUONO |

Ordfører:

Kęstutis KUPŠYS

Medordfører:

Alena MASTANTUONO

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 28.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 171/1/3 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 28.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

171/1/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU understreger, at det er nødvendigt, at EU fremmer solenergien og styrker Europas kapacitet på området. Det haster af flere årsager, nærmere bestemt for at kunne nå klimamålene, øge EU's strategiske energiuafhængighed, fremme offentlige og private investeringer og skabe anstændige arbejdspladser, styrke industrigrundlaget og fremme forretningsmuligheder samt bidrage til, at husholdningerne har adgang til energi til overkommelige priser. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Samtidig påpeger EØSU, at det er nødvendigt at anerkende, at medlemsstaterne har forskellige energimiks, som afspejler de geografiske og klimatiske forhold og adgangen til forskellige vedvarende energikilder. Udbygningen af solenergiområdet skal være forenelig med de tekniske betingelser og være miljømæssigt bæredygtig. Hvis man skal udnytte solenergiens fulde potentiale i Europa, kræver det større samarbejde mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU glæder sig over EU's strategi for solenergi (1) (i det følgende benævnt »strategien«), men beklager, at det kommer til at vare så længe, inden den giver resultater. Udvalget opfordrer medlemsstaterne til ikke at afvente vedtagelsen af de nye EU-regler, men til allerede nu at begynde at lette de administrative procedurer og afkorte tilladelsesprocedurerne. EØSU opfordrer medlemsstaterne til at udbrede integrerede og fælles tilladelsesprocedurer via one-stop-shops og til straks at fremskynde udpegelsen af særligt egnede områder og derigennem begrænse gennemførelsesprocessen til højst to år. Udvalget understreger også, at strategien for solenergi kræver en omfattende udbredelse af lagringskapacitet, samtidig med at transmissions- og distributionsnettene skal være parate. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU opfordrer de politiske beslutningstagere til at tilskynde og ruste borgerne til og støtte dem i at blive energiproducent-forbrugere og opbygge energifællesskaber. EØSU anbefaler, at de lokale myndigheder iværksætter projekter med henblik på at bekæmpe energifattigdom i områder, hvor borgerne ikke har råd til at investere via energifællesskaber. EØSU efterlyser et stærkere fokus på solcelleanlæg i landbruget for at give landbrugerne nye muligheder og fordele.

| 1.4. | Udvalget bemærker, at den øgede anvendelse af varmepumper også bør ses i sammenhæng med stigningen i antallet af solcelleanlæg, der installeres, da en kombination af et (tagmonteret) solcelleanlæg og en varmepumpe udgør den mest energieffektive og økonomisk tilgængelige løsning til afkøling, når ellers klimaforholdene tillader det. EØSU mener også, der er behov for at fremme store solvarmesystemer. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | For at sikre en storstilet udrulning af solceller er det nødvendigt at styrke det europæiske industrigrundlag og sikre smidige og pålidelige forsyningskæder for solenergi. EØSU finder det derfor bydende nødvendigt, at EU finder måder, hvorpå der kan produceres solceller i Europa, og hvorpå man kan forbedre miljøet for offentlige og private investeringer og skabe erhvervsvenlige vilkår, herunder med ordentlig adgang til finansiering og et stærkt fokus på forskning og innovation. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Der er store forhindringer for installation af solenergi på grund af en enorm mangel på faglært arbejdskraft såvel som lovgivningsmæssige og endog tekniske hindringer. EØSU opfordrer til, at der satses kraftigt på uddannelse og kompetenceudvikling i samarbejde mellem relevante aktører. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU understreger betydningen af at opbygge en industriel kapacitet inden for EU's grænser til produktion af bæredygtige solenergiprodukter til rimelige priser og efterlyser solid støtte til alliancen for solcelleindustrien. Udvalget understreger, at der helt tydeligt er behov for at mobilisere alle berørte aktører med støtte fra de offentlige myndigheder og arbejdsmarkedets parter med henblik på at sikre, at den nødvendige praktiske viden og ekspertise er til stede, og at der er bred opbakning til udbredelsen af solceller. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Baggrund

| 2.1. | På baggrund af krigen i Ukraine, indførelsen af EU-sanktioner mod Rusland og bestræbelserne på at løse spørgsmålet om suverænitet på energiområdet fremlagde Kommissionen den 18. maj 2022 REPowerEU-planen (2), som sigter mod »hurtig reduktion af afhængigheden af russiske fossile brændstoffer og fremskyndelse af den grønne omstilling ved at gå sammen om at skabe et mere modstandsdygtigt energisystem og en ægte energiunion«. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | For så vidt angår produktion af ren energi foreslås der i REPowerEU metoder, hvormed EU kan fremskynde den grønne omstilling og anspore til massive investeringer i vedvarende energi (3). Som en del af REPowerEU-planen vedtog Kommissionen en EU-strategi for solenergi (i det følgende benævnt »strategien«). Denne strategi fokuserer på fire initiativer:






  a) | et europæisk initiativ for tagmonterede solcelleanlæg |
| --- | --- | --- |

2.2.

a)

et europæisk initiativ for tagmonterede solcelleanlæg

| b) | en pakke om tilladelsesprocedurer |
| --- | --- |

b)

en pakke om tilladelsesprocedurer

| c) | et omfattende EU-færdighedspartnerskab |
| --- | --- |

c)

et omfattende EU-færdighedspartnerskab

| d) | en EU-alliance for solcelleindustrien. |
| --- | --- |

d)

en EU-alliance for solcelleindustrien.

| 2.3. | Strategien bygger på de foreslåede EU-initiativer vedrørende vedvarende energikilder, bygningers energimæssige ydeevne samt energieffektivitet (i det følgende benævnt »COM(2022) 222 final« (4)). COM(2022) 222 final lægger op til vedtagelse af en maksimal varighed af tilladelsesprocessen for anlæg til vedvarende energi. Kommissionen har fremlagt et initiativ med henblik på at øge de mål, der blev fastsat i tidligere forslag til revision af direktivet om vedvarende energi (5) og direktivet om energieffektivitet (6). |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Denne udtalelse er en af flere energirelaterede udtalelser fra EØSU og skal ses i denne overordnede sammenhæng, som bl.a. omfatter udtalelser om REPowerEU-planen (7), energimarkeder, energisikkerhed og energipriser. |
| --- | --- |

2.4.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU hilser den foreslåede strategi velkommen og glæder sig navnlig over, at den tager fat på behovet for at træffe foranstaltninger på tværs af hele solenergiområdet, dvs. når det gælder investeringer, innovation, energiproduktion, elektricitet, udformning af markedet, incitamenter, infrastruktur, faglærte arbejdstagere, bevidstgørelse, bæredygtighed og værdikæder. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Det haster af flere årsager med at fremme solenergi og styrke Europas kapacitet på området. Det er nødvendigt for at nå klimamålene og øge EU's strategiske autonomi på energiområdet. Det fremmer også offentlige og private investeringer og bevirker, at der oprettes anstændige arbejdspladser, medfører forretningsmuligheder og bidrager til, at husholdningerne får adgang til energi til overkommelige priser. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | For at opnå en sammenhængende og bæredygtig EU-strategi for solenergi er EU nødt til at sikre:






  1) | egnede lovgivningsmæssige rammer, der sparer tid og reducerer omkostningerne |
| --- | --- | --- |

3.3.

1)

egnede lovgivningsmæssige rammer, der sparer tid og reducerer omkostningerne

| 2) | et aktivt bidrag fra forbrugerne til produktionen af solenergi |
| --- | --- |

2)

et aktivt bidrag fra forbrugerne til produktionen af solenergi

| 3) | udnyttelse af stordriftsfordele |
| --- | --- |

3)

udnyttelse af stordriftsfordele

| 4) | omfattende offentlige og private investeringer i infrastruktur |
| --- | --- |

4)

omfattende offentlige og private investeringer i infrastruktur

| 5) | incitamenter til forskning, udvikling og innovation |
| --- | --- |

5)

incitamenter til forskning, udvikling og innovation

| 6) | kvalificerede arbejdstagere og de kvalitetsjob, der er nødvendige for at tiltrække dem |
| --- | --- |

6)

kvalificerede arbejdstagere og de kvalitetsjob, der er nødvendige for at tiltrække dem

| 7) | tilstrækkelige forsyninger af råstoffer |
| --- | --- |

7)

tilstrækkelige forsyninger af råstoffer

| 8) | cirkularitet og energieffektivitet i hele solcellesektoren |
| --- | --- |

8)

cirkularitet og energieffektivitet i hele solcellesektoren

| 9) | tilstrækkelig finansiering. |
| --- | --- |

9)

tilstrækkelig finansiering.

| 3.4. | EØSU påpeger også, at strategien er nødt til at anerkende, at medlemsstaterne har forskellige energimiks, som afspejler de geografiske og klimatiske forhold og adgangen til forskellige vedvarende energikilder. Endvidere skal udbygningen af solenergiområdet være forenelig med de tekniske betingelser og de miljømæssige rammer. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Udvalget håber, at strategien for solenergi bliver en hjørnesten i omstillingen til et klimaneutralt energisystem, hvor vedvarende energi spiller en central rolle. I den forbindelse er der brug for at sætte større fokus på udviklingen af lagringsteknologi, styring af efterspørgselssiden og integration af det samlede energisystem. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU henleder opmærksomheden på det akutte behov for at skabe gunstige betingelser for forskning, produktudvikling og fremvækst af industriel kapacitet i EU til produktion af bæredygtigt solenergiudstyr til konkurrencedygtige priser. I den forbindelse bakker EØSU i høj grad op om alliancen for solcelleindustrien, som forventes at komme med løsninger på det vedvarende problem med, at der forsvinder industrikapacitet i EU. Her kunne man udnytte erfaringerne og mulige synergier med andre alliancer såsom den europæiske batterialliance. Civilsamfundets aktører bør inddrages helt fra begyndelsen, da de spiller en vigtig rolle med hensyn til at bidrage med praktisk viden og ekspertise, ligesom de kan hjælpe med at nå ud til et bredere publikum og sikre støtte fra samfundet, som de også kan fungere som talerør for. |
| --- | --- |

3.6.

Større udbredelse af solenergi

| 3.7. | For at fremme indførelsen af solenergi har vi brug for en politik, som vil motivere forbrugerne og alle aktører i energisystemet til at bidrage til at opfylde denne ambition, når de indkøber deres energi. Samtidig skal de tilskyndes til at engagere sig i energieffektivitets- og energibesparelsesforanstaltninger. Dette kan opnås ved at gøre dem bevidste om de forventede fordele, f.eks. lavere energiregninger, bedre daglig trivsel, forøget værdi af deres ejendom, og ved at udforme passende finansielle instrumenter. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU opfordrer de politiske beslutningstagere til at tilskynde og ruste borgerne til og støtte dem i at blive ikke blot bevidste energiforbrugere, men også energiproducent-forbrugere og oprette lokale energifællesskaber. Det vil gøre dem mere opmærksomme på og uafhængige af priserne på det fælles marked. EØSU anbefaler, at lokale myndigheder udnytter offentlige bygninger såsom kontorer, skoler og hospitaler til at iværksætte kollektive solenergiprojekter med henblik på at bekæmpe energifattigdom i områder, hvor borgerne ikke har råd til at investere via energifællesskaber. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Eftersom energieffektivitet og energibesparelser er en prioritet, bør medlemsstaterne lette indførelsen af intelligente målere for at gøre det muligt for energiforbrugerne at få et bedre overblik over deres forbrug og en bedre forståelse af, hvordan de kan styre det. EØSU opfordrer til, at man overvejer, hvordan en forøgelse af solenergiens rolle i forbindelse med renovering af bygninger kan forbedre energieffektiviteten. Medlemsstaterne tilskyndes til at vejlede energibrugerne i at sprede deres energibehov fornuftigt ud over en periode på 24 timer for at reducere spidsbelastningsefterspørgslen. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Udvalget påpeger, at det stigende antal installationer af solcelleanlæg, bør ses i sammenhæng med den øgede anvendelse af varmepumper, idet de tidspunkter, hvor der produceres mest solenergi falder sammen med øget efterspørgsel efter elektricitet til afkøling af bygninger. Kombinationen af et (tagmonteret) solcelleanlæg og en varmepumpe er derfor den mest energieffektive og billigste løsning, når det gælder afkøling (på visse tidspunkter af dagen), når ellers klimaforholdene tillader det. Resten af tiden hænger produktionen sammen med volatiliteten i solens intensitet, hvilket betyder, at der skal anvendes en anden energikilde for at tilfredsstille efterspørgslen efter energi. Volatiliteten kan delvis afbødes ved at indføre omfattende lagerkapacitet — som dog stadig ikke er til rådighed i tilstrækkelige mængder i dag — og bedre transmissionsforbindelser, som kræver bedre samarbejde mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Solvarmeenergi er i vid udstrækning undervurderet i de fleste af EU's medlemsstater. EØSU opfordrer til, at der så vidt muligt i højere grad anvendes store solvarmesystemer i energiomstillingsplaner på nationalt, regionalt og kommunalt niveau. Med den nuværende krise med hensyn til gasforsyningen og behovet for at erstatte naturgas, der primært anvendes til opvarmning og industrielle behov, vil solvarmeenergi være en vigtig faktor i energisystemet. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Efter EØSU's opfattelse er der behov for at vurdere og øge potentialet for udbredelse af tagmonterede solcelleanlæg yderligere ved at skabe permanente hørings- og samarbejdsmekanismer, som inddrager en bred vifte af relevante aktører. Dette vil kræve, at der oprettes lokale og regionale agenturer og enheder for vedvarende energi til støtte for borgere, SMV'er og lokale myndigheder, og at disse finansieres ordentligt, samtidig med at der iværksættes uddannelsesinitiativer, og at man fremmer nye anstændige arbejdspladser. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Bygningsintegrerede solcellesystemer (BIPV) spiller en vigtig rolle med hensyn til at maksimere produktionen af solenergi. Hvis ikke kun taget, men også dele af en bygnings facade er dækket af en solenergiproducerende overflade, har brugeren mulighed for at »malke solen« i en langt større del af dagen. Denne tilgang er god for hele energisystemet, fordi det betyder, at udsvingene i produktionen af energi fra solceller kan udjævnes. Udvalget anbefaler, at der tilskyndes til mere forskning i BIPV-systemer, og at der også tilføjes et yderligere lag til initiativet for tagmonterede solcelleanlæg med ekstra vægt på støtte til installering af solcelleanlæg der vender mod øst og vest. |
| --- | --- |

3.13.

