# Europeiska unionens C 54/13 f

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 54 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 66 årgången13 februari 2023 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 54

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

66 årgången13 februari 2023

---

| Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska unionens domstol |
| 2023/C 54/01 | Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning | 1 |

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

2023/C 54/01

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

Europeiska unionens officiella tidning

1

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Domstolen |
| 2023/C 54/02 | Förenade målen C-40/20 och C-173/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – AQ, BO, CP (C-40/20), AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ (C-173/20) mot Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Visstidsarbete – Direktiv 1999/70/EG – Ramavtal – Icke-diskrimineringsprincipen – Åtgärder som syftar till att förhindra missbruk av på varandra följande visstidsanställningar – Visstidsanställning inom offentlig sektor – Universitetsforskare) | 2 |
| 2023/C 54/03 | Mål C-125/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 22 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott – Miljö – Direktiv 2008/50/EG – Luftkvalitet – Artikel 13.1 – Bilaga XI – Systematiskt och kontinuerligt överskridande av de fastställda gränsvärdena för kvävedioxid i vissa zoner och tätorter i Spanien – Artikel 23.1 – Bilaga XV – Perioden av överskridande ska hållas så kort som möjligt – Lämpliga åtgärder) | 3 |
| 2023/C 54/04 | Mål C-470/20: Domstolens dom (första avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Riigikohus – Estland) – AS Veejaam, OÜ Espo mot AS Elering (Begäran om förhandsavgörande – Statligt stöd – Stöd till förnybar energi – Riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020 – Stimulanseffekt av ett stöd för vilket ansökan lämnats in efter det att arbetena med det berörda projektet har inletts – Artikel 108.3 FEUF – Anmälningsskyldighet – Följder av åsidosättande av anmälningsskyldigheten) | 4 |
| 2023/C 54/05 | Mål C-530/20: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Satversmes tiesa – Lettland) – EUROAPTIEKA SIA (Begäran om förhandsavgörande – Humanläkemedel – Direktiv 2001/83/EG – Artikel 86.1 – Begreppet läkemedelsreklam – Artikel 87.3 – Ändamålsenlig användning av läkemedel – Artikel 90 – Förbjudet reklammaterial – Reklam för läkemedel som varken är receptbelagda eller ersättningsgilla – Prisreklam – Reklam för kampanjerbjudanden – Reklam för kombinationsförsäljning – Förbud) | 5 |
| 2023/C 54/06 | Mål C-61/21: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour administrative d'appel de Versailles – Frankrike) – JP mot Ministre de la Transition écologique, Premier ministre (Begäran om förhandsavgörande – Miljö – Direktiven 80/779/EEG, 85/203/EEG, 96/62/EG, 1999/30/EG och 2008/50/EG – Luftkvalitet – Gränsvärden för mikropartiklar (PM10) och för kvävedioxid (NO2) – Överskridande – Luftkvalitetsplaner – Skador som ska ha vållats en enskild genom den försämring av luften som följer av att dessa gränsvärden överskridits – Den berörda medlemsstatens skadeståndsansvar – Villkor för att detta skadeståndsansvar ska uppkomma – Krav på att den unionsregel som åsidosatts har till syfte att ge enskilda som lidit skada rättigheter – Föreligger inte) | 6 |
| 2023/C 54/07 | Mål C-83/21: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd mot Agenzia delle Entrate (Begäran om förhandsavgörande – Inre marknaden – Artikel 114.2 FEUF – Bestämmelser om skatter och avgifter omfattas inte – Direktiv 2000/31/EG – Informationssamhällets tjänster – Elektronisk handel – Onlineplattform för bostadsförmedling – Artikel 1.5 a – Beskattning omfattas inte – Direktiv 2006/123/EG – Tjänster på den inre marknaden – Artikel 2.3 – Skatteområdet omfattas inte – Direktiv (EU) 2015/1535 – Artikel 1.1 e och f – Begreppen föreskrift för tjänster och teknisk föreskrift – Skyldighet för bostadsförmedlare att samla in och till skattemyndigheten överlämna uppgifter om hyresavtal och att innehålla källskatt på de betalningar som gjorts – Skyldighet för tjänsteleverantörer som inte har ett fast driftsställe i Italien att utse ett skatteombud – Artikel 56 FEUF – Restriktiv karaktär – Berättigat ändamål – Skyldigheten att utse ett skatteombud är oproportionerlig – Artikel 267 tredje stycket FEUF – Befogenheter för en nationell domstol mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning) | 7 |
| 2023/C 54/08 | Mål C-88/21: Domstolens dom (första avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litauen) – Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai (Begäran om förhandsavgörande – Straffrättsligt samarbete – Andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) – Beslut 2007/533/RIF – Registrering angående eftersökt föremål – Artikel 38 – Syfte med inläggning av registrering – Föremål som ska beslagtas eller användas som bevismaterial i brottmål – Artikel 39 – Verkställande av åtgärder på grundval av en registrering – Åtgärder som vidtagits i enlighet med nationell lagstiftning i medlemsstaterna – Nationell lagstiftning som föreskriver en skyldighet att förbjuda fordonsregistrering av fordon som är föremål för registrering i SIS II) | 8 |
| 2023/C 54/09 | Mål C-115/21 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 22 december 2022 – Oriol Junqueras i Vies mot parlamentet (Överklagande – Institutionell rätt – Europaparlamentets ledamöter – Förlust av valbarhetsvillkoret till följd av brottmålsdom – Förklaring att en plats som ledamot av Europaparlamentet blivit vakant – Begäran om att i brådskande fall ta initiativ till att bekräfta en Europaparlamentsledamots immunitet – Talan om ogiltigförklaring – Avvisning) | 8 |
| 2023/C 54/10 | Förenade målen C-148/21 och C-184/21: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal d'arrondissement de Luxembourg – Luxemburg, Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles – Belgien – Christian Louboutin mot Amazon Europe Core Sàrl (C-148/21), Amazon EU Sàrl (C-148/21), Amazon Services Europe Sàrl (C-148/21), Amazon.com Inc. (C-184/21), Amazon Services LLC (C-184/21) (Begäran om förhandsavgörande – EU-varumärke – Förordning (EU) 2017/1001 – Artikel 9.2 a – Rättigheter som är knutna till ett EU-varumärke – Begreppet användning – Näringsidkare som driver en e-handelswebbplats med integrerad elektronisk marknadsplats – Annonser som publiceras på denna marknadsplats av oberoende säljare som i dessa annonser använder ett kännetecken som är identiskt med någon annans varumärke, för varor som är identiska med dem för vilka detta varumärke är registrerat – Huruvida detta kännetecken uppfattas som att det utgör en integrerad del av nämnda näringsidkares reklammeddelande – Huruvida det utifrån det sätt på vilket annonserna presenteras inte är möjligt att klart avgöra vilka erbjudanden som kommer från näringsidkaren och vilka erbjudanden som kommer från oberoende säljare) | 9 |
| 2023/C 54/11 | Mål C-237/21: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberlandesgericht München – Tyskland) – Förfarande för utlämning av S.M (Begäran om förhandsavgörande – Medborgarskap i Europeiska unionen – Artiklarna 18 och 21 FEUF – Begäran till en medlemsstat från ett tredjeland om utlämning av en unionsmedborgare som även är medborgare i en annan medlemsstat, och som har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet i den första medlemsstaten – Begäran har ingetts i syfte att verkställa en frihetsberövande påföljd – Förbud mot utlämning som endast tillämpas vad gäller medborgare i medlemsstaten – Begränsning av den fria rörligheten – Rättfärdigandegrund som avser att förhindra att personer som har begått brott undgår straff – Proportionalitet) | 10 |
| 2023/C 54/12 | Mål C-311/21: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – CM mot TimePartner Personalmanagement GmbH (Begäran om förhandsavgörande – Sysselsättning och socialpolitik – Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag – Direktiv 2008/104/EG – Artikel 5 – Principen om likabehandling – Nödvändighet att, i händelse av undantag från denna princip, säkerställa det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag – Kollektivavtal som föreskriver en lön som är lägre än den som gäller för personal som anställts direkt av kundföretaget – Effektivt domstolsskydd – Domstolsprövning) | 11 |
| 2023/C 54/13 | Mål C-366/21 P: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 december 2022 – Maxime Picard mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Personalmål – Kontraktsanställda – Pension – Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen – 2014 års reform – Förordning (EU, Euratom) nr 1023/2013 – Bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna – Artiklarna 21 andra stycket och 22.1 andra stycket – Övergångsbestämmelser om årlig intjäningsgrad av pensionsrättigheter och pensionsålder – Anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen – Bilaga – Artikel 1.1 – Analog tillämpning av dessa övergångsbestämmelser på övriga anställda som var i tjänst den 31 december 2013 – Den kontraktsanställdes undertecknande av ett nytt anställningsavtal – Rättsakt som går någon emot – Effektivt domstolsskydd) | 12 |
| 2023/C 54/14 | Mål C-577/21: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Sofiyski gradski sad – Bulgarien) – LM, NO mot HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG (Begäran om förhandsavgörande – Obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon – Direktiv 2009/103/EG – Artikel 3 fjärde stycket – Begreppet personskador – Den obligatoriska försäkringens omfattning – Trafikolycka – En passagerare har omkommit – Underåriga barns rätt till ersättning – Ideell skada – Ett barns lidande på grund av att dess förälder omkommit till följd av olyckan – Endast ersättning vid patologisk skada) | 13 |
| 2023/C 54/15 | Förenade målen C-753/21 och 754/21: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation – Frankrike) – Instrubel NV mot Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services (C-753/21), och Montana Management Inc. mot Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services (C-754/21) (Begäran om förhandsavgörande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Förordning (EG) nr 1210/2003 – Specifika begränsningar av de ekonomiska och finansiella förbindelserna med Irak – Artikel 4 – Frysning av tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör fysiska och juridiska personer, organ eller enheter med anknytning till före detta president Saddam Husseins regim – Artikel 6 – Överföring till de mekanismer som efterträder utvecklingsfonden för Irak – Äganderätten till frysta tillgångar och ekonomiska resurser) | 13 |
| 2023/C 54/16 | Mål C-23/22: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA mot Autoridade Tributária e Aduaneira (Begäran om förhandsavgörande – Statligt stöd – Förordning (EU) nr 651/2014 – Undantag för vissa kategorier av stöd som är förenliga med den inre marknaden – Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål – Tillämpningsområde – Omfattas inte – Fiskeri- och vattenbrukssektorn – Sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter – Begreppet jordbruksprodukter – Förordning (EU) nr 1379/2013 – Gemensam marknadsordning för fiskeri- och vattenbruksprodukter – Bilaga I – Bearbetning av fiskeri- och vattenbruksprodukter – Saltad, fryst och avsaltad torsk) | 14 |
| 2023/C 54/17 | Mål C-559/22 P: Överklagande ingett den 19 augusti 2022 av Vtesse Harlow av det beslut som tribunalen (första avdelningen) meddelade den 14 juni 2022 i mål T-64/22, Vtesse Harlow mot kommissionen | 15 |
| 2023/C 54/18 | Mål C-762/22: Talan väckt den 15 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Lettland | 15 |
| 2023/C 54/19 | Mål C-769/22: Talan väckt den 19 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Ungern | 16 |
| 2023/C 54/20 | Mål C-773/22: Talan väckt den 20 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Slovakien | 17 |
| | Tribunalen |
| 2023/C 54/21 | Mål T-720/21: Tribunalens beslut av den 6 december 2022 – G.J. Riedel mot EUIPO – BrewDog (Punk) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Återkallande av invändningen – Anledning saknas att döma i målet) | 19 |
| 2023/C 54/22 | Mål T-775/22: Talan väckt den 12 december 2022 – TJ m. fl. mot rådet | 19 |
| 2023/C 54/23 | Mål T-795/22: Talan väckt den 20 december 2022 – TV and TW mot rådet | 20 |
| 2023/C 54/24 | Mål T-796/22: Överklagande ingett den 21 december 2022 – Drinks Prod mot EUIPO – Coolike-Regnery (VIVIASEPT) | 21 |
| 2023/C 54/25 | Mål T-800/22: Överklagande ingett den 22 december 2022 – Palírna U Zeleného stromu mot EUIPO – Bacardi (B42V) | 21 |
| 2023/C 54/26 | Mål T-801/22: Överklagande ingett den 23 december 2022 – 3M mot EUIPO (Återgivning av två självlysande gula band med ett silvergrått band i mitten) | 22 |
| 2023/C 54/27 | Mål T-802/22: Talan väckt den 28 december 2022 – ExxonMobil Producing Netherlands och Mobil Erdgas-Erdöl mot rådet | 23 |
| 2023/C 54/28 | Mål T-1/23: Talan väckt den 4 januari 2023 – Enmacc mot kommissionen | 24 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