Fremskyndelse af tilladelsesprocedurerne og sikring af, at der er økonomiske ressourcer til rådighed

| 3.14. | EØSU understreger, at der vil opstå et presserende behov for at fremskynde tilladelsesprocedurerne med henblik på at lette udbredelsen af vedvarende energi. Det gælder også med hensyn til produktion, lagring, distribution og transmission. Selv om udstedelse af tilladelser er et anliggende for medlemsstaterne, støtter EØSU hovedlinjerne i COM(2022) 222 final og Kommissionens henstilling C(2022) 3219 final (8) og opfordrer medlemsstaterne til at fokusere deres indsats på at udvikle deres procedurer. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | Ifølge en analyse fra industrien (9) varierer den tid, det tager at indhente en tilladelse til installation af solceller, fra 12 måneder i Litauen til 48 måneder i Kroatien. Af de 12 lande, hvor der er oplysninger til rådighed, var der kun tre, hvor den tid, det tog at få en tilladelse, lå under EU's grænse på 24 måneder. EØSU opfordrer derfor medlemsstaterne til at fastsætte præcise, kortere frister for administrative procedurer og tilladelsesprocedurer og forenkle processerne ved at styrke integrerede og fælles tilladelsesprocedurer via one-stop-shops. Efter udvalgets opfattelse bør medlemsstaterne ikke afvente vedtagelsen af forslaget, men allerede nu begynde at afkorte procedurerne. Endvidere understreger udvalget, at der er behov for at digitalisere så mange procedurer som muligt i de forskellige faser af tilladelsesprocessen. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU bakker 100 % op om afsnittet om »Fremme af borger- og fællesskabsdeltagelse« i Kommissionens henstilling (10). Det er afgørende, at borgerne og energifællesskaberne deltager i projekter for vedvarende energi, hvis de skal involvere sig i og støtte energiomstillingen. EØSU understreger, at udbredelse af solenergi ikke bør være et privilegium for kun nogle få forbrugere, men at også energifattige og sårbare forbrugere skal have adgang til solenergi, eksempelvis gennem anlæg i socialt boligbyggeri, energifællesskaber eller ved hjælp af økonomisk støtte til individuelle anlæg. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | Ifølge COM(2022) 222 final skal medlemsstaterne vedtage en eller flere planer, hvori der udpeges »særligt egnede områder« for en eller flere typer vedvarende energikilder, senest to år efter, at ændringerne til direktivet er trådt i kraft. Udvalget understreger, at det haster med at få disse planer på plads så tidligt som muligt og begrænse den fulde gennemførelsesproces til maksimalt to år. Tage udgør et homogent område, undtagen naturligvis i kulturelt beskyttede områder. EØSU er fortaler for kortere frister med henblik på at kickstarte initiativer, hvor tekniske løsninger er velkendte, såsom i tilfældet med tagmonterede solcelleanlæg. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | EØSU bemærker også, at flydende solcellemoduler på søer og reservoirer mindsker vandtab ved fordampning og samtidig forbedrer effektiviteten ved solcellernes energiomdannelse takket være vandets kølende virkning. I forbindelse med dæmninger kan der produceres elektricitet i dagtimerne fra flydende solceller og i nattetimerne fra det vand, der frigives fra dæmningen, og begge dele med anvendelse af den eksisterende nettilslutning. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | Der er imidlertid brug for en forsigtig tilgang i tilfælde, hvor de tekniske løsninger er mindre avancerede, og hvor konsekvenserne med hensyn til tab af biodiversitet endnu ikke er undersøgt fuldt ud. Et sådant eksempel kunne være flydende solcelleprojekter, navnlig i ikkekunstige vandområder. Denne mangel på en mere detaljeret tilgang er en af de sjældne mangler ved det førnævnte forslag. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | EØSU efterlyser et stærkere fokus på solcelleanlæg i landbruget, eventuelt i form af en supplerende henstilling fra Kommissionen. Medlemsstaternes tiltag på dette område bør ikke ændre på anvendelsen af produktiv landbrugsjord eller skade produktionen af fødevarer (deraf behovet for at tilskynde til produktion af solenergi på mindre værdifulde arealer). Samtidig bør de muligheder, der er forbundet med ekstra indtægter fra energiproduktion for landbrugere og bedre beskyttelse af afgrøder og dyr (skygge- og afkølingseffekt, mindskelse af varmestress, beskyttelse mod hagl og frost), fremhæves i forbindelse med landbrugspolitikken. Sidstnævnte faktor bør også ses i lyset af en bedre tilpasning til klimaforandringer. Installation af store solcelleparker bør primært ske på marginaljorder og brownfieldområder. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | Det haster med at fremme solenergi, og det er derfor nødvendigt, at de respektive projekter, der er nedfældet i de nationale genopretnings- og resiliensplaner, gøres til en prioritet. Eftersom kapaciteten for produktion af grøn energi, og navnlig solenergi, varier betydeligt mellem forskellige regioner, kan og bør samhørighedspolitikken bidrage afgørende til EU's samlede energiforsyning. InvestEU eller et lignende program bør også spille en vigtig rolle. EØSU glæder sig over strategiens fokus på omlægning af tidligere industri- eller mineområder, da sådanne områder udgør en mulighed for udbredelse af solenergisystemer. I den forbindelse støtter EØSU anvendelsen af moderniseringsfonden og fonden for retfærdig omstilling til særligt egnede områder. |
| --- | --- |

3.21.

Styrkelse af produktions- og installationskapaciteten

| 3.22. | Det nuværende EU-mål for solcelleenergi på 320 GW i 2025 og 600 GW i 2030 (Tyskland alene ønsker 215 GW) er meget ambitiøst, men det er nødvendigt for at nå EU's klimamål. I henhold til REPowerEU-planen skal der hvert år installeres 42 GW frem til 2025, hvorefter tempoet øges til 53 GW om året efter 2025. Ifølge denne plan skal EU fordoble det tempo for installation af solcelleanlæg, som registreredes i Unionen i 2021. Det vil sige, at der umiddelbart er brug for en stigning fra 21 GW til 42 GW om året. |
| --- | --- |

3.22.

| 3.23. | Som det ser ud nu, er den europæiske økonomi på grund af manglende produktionskapacitet ikke klar til at levere de nødvendige komponenter til en så omfattende udrulning af solcelleenergi. Der er også store forhindringer for installationen, der hidrører fra en enorm mangel på faglært arbejdskraft såvel som lovgivningsmæssige og endog tekniske hindringer. I sammenligning med og i skarp kontrast til EU forventes Kina at installere yderligere 100 GW solcellekapacitet i 2022, hvorved landet næsten fordobler sit installationstempo (11) og samtidig dækker hele solcelleindustriens værdikæde ind. |
| --- | --- |

3.23.

| 3.24. | Udvalget understreger derfor, at der er behov for at styrke det europæiske industrigrundlag og den europæiske økonomi, beskytte den strategiske autonomi (navnlig energiforsyningsautonomien) og sikre smidige og pålidelige forsyningskæder. EØSU påpeger, at EU kun kan spille en ledende rolle i solenergiindustrien, hvis der er et forretningsgrundlag, og understreger, at der er et klart behov for at mobilisere alle berørte aktører med støtte fra de offentlige myndigheder og arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

3.24.

| 3.25. | EØSU opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at skabe alle de nødvendige betingelser for kommercialisering af innovative europæiske solcelleløsninger gennem vigtige projekter af fælleseuropæisk interesse i hele værdikæden for solcelleenergi. En sådan ramme vil sikre konkurrencemæssigt bæredygtige betingelser på langt sigt for den europæiske solcelleproduktion, herunder EU-lederskab inden for solcelleteknologier, bæredygtighed, genbrug og integrerede solcelleløsninger. |
| --- | --- |

3.25.

| 3.26. | Det er efter EØSU's mening bydende nødvendigt, at EU styrker de offentlige og private investeringer og skaber gunstige betingelser for solenergisektoren, f.eks. ved at fremme uddannelse på området og sikre ordentlig adgang til finansiering, herunder via værktøjerne i »EU-klassificeringssystemet for bæredygtige aktiviteter«. I tråd med den formodede omdannelse af Den Europæiske Investeringsbank til Europas klimabank opfordrer EØSU til, at der lægges vægt på støtte til fremstilling af solceller i de finansieringsprogrammer, banken stiller til rådighed. |
| --- | --- |

3.26.

| 3.27. | EØSU efterlyser incitamenter til forskning i nye solcelleteknologier, som f.eks. er baseret på alternative materialer. For at løse problemet med manglende kvalificeret arbejdskraft er det afgørende at fremme uddannelse og kompetenceudvikling i samarbejde mellem relevante aktører. EØSU opfordrer derfor de kompetente institutioner til at finde metoder til at skabe en arbejdsstyrke, der har den nødvendige viden og de nødvendige færdigheder og kompetencer til at gør alle de forskellige teknologier for energieffektivitet og vedvarende energi funktionsdygtige. |
| --- | --- |

3.27.

4.   Særlige bemærkninger om produktionskæderne

| 4.1. | Der er betydelige strategiske afhængighedsforhold i de tidlige produktionssegmenter, hvilket kan være til hinder for en hurtig udbredelse af solenergi. Den største forhindring er fortsat den begrænsede kapacitet til at levere de nødvendige materialer til at nå strategiens ambitiøse mål. I næsten alle dele af solcelleværdikæden spiller Europa — der tidligere var markedsleder inden for produktion af solceller — ikke en synlig rolle, selv om Europa med vigtige forskningsfaciliteter stadig er blandt de førende inden for forskning i solcellepaneler. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Langs industriens værdikæde har EU begrænset kapacitet til at købe det underliggende råmateriale polysilicium. Problemerne med at skaffe dette råmateriale forværres af, at de fire største fabrikker, som fremstiller polysilicium i en kvalitet, der kan anvendes til solceller, og som tilsammen står for næsten halvdelen af den globale produktion, hører hjemme i Xinjiang-regionen i Kina. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU glæder sig over Kommissionens lovgivningsinitiativ (12), der forbyder produkter fremstillet ved tvangsarbejde på det indre marked. Dette er en foranstaltning, der svarer til den amerikanske Uyghur Forced Labor Prevention Act, som havde direkte indvirkning på markedsdistributionen af silicium, da prisen på dette råmateriale, som primært produceres i Kina, forventes at stige i hele solcelleindustrien. EØSU bemærker imidlertid, at en sådan foranstaltning, når den håndhæves på globalt niveau, bidrager til opfyldelsen af det 8. mål for bæredygtig udvikling, der omhandler anstændigt arbejde. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Et muligt, om end forenklet, svar på udfordringen er at opbygge kapacitet i Europa. Paradoksalt nok er de nuværende teknologier til fremstilling af »rå« polysilicium og ingots heraf imidlertid meget energiintensive. Det er faktisk muligt og kan gøres der, hvor der er adgang til billig og pålidelig energi, herunder bl.a. energi fra vedvarende energikilder (f.eks. via hybridkraftværker, som kombinerer vind- og solenergi og lagring). Alt i alt gør manglen på råmaterialer og komponenter og strenge EU-regler, herunder om energieffektivitet, det dog til en noget mindre attraktiv forretningsmodel for den europæiske industri, som også har svært ved at få adgang til finansiering. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | EØSU er overbevist om, at hvis man skal opbygge en velfungerende europæisk solenergiindustri, er det nødvendigt med europæisk samarbejde om innovation med henblik på udvikling af fuldt genanvendelige solcellesystemer. Der bør gøres en indsats for at undersøge, om der er råmaterialer, der er mere lovende end silicium og kan anvendes til f.eks. anbringelse af solceller på folie eller til fremstilling af solceller, som kan gøres gennemsigtige, eksempelvis i energiproducerende vinduer. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | I forbindelse med de senere faser i værdikæden, dvs. solwafere og -celler, befinder EU sig i en om muligt endnu værre situation. Blot 1 % af solwaferne og 0,4 % af solcellerne produceres i Europa. Ifølge erhvervssammenslutningen SolarPower Europe har vi at gøre med en kritisk mangel på kapacitet til fremstilling af ingots og wafere. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Ifølge data fra European Solar Manufacturing Council (ESMC) fremstilles kun 3 % af alle solcellemoduler i Europa, og 29 forskellige virksomheder er involveret i denne produktion. Det betyder, at kun én ud af rundt regnet 30 moduler, der samles i Europa, er af europæisk oprindelse. I 2020 løb handelsunderskuddet for solenergiprodukter op i 8,7 mia. USD. |
| --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Der er også mangel på andre input til solcelleanlæg. De kritiske mangler, vi oplever med disse, er imidlertid mindre alvorlige. Montagesystemerne er forholdsvis ukomplicerede produkter og kan importeres med mindre kritisk afhængighed til følge eller produceres lokalt, hvis efterspørgslen er høj. |
| --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Solcelleglas, som er et væsentligt element i lokalt producerede solcellepaneler, er et perfekt eksempel på, hvor kortsigtet EU's handelspolitik kan være. De defensive handelstariffer blev nemlig ophævet for de slutprodukter (solcellepaneler), som kom til Europa fra Kina, hvorved de europæiske producenter blev udsat for hård konkurrence fra udlandet, hvorimod lignende defensive foranstaltninger for halvfabrikata såsom solcelleglas blev opretholdt. Det medførte, at solcelleglas indkøbt i Europa af europæiske solcelleproducenter blev solgt til overpris i forhold til solcelleglas, der blev indkøbt af producenter fra andre dele af verden. Dette førte endvidere til prispres på importeret solcelleglas. |
| --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Solpaneler kan bidrage effektivt til bæredygtighed, hvis hele cyklussen, herunder genbrug og genanvendelse af solpanelerne, ikke er alt for energikrævende. Produktion, transport og bortskaffelse af enhver teknologi medfører emissioner. Hvordan et panel fremstilles og genvindes er med til at afgøre, hvor meget det reelt bidrager til at mindske de samlede emissioner. Derudover mener EØSU, at det er vigtigt, at målene om bæredygtig udvikling overholdes langs hele forsyningslinjen. |
| --- | --- |

4.10.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Forslag COM(2022) 221 final.