2023/C 54/02

Förenade målen C-40/20 och C-173/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – AQ, BO, CP (C-40/20), AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ (C-173/20) mot Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia (Begäran om förhandsavgörande – Socialpolitik – Visstidsarbete – Direktiv 1999/70/EG – Ramavtal – Icke-diskrimineringsprincipen – Åtgärder som syftar till att förhindra missbruk av på varandra följande visstidsanställningar – Visstidsanställning inom offentlig sektor – Universitetsforskare)

2

2023/C 54/03

Mål C-125/20: Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 22 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien (Fördragsbrott – Miljö – Direktiv 2008/50/EG – Luftkvalitet – Artikel 13.1 – Bilaga XI – Systematiskt och kontinuerligt överskridande av de fastställda gränsvärdena för kvävedioxid i vissa zoner och tätorter i Spanien – Artikel 23.1 – Bilaga XV – Perioden av överskridande ska hållas så kort som möjligt – Lämpliga åtgärder)

3

2023/C 54/04

Mål C-470/20: Domstolens dom (första avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Riigikohus – Estland) – AS Veejaam, OÜ Espo mot AS Elering (Begäran om förhandsavgörande – Statligt stöd – Stöd till förnybar energi – Riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020 – Stimulanseffekt av ett stöd för vilket ansökan lämnats in efter det att arbetena med det berörda projektet har inletts – Artikel 108.3 FEUF – Anmälningsskyldighet – Följder av åsidosättande av anmälningsskyldigheten)

4

2023/C 54/05

Mål C-530/20: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Satversmes tiesa – Lettland) – EUROAPTIEKA SIA (Begäran om förhandsavgörande – Humanläkemedel – Direktiv 2001/83/EG – Artikel 86.1 – Begreppet läkemedelsreklam – Artikel 87.3 – Ändamålsenlig användning av läkemedel – Artikel 90 – Förbjudet reklammaterial – Reklam för läkemedel som varken är receptbelagda eller ersättningsgilla – Prisreklam – Reklam för kampanjerbjudanden – Reklam för kombinationsförsäljning – Förbud)

5

2023/C 54/06

Mål C-61/21: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour administrative d'appel de Versailles – Frankrike) – JP mot Ministre de la Transition écologique, Premier ministre (Begäran om förhandsavgörande – Miljö – Direktiven 80/779/EEG, 85/203/EEG, 96/62/EG, 1999/30/EG och 2008/50/EG – Luftkvalitet – Gränsvärden för mikropartiklar (PM10) och för kvävedioxid (NO2) – Överskridande – Luftkvalitetsplaner – Skador som ska ha vållats en enskild genom den försämring av luften som följer av att dessa gränsvärden överskridits – Den berörda medlemsstatens skadeståndsansvar – Villkor för att detta skadeståndsansvar ska uppkomma – Krav på att den unionsregel som åsidosatts har till syfte att ge enskilda som lidit skada rättigheter – Föreligger inte)

10

2

6

2023/C 54/07

Mål C-83/21: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd mot Agenzia delle Entrate (Begäran om förhandsavgörande – Inre marknaden – Artikel 114.2 FEUF – Bestämmelser om skatter och avgifter omfattas inte – Direktiv 2000/31/EG – Informationssamhällets tjänster – Elektronisk handel – Onlineplattform för bostadsförmedling – Artikel 1.5 a – Beskattning omfattas inte – Direktiv 2006/123/EG – Tjänster på den inre marknaden – Artikel 2.3 – Skatteområdet omfattas inte – Direktiv (EU) 2015/1535 – Artikel 1.1 e och f – Begreppen föreskrift för tjänster och teknisk föreskrift – Skyldighet för bostadsförmedlare att samla in och till skattemyndigheten överlämna uppgifter om hyresavtal och att innehålla källskatt på de betalningar som gjorts – Skyldighet för tjänsteleverantörer som inte har ett fast driftsställe i Italien att utse ett skatteombud – Artikel 56 FEUF – Restriktiv karaktär – Berättigat ändamål – Skyldigheten att utse ett skatteombud är oproportionerlig – Artikel 267 tredje stycket FEUF – Befogenheter för en nationell domstol mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning)

7

2023/C 54/08

Mål C-88/21: Domstolens dom (första avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litauen) – Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai (Begäran om förhandsavgörande – Straffrättsligt samarbete – Andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) – Beslut 2007/533/RIF – Registrering angående eftersökt föremål – Artikel 38 – Syfte med inläggning av registrering – Föremål som ska beslagtas eller användas som bevismaterial i brottmål – Artikel 39 – Verkställande av åtgärder på grundval av en registrering – Åtgärder som vidtagits i enlighet med nationell lagstiftning i medlemsstaterna – Nationell lagstiftning som föreskriver en skyldighet att förbjuda fordonsregistrering av fordon som är föremål för registrering i SIS II)

8

2023/C 54/09

Mål C-115/21 P: Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 22 december 2022 – Oriol Junqueras i Vies mot parlamentet (Överklagande – Institutionell rätt – Europaparlamentets ledamöter – Förlust av valbarhetsvillkoret till följd av brottmålsdom – Förklaring att en plats som ledamot av Europaparlamentet blivit vakant – Begäran om att i brådskande fall ta initiativ till att bekräfta en Europaparlamentsledamots immunitet – Talan om ogiltigförklaring – Avvisning)

8

2023/C 54/10

Förenade målen C-148/21 och C-184/21: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal d'arrondissement de Luxembourg – Luxemburg, Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles – Belgien – Christian Louboutin mot Amazon Europe Core Sàrl (C-148/21), Amazon EU Sàrl (C-148/21), Amazon Services Europe Sàrl (C-148/21), Amazon.com Inc. (C-184/21), Amazon Services LLC (C-184/21) (Begäran om förhandsavgörande – EU-varumärke – Förordning (EU) 2017/1001 – Artikel 9.2 a – Rättigheter som är knutna till ett EU-varumärke – Begreppet användning – Näringsidkare som driver en e-handelswebbplats med integrerad elektronisk marknadsplats – Annonser som publiceras på denna marknadsplats av oberoende säljare som i dessa annonser använder ett kännetecken som är identiskt med någon annans varumärke, för varor som är identiska med dem för vilka detta varumärke är registrerat – Huruvida detta kännetecken uppfattas som att det utgör en integrerad del av nämnda näringsidkares reklammeddelande – Huruvida det utifrån det sätt på vilket annonserna presenteras inte är möjligt att klart avgöra vilka erbjudanden som kommer från näringsidkaren och vilka erbjudanden som kommer från oberoende säljare)

9

2023/C 54/11

Mål C-237/21: Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberlandesgericht München – Tyskland) – Förfarande för utlämning av S.M (Begäran om förhandsavgörande – Medborgarskap i Europeiska unionen – Artiklarna 18 och 21 FEUF – Begäran till en medlemsstat från ett tredjeland om utlämning av en unionsmedborgare som även är medborgare i en annan medlemsstat, och som har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet i den första medlemsstaten – Begäran har ingetts i syfte att verkställa en frihetsberövande påföljd – Förbud mot utlämning som endast tillämpas vad gäller medborgare i medlemsstaten – Begränsning av den fria rörligheten – Rättfärdigandegrund som avser att förhindra att personer som har begått brott undgår straff – Proportionalitet)

10

2023/C 54/12

Mål C-311/21: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – CM mot TimePartner Personalmanagement GmbH (Begäran om förhandsavgörande – Sysselsättning och socialpolitik – Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag – Direktiv 2008/104/EG – Artikel 5 – Principen om likabehandling – Nödvändighet att, i händelse av undantag från denna princip, säkerställa det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag – Kollektivavtal som föreskriver en lön som är lägre än den som gäller för personal som anställts direkt av kundföretaget – Effektivt domstolsskydd – Domstolsprövning)

11

2023/C 54/13

Mål C-366/21 P: Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 december 2022 – Maxime Picard mot Europeiska kommissionen (Överklagande – Personalmål – Kontraktsanställda – Pension – Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen – 2014 års reform – Förordning (EU, Euratom) nr 1023/2013 – Bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna – Artiklarna 21 andra stycket och 22.1 andra stycket – Övergångsbestämmelser om årlig intjäningsgrad av pensionsrättigheter och pensionsålder – Anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen – Bilaga – Artikel 1.1 – Analog tillämpning av dessa övergångsbestämmelser på övriga anställda som var i tjänst den 31 december 2013 – Den kontraktsanställdes undertecknande av ett nytt anställningsavtal – Rättsakt som går någon emot – Effektivt domstolsskydd)

12

2023/C 54/14

Mål C-577/21: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Sofiyski gradski sad – Bulgarien) – LM, NO mot HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG (Begäran om förhandsavgörande – Obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon – Direktiv 2009/103/EG – Artikel 3 fjärde stycket – Begreppet personskador – Den obligatoriska försäkringens omfattning – Trafikolycka – En passagerare har omkommit – Underåriga barns rätt till ersättning – Ideell skada – Ett barns lidande på grund av att dess förälder omkommit till följd av olyckan – Endast ersättning vid patologisk skada)

13

2023/C 54/15

Förenade målen C-753/21 och 754/21: Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation – Frankrike) – Instrubel NV mot Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services (C-753/21), och Montana Management Inc. mot Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services (C-754/21) (Begäran om förhandsavgörande – Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik – Förordning (EG) nr 1210/2003 – Specifika begränsningar av de ekonomiska och finansiella förbindelserna med Irak – Artikel 4 – Frysning av tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör fysiska och juridiska personer, organ eller enheter med anknytning till före detta president Saddam Husseins regim – Artikel 6 – Överföring till de mekanismer som efterträder utvecklingsfonden för Irak – Äganderätten till frysta tillgångar och ekonomiska resurser)

13

2023/C 54/16

Mål C-23/22: Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA mot Autoridade Tributária e Aduaneira (Begäran om förhandsavgörande – Statligt stöd – Förordning (EU) nr 651/2014 – Undantag för vissa kategorier av stöd som är förenliga med den inre marknaden – Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål – Tillämpningsområde – Omfattas inte – Fiskeri- och vattenbrukssektorn – Sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter – Begreppet jordbruksprodukter – Förordning (EU) nr 1379/2013 – Gemensam marknadsordning för fiskeri- och vattenbruksprodukter – Bilaga I – Bearbetning av fiskeri- och vattenbruksprodukter – Saltad, fryst och avsaltad torsk)

14

2023/C 54/17

Mål C-559/22 P: Överklagande ingett den 19 augusti 2022 av Vtesse Harlow av det beslut som tribunalen (första avdelningen) meddelade den 14 juni 2022 i mål T-64/22, Vtesse Harlow mot kommissionen

15

2023/C 54/18

Mål C-762/22: Talan väckt den 15 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Lettland

15

2023/C 54/19

Mål C-769/22: Talan väckt den 19 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Ungern

16

2023/C 54/20

Mål C-773/22: Talan väckt den 20 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Slovakien

17

Tribunalen

2023/C 54/21

Mål T-720/21: Tribunalens beslut av den 6 december 2022 – G.J. Riedel mot EUIPO – BrewDog (Punk) (EU-varumärke – Invändningsförfarande – Återkallande av invändningen – Anledning saknas att döma i målet)

19

2023/C 54/22

Mål T-775/22: Talan väckt den 12 december 2022 – TJ m. fl. mot rådet

19

2023/C 54/23

Mål T-795/22: Talan väckt den 20 december 2022 – TV and TW mot rådet

20

2023/C 54/24

Mål T-796/22: Överklagande ingett den 21 december 2022 – Drinks Prod mot EUIPO – Coolike-Regnery (VIVIASEPT)

21

2023/C 54/25

Mål T-800/22: Överklagande ingett den 22 december 2022 – Palírna U Zeleného stromu mot EUIPO – Bacardi (B42V)

21

2023/C 54/26

Mål T-801/22: Överklagande ingett den 23 december 2022 – 3M mot EUIPO (Återgivning av två självlysande gula band med ett silvergrått band i mitten)

22

2023/C 54/27

Mål T-802/22: Talan väckt den 28 december 2022 – ExxonMobil Producing Netherlands och Mobil Erdgas-Erdöl mot rådet

23

2023/C 54/28

Mål T-1/23: Talan väckt den 4 januari 2023 – Enmacc mot kommissionen

24

---

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska unionens domstol

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/1

---

Europeiska unionens domstols senaste offentliggöranden i Europeiska unionens officiella tidning

(2023/C 54/01)

Senaste offentliggörandet

EUT C 45, 6.2.2023

Senaste listan över offentliggöranden

EUT C 35, 30.1.2023

EUT C 24, 23.1.2023

EUT C 15, 16.1.2023

EUT C 7, 9.1.2023

EUT C 482, 19.12.2022

EUT C 472, 12.12.2022

Dessa texter är tillgängliga på

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Domstolen

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/2

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – AQ, BO, CP (C-40/20), AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ (C-173/20) mot Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

(Förenade målen C-40/20 och C-173/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Socialpolitik - Visstidsarbete - Direktiv 1999/70/EG - Ramavtal - Icke-diskrimineringsprincipen - Åtgärder som syftar till att förhindra missbruk av på varandra följande visstidsanställningar - Visstidsanställning inom offentlig sektor - Universitetsforskare)

(2023/C 54/02)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: AQ, BO, CP (C-40/20), AZ, BY, CX, DW, EV, FU, GJ (C-173/20)

Motparter: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Istruzione, dell’Università e della Ricerca – MIUR, Università degli studi di Perugia

Ytterligare deltagare i rättegången: Federazione Lavoratori della Conoscenza Cgil, Confederazione Generale Italiana del Lavoro (CGIL), Cipur – Coordinamento Intersedi Professori Universitari di Ruolo, Anief – Associazione Professionale e Sindacale (C-40/20), HS, IR, JQ, KP, LO, MN, NM, OZ, PK, QJ, RI, SH, TG, UF, WE, XC, YD (C-173/20)

Domslut

| 1) | Klausul 5 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som innebär att universitet kan ingå avtal med forskare om visstidsanställning för en period på tre år, som kan förlängas med högst två år, utan att dessa avtals ingående eller förlängning villkoras av objektiva skäl som rör tillfälliga eller särskilda behov, och detta i syfte att täcka det berörda universitetets ordinarie och permanenta behov. |
| --- | --- |

1)

Klausul 5 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till rådets direktiv 1999/70/EG av den 28 juni 1999 om ramavtalet om visstidsarbete undertecknat av EFS, UNICE och CEEP ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som innebär att universitet kan ingå avtal med forskare om visstidsanställning för en period på tre år, som kan förlängas med högst två år, utan att dessa avtals ingående eller förlängning villkoras av objektiva skäl som rör tillfälliga eller särskilda behov, och detta i syfte att täcka det berörda universitetets ordinarie och permanenta behov.

| 2) | Klausul 5 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning, i vilken det fastställs att en och samma forskare kan ingå anställningsavtal för sammanlagt högst tolv år, även om avtalen avser olika universitet och institut och även om de inte följer direkt på varandra. |
| --- | --- |

2)

Klausul 5 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning, i vilken det fastställs att en och samma forskare kan ingå anställningsavtal för sammanlagt högst tolv år, även om avtalen avser olika universitet och institut och även om de inte följer direkt på varandra.

| 3) | Klausul 4 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs en möjlighet för forskare vid offentliga forskningsorgan som har ingått ett visstidsanställningsavtal att, på vissa villkor, få fast anställning, samtidigt som denna möjlighet nekas universitetsforskare som har ingått ett visstidsanställningsavtal. |
| --- | --- |

3)

Klausul 4 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning i vilken det föreskrivs en möjlighet för forskare vid offentliga forskningsorgan som har ingått ett visstidsanställningsavtal att, på vissa villkor, få fast anställning, samtidigt som denna möjlighet nekas universitetsforskare som har ingått ett visstidsanställningsavtal.

| 4) | Klausul 4 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som – med avvikelse dels från den allmänna regel som är tillämplig på alla offentlig- och privatanställda, enligt vilken den övre tidsgränsen för en visstidsanställning, från och med år 2018, är fastställd till 24 månader, inklusive förlängningar och förnyelser, dels från den regel som är tillämplig på offentliganställda, enligt vilken det för att använda denna typ av anställningsförhållanden krävs att det föreligger tillfälliga och särskilda behov – ger universiteten möjlighet att ingå treåriga visstidsanställningsavtal med forskare, som kan förlängas med högst två år, utan att ingåendet av avtalen och förlängningen av dem behöver vara villkorade av att det berörda universitetet har sådana tillfälliga eller särskilda behov, och som även ger universiteten möjlighet att vid utgången av denna femårsperiod ingå ytterligare ett visstidsanställningsavtal av samma typ med samma person eller med andra personer för att tillgodose samma undervisnings- och forskningsbehov som var kopplade till det föregående avtalet. |
| --- | --- |

4)

Klausul 4 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den inte utgör hinder för en nationell lagstiftning som – med avvikelse dels från den allmänna regel som är tillämplig på alla offentlig- och privatanställda, enligt vilken den övre tidsgränsen för en visstidsanställning, från och med år 2018, är fastställd till 24 månader, inklusive förlängningar och förnyelser, dels från den regel som är tillämplig på offentliganställda, enligt vilken det för att använda denna typ av anställningsförhållanden krävs att det föreligger tillfälliga och särskilda behov – ger universiteten möjlighet att ingå treåriga visstidsanställningsavtal med forskare, som kan förlängas med högst två år, utan att ingåendet av avtalen och förlängningen av dem behöver vara villkorade av att det berörda universitetet har sådana tillfälliga eller särskilda behov, och som även ger universiteten möjlighet att vid utgången av denna femårsperiod ingå ytterligare ett visstidsanställningsavtal av samma typ med samma person eller med andra personer för att tillgodose samma undervisnings- och forskningsbehov som var kopplade till det föregående avtalet.

| 5) | Klausul 4.1 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken forskare som har ingått ett tillsvidareanställningsavtal har möjlighet att, när de har erhållit nationell vetenskaplig behörighet, bli föremål för ett särskilt utvärderingsförfarande för att kunna bli uppförda på förteckningen över biträdande professorer, medan forskare som har ingått ett visstidsanställningsavtal, även om de likaledes har erhållit nationell vetenskaplig behörighet, nekas denna möjlighet, i de fall då dessa sistnämnda utövar samma yrkesverksamhet och tillhandahåller samma undervisningsstöd till studenterna som de forskare som ingått ett tillsvidareanställningsavtal. |
| --- | --- |

5)

Klausul 4.1 i ramavtalet om visstidsarbete, undertecknat den 18 mars 1999, som återfinns i bilagan till direktiv 1999/70, ska tolkas så, att den utgör hinder för en nationell lagstiftning enligt vilken forskare som har ingått ett tillsvidareanställningsavtal har möjlighet att, när de har erhållit nationell vetenskaplig behörighet, bli föremål för ett särskilt utvärderingsförfarande för att kunna bli uppförda på förteckningen över biträdande professorer, medan forskare som har ingått ett visstidsanställningsavtal, även om de likaledes har erhållit nationell vetenskaplig behörighet, nekas denna möjlighet, i de fall då dessa sistnämnda utövar samma yrkesverksamhet och tillhandahåller samma undervisningsstöd till studenterna som de forskare som ingått ett tillsvidareanställningsavtal.