1

(2)  COM(2022) 230 final.

2

(3)  EØSU's udtalelse om REPowerEU: En fælles europæisk indsats for mere sikker og bæredygtig energi til mere overkommelige priser (EUT C 323 af 26.8.2022, s. 123), og EØSU's udtalelse om RePowerEU-planen (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 185).

3

(4)  COM(2022) 222 final.

4

(5)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv (EU) 2018/2001 af 11. december 2018 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder (EUT L 328 af 21.12.2018, s. 82).

5

(6)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2012/27/EU af 25. oktober 2012 om energieffektivitet, om ændring af direktiv 2009/125/EF og 2010/30/EU samt om ophævelse af direktiv 2004/8/EF og 2006/32/EF (EUT L 315 af 14.11.2012, s. 1).

6

(7)  EØSU's udtalelse om RePowerEU-planen (EUT C 486 af 21.12.2022, s. 185).

7

(8)  Kommissionens henstilling af 18. maj 2022 om fremskyndelse af tilladelsesprocedurerne for projekter om vedvarende energi og fremme af elkøbsaftaler (C(2022) 3219 final).

8

(9)  https://ember-climate.org/insights/research/europes-race-for-wind-and-solar/

9

(10)  C(2022) 3219 final.

10

(11)  https://www.pv-magazine.com/2022/05/31/chinese-pv-industry-brief-chinas-nea-predicts-108-gw-of-solar-in-2022/

11

(12)  COM(2022) 71 final, COM(2022) 66 final og COM(2022) 453 final.

12

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/185 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/185

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Rådet, Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg og Regionsudvalget — Indgreb på energimarkedet på kort sigt og forbedringer af elmarkedets udformning på længere sigt — vejen frem

(COM(2022) 236 final)

(2023/C 75/27)

| Ordfører: | Alena MASTANTUONO |
| --- | --- |

Ordfører:

Alena MASTANTUONO

| Anmodning om udtalelse | Kommissionen, 28.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget i sektionen | 4.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 179/3/1 |

Anmodning om udtalelse

Kommissionen, 28.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget i sektionen

4.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

179/3/1

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) er meget bekymret over udviklingen på energimarkederne og bifalder derfor, at Kommissionen i sin meddelelse overvejer indgreb på energimarkedet på kort sigt og forbedringer af elmarkedets udformning på længere sigt. EØSU fremhæver derfor Kommissionens konklusion om, at »der er [...] en række områder, hvor det er nødvendigt at tilpasse EU's elmarkeds udformning for at tage hensyn til det fremtidige energilandskab og produktionsmiks, nye fremspirende teknologier, den geopolitiske udvikling samt erfaringerne fra den nuværende krise. Disse tilpasninger bør bidrage til at optimere elmarkedets udformning og funktion og gøre det bedre egnet til at fremme en omkostningseffektiv dekarbonisering af elsektoren, sikre overkommelige priser for forbrugerne og øge sektorens evne til at modstå prisudsving.« |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Velfungerende energimarkeder spiller en afgørende rolle i forfølgelsen af alle de grundlæggende mål med et bæredygtigt energisystem, dvs. forsyningssikkerhed, rimelige omkostninger og priser samt klimaneutralitet, og EØSU mener derfor, at det er vigtigt at fremme og bevare de rette betingelser i fremtiden. Eventuelle fremtidige tiltag bør ikke undergrave disse forudsætninger og bør muliggøre klimaindsatsen på mellemlang og lang sigt. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU påpeger dog samtidig, at den aktuelle energipriskrise har negative konsekvenser for de europæiske husholdninger og virksomheder. Ekstremt høje energipriser forstærker inflationen og skaber økonomisk usikkerhed. EØSU bifalder derfor Kommissionens tilgang med at træffe tiltag, der på kort sigt sikrer de europæiske borgere og virksomheder overkommelige priser og mindskede omkostninger, herunder direkte økonomisk støtte til sårbare forbrugere samt til de SMV'er og energiintensive brancher, der er hårdest ramt. EØSU mener imidlertid, at de midlertidige indgreb som påpeget af Kommissionen bør følges op af en tilpasning af markedets udformning på de områder, hvor det er nødvendigt at tilpasse udformningen af EU's elmarked.
  EØSU opfordrer de politiske beslutningstagere til — frem for udelukkende at yde løbende kompensation — at tilskynde og ruste borgerne til og støtte dem i at blive energiproducent-forbrugere og oprette lokale energifællesskaber, hvilket vil gøre dem mere uafhængige af de fælles markedspriser. EØSU opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til gennem specifikke programmer at hjælpe sårbare forbrugere med at blive producent-forbrugere. |
| --- | --- |

1.3.

EØSU opfordrer de politiske beslutningstagere til — frem for udelukkende at yde løbende kompensation — at tilskynde og ruste borgerne til og støtte dem i at blive energiproducent-forbrugere og oprette lokale energifællesskaber, hvilket vil gøre dem mere uafhængige af de fælles markedspriser. EØSU opfordrer medlemsstaterne og Kommissionen til gennem specifikke programmer at hjælpe sårbare forbrugere med at blive producent-forbrugere.

| 1.4. | Efter EØSU's opfattelse er det primære problem den høje pris på naturgas, og alle tiltag på både europæisk og nationalt plan bør derfor have til formål at fjerne denne underliggende årsag til de stigende elpriser og at øge produktionen og anvendelsen af ikkefossil energi tilstrækkeligt meget til at dække energiefterspørgslen. Udvalget bifalder derfor den indsats på efterspørgselssiden, som Kommissionen foreslog den 14. september 2022, og opfordrer til, at husholdningerne, den offentlige sektor og virksomhederne gør en fælles indsats. En nedbringelse af efterspørgslen er den letteste metode til at håndtere høje regninger på energi og mindske emissionerne. EØSU efterlyser også større investeringer i en hurtigere omstilling til et ikkefossilt og klimaneutralt energisystem. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU påpeger, at det forud for eventuelle opfølgende foranstaltninger er nødvendigt at gennemføre en tilbundsgående debat og konsekvensanalyse. EØSU vil gerne deltage i denne debat. Kommissionen og medlemsstaterne bør se bort fra kortsigtede forslag, der bringer de grundlæggende mål med et bæredygtigt energisystem i fare. |
| --- | --- |

1.5.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | Kommissionens meddelelse om indgreb på energimarkedet på kort sigt og forbedringer af elmarkedets udformning på længere sigt bygger på adskillige nyere dokumenter vedrørende den hurtige stigning i energipriserne og de bekymringer omkring energiforsyningssikkerheden, som den russiske invasion af Ukraine har givet anledning til. Den hænger også uløseligt sammen med de initiativer, der vedrører energiomstillingen i retning af klimaneutralitet. EØSU understreger, at meddelelsen skal ses i denne overordnede sammenhæng og henviser til sine tidligere udtalelser om disse emner (1). |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Velfungerende energimarkeder spiller en afgørende rolle i forfølgelsen af alle de grundlæggende mål med et bæredygtigt energisystem, dvs. forsyningssikkerhed, rimelige omkostninger og priser samt klimaneutralitet. Da alle disse mål i øjeblikket står på spil, bør EU fokusere på de tiltag, der har størst virkning på tværs af alle mål, og tage hensyn til behovene i den europæiske økonomiske og sociale model. EØSU anser det af den grund for vigtigt at vende tilbage til det fundamentale og fokusere på at skabe effektive betingelser for mere integrerede energimarkeder. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Energimarkederne er i stigende grad indbyrdes forbundne gennem sektorintegration, hvilket bidrager til en omkostningseffektiv dekarbonisering af energisystemet og til at afbøde de stigende prisudsving i dette system. Den aktuelle udformning af markedet har til formål at tilskynde aktørerne til at arbejde hen imod dekarbonisering, hvilket er nødvendigt for at få Europa på rette vej mod klimaneutralitet. På den anden side påvirkes markedet i sin aktuelle udformning, hvor elprisen fastsættes i henhold til rangordningen, i denne tid ekstremt negativt af de enormt høje gaspriser. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Det indre marked er afgørende for, at EU kan sikre en effektiv tildeling af ressourcer, herunder på energiområdet. Samtidig har de internationale markeder også stor indflydelse på EU's energisystem, navnlig via brændstofmarkederne. Den geopolitiske udvikling har gjort det klart, at EU er nødt til at tilstræbe større strategisk uafhængighed inden for energi og energirelaterede råstoffer. Indfrielse af målet om at mindske EU's afhængighed af upålidelige tredjelande kræver et tættere samarbejde, hvilket tydeliggør medlemsstaternes indbyrdes afhængighed. Selv om det er vigtigt, at EU udnytter sine egne tilgængelige ressourcer og sin egen eksisterende kapacitet fuldt ud, er det ikke realistisk eller hensigtsmæssigt at handle isoleret fra de internationale markeder. I stedet bør det tilstræbes at indgå i et værdifuldt samarbejde med pålidelige partnere. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Der kan kun skabes velfungerende markeder, hvis grundlaget er på plads: EØSU understreger, at en passende energiinfrastruktur udgør et nødvendigt grundlag for ethvert energisystem og bidrager til energimarkedernes generelle funktion, herunder tilgængelig energi til en overkommelig pris. At fjerne hindringer for energistrømmene er således essentielt for at sikre mere velfungerende markeder. En anden forudsætning for et velfungerende marked er hensigtsmæssige markedsregler, herunder konkurrenceregler, hvorigennem gennemsigtigheden øges, og der skabes lige konkurrencevilkår, samt at disse styrkes. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Investeringer i energiinfrastruktur er uundgåelige, hvis energisystemerne og energimarkedet skal kunne udvikle sig og reagere effektivt på de aktuelle tendenser, herunder elektrificering, lokalisering og digitalisering samt øget produktion og anvendelse af vedvarende energi. For at fremme disse investeringer skal de politiske beslutningstagere og kompetente myndigheder fremskynde udstedelsen af tilladelser og de administrative procedurer og sideløbende hermed foretage passende høringer af de relevante aktører. Moderne og fremtidssikrede infrastrukturer skal ud over transmissions- og distributionsforbindelser også omfatte kapacitet til lagring af elektricitet samt de digitale systemer, der er nødvendige for at gøre energisystemerne »intelligente«. Samtidig skal fastlåsninger, der resulterer i strandede aktiver, undgås. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU mener, at det giver mening at sondre mellem kort- og langsigtede tiltag, når der søges løsninger på og forbedringer af den aktuelle situation. Man må erkende, at mange tiltag, navnlig større investeringer, tager lang tid at omsætte til virkelighed. I forbindelse med visse tiltag er der behov for mere tid, dels for at muliggøre en grundig planlægning og sikre, at tiltagene kan gennemføres og er i tråd med de grundlæggende energimål, dels for at undgå kortsigtede tiltag, der kan vise sig uhensigtsmæssige på længere sigt. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Behovet for langsigtet tænkning gælder også sikring af energiforsyningssikkerheden og beredskabet i tilfælde af ekstraordinære omstændigheder og forstyrrelser på markederne. Dette understreger den betydning, som udarbejdelsen af prognoser har for at kunne påvise risici og bane vejen for at styrke modstandsdygtigheden og håndtere disse risici, herunder via beredskabsplaner. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | EØSU mener desuden, at visse typer kapacitetsmekanismer potentielt kan garantere større forsyningssikkerhed, navnlig i spidsbelastningssituationer, og samtidig forhindre utilsigtede markedsforvridninger i overensstemmelse med principperne for udformning i forordningen om det indre marked for elektricitet. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Selv om EØSU opfordrer de politiske beslutningstagere til konstant og konsekvent at overholde alle de grundlæggende mål med et bæredygtigt energisystem, opfordrer udvalget også til, at man fokuserer på de underliggende årsager til problemerne. Uden en sådan tilgang er der stor risiko for, at akutte symptomer afhjælpes med tiltag, der enten er ineffektive, eller som i værste fald modarbejder de grundlæggende mål. I dette tilfælde bør de politiske beslutningstagere klart fastlægge tidsrammen for denne type scenarier, hvor der er tale om en nødsituation. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | EØSU lægger vægt på, at eventuelle tiltag, uanset om de træffes på medlemsstatsplan eller EU-plan, bør være baseret på et solidt videnskabeligt grundlag, velunderbygget dokumentation og grundige konsekvensanalyser. Når det gælder politikker og tiltag, bør der foretages tilbundsgående høringer blandt de relevante aktører, herunder civilsamfundet. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | Alt i alt bør udviklingen af energimarkederne efter krisen i stigende grad ske på grundlag af innovation og konkurrence frem for subsidier og handelshindringer. Det er desuden nødvendigt at erkende, at ethvert indgreb, der foretages i en hvilken som helst del af EU's energimarked, kan have konsekvenser for resten af markedet. Derfor bør tiltag i medlemsstaterne være tilstrækkeligt målrettede og midlertidige med mindst mulig forvridende indvirkning på EU-markedet. |
| --- | --- |