---

(1)  EUT C 161, 11.5.2020.

EUT C 19, 18.1.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/3 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/3

---

Domstolens dom (sjätte avdelningen) av den 22 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Konungariket Spanien

(Mål C-125/20) (1)

(Fördragsbrott - Miljö - Direktiv 2008/50/EG - Luftkvalitet - Artikel 13.1 - Bilaga XI - Systematiskt och kontinuerligt överskridande av de fastställda gränsvärdena för kvävedioxid i vissa zoner och tätorter i Spanien - Artikel 23.1 - Bilaga XV - Perioden av överskridande ska hållas ”så kort som möjligt” - Lämpliga åtgärder)

(2023/C 54/03)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: inledningsvis A.C. Becker, M. Jauregui Gómez och M. Noll-Ehlers, därefter M. Jauregui Gómez och M. Noll-Ehlers, och slutligen M. Noll-Ehlers och E. Sanfrutos Cano)

Svarande: Konungariket Spanien (ombud: inledningsvis S. Jiménez García och M.J. Ruiz Sánchez, därefter M. J. Ruiz Sánchez)

Domslut

| 1) | Konungariket Spanien






  — | har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 13.1 i och bilaga XI till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG av den 21 maj 2008 om luftkvalitet och renare luft i Europa genom att inte se till att det årliga gränsvärdet för kvävedioxid inte systematiskt och kontinuerligt överskridits under åren 2010 till och 2018 i zonerna ES 0901 Àrea de Barcelona och ES 1301 Madrid och under åren 2010 till och med 2017 i zonen ES 0902 Vallès – Baix Llobregat, liksom timgränsvärdet för kväveoxid under åren 2010 till och 2018 i zon ES 1301 Madrid, och |
| --- | --- | --- |

1)

Konungariket Spanien

—

har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 13.1 i och bilaga XI till Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG av den 21 maj 2008 om luftkvalitet och renare luft i Europa genom att inte se till att det årliga gränsvärdet för kvävedioxid inte systematiskt och kontinuerligt överskridits under åren 2010 till och 2018 i zonerna ES 0901 Àrea de Barcelona och ES 1301 Madrid och under åren 2010 till och med 2017 i zonen ES 0902 Vallès – Baix Llobregat, liksom timgränsvärdet för kväveoxid under åren 2010 till och 2018 i zon ES 1301 Madrid, och

| — | har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 23.1 i jämförd med bilaga XV till samma direktiv, och i synnerhet skyldigheten att säkerställa att luftkvalitetsplanerna föreskriver lämpliga åtgärder så att perioden av överskridande kan hållas så kort som möjligt, genom att inte från den 11 juni 2010 anta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de fastställda gränsvärdena för kvävedioxid iakttogs i zonerna ES 0901 Àrea de Barcelona, ES 0902 Vallès – Baix Llobregat och ES 1301 Madrid. |
| --- | --- |

—

har åsidosatt sina skyldigheter enligt artikel 23.1 i jämförd med bilaga XV till samma direktiv, och i synnerhet skyldigheten att säkerställa att luftkvalitetsplanerna föreskriver lämpliga åtgärder så att perioden av överskridande kan hållas så kort som möjligt, genom att inte från den 11 juni 2010 anta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de fastställda gränsvärdena för kvävedioxid iakttogs i zonerna ES 0901 Àrea de Barcelona, ES 0902 Vallès – Baix Llobregat och ES 1301 Madrid.

| 2) | Talan ogillas i övrigt. |
| --- | --- |

2)

Talan ogillas i övrigt.

| 3) | Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader samt ersätta nio tiondelar av Europeiska kommissionens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader samt ersätta nio tiondelar av Europeiska kommissionens rättegångskostnader.

| 4) | Europeiska kommissionen ska bära en tiondel av sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

4)

Europeiska kommissionen ska bära en tiondel av sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 175, 25.5.2020.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/4

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Riigikohus – Estland) – AS Veejaam, OÜ Espo mot AS Elering

(Mål C-470/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Statligt stöd - Stöd till förnybar energi - Riktlinjer för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020 - Stimulanseffekt av ett stöd för vilket ansökan lämnats in efter det att arbetena med det berörda projektet har inletts - Artikel 108.3 FEUF - Anmälningsskyldighet - Följder av åsidosättande av anmälningsskyldigheten)

(2023/C 54/04)

Rättegångsspråk: estniska

Hänskjutande domstol

Riigikohus

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: AS Veejaam, OÜ Espo

Motpart: AS Elering

Domslut

| 1) | Artiklarna 49 och 50 i riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020
  ska tolkas så,
  att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning genom vilken en stödordning för förnybar energi inrättas som gör det möjligt för den som ansöker om stöd att erhålla stödet även om ansökan lämnats in efter det att arbetena för att genomföra det aktuella projektet har inletts. |
| --- | --- |

1)

Artiklarna 49 och 50 i riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020

ska tolkas så,

att de inte utgör hinder för en nationell lagstiftning genom vilken en stödordning för förnybar energi inrättas som gör det möjligt för den som ansöker om stöd att erhålla stödet även om ansökan lämnats in efter det att arbetena för att genomföra det aktuella projektet har inletts.

| 2) | Riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020
  ska tolkas så,
  att ett statligt stöd kan ha en stimulanseffekt när den investering som en ekonomisk aktör har gjort i syfte att anpassa sig till en ändring av villkoren för att erhålla miljötillstånd – ett tillstånd som är nödvändigt för den aktörens verksamhet – sannolikt inte skulle ha ägt rum om det aktuella stödet inte hade utbetalats. |
| --- | --- |

2)

Riktlinjerna för statligt stöd till miljöskydd och energi för 2014–2020

ska tolkas så,

att ett statligt stöd kan ha en stimulanseffekt när den investering som en ekonomisk aktör har gjort i syfte att anpassa sig till en ändring av villkoren för att erhålla miljötillstånd – ett tillstånd som är nödvändigt för den aktörens verksamhet – sannolikt inte skulle ha ägt rum om det aktuella stödet inte hade utbetalats.

| 3) | Artikel 1 b och c i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt
  ska tolkas så,
  att en befintlig stödordning, vars förenlighet med den inre marknaden har fastställts i ett beslut av Europeiska kommissionen, ska anses utgöra ”nytt stöd” i den mening som avses i artikel 1 c i denna förordning, när stödordningen tillämpas efter det datum som den berörda medlemsstaten angett för kommissionen inom ramen för det förfarande för bedömning av stödet som avslutades genom nämnda beslut, såsom slutdatum för tillämpning av stödordningen. |
| --- | --- |

3)

Artikel 1 b och c i rådets förordning (EU) 2015/1589 av den 13 juli 2015 om tillämpningsföreskrifter för artikel 108 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt

ska tolkas så,

att en befintlig stödordning, vars förenlighet med den inre marknaden har fastställts i ett beslut av Europeiska kommissionen, ska anses utgöra ”nytt stöd” i den mening som avses i artikel 1 c i denna förordning, när stödordningen tillämpas efter det datum som den berörda medlemsstaten angett för kommissionen inom ramen för det förfarande för bedömning av stödet som avslutades genom nämnda beslut, såsom slutdatum för tillämpning av stödordningen.

| 4) | Artikel 108.3 FEUF
  ska tolkas så,
  att den inte utgör hinder för att en ansökan från en ekonomisk aktör om utbetalning av ett statligt stöd bifalls, trots att den skyldighet att anmäla stödet som föreskrivs i denna bestämmelse har åsidosatts, dels för den period som föregick kommissionens beslut i vilket det fastställdes att stödet var förenligt med den inre marknaden, dels när nämnda aktör ansökte om stödet vid en tidpunkt då stödet var olagligt, eftersom det inte hade anmälts till kommissionen samtidigt som den investering som stödet avsåg gjordes vid en tidpunkt då nämnda stödordning var laglig, eftersom det i ett beslut från kommissionen hade fastställts att det var förenligt med den inre marknaden, förutsatt att stödmottagaren, i dessa båda situationer, betalar ränta på de belopp som eventuellt erhållits för den period då stödet ansågs vara olagligt. |
| --- | --- |

4)

Artikel 108.3 FEUF

ska tolkas så,

att den inte utgör hinder för att en ansökan från en ekonomisk aktör om utbetalning av ett statligt stöd bifalls, trots att den skyldighet att anmäla stödet som föreskrivs i denna bestämmelse har åsidosatts, dels för den period som föregick kommissionens beslut i vilket det fastställdes att stödet var förenligt med den inre marknaden, dels när nämnda aktör ansökte om stödet vid en tidpunkt då stödet var olagligt, eftersom det inte hade anmälts till kommissionen samtidigt som den investering som stödet avsåg gjordes vid en tidpunkt då nämnda stödordning var laglig, eftersom det i ett beslut från kommissionen hade fastställts att det var förenligt med den inre marknaden, förutsatt att stödmottagaren, i dessa båda situationer, betalar ränta på de belopp som eventuellt erhållits för den period då stödet ansågs vara olagligt.

---

(1)  EUT C 433, 14.12.2020.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/5

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Satversmes tiesa – Lettland) – ”EUROAPTIEKA” SIA

(Mål C-530/20) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Humanläkemedel - Direktiv 2001/83/EG - Artikel 86.1 - Begreppet läkemedelsreklam - Artikel 87.3 - Ändamålsenlig användning av läkemedel - Artikel 90 - Förbjudet reklammaterial - Reklam för läkemedel som varken är receptbelagda eller ersättningsgilla - Prisreklam - Reklam för kampanjerbjudanden - Reklam för kombinationsförsäljning - Förbud)

(2023/C 54/05)

Rättegångsspråk: lettiska

Hänskjutande domstol

Satversmes tiesa

Parter i målet vid den nationella domstolen

Sökande:”EUROAPTIEKA” SIA

Motpart: Ministru kabinets

Domslut

| 1) | Artikel 86.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/27/EG av den 31 mars 2004,
  ska tolkas så,
  att spridning av information som uppmuntrar till köp av ett läkemedel genom att använda läkemedlets pris som säljargument, genom att annonsera ut ett specialerbjudande eller genom att ange att läkemedlet säljs i kombination med andra läkemedel, och till nedsatt pris, eller med andra produkter, faller under begreppet läkemedelsreklam i den bestämmelsens mening, även när informationen inte gäller ett visst läkemedel utan avser ospecificerade läkemedel. |
| --- | --- |

1)

Artikel 86.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/83/EG av den 6 november 2001 om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel, i dess lydelse enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/27/EG av den 31 mars 2004,

ska tolkas så,

att spridning av information som uppmuntrar till köp av ett läkemedel genom att använda läkemedlets pris som säljargument, genom att annonsera ut ett specialerbjudande eller genom att ange att läkemedlet säljs i kombination med andra läkemedel, och till nedsatt pris, eller med andra produkter, faller under begreppet läkemedelsreklam i den bestämmelsens mening, även när informationen inte gäller ett visst läkemedel utan avser ospecificerade läkemedel.

| 2) | Artiklarna 87.3 och 90 i direktiv 2001/83, i dess lydelse enligt direktiv 2004/27,
  ska tolkas så,
  att de inte utgör hinder för en nationell bestämmelse som förbjuder att information som uppmuntrar till köp av ett läkemedel genom att använda läkemedlets pris som säljargument, genom att annonsera ut ett specialerbjudande eller genom att ange att läkemedlet säljs i kombination med andra läkemedel, och till nedsatt pris, eller med andra produkter, införs i reklam för receptfria och icke ersättningsgilla läkemedel riktad till allmänheten. |
| --- | --- |

2)

Artiklarna 87.3 och 90 i direktiv 2001/83, i dess lydelse enligt direktiv 2004/27,

ska tolkas så,

att de inte utgör hinder för en nationell bestämmelse som förbjuder att information som uppmuntrar till köp av ett läkemedel genom att använda läkemedlets pris som säljargument, genom att annonsera ut ett specialerbjudande eller genom att ange att läkemedlet säljs i kombination med andra läkemedel, och till nedsatt pris, eller med andra produkter, införs i reklam för receptfria och icke ersättningsgilla läkemedel riktad till allmänheten.

---

(1)  EUT C 443, 21.12.2020.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/6 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/6

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour administrative d'appel de Versailles – Frankrike) – JP mot Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

(Mål C-61/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Miljö - Direktiven 80/779/EEG, 85/203/EEG, 96/62/EG, 1999/30/EG och 2008/50/EG - Luftkvalitet - Gränsvärden för mikropartiklar (PM10) och för kvävedioxid (NO2) - Överskridande - Luftkvalitetsplaner - Skador som ska ha vållats en enskild genom den försämring av luften som följer av att dessa gränsvärden överskridits - Den berörda medlemsstatens skadeståndsansvar - Villkor för att detta skadeståndsansvar ska uppkomma - Krav på att den unionsregel som åsidosatts har till syfte att ge enskilda som lidit skada rättigheter - Föreligger inte)

(2023/C 54/06)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour administrative d'appel de Versailles

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: JP

Motparter: Ministre de la Transition écologique, Premier ministre

Domslut

Artiklarna 3 och 7 i rådets direktiv 80/779/EEG av den 15 juli 1980 om gränsvärden och vägledande värden för luftkvalitet med avseende på svaveldioxid och svävande partiklar, artiklarna 3 och 7 i rådets direktiv 85/203/EEG av den 7 mars 1985 om luftkvalitetsnormer för kvävedioxid, artiklarna 7 och 8 i rådets direktiv 96/62/EG av den 27 september 1996 om utvärdering och säkerställande av luftkvaliteten, artiklarna 4.1 och 5.1 i rådets direktiv 1999/30/EG av den 22 april 1999 om gränsvärden för svaveldioxid, kvävedioxid och kväveoxider, partiklar och bly i luften, samt artiklarna 13.1 och 23.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/50/EG av den 21 maj 2008 om luftkvalitet och renare luft i Europa

ska tolkas så,

att de inte har till syfte att ge enskilda individuella rättigheter som kan ge dem rätt till skadestånd från en medlemsstat, enligt principen om statens ansvar för skada som har vållats enskilda genom sådana överträdelser av unionsrätten som kan tillskrivas staten.

---

(1)  EUT C 128, 12.4.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/7 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/7

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Consiglio di Stato – Italien) – Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd mot Agenzia delle Entrate

(Mål C-83/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Inre marknaden - Artikel 114.2 FEUF - Bestämmelser om skatter och avgifter omfattas inte - Direktiv 2000/31/EG - Informationssamhällets tjänster - Elektronisk handel - Onlineplattform för bostadsförmedling - Artikel 1.5 a - ”Beskattning” omfattas inte - Direktiv 2006/123/EG - Tjänster på den inre marknaden - Artikel 2.3 - ”Skatteområdet” omfattas inte - Direktiv (EU) 2015/1535 - Artikel 1.1 e och f - Begreppen ”föreskrift för tjänster” och ”teknisk föreskrift” - Skyldighet för bostadsförmedlare att samla in och till skattemyndigheten överlämna uppgifter om hyresavtal och att innehålla källskatt på de betalningar som gjorts - Skyldighet för tjänsteleverantörer som inte har ett fast driftsställe i Italien att utse ett skatteombud - Artikel 56 FEUF - Restriktiv karaktär - Berättigat ändamål - Skyldigheten att utse ett skatteombud är oproportionerlig - Artikel 267 tredje stycket FEUF - Befogenheter för en nationell domstol mot vars avgöranden det inte finns något rättsmedel enligt nationell lagstiftning)

(2023/C 54/07)

Rättegångsspråk: italienska

Hänskjutande domstol

Consiglio di Stato

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Airbnb Ireland UC, Airbnb Payments UK Ltd

Motpart: Agenzia delle Entrate

Ytterligare deltagare i rättegången: Presidenza del Consiglio dei Ministri, Ministero dell’Economia e delle Finanze, Federazione delle Associazioni Italiane Alberghi e Turismo (Federalberghi), Renting Services Group Srls, Coordinamento delle Associazioni e dei Comitati di tutela dell’ambiente e dei diritti degli utenti e dei consumatori (Codacons)

Domslut

| 1) | Artikel 56 FEUF ska tolkas så






  — | att den inte utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken bostadsförmedlare, oberoende av var de är etablerade och oberoende av förmedlingsmetod, vad gäller uthyrning av fastigheter belägna i denna medlemsstat under högst 30 dagar, är skyldiga att samla in uppgifter angående de hyresavtal som ingåtts till följd av deras förmedling och lämna in dessa uppgifter till den nationella skattemyndigheten och, om dessa leverantörer har uppburit hyror eller motsvarande ersättningar eller har hanterat betalningarna av dem, att innehålla källskatt motsvarande den skatt som ska betalas på de belopp som hyresgästerna har betalat till hyresvärdarna och att betala in denna källskatt till statskassan i nämnda medlemsstat. |
| --- | --- | --- |

1)

Artikel 56 FEUF ska tolkas så

—

att den inte utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken bostadsförmedlare, oberoende av var de är etablerade och oberoende av förmedlingsmetod, vad gäller uthyrning av fastigheter belägna i denna medlemsstat under högst 30 dagar, är skyldiga att samla in uppgifter angående de hyresavtal som ingåtts till följd av deras förmedling och lämna in dessa uppgifter till den nationella skattemyndigheten och, om dessa leverantörer har uppburit hyror eller motsvarande ersättningar eller har hanterat betalningarna av dem, att innehålla källskatt motsvarande den skatt som ska betalas på de belopp som hyresgästerna har betalat till hyresvärdarna och att betala in denna källskatt till statskassan i nämnda medlemsstat.

| — | att den utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken bostadsförmedlare, vad gäller uthyrning av fastigheter belägna i denna medlemsstat under högst 30 dagar, är skyldiga att utse ett skatteombud som har hemvist eller är etablerad i beskattningsmedlemsstaten, när dessa leverantörer har uppburit hyror eller motsvarande ersättningar eller har hanterat betalningarna av dem och när de har hemvist eller är etablerade i en annan medlemsstat än beskattningsmedlemsstaten. |
| --- | --- |

—

att den utgör hinder för en medlemsstats lagstiftning enligt vilken bostadsförmedlare, vad gäller uthyrning av fastigheter belägna i denna medlemsstat under högst 30 dagar, är skyldiga att utse ett skatteombud som har hemvist eller är etablerad i beskattningsmedlemsstaten, när dessa leverantörer har uppburit hyror eller motsvarande ersättningar eller har hanterat betalningarna av dem och när de har hemvist eller är etablerade i en annan medlemsstat än beskattningsmedlemsstaten.

| 2) | Artikel 267 FEUF ska tolkas så, att det – när en av parterna i det nationella målet har tagit upp en fråga om tolkningen av unionsrätten – endast ankommer på den nationella domstolen att bestämma vilka frågor som ska ställas till domstolen och hur dessa ska formuleras och att dessa parter inte kan tvinga fram några sådana frågor eller ändra deras innehåll. |
| --- | --- |

2)

Artikel 267 FEUF ska tolkas så, att det – när en av parterna i det nationella målet har tagit upp en fråga om tolkningen av unionsrätten – endast ankommer på den nationella domstolen att bestämma vilka frågor som ska ställas till domstolen och hur dessa ska formuleras och att dessa parter inte kan tvinga fram några sådana frågor eller ändra deras innehåll.