2.12.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | Eventuelle indgreb på energimarkederne bør vurderes i lyset af de grundlæggende mål for at sikre, at de ikke underminerer det indre markeds integritet og de lige konkurrencevilkår eller skaber usikkerhed til skade for investeringsklimaet. De må heller ikke bringe dekarboniseringen i fare eller true indsatsen for at sikre energieffektivitet. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Dette er et strengt krav, da ethvert indgreb på energimarkedet kan få negative konsekvenser. Det vil i mange tilfælde dreje sig om forvridning af markedet, skattemæssige omkostninger, forsyningsafbrydelser eller en negativ indvirkning på investeringer eller på forbrugernes adfærd. EØSU understreger derfor, at ethvert indgreb skal ske på grundlag af en nøje analyse af dets økonomiske, sociale og miljømæssige konsekvenser. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | EØSU mener, at det som en nødforanstaltning i en krisesituation uden tvivl vil være den mest realistiske løsning at yde direkte økonomisk støtte til de hårdest ramte for at mildne konsekvenserne af de stigende energipriser. Eventuelle støtteforanstaltninger til afbødning af krisen bør dog være midlertidige og målrettet dem, der er hårdest ramt, uanset om det drejer sig om borgere, SMV'er eller energiintensive industrier. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU opfordrer de politiske beslutningstagere til — frem for udelukkende at yde løbende kompensation — at tilskynde og ruste borgerne til og støtte dem i at blive energiproducent-forbrugere og oprette lokale energifællesskaber, hvilket vil gøre dem mere uafhængige af de fælles markedspriser. Der bør også gøres mere for at vejlede og støtte borgere og mindre virksomheder i at opnå større energibesparelser og energieffektivitet og i at tilpasse sig en svingende produktion via en fleksibel efterspørgsel. Ifølge EØSU's indgående analyser har især sårbare forbrugere, der rammes hårdest af høje energipriser, de ringeste chancer og i mange tilfælde slet ingen chance for at blive producent-forbrugere. Både Kommissionen og medlemsstaterne bør på nationalt, regionalt og lokalt plan iværksætte programmer til at hjælpe disse forbrugere med at overvinde de forskellige hindringer, de møder (f.eks. oplysnings- og aktiveringskampagner, økonomiske ressourcer, adgang til kapital, adgang til jord- og tagarealer til opsætning af sol- og vindenergianlæg osv.). |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | I sin tidligere udtalelse (2) erklærede EØSU sig enig i konklusionerne i ACER's seneste rapport (3), for så vidt at elmarkedet i krisetider har vist sig at være velfungerende med hensyn til at undgå begrænsninger eller endda afbrydelser af elforsyningen i visse områder. Det fremgår også af ACER's vurdering, at prisudsvingene ville have været meget større i et hvilket som helst land, der havde handlet alene. Udvalget er imidlertid klar over, at gaspriserne presser energipriserne op, sådan som markedet er udformet på nuværende tidspunkt, hvor prisen fastsættes i henhold til rangordningen. EØSU henviser til EU's fælles værdier med hensyn til tjenesteydelser af almen økonomisk interesse, jf. artikel 14 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (TEUF), som fastsat i protokol nr. 26 om tjenesteydelser af almen interesse, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union (TEU) (4). |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Mere generelt bør det også anerkendes, at man i de seneste årtier er nået langt med at integrere EU's energimarkeder. Det har medført betragtelige fordele i form af tilgængelig og prisoverkommelig energi, hvilket ofte tages for givet. Uden samarbejdet på og integrationen af markederne ville omkostningerne ved at sikre energiforsyningen og skabe et grønnere energisystem have været langt højere. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Denne positive udvikling i integrationen af energimarkedet bør videreføres. Interessen i og fordelene ved at forbinde elmarkederne på tværs af de nationale grænser bliver stadig mere fremtrædende, i takt med at vedvarende energi bliver mere udbredt. De øgede forbindelser inden for de enkelte lande og på tværs af grænserne bidrager til forsyningssikkerheden, men også til prisudligning. På kort sigt kan det være en ulempe for dem, der nyder godt af priser i den lave ende af spektret, men på længere sigt er det med til at sænke og stabilisere priserne. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Ifølge ACER's vurdering er det værd at bevare den nuværende udformning af markedet. EØSU er imidlertid enig med Kommissionen i, at der er områder, hvor det er nødvendigt at tilpasse udformningen af EU's elmarked for at kunne indfri EU's dekarboniseringsmål til lavere omkostninger samt garantere forsyningssikkerheden, navnlig som følge af den øgede produktion og anvendelse af vedvarende energi, og sikre stabile og overkommelige priser. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU foreslår, at det f.eks. undersøges, om den eksisterende udformning af markedet, herunder dets lovgivningsmæssige rammer, skaber et tilstrækkelig stærkt incitament til at investere i fleksibilitetsløsninger (såsom lagring, belastningsomfordeling og grøn brint). Uden at ændre udbudsproceduren, hvilket ville indebære betydelige risici, er der mange muligheder for at tilskynde til systemvenlige teknologier, herunder en netgebyrordning med belønning af elproduktion og -forbrug, der er nøje afstemt efter belastningen. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU mener desuden, at der er behov for straks at indlede den politiske debat om, hvordan man med en fremtidig markedsudformning kan sikre investeringer i og refinansiering af kapaciteten inden for vedvarende energi længere ude i fremtiden, når det vil være normen at kunne dække hele elektricitetsbehovet med vedvarende energi og at have en markedspris på nul eller endda en negativ markedspris. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | I debatten om høje elpriser er det blevet meget klart tilkendegivet, at der er behov for at erstatte de nuværende marginalpriser med en anden type system, da gas ofte svarer til marginalprisen og dermed er bestemmende for elprisen som helhed. I den forbindelse henviser udvalget til den erklæring af 8. september 2022, hvor EØSU's formand og formanden for EØSU's TEN-sektion udtaler, at EØSU opfordrer til fælles handling for at sikre stabiliteten af elpriserne og med henblik på en omgående reform af energimarkedet og samtidig efterlyser hurtigere fuldførelse af det indre marked og forbedringer af infrastrukturen. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | Prisstigningerne er grundlæggende forårsaget af uventede eksterne faktorer såsom krigen, der sammen med rangordningen har presset elmarkedspriserne op på deres rekordhøje niveau. Eftersom den underliggende årsag til de aktuelle høje energipriser er gas, vil den ideelle løsning på problemet være at minimere brugen af gas og øge produktionen og brugen af ikkefossil energi i et omfang, der dækker energiefterspørgslen. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | Fossil energi påvirker også elpriserne via emissionskvoterne. Selv om kvoteprisen er steget væsentligt, har den i forhold til gaspriserne dog kun begrænset indvirkning. Derudover udgøres en høj andel af elprisen for forbrugerne fortsat af diverse afgifter. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | Der bør skelnes mellem prischok, der er forårsaget af usædvanlige omstændigheder såsom krig, og mere regelmæssige prisudsving. Udsving afhænger af mange faktorer knyttet til udbuddet af og efterspørgslen på energi. Som følge af den store stigning i produktionen af variabel vedvarende elektricitet vil der sandsynligvis opstå endnu flere prisudsving i elsystemet. Markedet skal derfor sende passende prissignaler med henblik på at imødekomme behovet for fleksibilitet. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | EØSU understreger, at prislofter eller andre indgreb på engrosmarkederne for energi ofte er nødvendige på det aktuelt overbelastede energimarked, men kan påvirke forsyningssikkerheden, investeringsklimaet og energibesparelserne. EØSU er dermed klar over, at markedsbaserede prissignaler er nødvendige for at fremme investeringer i energiproduktion, og at prisen også er et incitament til energibesparelse og energieffektivitet. Der er imidlertid behov for midlertidig målrettet kompensation til de husholdninger eller virksomheder, der rammes hårdest af energipriserne, for at mildne konsekvenserne af de kraftigt stigende energipriser. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU bifalder forslaget om at se på en mulig revision af REMIT-rammen med henblik på at mindske risikoen for markedsmisbrug ved at gøre markederne mere gennemsigtige og forbedre kvaliteten af markedsdata. For at undgå negative konsekvenser for virksomheder, husholdninger og samfundet efterlyser EØSU også foranstaltninger, der kan afbøde en forvridende indvirkning på fastsættelsen af gaspriser som følge af risikoen for markedsmisbrug og markedsspekulation. |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | EØSU henleder opmærksomheden på, at det er nødvendigt at revidere de nationale klima- og energiplaner i lyset af de ændrede omstændigheder for at sikre en koordineret indsats, når det gælder om at dække elektricitetsbehovet på længere sigt. |
| --- | --- |

3.17.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 275 af 18.7.2022, s. 80, EUT C 323 af 26.8.2022, s. 123, EUT C 443 af 22.11.2022, s. 140.

1

(2)  EUT C 443 af 22.11.2022, s. 140.

2

(3)  ACER's endelige vurdering af udformningen af engrosmarkedet for elektricitet i EU.

3

(4)  EUT C 275 af 18.7.2022, s. 80.

4

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/190 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/190

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om ændret forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet, ændring af forordning (EU) 2021/1153 og forordning (EU) nr. 913/2010 og ophævelse af forordning (EU) nr. 1315/2013

(COM(2022) 384 final/2 — 2021/0420 (COD))

(2023/C 75/28)

| Hovedordfører: | Stefan BACK |
| --- | --- |

Hovedordfører:

Stefan BACK

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 3.10.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 6.10.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 172 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 155/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 3.10.2022

Rådet for den Europæiske Union, 6.10.2022

Retsgrundlag

Artikel 172 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

155/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | EØSU påpeger, at udvalget i sin udtalelse om forslaget til revision af TEN-T-forordningen (1) og forordningen om godstogskorridorer (herefter TEN-T-forslaget (2)) hilste det øgede fokus på forbindelserne til nabolande, herunder partnerlande og tiltrædelseslande, velkommen. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | TEN-T-forslaget blev offentliggjort i december 2021. Ruslands angreb på Ukraine begyndte kort tid efter, i februar 2022. EØSU er enig i det ændrede forslags vurdering af, at dette har omdefineret det geopolitiske landskab, synliggjort EU's sårbarhed over for uforudsete forstyrrende begivenheder uden for Unionens grænser og understreget, at EU's indre marked og transportnet ikke kan betragtes isoleret, når det drejer sig om udformningen af EU's politik. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Denne situation har med rette henledt opmærksomheden på det presserende behov for at hjælpe Ukraine, bl.a. ved at forbedre landets transportforbindelser til EU med henblik på at opretholde og forbedre mobiliteten og godstransporten mellem Ukraine og EU. Der er ikke mindst et akut behov for at hjælpe med at transportere korn ud af Ukraine, da man ikke kan benytte havnene i Sortehavet, som i øjeblikket blokeres af Rusland. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU er enig i, at det er vitalt for Ukraines økonomi og økonomiske genopretning og for stabiliseringen af verdens fødevaremarkeder og fødevaresikkerheden, at der hurtigt etableres alternative logistikruter, som forbinder EU og Ukraine, og hvor alle transportformer er i spil. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU støtter også handlingsplanen i meddelelsen om solidaritetsbaner, som går ud på at opgradere de grænseoverskridende forbindelser (vej-vej, vej-jernbane og jernbane-jernbane) mellem EU og Ukraine, herunder med yderligere grænseovergangssteder, og vurdere mulighederne for at udvide TEN-T-hovednetkorridorerne i Ukraine. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU noterer sig desuden med tilfredshed, at handlingsplanen tillige indeholder bestemmelser om CEF-indkaldelser af forslag, som navnlig vil gøre det muligt at målrette støtten til projekter, der har til formål at forbedre interoperabiliteten og konnektiviteten i Unionens transportnet med Ukraine. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | EØSU støtter derfor på alle måder udvidelsen af TEN-T til Ukraine og Moldova ved hjælp af vejledende kort i bilag IV til det ændrede forslag. Dette er et forslag, som kommer på det rette tidspunkt, og det kan med tiden tilføre merværdi, navnlig ved at forbedre mulighederne for at etablere smidige og gnidningsløse transportstrømme mellem Ukraine og EU. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU bakker 100 % op om det stærke politiske budskab, som EU sender ved at medtage forbindelserne i Ukraine i den højeste TEN-T-prioritet, dvs. de europæiske transportkorridorer med deres stærke gennemførelsessystem i form af koordinatorer, arbejdsplaner, forskellige arbejdsgrupper og — under TEN-T-forslaget — en forpligtelse til at give arbejdsplanerne retskraft gennem en gennemførelsesretsakt. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU finder det imidlertid beklageligt, at hverken de generelle bestemmelser om samarbejde med tredjelande eller bestemmelserne om gennemførelse af instrumentet for de europæiske transportkorridorer og horisontale prioriteter synes at udgøre et retsgrundlag for at udvide anvendelsen af korridorprioriteterne eller deres gennemførelsessystem, herunder koordinatorer, styring, den europæiske koordinators arbejdsplan og gennemførelsesretsakten, til tredjelande. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU efterlyser derfor et stærkt og troværdigt gennemførelsessystem for de forbindelser, der skal anses for at være en del af de europæiske transportkorridorer, eventuelt ved at styrke arbejdsgrupperne om samarbejde med tredjelande og øge antallet af dem. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | I lyset af den nuværende politiske situation forekommer det også hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med de indførte sanktioner at fjerne de vejledende TEN-T-forbindelser i Rusland og Belarus. |
| --- | --- |