---

(1)  EUT C 182, 10.5.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/8

---

Domstolens dom (första avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas – Litauen) – Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai

(Mål C-88/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Straffrättsligt samarbete - Andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II) - Beslut 2007/533/RIF - Registrering angående eftersökt föremål - Artikel 38 - Syfte med inläggning av registrering - Föremål som ska beslagtas eller användas som bevismaterial i brottmål - Artikel 39 - Verkställande av åtgärder på grundval av en registrering - Åtgärder som vidtagits i enlighet med nationell lagstiftning i medlemsstaterna - Nationell lagstiftning som föreskriver en skyldighet att förbjuda fordonsregistrering av fordon som är föremål för registrering i SIS II)

(2023/C 54/08)

Rättegångsspråk: litauiska

Hänskjutande domstol

Lietuvos vyriausiasis administracinis teismas

Parter i det nationella målet

Klagande: Regionų apygardos administracinio teismo Kauno rūmai

Motpart: Lietuvos Respublikos vidaus reikalų ministerija

Domslut

Artikel 39 i rådets beslut 2007/533/RIF av den 12 juni 2007 om inrättande, drift och användning av andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II), jämförd med artikel 38.1 i samma beslut,

ska tolkas så,

| — | att bestämmelsen inte föreskriver någon allmän skyldighet att förbjuda fordonsregistrering av ett motorfordon som är föremål för en registrering i andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II), |
| --- | --- |

—

att bestämmelsen inte föreskriver någon allmän skyldighet att förbjuda fordonsregistrering av ett motorfordon som är föremål för en registrering i andra generationen av Schengens informationssystem (SIS II),

| — | att bestämmelsen inte ålägger den verkställande medlemsstaten att föreskriva generella regler om förbud mot andra åtgärder avseende det påträffade föremålet än sådana som gör det möjligt att uppnå syftena med nämnda artikel 38.1, och |
| --- | --- |

—

att bestämmelsen inte ålägger den verkställande medlemsstaten att föreskriva generella regler om förbud mot andra åtgärder avseende det påträffade föremålet än sådana som gör det möjligt att uppnå syftena med nämnda artikel 38.1, och

| — | att bestämmelsen inte utgör hinder för att denna medlemsstat föreskriver undantag från ett generellt förbud mot fordonsregistrering av ett sådant fordon. |
| --- | --- |

—

att bestämmelsen inte utgör hinder för att denna medlemsstat föreskriver undantag från ett generellt förbud mot fordonsregistrering av ett sådant fordon.

---

(1)  EUT C 163, 3.5.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/8 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/8

---

Domstolens dom (fjärde avdelningen) av den 22 december 2022 – Oriol Junqueras i Vies mot parlamentet

(Mål C-115/21 P) (1)

(Överklagande - Institutionell rätt - Europaparlamentets ledamöter - Förlust av valbarhetsvillkoret till följd av brottmålsdom - Förklaring att en plats som ledamot av Europaparlamentet blivit vakant - Begäran om att i brådskande fall ta initiativ till att bekräfta en Europaparlamentsledamots immunitet - Talan om ogiltigförklaring - Avvisning)

(2023/C 54/09)

Rättegångsspråk: spanska

Parter

Klagande: Oriol Junqueras i Vies (ombud: M. Marsal i Ferret och A. Van den Eynde Adroer, abogados)

Övrig part i målet: Europeiska parlamentet (ombud: N. Görlitz och J.-C. Puffer)

Domslut

| 1) | Överklagandet ogillas. |
| --- | --- |

1)

Överklagandet ogillas.

| 2) | Oriol Junqueras i Vies ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europaparlamentet. |
| --- | --- |

2)

Oriol Junqueras i Vies ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Europaparlamentet.

| 3) | Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader. |
| --- | --- |

3)

Konungariket Spanien ska bära sina rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 163, 3.5.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/9 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/9

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Tribunal d'arrondissement de Luxembourg – Luxemburg, Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles – Belgien – Christian Louboutin mot Amazon Europe Core Sàrl (C-148/21), Amazon EU Sàrl (C-148/21), Amazon Services Europe Sàrl (C-148/21), Amazon.com Inc. (C-184/21), Amazon Services LLC (C-184/21)

(Förenade målen C-148/21 och C-184/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - EU-varumärke - Förordning (EU) 2017/1001 - Artikel 9.2 a - Rättigheter som är knutna till ett EU-varumärke - Begreppet användning - Näringsidkare som driver en e-handelswebbplats med integrerad elektronisk marknadsplats - Annonser som publiceras på denna marknadsplats av oberoende säljare som i dessa annonser använder ett kännetecken som är identiskt med någon annans varumärke, för varor som är identiska med dem för vilka detta varumärke är registrerat - Huruvida detta kännetecken uppfattas som att det utgör en integrerad del av nämnda näringsidkares reklammeddelande - Huruvida det utifrån det sätt på vilket annonserna presenteras inte är möjligt att klart avgöra vilka erbjudanden som kommer från näringsidkaren och vilka erbjudanden som kommer från oberoende säljare)

(2023/C 54/10)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstolar

Tribunal d'arrondissement de Luxembourg, Tribunal de l’entreprise francophone de Bruxelles

Parter i de nationella målen

Kärande: Christian Louboutin

Svarande: Amazon Europe Core Sàrl (C-148/21), Amazon EU Sàrl (C-148/21), Amazon Services Europe Sàrl (C-148/21), Amazon.com Inc. (C-184/21), Amazon Services LLC (C-184/21)

Domslut

Artikel 9.2 a i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 av den 14 juni 2017 om EU-varumärken

ska tolkas så, att

en näringsidkare som driver en e-handelswebbplats med – förutom dennes egna försäljningserbjudanden – en elektronisk marknadsplats, kan anses själv ha använt ett kännetecken som är identiskt med någon annans EU-varumärke för varor som är identiska med dem för vilka EU-varumärket är registrerat, när oberoende säljare på denna marknadsplats och utan EU-varumärkesinnehavarens medgivande utbjuder sådana varor till försäljning som är försedda med detta kännetecken, om en normalt informerad och skäligen uppmärksam användare av denna webbplats ser ett samband mellan näringsidkarens tjänster och det aktuella kännetecknet, vilket bland annat är fallet då – med beaktande av samtliga omständigheter i det aktuella fallet – en sådan användare skulle kunna få intrycket av att det är denne näringsidkare som i eget namn och för egen räkning saluför de med kännetecknet försedda varorna. I detta avseende är det relevant att denne näringsidkare använder sig av ett enhetligt sätt att presentera de erbjudanden som publiceras på dennes webbplats, varvid näringsidkaren samtidigt visar annonser för de varor som denne säljer i eget namn och för egen räkning och annonser för varor som erbjuds av oberoende säljare på nämnda marknadsplats, att näringsidkaren visar sin egen logotyp såsom välrenommerad återförsäljare på samtliga dessa annonser och att denne erbjuder oberoende säljare, inom ramen för marknadsföringen av varor försedda med det aktuella kännetecknet, kompletterande tjänster i form av bland annat lagerhållning och expediering av dessa varor.

---

(1)  EUT C 189, 17.05.2021

EUT C 217, 07.06.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/10 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/10

---

Domstolens dom (stora avdelningen) av den 22 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Oberlandesgericht München – Tyskland) – Förfarande för utlämning av S.M

(Mål C-237/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Medborgarskap i Europeiska unionen - Artiklarna 18 och 21 FEUF - Begäran till en medlemsstat från ett tredjeland om utlämning av en unionsmedborgare som även är medborgare i en annan medlemsstat, och som har utnyttjat sin rätt till fri rörlighet i den första medlemsstaten - Begäran har ingetts i syfte att verkställa en frihetsberövande påföljd - Förbud mot utlämning som endast tillämpas vad gäller medborgare i medlemsstaten - Begränsning av den fria rörligheten - Rättfärdigandegrund som avser att förhindra att personer som har begått brott undgår straff - Proportionalitet)

(2023/C 54/11)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Oberlandesgericht München

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: S.M.

Ytterligare deltagare i rättegången: Generalstaatsanwaltschaft München

Domslut

Artiklarna 18 och 21 FEUF ska tolkas så

| — | att de ålägger en medlemsstat att – när ett tredjeland har framställt en begäran om utlämning för verkställighet av en frihetsberövande påföljd för en medborgare i en annan medlemsstat som är stadigvarande bosatt i den förstnämnda medlemsstaten, vars nationella rätt endast förbjuder utlämning av de egna medborgarna till länder utanför Europeiska unionen och som föreskriver en möjlighet att verkställa denna påföljd på sitt eget territorium, på villkor att tredjelandet samtycker därtill – aktivt söka samtycke från detta tredjeland som har begärt utlämning, genom att använda alla de mekanismer för straffrättsligt samarbete och bistånd som den förfogar över i sina kontakter med nämnda tredjeland, och |
| --- | --- |

—

att de ålägger en medlemsstat att – när ett tredjeland har framställt en begäran om utlämning för verkställighet av en frihetsberövande påföljd för en medborgare i en annan medlemsstat som är stadigvarande bosatt i den förstnämnda medlemsstaten, vars nationella rätt endast förbjuder utlämning av de egna medborgarna till länder utanför Europeiska unionen och som föreskriver en möjlighet att verkställa denna påföljd på sitt eget territorium, på villkor att tredjelandet samtycker därtill – aktivt söka samtycke från detta tredjeland som har begärt utlämning, genom att använda alla de mekanismer för straffrättsligt samarbete och bistånd som den förfogar över i sina kontakter med nämnda tredjeland, och

| — | att de, om ett sådant samtycke inte erhålls, inte utgör hinder för att den förstnämnda medlemsstaten under sådana omständigheter ändå utlämnar denna unionsmedborgare, enligt de skyldigheter som åligger den med tillämpning av en internationell konvention, förutsatt att utlämningen inte innebär en kränkning av de rättigheter som garanteras av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

att de, om ett sådant samtycke inte erhålls, inte utgör hinder för att den förstnämnda medlemsstaten under sådana omständigheter ändå utlämnar denna unionsmedborgare, enligt de skyldigheter som åligger den med tillämpning av en internationell konvention, förutsatt att utlämningen inte innebär en kränkning av de rättigheter som garanteras av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

---

(1)  EUT C 297, 26.7.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/11

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Bundesarbeitsgericht – Tyskland) – CM mot TimePartner Personalmanagement GmbH

(Mål C-311/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Sysselsättning och socialpolitik - Arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag - Direktiv 2008/104/EG - Artikel 5 - Principen om likabehandling - Nödvändighet att, i händelse av undantag från denna princip, säkerställa det övergripande skyddet av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag - Kollektivavtal som föreskriver en lön som är lägre än den som gäller för personal som anställts direkt av kundföretaget - Effektivt domstolsskydd - Domstolsprövning)