1.11.

| 1.12. | EØSU er overrasket over, at det ændrede forslag indeholder et udtrykkeligt tilsagn om at overveje at genetablere forbindelserne i Belarus og forbindelserne mellem Belarus og EU's medlemsstater, hvis landet udvikler sig i retning af demokrati, mens der ikke gives noget lignende tilsagn med hensyn Rusland. Efter EØSU's opfattelse bør man helt undgå sådanne tilsagn om fremtiden. |
| --- | --- |

1.12.

| 1.13. | EØSU bemærker, at fjernelsen af medlemsstaternes forbindelser til Rusland synes at have skabt problemer for nogle medlemsstater, idet nogle af disse forbindelser fortsat er vigtige for konnektiviteten i den pågældende medlemsstat. EØSU anbefaler, at der tages behørigt hensyn til sådanne forbindelsers mulige interne betydning i EU. |
| --- | --- |

1.13.

| 1.14. | EØSU er enig i, at der tydeligvis også er behov for at behandle spørgsmålet om de forskellige sporvidder i EU og Ukraine. Dog kan ændringer i den henseende være tidskrævende, og de vil dermed sandsynligvis ikke føre til løsninger på umiddelbare og presserende effektivitetsproblemer. |
| --- | --- |

1.14.

| 1.15. | EØSU foreslår, at kravet om en overgang til EU's standardsporvidde på 1 435 mm begrænses til de europæiske transportkorridorer, så man sikrer en sammenhængende og velkoordineret overgang, i og med at medlemsstaternes forpligtelse til at udarbejde overgangsplaner begrænses til disse korridorer. |
| --- | --- |

1.15.

| 1.16. | EØSU advarer om, at forslaget om, at ny jernbaneinfrastruktur på hovednettet eller det samlede TEN-T-net skal anlægges med EU's standard på 1 435 mm sporvidde, kan skabe yderst komplicerede interne sammenhængsproblemer i medlemsstater med forskellige sporvidder. |
| --- | --- |

1.16.

2.   Generelle bemærkninger — baggrund

2.1.   Forbindelser med Ukraine og Moldova og fjernelse/nedgradering af forbindelser i og med Rusland og Belarus

| 2.1.1. | Forslaget af 27. juli 2022 om ændring af det TEN-T-forslag, Kommissionen fremlagde i december 2021 (3), som nedenfor benævnes »det ændrede forslag«, blev udløst af den russiske krig mod Ukraine og dens konsekvenser for forsyningskæderne, som har understreget betydningen af TEN-T-forbindelser med EU's nabopartnerlande. |
| --- | --- |

2.1.1.

| 2.1.2. | Artikel 9 i Kommissionens forslag fra december (TEN-T-forslaget) indeholder bestemmelser om samarbejde med tredjelande om at forbinde TEN-T med deres infrastruktur og fremme bæredygtig økonomisk vækst og konkurrenceevne. Vigtige punkter omfatter udvidelse af TEN-T-politikken til tredjelande, grænsekontrolprocedurer og overvågning for at sikre en uhindret afvikling af trafikstrømme, færdiggørelse af relevante infrastrukturforbindelser, interoperabilitet, fremme af vandvejstransport og udvikling af IKT-systemer. De tilhørende kort angiver hovednettet og det samlede net i henhold til kriterierne i TEN-T-forordningen (4). |
| --- | --- |

2.1.2.

| 2.1.3. | Der fastsættes særlige kriterier for de europæiske transportkorridorer, som adskiller sig fra dem, der gælder for hovednettet og det samlede net. Korridorerne er de strategisk vigtigste dele af TEN-T (TEN-T-forslagets artikel 7) med specifikke generelle prioriteter, som adskiller sig fra hovednettet og det samlede net (artikel 12 og 13), og særlige gennemførelsesbestemmelser (kapitel V, artikel 50-54). |
| --- | --- |

2.1.3.

| 2.1.4. | I Kommissionens meddelelse om solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine (5) peges der på en række infrastrukturudfordringer, som EU og dets nabolande er nødt til at gøre noget ved for at støtte Ukraines økonomi og genopretning og for at løse problemerne med forsyning og konnektivitet mellem EU, Ukraine og verdensmarkederne. Det foreslås i meddelelsen at vurdere mulighederne for at udvide TEN-T-korridorerne til Ukraine og Moldova for at beskytte import og eksport, herunder eksport af afgrøder fra Ukraine. I maj 2022 blev der undertegnet en aftale på højt plan om vejledende kort over TEN-T i Ukraine. |
| --- | --- |

2.1.4.

| 2.1.5. | Den 14. juli 2022 vedtog Kommissionen en delegeret forordning med vejledende kort over TEN-T-nettet i Ukraine og Moldova med henblik på at udvide TEN-T-standarderne til nabolandene og dermed opnå gnidningsløse forbindelser. Disse kort er nu en del af det ændrede forslag, som også indeholder kort, hvor adskillige af TEN-T-korridorerne udvides til Ukraine og Moldova. |
| --- | --- |

2.1.5.

| 2.1.6. | I det ændrede forslag fjernes de vejledende TEN-T-forbindelser i Rusland og Belarus. |
| --- | --- |

2.1.6.

| 2.1.7. | Endvidere er de forbindelser, som forbinder netværket af medlemsstater til de vejledende TEN-T-forbindelser i Rusland og Belarus, blevet nedgraderet, så de nu udgør en del af det samlede net. |
| --- | --- |

2.1.7.

2.2.   Sporvidde

| 2.2.1. | Meddelelsen om solidaritetsbaner i Ukraine identificerer også flaskehalse som følge af forskellen mellem den ukrainske sporvidde på 1 520 mm og EU's sporvidde på 1 435 mm. Dette skaber et problem, da den nuværende omladningskapacitet ikke er tilstrækkelig. |
| --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Med det ændrede forslag forsøger man at harmonisere sporvidden på hovednettet og det samlede net i EU for på sigt at opnå en fælles sporvidde på 1 435 mm. Ny jernbaneinfrastruktur skal anlægges med denne sporvidde, og medlemsstater, som har et jernbanenet eller en del heraf med en anden sporvidde, skal senest to år efter forordningens ikrafttræden udarbejde en overgangsplan for de eksisterende jernbanelinjer på de europæiske transportkorridorer til standardsporvidden på 1 435 mm. Planerne skal koordineres med de berørte nabomedlemsstater. |
| --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | Overgangsplanerne skal udpege de jernbanelinjer, der ikke vil overgå til den europæiske, nominelle standardsporvidde, og indeholde en cost-benefit-analyse, hvori beslutningen begrundes, samt en vurdering af indvirkningen på interoperabiliteten. |
| --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | Prioriteterne for infrastruktur- og investeringsplanlægningen i forbindelse med overgangsplanerne medtages i den første arbejdsplan for de europæiske koordinatorer for de europæiske transportkorridorer, som omfatter godsjernbanestrækninger med en sporvidde, der er forskellig fra den europæiske standardsporvidde. |
| --- | --- |

2.2.4.

| 2.2.5. | Irland er undtaget fra pligten til at harmonisere sporvidden (artikel 15 og 16 i TEN-T-forslaget). |
| --- | --- |

2.2.5.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU påpeger, at udvalget i sin udtalelse om TEN-T-forslaget hilste det øgede fokus på forbindelserne til nabolande, herunder partnerlande og tiltrædelseslande, velkommen. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | TEN-T-forslaget blev offentliggjort i december 2021. Ruslands angreb på Ukraine begyndte kort tid efter, i februar 2022. EØSU er enig i det ændrede forslags vurdering af, at dette har omdefineret det geopolitiske landskab, synliggjort EU's sårbarhed over for uforudsete forstyrrende begivenheder uden for Unionens grænser og understreget, at EU's indre marked og transportnet ikke kan betragtes isoleret, når det drejer sig om udformningen af EU's politik. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Denne situation har med rette henledt opmærksomheden på det presserende behov for at hjælpe Ukraine, herunder ved at forbedre landets transportforbindelser til EU med henblik på at opretholde og forbedre mobiliteten og godstransporten mellem Ukraine og EU. Der er ikke mindst et akut behov for at hjælpe med at transportere korn ud af Ukraine, da man ikke kan benytte havnene i Sortehavet, som i øjeblikket blokeres af Rusland. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Behovet for at træffe foranstaltninger til at sikre tilstrækkelige mobilitets- og transportstrømme mellem EU og Ukraine blev første gang nævnt i ovennævnte meddelelse om solidaritetsbaner mellem EU og Ukraine og er siden blevet imødekommet gennem en række foranstaltninger, herunder støtte til udvikling af passende infrastruktur gennem Ukraine og vejledende udvidelser af TEN-T-forbindelser til Ukraine i overensstemmelse med bestemmelserne i TEN-T-forslaget vedrørende samarbejde med tredjelande. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU er enig i, at det er vitalt for Ukraines økonomi og økonomiske genopretning og for stabiliseringen af verdens fødevaremarkeder og fødevaresikkerheden, at der hurtigt etableres alternative logistikruter, som forbinder EU og Ukraine, og hvor alle transportformer er i spil. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU noterer sig også, at det haster med at forbedre kapaciteten, når det gælder de relevante terminaler og grænseovergange, eksempelvis på steder med to sporvidder, sådan som det påpeges i meddelelsen om solidaritetsbaner. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | EØSU støtter også handlingsplanen i meddelelsen om solidaritetsbaner, som går ud på at opgradere de grænseoverskridende forbindelser (vej-vej, jernbane-vej og jernbane-jernbane) mellem EU og Ukraine, herunder med yderligere grænseovergangssteder, vurdere mulighederne for at udvide TEN-T-hovednetkorridorerne i Ukraine med henblik på at tilbyde øget konnektivitet gennem udvikling af jernbanestrækninger med EU's standardsporvidde i både Ukraine og Moldova og forbedre forbindelserne og sejlbarheden i Rhinen-Donau-korridoren for at sikre en mere effektiv trafik. |
| --- | --- |

3.7.

| 3.8. | EØSU noterer sig desuden med tilfredshed, at handlingsplanen tillige indeholder bestemmelser om CEF-indkaldelser af forslag, som navnlig vil gøre det muligt at målrette støtten til projekter, der har til formål at forbedre interoperabiliteten og konnektiviteten i Unionens transportnet med Ukraine. |
| --- | --- |

3.8.

| 3.9. | EØSU støtter derfor på alle måder udvidelsen af TEN-T til Ukraine og Moldova ved hjælp af vejledende kort i bilag IV til det ændrede forslag. Dette er et forslag, som kommer på det rette tidspunkt, og det kan med tiden tilføre merværdi, navnlig ved at forbedre mulighederne for at etablere smidige og gnidningsløse transportstrømme mellem Ukraine og EU. |
| --- | --- |

3.9.

| 3.10. | EØSU konstaterer, at de vejledende kort over Ukraines TEN-T-infrastruktur i bilag IV til det ændrede forslag klassificerer forbindelser, terminaler, havne og lufthavne som hørende til hovednettet eller det samlede net i overensstemmelse med artikel 9, stk. 2, i TEN-T-forslaget. |
| --- | --- |

3.10.

| 3.11. | De vejledende forbindelser i Ukraine gøres også til en del af de europæiske transportkorridorer og udvider korridoren mellem Nordsøen og Østersøen, korridoren mellem Skandinavien og Middelhavet, korridoren mellem Østersøen og Adriaterhavet, korridoren mellem Rhinen og Donau og korridoren mellem Østersøen og Sortehavet til Ukraine gennem kort, der indgår i bilag III til det ændrede forslag. |
| --- | --- |

3.11.

| 3.12. | EØSU bakker 100 % op om det stærke politiske budskab, som EU sender ved at medtage forbindelserne i Ukraine i den højeste TEN-T-prioritet, dvs. de europæiske transportkorridorer med deres stærke gennemførelsessystem i form af koordinatorer, arbejdsplaner, forskellige arbejdsgrupper og — under TEN-T-forslaget — en forpligtelse til at give arbejdsplanerne retskraft gennem en gennemførelsesretsakt. |
| --- | --- |

3.12.

| 3.13. | EØSU finder det imidlertid beklageligt, at hverken de generelle bestemmelser om samarbejde med tredjelande eller bestemmelserne om gennemførelse af instrumentet for de europæiske transportkorridorer og horisontale prioriteter synes at udgøre et retsgrundlag for at udvide anvendelsen af korridorprioriteterne eller deres gennemførelsessystem, herunder koordinatorer, styring, den europæiske koordinators arbejdsplan og gennemførelsesretsakten, til tredjelande. Kun artikel 52, stk. 3, litra f, om styring af korridorerne giver mulighed for arbejdsgrupper om samarbejde med tredjelande, men dette synes ikke at ændre anvendelsesområdet for bestemmelserne om transeuropæiske korridorer. |
| --- | --- |

3.13.

| 3.14. | EØSU efterlyser derfor et stærkt og troværdigt gennemførelsessystem for de forbindelser, der skal anses for at være en udvidelse af de europæiske transportkorridorer, eventuelt ved at styrke arbejdsgrupperne om samarbejde med tredjelande og øge antallet af dem. |
| --- | --- |

3.14.

| 3.15. | I lyset af den nuværende politiske situation forekommer det også hensigtsmæssigt og i overensstemmelse med de indførte sanktioner at fjerne de vejledende TEN-T-forbindelser i Rusland og Belarus. |
| --- | --- |

3.15.

| 3.16. | EØSU er imidlertid overrasket over, at det ændrede forslag indeholder et udtrykkeligt tilsagn om at overveje at genetablere forbindelserne i Belarus og forbindelserne mellem Belarus og EU's medlemsstater, hvis landet udvikler sig i retning af demokrati i overensstemmelse med en EU-plan med henblik herpå, mens der ikke angives lignende perspektiver med hensyn Rusland. Selv om der måske nok ikke findes nogen specifik EU-plan vedrørende demokrati i Rusland, er det vanskeligt at forstå, at der er forskellige tilgange. EØSU anbefaler derfor, at man undgår sådanne tilsagn om fremtiden |
| --- | --- |

3.16.

| 3.17. | EØSU bemærker, at fjernelsen af medlemsstaternes forbindelser til Rusland synes at have skabt problemer for nogle medlemsstater. For eksempel har den finske transportminister kritiseret disse foranstaltningers generelle karakter, idet nogle af forbindelserne fortsat er vigtige for konnektiviteten i den pågældende medlemsstat. EØSU anbefaler, at der tages behørigt hensyn til sådanne forbindelsers mulige interne betydning i EU. |
| --- | --- |

3.17.

| 3.18. | EØSU er enig i, at der tydeligvis også er behov for at behandle spørgsmålet om de forskellige sporvidder i EU og Ukraine. Dog kan ændringer i den henseende være tidskrævende, og de vil dermed sandsynligvis ikke føre til løsninger på umiddelbare og presserende effektivitetsproblemer. |
| --- | --- |

3.18.

| 3.19. | EØSU bemærker, at kravet om at overgå til en sporvidde på 1 435 mm er blevet udvidet, og at muligheden for at bevare andre sporvidder er blevet reduceret gennem ændringsforslag til artikel 15 og 16 og den nye artikel 16a. Eftersom fokus ligger på gennemførelse af overgangen til sporvidden 1 435 mm på de europæiske transportkorridorer — da de overgangsplaner, som skal udarbejdes af alle medlemsstater, er begrænset til disse korridorer — synes en generel forpligtelse til at anlægge alle nye strækninger med en sporvidde på 1 435 mm ikke at stemme overens med hovedsigtet i artikel 16a, som er at sikre sammenhæng og gnidningsløs jernbanetransport langs de transeuropæiske korridorer. |
| --- | --- |

3.19.

| 3.20. | EØSU foreslår derfor, at overgangskravet begrænses til de europæiske transportkorridorer for at sikre en sammenhængende og velkoordineret overgang. |
| --- | --- |

3.20.

| 3.21. | EØSU er overrasket over den generelle forpligtelse i den foreslåede artikel 16a, stk. 1, om at al ny jernbaneinfrastruktur skal anlægges med den europæiske, nominelle standardsporvidde på 1 435 mm, hvilket tilsyneladende gælder uanset udformningen af det omgivende net, eftersom denne forpligtelse kan skabe yderst komplicerede interne sammenhængsproblemer i medlemsstater med forskellige sporvidder. |
| --- | --- |

3.21.

| 3.22. | Det er værd at bemærke, at de færre undtagelsesmuligheder for andre sporvidder har givet anledning til bekymring, eksempelvis i Finland, hvor man har sat spørgsmålstegn ved forslagets proportionalitet i denne henseende. |
| --- | --- |

3.22.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  EUT C 290 af 29.7.2022, s. 120.

1

(2)  COM(2021) 812 final.

2

(3)  COM(2022) 384 final.

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1315/2013 af 11. december 2013 om Unionens retningslinjer for udvikling af det transeuropæiske transportnet og om ophævelse af afgørelse nr. 661/2010/EU (EUT L 348 af 20.12.2013, s. 1).

4

(5)  COM(2022) 217 final.

5

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/195 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/195

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om s ærlige bestemmelser for de samarbejdsprogrammer for 2014-2020, der støttes af det europæiske naboskabsinstrument og under målet om europæisk territorialt samarbejde, i tilfælde af forstyrrelser af programgennemførelsen

(COM(2022) 362 final — 2022/0227 (COD))

(2023/C 75/29)

| Hovedordfører: | Andris GOBIŅŠ |
| --- | --- |

Hovedordfører:

Andris GOBIŅŠ

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 27.9.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 17.8.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Eksterne Forbindelser |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 27.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 117/1/3 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 27.9.2022

Rådet for den Europæiske Union, 17.8.2022

Retsgrundlag

Artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Eksterne Forbindelser

Vedtaget på plenarforsamlingen

27.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

117/1/3

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (EØSU) er enig med Kommissionen, Parlamentet og Rådet i, at der skal gøres alt, hvad der er nødvendigt for så hurtigt som muligt at vedtage forordningen, og opfordrer kraftigt til, at bestemmelserne deri træder i kraft senest i begyndelsen af november 2022. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Da en hurtig vedtagelse er påkrævet, er der en sandsynlighed for, at forordningen i første omgang vedtages uden ændringer, og derfor foreslår EØSU, at man overvejer en revision i en efterfølgende fase, og har nedenstående forslag til forbedringer. De foreslåede ændringer burde også tilføre nyt til debatten og til det forberedende arbejde forud for ændringerne i de senere forordninger og programmer |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | EØSU glæder sig over, at EU-institutionerne har handlet hurtigt og udvist den nødvendige fleksibilitet i forhold til gennemførelsen af projekter i tiden umiddelbart efter Ruslands uprovokerede og uberettigede krig mod Ukraine. Kun med hurtig handling var det muligt at respektere EU's værdier og principper. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU støtter målet om at skabe fleksibilitet ved at ændre formålet med de igangværende projekter for at tage højde for nyopståede behov. Forvaltningsmyndighederne får dermed den nødvendige fleksibilitet og retssikkerhed for, at projekterne gennemføres efter reglerne, og at der ikke vil være større begrænsninger for så vidt angår revisionen. Dette er særligt vigtigt, eftersom forordningen vil blive anvendt med tilbagevirkende kraft fra krigens begyndelse. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | EØSU minder om de nye realiteter i de seneste måneder af krigen mod Ukraine. Efter at Ukraine har fået status som EU-kandidatland, og i lyset af det voksende behov for genopbygning og forberedelserne til vinteren i Ukraine, bør der være endnu større fleksibilitet i forhold til aktiviteter, der kan støttes, og en bredere definition af grænseoverskridende/regionale samarbejdsaktiviteter vedrørende igangværende og planlagte projekter, sådan som det fremgår af de foreslåede ændringer af forordningen (se nedenstående forslag nedenfor). |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | Da finansieringen til myndigheder i Rusland og Belarus er blevet suspenderet, og det grænseoverskridende samarbejde med de to lande dermed også indstillet, foreslår EØSU, at der gøres alt, hvad der er muligt for at overføre de midler, der oprindeligt var afsat til disse samarbejdsprogrammer, til samarbejde med Ukraine. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Civilsamfundet går forrest, når det gælder genopbygningen af Ukraine og landets forberedelser med henblik på EU-tiltrædelse, og derfor bør der være særligt fokus på at bevilge midler, herunder omfordele midler, til civilsamfundsorganisationernes arbejde. |
| --- | --- |

1.7.

2.   Generelle bemærkninger

| 2.1. | EØSU støtter målene med forslaget og glæder sig over intentionen om at skabe fleksibilitet i samarbejdsprogrammerne under det europæiske naboskabsinstrument (ENI) for at afspejle nye behov som følge af Ruslands uprovokerede og uberettigede militære aggression mod Ukraine og de deraf følgende konsekvenser for Den Europæiske Union (EU), især for flere af EU's østlige regioner, og covid-19-pandemiens fortsatte indvirkning på EU. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | EØSU anerkender den enorme indsats fra nationale regeringer, lokale myndigheder og civilsamfundet i de tilgrænsende EU-nabolande og i Moldova og Ukraine for at tage imod fordrevne ukrainere, der i store tal er flygtet fra den russiske invasion, og glæder sig over støtten til målrettet anvendelse af grænseoverskridende samarbejdsprogrammer til at imødekomme de respektive behov for humanitær bistand. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | EØSU anerkender de særlige udfordringer for de ukrainske myndigheder på alle niveauer, idet de både skal sørge for det militære forsvar af landet og understøtte økonomien, samtidig med at landet lider under mange sårede og døde, ødelagte hjem og ødelagt infrastruktur, fordrivelse af en betydelig del af landets befolkning, afbrydelser af produktion og transport, et uhørt pres på budgettet og mange andre problemer som følge af den russiske aggression. De grænseoverskridende samarbejdsprogrammer med Ukraine bør bidrage til at lette denne byrde og skabe muligheder for, at støttemodtagerne kan dække behovene i en krigstid. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | EØSU glæder sig over, at Ukraine og Moldova for nylig blev tildelt status som EU-kandidatlande, og understreger, at EU er nødt til at yde omfattende støtte til disse to landes reformer med henblik på integration i EU, som de skal gennemføre under byrden af en fuldtonet krig i Ukraine. Under de grænseoverskridende samarbejdsprogrammer bør de styrkede mål om integration af Ukraine og Moldova i EU i det relevante omfang indtænkes i programaktiviteterne, herunder gennem videreformidling af de relevante reformerfaringer i de tilstødende EU-lande. I dette bør også medtænkes det forberedende arbejde på lokalt og regionalt niveau og en stærk rolle for civilsamfundsorganisationerne, herunder arbejdsmarkedets parter. |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Da finansieringen til myndigheder i Rusland og Belarus er blevet suspenderet, og det grænseoverskridende samarbejde med de to lande dermed også indstillet, foreslår EØSU, at der gøres alt, hvad der er muligt for at overføre de midler, der oprindeligt var afsat til disse samarbejdsprogrammer, til samarbejde med Ukraine. I betragtning af den store symbolik og de øgede behov er det værd at investere tid og kompetencer i at finde og udarbejde et retsgrundlag herfor. De stærke følelsesmæssige og værdibaserede bånd kan ses som et slags »naboskab« med Ukraine og fortolkes som helt forenelige med programmets mål i disse ekstraordinære tider. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | EØSU fremhæver den overordentlig store økonomiske byrde for de nabosamfund, som modtager et stort antal fordrevne ukrainere, og bifalder derfor, at det er hensigten at fjerne kravet om national medfinansiering i fem grænseoverskridende ENI-programmer med Moldova og Ukraine. |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | EØSU understreger, at den russiske aggression og den deraf følgende tilstrømning af fordrevne mennesker endnu engang har vist, at civilsamfundet spiller en nøglerolle, og givet et betydeligt boost til aktivismen i civilsamfundet i både Ukraine og nabolandene i EU, hvor hundredvis af frivillige initiativer på nationalt plan og på græsrodsniveau har sørget for mad og husly og andre humanitære behov. Støtten til arbejdet i civilsamfundet bør derfor være et særligt fokusområde i de grænseoverskridende programmer. Den store betydning, som det organiserede civilsamfund har, vil også slå igennem under genopbygningen af Ukraine og landets regioner og i forberedelserne til EU-tiltrædelse. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | I lyset af den aktuelle energikrise minder EØSU om behovet for at fremskynde omstillingen til grøn energi og forbedre energieffektiviteten yderligere. De grænseoverskridende samarbejdsprogrammer bør give støttemodtagerne en mulighed for at afbøde den kommende vinters udfordringer og samtidig fortsætte udviklingen mod bæredygtighed. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | EØSU beklager, at der ikke blev foretaget interessenthøringer under udarbejdelsen af de foreslåede ændringer. Hvis høringer gennemføres hensigtsmæssigt, taber man ikke tid, og i de fleste tilfælde forbedrer de kvaliteten af de beslutninger, der udarbejdes. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Anvendelse af bedste praksis fra den europæiske adfærdskodeks for partnerskabsprincippet kan bidrage til, at projekter, der gennemføres inden for rammerne af den ændrede forordning, bliver en succes. |
| --- | --- |

2.10.