(2023/C 54/12)

Rättegångsspråk: tyska

Hänskjutande domstol

Bundesarbeitsgericht

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: CM

Motpart: TimePartner Personalmanagement GmbH

Domslut

| 1) | Artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/104/EG av den 19 november 2008 om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag
  ska tolkas så,
  att denna bestämmelse, när den hänvisar till begreppet ”övergripande skydd av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag”, inte innebär ett krav på att beakta en skyddsnivå för bemanningsanställda som är högre än den som föreskrivs för arbetstagare i allmänhet enligt den nationella rätten och unionsrätten avseende grundläggande arbets- och anställningsvillkor. När arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal tillåter särbehandling i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor till nackdel för bemanningsanställda, ska emellertid ett sådant kollektivavtal, för att säkerställa ett övergripande skydd för bemanningsanställda, ge dessa arbetstagare fördelar i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor som kan kompensera för den särbehandling som de utsätts för. |
| --- | --- |

1)

Artikel 5.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/104/EG av den 19 november 2008 om arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag

ska tolkas så,

att denna bestämmelse, när den hänvisar till begreppet ”övergripande skydd av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag”, inte innebär ett krav på att beakta en skyddsnivå för bemanningsanställda som är högre än den som föreskrivs för arbetstagare i allmänhet enligt den nationella rätten och unionsrätten avseende grundläggande arbets- och anställningsvillkor. När arbetsmarknadens parter genom kollektivavtal tillåter särbehandling i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor till nackdel för bemanningsanställda, ska emellertid ett sådant kollektivavtal, för att säkerställa ett övergripande skydd för bemanningsanställda, ge dessa arbetstagare fördelar i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor som kan kompensera för den särbehandling som de utsätts för.

| 2) | Artikel 5.3 i direktiv 2008/104
  ska tolkas så,
  att frågan huruvida ett övergripande skydd för bemanningsanställda har respekterats ska bedömas konkret genom en jämförelse, med avseende på en viss tjänst, mellan de grundläggande arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som anställs direkt av kundföretaget och dem som gäller för bemanningsanställda, för att därigenom kunna fastställa huruvida de kompenserande fördelar som getts vad gäller dessa grundläggande villkor kan uppväga effekterna av särbehandlingen. |
| --- | --- |

2)

Artikel 5.3 i direktiv 2008/104

ska tolkas så,

att frågan huruvida ett övergripande skydd för bemanningsanställda har respekterats ska bedömas konkret genom en jämförelse, med avseende på en viss tjänst, mellan de grundläggande arbets- och anställningsvillkor för arbetstagare som anställs direkt av kundföretaget och dem som gäller för bemanningsanställda, för att därigenom kunna fastställa huruvida de kompenserande fördelar som getts vad gäller dessa grundläggande villkor kan uppväga effekterna av särbehandlingen.

| 3) | Artikel 5.3 i direktiv 2008/104
  ska tolkas så,
  att skyldigheten att respektera det övergripande skyddet för bemanningsanställda inte innebär ett krav på att den berörda uthyrda arbetstagaren är knuten till bemanningsföretaget genom ett kontrakt om tillsvidareanställning. |
| --- | --- |

3)

Artikel 5.3 i direktiv 2008/104

ska tolkas så,

att skyldigheten att respektera det övergripande skyddet för bemanningsanställda inte innebär ett krav på att den berörda uthyrda arbetstagaren är knuten till bemanningsföretaget genom ett kontrakt om tillsvidareanställning.

| 4) | Artikel 5.3 i direktiv 2008/104
  ska tolkas så,
  att den nationella lagstiftaren inte är skyldig att föreskriva villkor och kriterier för säkerställandet av ett övergripande skydd av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, i den mening som avses i denna bestämmelse, när den berörda medlemsstaten ger arbetsmarknadens parter möjlighet att bibehålla eller ingå kollektivavtal som tillåter särbehandling i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor till nackdel för nämnda arbetstagare. |
| --- | --- |

4)

Artikel 5.3 i direktiv 2008/104

ska tolkas så,

att den nationella lagstiftaren inte är skyldig att föreskriva villkor och kriterier för säkerställandet av ett övergripande skydd av arbetstagare som hyrs ut av bemanningsföretag, i den mening som avses i denna bestämmelse, när den berörda medlemsstaten ger arbetsmarknadens parter möjlighet att bibehålla eller ingå kollektivavtal som tillåter särbehandling i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor till nackdel för nämnda arbetstagare.

| 5) | Artikel 5.3 i direktiv 2008/104
  ska tolkas så,
  att kollektivavtal som i enlighet med denna bestämmelse tillåter särbehandling i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor till nackdel för bemanningspersonal ska kunna bli föremål för en effektiv domstolsprövning i syfte att kontrollera huruvida arbetsmarknadens parter har iakttagit sin skyldighet att respektera ett övergripande skydd för bemanningspersonal. |
| --- | --- |

5)

Artikel 5.3 i direktiv 2008/104

ska tolkas så,

att kollektivavtal som i enlighet med denna bestämmelse tillåter särbehandling i fråga om grundläggande arbets- och anställningsvillkor till nackdel för bemanningspersonal ska kunna bli föremål för en effektiv domstolsprövning i syfte att kontrollera huruvida arbetsmarknadens parter har iakttagit sin skyldighet att respektera ett övergripande skydd för bemanningspersonal.

---

(1)  EUT C 320, 9.8.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/12 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/12

---

Domstolens dom (andra avdelningen) av den 15 december 2022 – Maxime Picard mot Europeiska kommissionen

(Mål C-366/21 P) (1)

(Överklagande - Personalmål - Kontraktsanställda - Pension - Tjänsteföreskrifterna för tjänstemän i Europeiska unionen - 2014 års reform - Förordning (EU, Euratom) nr 1023/2013 - Bilaga XIII till tjänsteföreskrifterna - Artiklarna 21 andra stycket och 22.1 andra stycket - Övergångsbestämmelser om årlig intjäningsgrad av pensionsrättigheter och pensionsålder - Anställningsvillkoren för övriga anställda i Europeiska unionen - Bilaga - Artikel 1.1 - Analog tillämpning av dessa övergångsbestämmelser på övriga anställda som var i tjänst den 31 december 2013 - Den kontraktsanställdes undertecknande av ett nytt anställningsavtal - Rättsakt som går någon emot - Effektivt domstolsskydd)

(2023/C 54/13)

Rättegångsspråk: franska

Parter

Klagande: Maxime Picard (ombud: advokaten S. Orlandi)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen (ombud: G. Gattinara och B. Mongin)

Domslut

| 1) | Den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 24 mars 2021, Picard/kommissionen (T-769/16, EU:T:2021:153), i ändrad lydelse enligt beslut av den 16 april 2021, Picard/kommissionen (T-769/16, EU:T:2021:200), upphävs. |
| --- | --- |

1)

Den dom som meddelades av Europeiska unionens tribunal den 24 mars 2021, Picard/kommissionen (T-769/16, EU:T:2021:153), i ändrad lydelse enligt beslut av den 16 april 2021, Picard/kommissionen (T-769/16, EU:T:2021:200), upphävs.

| 2) | Det svar som chefen för tjänstepensionsavdelningen vid kommissionens byrå för löneadministration och individuella ersättningar (PMO) lämnade den 4 januari 2016 och det beslut som direktören för direktorat E vid kommissionens generaldirektorat för personal fattade den 25 juli 2016 om avslag på Maxime Picards klagomål av den 4 april 2016 mot detta svar ogiltigförklaras. |
| --- | --- |

2)

Det svar som chefen för tjänstepensionsavdelningen vid kommissionens byrå för löneadministration och individuella ersättningar (PMO) lämnade den 4 januari 2016 och det beslut som direktören för direktorat E vid kommissionens generaldirektorat för personal fattade den 25 juli 2016 om avslag på Maxime Picards klagomål av den 4 april 2016 mot detta svar ogiltigförklaras.

| 3) | Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Maxime Picard i målet om överklagande och i första instans. |
| --- | --- |

3)

Europeiska kommissionen ska bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för Maxime Picard i målet om överklagande och i första instans.

---

(1)  EUT C 357, 6.9.2021

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/13

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Sofiyski gradski sad – Bulgarien) – LM, NO mot HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG

(Mål C-577/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Obligatorisk ansvarsförsäkring för motorfordon - Direktiv 2009/103/EG - Artikel 3 fjärde stycket - Begreppet personskador - Den obligatoriska försäkringens omfattning - Trafikolycka - En passagerare har omkommit - Underåriga barns rätt till ersättning - Ideell skada - Ett barns lidande på grund av att dess förälder omkommit till följd av olyckan - Endast ersättning vid patologisk skada)

(2023/C 54/14)

Rättegångsspråk: bulgariska

Hänskjutande domstol

Sofiyski gradski sad

Parter i målet vid den nationella domstolen

Kärande: LM, NO

Svarande: HUK-COBURG-Allgemeine Versicherung AG

Domslut

Artikel 3 fjärde stycket i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/103/EG av den 16 september 2009 om ansvarsförsäkring för motorfordon och kontroll av att försäkringsplikten fullgörs beträffande sådan ansvarighet ska tolkas så, att den inte utgör hinder för nationella bestämmelser enligt vilka ersättning från försäkringsgivaren av en ansvarsförsäkring för motorfordon för ideell skada som vållats närstående familjemedlemmar till skadelidande vid trafikolyckor, villkoras av att skadan har lett till en patologisk skada hos de närstående familjemedlemmarna.