3.   Særlige bemærkninger

| 3.1. | EØSU understreger, at EU har iværksat omfattende foranstaltninger for at hjælpe fordrevne mennesker fra Ukraine, f.eks. via CARE, Fast-Care, ændringer af samhørighedspolitikken osv. Risikoen for dobbeltfinansiering bør derfor mindskes. Det europæiske naboskabsinitiativ bør fortsat have fokus på det, der er initiativets hovedformål, nemlig samarbejde mellem EU og de østlige partnere. Med en forventning om længerevarende afbrydelser af programmerne med Rusland og Belarus og det voksende behov og den større interesse for samarbejde med Ukraine og Moldova bør der etableres et retsgrundlag for denne omlægning og samarbejdet med disse lande, f.eks. artikel 9 og artikel 5, 6 og 8. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU gør opmærksom på, at den russiske invasion af Ukraine ud over ankomsten af fordrevne mennesker har haft andre dybtgående virkninger for samarbejdet mellem EU, Ukraine og nabolandene. På grund af Ruslands flådeblokade af ukrainske havne og afbrydelserne af transportruter i det østlige Ukraine er en stor del af Ukraines handel, herunder med korn, blevet omdirigeret via landets grænser til EU, og dermed er den grænseoverskridende infrastruktur kommet under et betydeligt pres. Ukraines eksport af korn og andre produkter er af kritisk betydning for at forhindre en global fødevarekrise, og de grænseoverskridende programmer bør derfor anvendes til at løse de nyopståede logistiske problemer for at sikre maksimal varestrømskapacitet, herunder via forbedringer af den grænseoverskridende forvaltning, anlæg af lagerfaciliteter tæt ved grænsen og andre relevante foranstaltninger. Disse projekter kan kræve mere fleksible frister end dem, der i øjeblikket er fastsat i artikel 6, stk. 2. |
| --- | --- |

3.2.

| 3.3. | De højere omkostninger, der skyldes den ekstraordinære inflation som følge af Ruslands krig, bør være støtteberettigede i alle projekter og ikke kun dem, der er nævnt i artikel 6, stk. 3. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU støtter forslaget om at gøre det nemmere at forvalte grænseoverskridende programmer, herunder at ændre programaktiviteter, i lyset af de ekstraordinære omstændigheder. Det understreger dog, at der er behov for sikkerhedsforanstaltninger mod eventuelt misbrug af midler, og foreslår derfor, at civilsamfundet (herunder arbejdsmarkedets parter) i højere grad inddrages i beslutningstagningen og i overvågningen af grænseoverskridende programaktiviteter. Disse aspekter kunne fremhæves i artikel 7 og/eller 15. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Den ensidige ret til at indstille aktiviteter i henhold til artikel 10, stk. 2, bør ledsages af en begrundelse med henvisning til forordningen. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | Som anført i punkt 1.7 og 2.5 foreslår EØSU, at der åbnes op for at inddrage nye partnere fra civilsamfundet (herunder muligt at omfordele midler) og fra Ukraine i stedet for de partnere, som samarbejdet ophører med. Artikel 10, stk. 3, bør ændres i overensstemmelse hermed. Derudover kunne de prodemokratiske belarusiske og russiske diasporasamfund overvejes som partnere i særlige tilfælde. |
| --- | --- |

3.6.

| 3.7. | Der bør træffes yderligere foranstaltninger for at forhindre svig og håndtere eventuelle uregelmæssigheder under gennemførelsen. Civilsamfundet og arbejdsmarkedets parter bør også spille en større rolle i disse processer og i overvågningsudvalgene (artikel 14, stk. 3). |
| --- | --- |

3.7.

Bruxelles, den 27. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/198 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/198

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse om ophævelse af Rådets direktiv 89/629/EØF

(COM(2022) 465 final — 2022/0282 (COD))

(2023/C 75/30)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 3.10.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 26.9.2022
  Kommissionen, 16.9.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 100, stk. 2 og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Plenarforsamlingens beslutning | 26.10.2022 |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 169/0/03 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 3.10.2022

Rådet for den Europæiske Union, 26.9.2022

Kommissionen, 16.9.2022

Retsgrundlag

Artikel 100, stk. 2 og artikel 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Plenarforsamlingens beslutning

26.10.2022

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

169/0/03

Da EØSU går ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, har udvalget besluttet at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/199 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/199

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af regler om et fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital og om begrænsning af fradragsretten for renter i forbindelse med selskabsskat

(COM(2022) 216 final — 2022/0154 (CNS))

(2023/C 75/31)

| Ordfører: | Petru Sorin DANDEA |
| --- | --- |
| Medordfører: | Krister ANDERSSON |

Ordfører:

Petru Sorin DANDEA

Medordfører:

Krister ANDERSSON

| Anmodning om udtalelse | Rådet for den Europæiske Union, 8.6.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed |
| Vedtaget i sektionen | 6.10.2022 |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 187/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Rådet for den Europæiske Union, 8.6.2022

Retsgrundlag

Artikel 115 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Den Økonomiske og Monetære Union og Økonomisk og Social Samhørighed

Vedtaget i sektionen

6.10.2022

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

187/0/0

1.   Konklusioner og anbefalinger

| 1.1. | Kommissionens forslag om fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital (DEBRA) har til formål at tackle den skattemæssige skævhed mellem gæld og egenkapital for virksomheder i EU ved at indføre regler, der giver mulighed for fradrag af fiktive renter på stigninger i egenkapitalen, og ved at indføre særlige begrænsninger for skattefradrag for nettolåneomkostninger. |
| --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Kommissionen har med henblik herpå udviklet målrettede regler vedrørende såvel fradrag for egenkapital som en begrænsning af rentefradrag. Finansielle virksomheder er undtaget fra foranstaltningerne, da de allerede er underlagt lovfæstede egenkapitalforpligtelser, der forhindrer underkapitalisering. |
| --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Det fradrag for egenkapital, som Kommissionen er nået frem til, beregnes som fradragsgrundlag x fiktiv rente. Fradragsgrundlaget svarer til forskellen mellem egenkapital ved udgangen af skatteåret og egenkapital ved udgangen af det foregående skatteår, dvs. år-til-år-stigningen i egenkapital. På gældssiden vil en forholdsmæssig begrænsning betyde, at fradragsretten for renter begrænses til 85 % af nettolåneomkostningerne, dvs. betalte renter minus modtagne renter. |
| --- | --- |

1.3.

| 1.4. | EØSU støtter de mål, som Kommissionen tilstræber i forslaget, for så vidt som de har til formål at råde bod på et vigtigt og længe drøftet problem i forbindelse med selskabsbeskatning, nemlig den skattemæssige skævvridning til fordel for gæld frem for egenkapital. Forslagets faktiske struktur og indhold er dog afgørende for, at disse mål kan nås i praksis. |
| --- | --- |

1.4.

| 1.5. | I den sammenhæng vurderer EØSU, at Kommissionens beslutning om at fremme egenkapital frem for gæld — både ved at give fradrag for egenkapital, som virksomhederne øger over tid, og ved at begrænse fradragsretten for gæld, der tynger virksomhederne, med 15 % — kan få negativ indvirkning på de europæiske virksomheder, navnlig SMV'erne. |
| --- | --- |

1.5.

| 1.6. | EØSU frygter, at Kommissionens forslag kan gøre SMV'er og mikrovirksomheder, der er rygraden i den europæiske økonomi, økonomisk svagere. Disse virksomheder har ikke nem adgang til kapitalmarkederne, og det kan derfor hæmme investeringer, vækst og jobskabelse i hele Europa, hvis man begrænser fradragsretten for deres renteomkostninger. |
| --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Når det gælder SMV'er, fastholder EØSU, at man primært, om ikke udelukkende, bør skabe incitamenter til at anvende egenkapital gennem fradrag for egenkapital, uden at begrænse fradragsretten for renter på gæld. |
| --- | --- |

1.7.

| 1.8. | EØSU anser den risikopræmie på 1-1,5 %, som Kommissionen foreslår, for ikke alene at være ude af trit med markedsrealiteterne, men også utilstrækkelig til at kompensere for tabet af fradragsretten for renteomkostninger. I 2021 var risikopræmien på over 5 % i alle medlemsstater, og den ligger på nuværende tidspunkt fortsat på dette niveau. |
| --- | --- |

1.8.

| 1.9. | EØSU frygter, at det konkurrencemæssigt vil stille EU-virksomheder dårligere end virksomheder i andre store handelsblokke, hvis man ikke tillader fradrag for legitime omkostninger i forbindelse med virksomhedsdrift som renteomkostninger. |
| --- | --- |

1.9.

| 1.10. | EØSU bemærker, at en fjernelse af de europæiske virksomheders fradragsret for renteudgifter vil tilskynde virksomhederne til at anvende leasingordninger i stedet for at investere direkte i maskiner og udstyr. Desuden vil koncernintern finansiering i større virksomhedsgrupper med centraliserede likviditetsfunktioner blive vanskeligere og undergravet, hvilket vil gøre finansieringen af investeringer dyrere og hermed resultere i færre investeringer. |
| --- | --- |

1.10.

| 1.11. | For at yde et konstruktivt bidrag og give fuldt udtryk for sin bekymring foreslår EØSU derfor, at Kommissionen grundigt genovervejer sit forslag, herunder en fuldstændig eller delvis fritagelse fra begrænsninger af fradragsretten for renter på gæld, navnlig til fordel for SMV'er og mikrovirksomheder. |
| --- | --- |

1.11.

2.   Kommissionens forslag

| 2.1. | Kommissionens forslag til direktiv om (1) fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital har til formål at tackle den skattemæssige skævhed mellem gæld og egenkapital for virksomheder i EU ved at indføre regler, der giver mulighed for fradrag af fiktive renter på stigninger i egenkapitalen, og ved at indføre særlige begrænsninger for skattefradrag for nettolåneomkostninger. |
| --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Forslaget er i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede (2), hvori det fremhæves, at den gældsfremmende skævvridning i skattereglerne er et relevant spørgsmål, der skal tages op af EU-institutionerne for at skabe et retfærdigt og effektivt skattesystem. |
| --- | --- |

2.2.

| 2.3. | Kommissionen påpeger i sin meddelelse, at en virksomhed, sådan som det ser ud i dag, »kan fratrække renter, der er knyttet til lånefinansiering, men ikke de omkostninger, der er forbundet med egenkapitalfinansiering, såsom udbetaling af udbytte, hvilket tilskynder den til at finansiere investeringer gennem gæld snarere end egenkapital. Dette kan bidrage til en overdreven akkumulering af gæld med mulige negative afsmittende virkninger for EU som helhed, hvis nogle lande rammes af store bølger af konkurser. Den gældsfremmende virkning hæmmer også finansieringen af innovation gennem egenkapital«. |
| --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Kommissionens forslag er også et svar på Europa-Parlamentets anmodning om, at der rådes bod på skævvridningen mellem gæld og egenkapital, samtidig med at der sikres effektive bestemmelser mod skatteundgåelse for at forhindre, at fradrag for egenkapital anvendes som et nyt redskab til udhuling af skattegrundlaget (3). |
| --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Forud for Kommissionens forslag fandt der en omfattende høring sted, som interessenter — lige fra akademikere til offentlige myndigheder, NGO'er, erhvervssammenslutninger og virksomheder — deltog i. Høringen viste, at langt størstedelen af interessenterne finder det nødvendigt med et initiativ for at mindske skævvridningen til fordel for gæld frem for egenkapital. |
| --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Kommissionen har desuden samarbejdet med seks medlemsstater, som allerede har indført regler vedrørende skævvridningen mellem gæld og egenkapital, for at indhente ekspertviden om, hvordan sådanne regler fungerer, baseret på medlemsstaternes førstehåndserfaringer (4). |
| --- | --- |

2.6.

| 2.7. | I forbindelse med udarbejdelsen af forslaget har Kommissionen undersøgt fem mulige lovgivningsmæssige alternativer: i) løsningsmodel 1: indførelse af et fradrag for virksomheders egenkapital på ubestemt tid, ii) løsningsmodel 2: indførelse af et fradrag, men kun for ny egenkapital og i ti år, iii) løsningsmodel 3: indførelse af et fradrag for selskabskapital, mens det nuværende fradrag for rentebetalinger vil blive udelukket, iv) løsningsmodel 4: fuldstændig udelukkelse af fradrag for renteudgifter, v) løsningsmodel 5: udvikling af et fradrag for fiktive renter på ny egenkapital i virksomheder i ti år med en delvis begrænsning af skattefradraget for alle virksomheder. |
| --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Løsningsmodel 5 er blevet fremhævet som den foretrukne løsning, og der er derfor specifikt blevet udarbejdet målrettede regler for såvel fradrag for egenkapital som en begrænsning af rentefradrag for gæld i Kommissionens forslag. Finansielle virksomheder er udtrykkeligt udelukket fra foranstaltningerne, da de allerede er bundet af lovfæstede egenkapitalkrav, der forhindrer underkapitalisering. |
| --- | --- |

2.8.

| 2.9. | Helt specifikt beregnes det fradrag for egenkapital, som Kommissionen er nået frem til, som følger: fradragsgrundlag x fiktiv rente. Fradragsgrundlaget er lig med forskellen mellem egenkapital ved udgangen af skatteåret og egenkapital ved udgangen af det foregående skatteår, dvs. år-til-år-stigningen i egenkapitalen. |
| --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Hvis fradragsgrundlaget for et skattesubjekt, der allerede nyder godt af et fradrag for egenkapital, er negativt i en given skatteperiode (fald i egenkapitalen), vil et forholdsmæssigt beløb blive beskattet i ti på hinanden følgende skatteperioder og op til den samlede stigning i nettoegenkapitalen, for hvilken et sådant fradrag er opnået, medmindre skattesubjektet kan fremlægge dokumentation for, at dette skyldes tab i skatteperioden eller en retlig forpligtelse. |
| --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Forslaget indeholder specifikke regler for, hvilken fiktiv rente der skal anvendes, og giver mulighed for at anvende en højere sats til fordel for SMV'er, eftersom det kan være svært for dem at få adgang til finansiering, uden mulighed for at medlemsstaterne kan gøre undtagelser. For at forhindre misbrug er fradragsretten allerede — i kraft af BEPS-projektet og gennemførelsen på EU-niveau gennem ATAD-direktivet (5) — begrænset til højst 30 % af skatteyderens EBITDA (6) for hvert skatteår. Der foreslås en samordning af de to begrænsninger. |
| --- | --- |

2.11.

| 2.12. | På gældssiden vil en forholdsmæssig begrænsning betyde, at fradragsretten for renter begrænses til 85 % af nettolåneomkostningerne, dvs. betalte renter minus modtagne renter. Ifølge Kommissionen gør denne tilgang det muligt at tackle skævheden mellem gæld og egenkapital på samme tid fra både egenkapital- og gældssiden. Der er dog ikke medtaget forøgelser af egenkapitalen som følge af koncerninterne transaktioner eller omvurderinger af aktiver. |
| --- | --- |

2.12.

| 2.13. | Retsgrundlaget for forslaget er artikel 115 i TEUF om tilnærmelse af love i form af et direktiv, og Kommissionen anser direktivforslaget for at være i tråd med proportionalitets- og nærhedsprincippet. Fristen for direktivets gennemførelse er fastsat til begyndelsen af 2024, dog vil de medlemsstater, der allerede har indført regler om skævvridningen mellem gæld og egenkapital, kunne bevare de nugældende fradrag i den resterende del af fradragenes gyldighedsperiode i henhold til national lovgivning og i en periode på maksimalt ti år. |
| --- | --- |

2.13.

3.   Generelle bemærkninger

| 3.1. | EØSU støtter de mål, som Kommissionen tilstræber i forslaget, for så vidt som de har til formål at råde bod på et vigtigt og længe drøftet problem i forbindelse med selskabsbeskatning, nemlig den skattemæssige skævvridning til fordel for gæld frem for egenkapital. EØSU mener, at europæiske virksomheder uanset størrelse kunne drage stor fordel af hensigtsmæssige og fornuftigt udformede regler i den henseende, da det vil øge konkurrenceevnen i det indre marked. |
| --- | --- |

3.1.

| 3.2. | EØSU minder om sin udtalelse om Selskabsbeskatningens rolle inden for virksomhedsledelse (7), hvori det opfordrede indtrængende til, at man finder en løsning på skævvridningen mellem gæld og egenkapital, fremhævede risiciene i forbindelse med uretmæssig gearing og påpegede, at »den gældsfremmende virkning i selskabsskattesystemerne påvirker de socioøkonomiske omkostninger samt virksomhedernes gearing og virksomhedsledelsen« (8).
  Derudover har EØSU fremhævet, at en håndtering af skævvridningen mellem gæld og egenkapital kan være med til at fremme Kommissionens ambitiøse dagsorden om at gøre den europæiske økonomi mere bæredygtig og mere digitaliseret (9), idet udvalget bemærker, at »uforholdsmæssig stor afhængighed af lånefinansiering kan undergrave opfyldelsen af Kommissionens mål, da virksomhederne bliver økonomisk sårbare, og det vil påvirke muligheden for at gennemføre nye og risikobetonede grønne investeringsprojekter negativt«. De regler, der skal anvendes, er dog nødt til at sikre en ordentlig løsning på spørgsmålet om fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital. Udvalget mener især, at de forslag, som Kommissionen har fremsat, vil skade SMV'er og især mikrovirksomheder og gøre dem økonomisk svagere. |
| --- | --- |

3.2.

Derudover har EØSU fremhævet, at en håndtering af skævvridningen mellem gæld og egenkapital kan være med til at fremme Kommissionens ambitiøse dagsorden om at gøre den europæiske økonomi mere bæredygtig og mere digitaliseret (9), idet udvalget bemærker, at »uforholdsmæssig stor afhængighed af lånefinansiering kan undergrave opfyldelsen af Kommissionens mål, da virksomhederne bliver økonomisk sårbare, og det vil påvirke muligheden for at gennemføre nye og risikobetonede grønne investeringsprojekter negativt«. De regler, der skal anvendes, er dog nødt til at sikre en ordentlig løsning på spørgsmålet om fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital. Udvalget mener især, at de forslag, som Kommissionen har fremsat, vil skade SMV'er og især mikrovirksomheder og gøre dem økonomisk svagere.

| 3.3. | En begrænsning af fradragsretten for renteomkostninger hæmmer investeringer, vækst og jobskabelse. Sådanne negative resultater er endnu mere sandsynlige i den nuværende økonomiske situation med rentestigninger. |
| --- | --- |

3.3.

| 3.4. | EØSU bemærker, at man bør prioritere EU-foranstaltninger frem for flere ukoordinerede initiativer fra medlemsstaternes side. Det skal ikke desto mindre bemærkes, at — eftersom der allerede findes nationale regler om fradrag for egenkapitalfinansiering i seks medlemsstater — vil nettovirkningen af fradrag for egenkapital og udelukkelse af renteomkostninger ikke harmonisere investeringsomkostningerne fuldt ud i hele EU, heller ikke i tilfælde af at direktivet vedtages. |
| --- | --- |

3.4.

| 3.5. | EØSU er tilfreds med den brede og grundige høring, som Kommissionen har iværksat om forslaget til fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital, og som har givet mange forskellige interessenter — erhvervssammenslutninger, virksomheder, offentlige myndigheder og akademikere — mulighed for at give udtryk for deres holdninger til et spørgsmål, der har stor betydning for selskabsbeskatning og virksomhedsledelse i EU. |
| --- | --- |

3.5.

| 3.6. | EØSU påskønner endvidere den målrettede høring, som Kommissionen har afholdt sammen med de seks medlemsstater, som allerede har indført regler om skævvridningen mellem gæld og egenkapital, da den giver lovgiverne mulighed for at tage højde for de erfaringer, som nationale lovgivere og skattemyndigheder allerede har høstet på dette område. |
| --- | --- |

3.6.

4.   Særlige bemærkninger

| 4.1. | EØSU mener, at Kommissionens beslutning om at fremme egenkapital frem for gæld — både ved at give fradrag for egenkapital, som virksomhederne øger over tid, og ved at begrænse fradragsretten for gæld, der tynger virksomhederne, med 15 % — vil skade de europæiske virksomheder, navnlig SMV'er og mikrovirksomheder. For disse virksomheder bør man primært, om ikke udelukkende, skabe incitamenter til at anvende egenkapital gennem fradrag for egenkapital uden at begrænse fradragsretten for renter på gæld. |
| --- | --- |

4.1.

| 4.2. | EØSU finder det risikabelt at begrænse fradragsretten for renter på gæld, navnlig for SMV'er og mikrovirksomheder, i den nuværende økonomiske situation, der er kendetegnet ved en dobbelt negativ påvirkning fra vedvarende inflation kombineret med stigende renter, som centralbankerne anvender til at holde inflationen under kontrol. Gældsniveauet er desuden steget i mange virksomheder under pandemien. En begrænsning af skattefradragsretten risikerer at gøre det vanskeligere for små virksomheder og mikrovirksomheder at håndtere deres gæld. |
| --- | --- |

4.2.

| 4.3. | EØSU bemærker, at proportionalitetsprincippet som udviklet af EU-Domstolen kræver, at EU-institutionerne udarbejder regler, der er egnede til at nå de lovgivningsmæssige mål, der tilstræbes, med mindst mulige tab for de regulerede subjekter. I den forbindelse påpeger EØSU, at en betydelig reduktion af fradragsretten for gældsfinansiering risikerer at få utilsigtede konsekvenser for SMV'er og især mikrovirksomheder som f.eks. en svækkelse af bæredygtigheden af virksomhedernes gæld, afskedigelser og et generelt tab af finansiel stabilitet i hele det indre marked. |
| --- | --- |

4.3.

| 4.4. | EØSU bemærker, at en fjernelse af fradragsretten for renteudgifter vil tilskynde virksomhederne til at anvende leasingordninger frem for at investere direkte i maskiner og udstyr. Det er uhensigtsmæssigt at indføre et sådant incitament uden først at foretage en grundig analyse. |
| --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Mange virksomheder anvender koncernintern finansiering og centraliserede likviditetsfunktioner til at finansiere investeringer på en omkostningseffektiv måde. De foreslåede regler vil grundlæggende betyde, at hver enkelt virksomhed i koncernen skal finansiere sine egne investeringer. Det vil øge finansieringsomkostningerne og dermed reducere investeringerne på en uhensigtsmæssig måde. EØSU finder det nødvendigt at tage dette spørgsmål op og muliggøre fortsat effektiv finansiering af investeringer. |
| --- | --- |

4.5.

| 4.6. | EØSU anbefaler, at man begrænser efterlevelsesomkostningerne for de EU-virksomheder, der ønsker at drage fordel af det nye fradrag for egenkapital, ved at skabe tilstrækkelig retssikkerhed og forudsigelighed i de nye regler for at forhindre usikkerhed og fortolkningsproblemer, der risikerer at føre til langtrukne forhandlinger eller ligefrem tvister mellem skattemyndighederne og virksomhederne. |
| --- | --- |

4.6.

| 4.7. | I lyset af ovennævnte og for at yde et konstruktivt bidrag foreslår EØSU derfor en grundig genovervejelse af Kommissionens forslag, herunder en fuldstændig eller i det mindste delvis fritagelse fra reglerne om fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital for SMV'er og mikrovirksomheder. |
| --- | --- |

4.7.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---

(1)  Forslag til Rådets direktiv om fastsættelse af regler om et fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital og om begrænsning af fradragsretten for renter i forbindelse med selskabsskat (COM(2022) 216 final).

1

om fastsættelse af regler om et fradrag til reduktion af skævvridningen mellem gæld og egenkapital og om begrænsning af fradragsretten for renter i forbindelse med selskabsskat

(2)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet og Rådet — Erhvervsbeskatning i det 21. århundrede (COM(2021) 251 final), Kommissionen.

2

rhvervsbeskatning i det 21. århundrede

(3)  Europa-Parlamentets betænkning af 15. februar 2022 om de nationale skattereformers indvirkning på EU's økonomi (2021/2074(INI)) (EUT C 342 af 6.9.2022, s. 14).

3

(4)  De medlemsstater, der har indført regler om fradrag for egenkapitalforøgelser, kan udskyde anvendelsen af bestemmelserne i dette direktiv, så længe de rettigheder, der allerede er fastsat i henhold til nationale regler (beskyttelse af erhvervede rettigheder), gælder. De skatteydere, der den [1. januar 2024] har ret til et fradrag for egenkapital i henhold til national lovgivning (i Belgien, Cypern, Italien, Malta, Polen og Portugal), vil fortsat kunne nyde godt af et sådant fradrag i henhold til national lovgivning i en periode på op til 10 år.

4

(5)  Rådets direktiv (EU) 2016/1164 af 12. juli 2016 om regler til bekæmpelse af metoder til skatteundgåelse, der direkte indvirker på det indre markeds funktion (EUT L 193 af 19.7.2016, s. 1).

5

(6)  EBITDA: Indtægter før renter, skat og af- og nedskrivninger.

6

(7)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 13.

7

(8)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 13, punkt 4.1-4.7.

8

(9)  EUT C 152 af 6.4.2022, s. 13.

9

---

| 28.2.2023 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 75/204 |
| --- | --- | --- | --- |

28.2.2023

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 75/204

---

Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalgs udtalelse om forslag til Europa-Parlamentets og Rådets forordning om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70 om indførelse af bogføring af de udgifter, der er forbundet med infrastrukturerne for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje, og Kommissionens forordning (EØF) nr. 851/2006 vedrørende fastlæggelsen af indholdet af de forskellige poster i bogføringsskemaerne i bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 1108/70

(COM(2022) 381 final)

(2023/C 75/32)

| Anmodning om udtalelse | Europa-Parlamentet, 12.9.2022
  Rådet for den Europæiske Union, 12.8.2022 |
| --- | --- |
| Retsgrundlag | Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde |
| Kompetence | Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet |
| Vedtaget på plenarforsamlingen | 26.10.2022 |
| Plenarforsamling nr. | 573 |
| Resultat af afstemningen
  (for/imod/hverken for eller imod) | 170/0/0 |

Anmodning om udtalelse

Europa-Parlamentet, 12.9.2022

Rådet for den Europæiske Union, 12.8.2022

Retsgrundlag

Artikel 91 og 304 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde

Kompetence

Sektionen for Transport, Energi, Infrastruktur og Informationssamfundet

Vedtaget på plenarforsamlingen

26.10.2022

Plenarforsamling nr.

573

Resultat af afstemningen

(for/imod/hverken for eller imod)

170/0/0

Da EØSU går fuldt ud ind for forslagets indhold og ikke har nogen bemærkninger, har udvalget besluttet at afgive en udtalelse til støtte for det fremsatte forslag.

Bruxelles, den 26. oktober 2022.

Christa SCHWENG

Formand for Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg

---