---

(1)  EUT C 513, 20.12.2021.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/13 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/13

---

Domstolens dom (åttonde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Cour de cassation – Frankrike) – Instrubel NV mot Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services (C-753/21), och Montana Management Inc. mot Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services (C-754/21)

(Förenade målen C-753/21 och 754/21) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Gemensam utrikes- och säkerhetspolitik - Förordning (EG) nr 1210/2003 - Specifika begränsningar av de ekonomiska och finansiella förbindelserna med Irak - Artikel 4 - Frysning av tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör fysiska och juridiska personer, organ eller enheter med anknytning till före detta president Saddam Husseins regim - Artikel 6 - Överföring till de mekanismer som efterträder utvecklingsfonden för Irak - Äganderätten till frysta tillgångar och ekonomiska resurser)

(2023/C 54/15)

Rättegångsspråk: franska

Hänskjutande domstol

Cour de cassation

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Instrubel NV (C-753/21), Montana Management Inc. (C-754/21)

Motpart: Montana Management Inc., BNP Paribas Securities Services (C-753/21), Heerema Zwijndrecht BV, BNP Paribas Securities Services (C-754/21)

Domslut

Artiklarna 4.2, 4.3 och 4.4 samt 6 i rådets förordning (EG) nr 1210/2003 av den 7 juli 2003 om vissa specifika begränsningar av de ekonomiska och finansiella förbindelserna med Irak och om upphävande av förordning (EG) nr 2465/96, i dess senaste lydelse enligt rådets förordning (EU) nr 85/2013 av den 31 januari 2013,

ska tolkas så,

att de frysta tillgångarna och ekonomiska resurserna, fram till beslutet om överföring till utvecklingsfonden för Irak, fortsätter att utgöra egendom tillhörig de fysiska och juridiska personer, organ och enheter som är associerade med den tidigare presidenten Saddam Husseins regim, vilka omfattas av frysningen.

---

(1)  EUT C 95, 28.2.2022.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/14 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/14

---

Domstolens dom (tionde avdelningen) av den 15 december 2022 (begäran om förhandsavgörande från Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) – Portugal) – Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA mot Autoridade Tributária e Aduaneira

(Mål C-23/22) (1)

(Begäran om förhandsavgörande - Statligt stöd - Förordning (EU) nr 651/2014 - Undantag för vissa kategorier av stöd som är förenliga med den inre marknaden - Riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål - Tillämpningsområde - Omfattas inte - Fiskeri- och vattenbrukssektorn - Sektorn för bearbetning och saluföring av jordbruksprodukter - Begreppet jordbruksprodukter - Förordning (EU) nr 1379/2013 - Gemensam marknadsordning för fiskeri- och vattenbruksprodukter - Bilaga I - Bearbetning av fiskeri- och vattenbruksprodukter - Saltad, fryst och avsaltad torsk)

(2023/C 54/16)

Rättegångsspråk: portugisiska

Hänskjutande domstol

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Parter i målet vid den nationella domstolen

Klagande: Caxamar – Comércio e Indústria de Bacalhau SA

Motpart: Autoridade Tributária e Aduaneira

Domslut

Artiklarna 1 och 2 leden 10 och 11 i kommissionens förordning (EU) nr 651/2014 av den 17 juni 2014 genom vilken vissa kategorier av stöd förklaras förenliga med den inre marknaden enligt artiklarna 107 och 108 [FEUF], riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2014–2020, jämförda med artiklarna 2 och 5 a och d samt bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1379/2013 av den 11 december 2013 om den gemensamma marknadsordningen för fiskeri- och vattenbruksprodukter, om ändring av rådets förordningar (EG) nr 1184/2006 och (EG) nr 1224/2009 och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 104/2000,

ska tolkas så,

att bearbetning av fiskeri- och vattenbruksprodukter, såsom produktion av saltad torsk, fryst torsk och avsaltad torsk, inte utgör bearbetning av jordbruksprodukter, som är undantagen från tillämpningsområdet för förordning nr 651/2014 enligt artikel 1.3 c i den förordningen, utan utgör en verksamhet som omfattas av fiskeri- och vattenbrukssektorn, som är undantagen från tillämpningsområdet för nämnda förordning enligt artikel 1.3 a i denna.

---

(1)  EUT C 165, 19.4.2022.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/15

---

Överklagande ingett den 19 augusti 2022 av Vtesse Harlow av det beslut som tribunalen (första avdelningen) meddelade den 14 juni 2022 i mål T-64/22, Vtesse Harlow mot kommissionen

(Mål C-559/22 P)

(2023/C 54/17)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: Vtesse Harlow Ltd (ombud: H. Mercer KC)

Övrig part i målet: Europeiska kommissionen

Genom beslut av den 19 december 2022, avvisade domstolen (åttonde avdelningen) överklagandet såsom uppenbart ogrundat och beslutade att Vtesse Harlow Ltd ska bära sina rättegångskostnader.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/15 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/15

---

Talan väckt den 15 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Lettland

(Mål C-762/22)

(2023/C 54/18)

Rättegångsspråk: lettiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: R. Tricot och I. Rubene)

Svarande: Republiken Lettland

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Lettland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 106 i rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom (1) genom att inte senast den 6 februari 2018 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Lettland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 106 i rådets direktiv 2013/59/Euratom av den 5 december 2013 om fastställande av grundläggande säkerhetsnormer för skydd mot de faror som uppstår till följd av exponering för joniserande strålning, och om upphävande av direktiven 89/618/Euratom, 90/641/Euratom, 96/29/Euratom, 97/43/Euratom och 2003/122/Euratom (1) genom att inte senast den 6 februari 2018 anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall genom att inte underrätta kommissionen om sådana åtgärder, och

| — | förplikta Republiken Lettland att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Lettland att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Enligt artikel 106 i direktiv 2013/59 ska medlemsstaterna senast den 6 februari 2018 sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv. Medlemsstaterna ska samtidigt till kommissionen överlämna texten till de bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Eftersom Republiken Lettland ännu inte har antagit alla de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, eller i vart fall inte har underrättat kommissionen om sådana åtgärder, beslutade kommissionen den 29 september 2022 att väcka förevarande talan vid EU-domstolen med yrkande om att domstolen ska förklara, enligt artikel 258 andra stycket FEUF, att Republiken Lettland har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 106 i nämnda direktiv.

---

(1)  EUT L 13, 2014, s. 1.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/16 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/16

---

Talan väckt den 19 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Ungern

(Mål C-769/22)

(2023/C 54/19)

Rättegångsspråk: ungerska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: V. Di Bucci, Talabér-Ritz, L. Malferrari och J. Tomkin)

Svarande: Ungern

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska fastställa att Ungern, genom anta a pedofil bűnelkövetőkkel szembeni szigorúbb fellépésről, valamint a gyermekek védelme érdekében egyes törvények módosításáról szóló 2021. évi LXXIX. törvény (2021 års lag nr LXXIX om strängare åtgärder mot pedofila brottslingar och om ändring av vissa lagar om skydd för minderåriga), har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt unionsrätten på följande sätt:

| 1) | — | Ungern har, genom att införa ett förbud mot att underåriga får tillgång till innehåll som förmedlar eller avbildar en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, åsidosatt artikel 3.2 i direktiv 2000/31/EG om elektronisk handel, (1) artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EG om tjänster på den inre marknaden, (2) artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- | --- |

1)

—

Ungern har, genom att införa ett förbud mot att underåriga får tillgång till innehåll som förmedlar eller avbildar en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, åsidosatt artikel 3.2 i direktiv 2000/31/EG om elektronisk handel, (1) artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EG om tjänster på den inre marknaden, (2) artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| — | Ungern har, genom att införa ett förbud mot att underåriga får tillgång till reklam som förmedlar eller avbildar en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, åsidosatt artikel 9.1 c ii) i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster, (3) artikel 3.2 i direktiv 2000/31/EU om elektronisk handel, artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EG om tjänster på den inre marknaden, artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

Ungern har, genom att införa ett förbud mot att underåriga får tillgång till reklam som förmedlar eller avbildar en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, åsidosatt artikel 9.1 c ii) i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster, (3) artikel 3.2 i direktiv 2000/31/EU om elektronisk handel, artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EG om tjänster på den inre marknaden, artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| — | Ungern har, genom att ålägga leverantörer av medietjänster som erbjuder linjära medietjänster en skyldighet att i kategori V klassificera alla program vars avgörande komponent är att förmedla eller avbilda en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, och följaktligen att sända dessa program mellan kl. 22:00 och kl. 05:00, och genom att utesluta denna typ av program från klassificeringen som information av allmänt samhällsintresse eller som allmännyttig reklam, åsidosatt artikel 6a.1 i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

Ungern har, genom att ålägga leverantörer av medietjänster som erbjuder linjära medietjänster en skyldighet att i kategori V klassificera alla program vars avgörande komponent är att förmedla eller avbilda en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, och följaktligen att sända dessa program mellan kl. 22:00 och kl. 05:00, och genom att utesluta denna typ av program från klassificeringen som information av allmänt samhällsintresse eller som allmännyttig reklam, åsidosatt artikel 6a.1 i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| — | Ungern har, genom att ålägga medierådet en skyldighet att anmoda den medlemsstat som har jurisdiktion över leverantören av medietjänster att vidta effektiva åtgärder och agera för att få slut på de överträdelser som mediarådet konstaterat, åsidosatt artiklarna 2 och 3.1 i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster. |
| --- | --- |

—

Ungern har, genom att ålägga medierådet en skyldighet att anmoda den medlemsstat som har jurisdiktion över leverantören av medietjänster att vidta effektiva åtgärder och agera för att få slut på de överträdelser som mediarådet konstaterat, åsidosatt artiklarna 2 och 3.1 i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster.

| — | Ungern har, genom att införa ett förbud mot att verksamheter med anknytning till sexuell kultur, sexualliv, sexuell läggning eller sexuell utveckling får syfta till att förmedla eller avbilda en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, åsidosatt artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EU om tjänster på den inre marknaden, artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

—

Ungern har, genom att införa ett förbud mot att verksamheter med anknytning till sexuell kultur, sexualliv, sexuell läggning eller sexuell utveckling får syfta till att förmedla eller avbilda en avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet, åsidosatt artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EU om tjänster på den inre marknaden, artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och artiklarna 1, 7, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 2) | Ungern har, genom att anta de bestämmelser som avses i punkt 1, åsidosatt artikel 2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

2)

Ungern har, genom att anta de bestämmelser som avses i punkt 1, åsidosatt artikel 2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| 3) | Ungern har, genom att ålägga det organ som har direkt åtkomst till registrerade uppgifter en skyldighet att ge den som är berättigad till det tillgång till registrerade uppgifter om personer som har begått brott mot underåriga avseende sexuell frihet och moral, åsidosatt artikel 10 i förordning (EU) 2016/679 om skydd för personuppgifter och artikel 8.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

3)

Ungern har, genom att ålägga det organ som har direkt åtkomst till registrerade uppgifter en skyldighet att ge den som är berättigad till det tillgång till registrerade uppgifter om personer som har begått brott mot underåriga avseende sexuell frihet och moral, åsidosatt artikel 10 i förordning (EU) 2016/679 om skydd för personuppgifter och artikel 8.2 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 4) | Sökanden yrkar vidare att domstolen ska förplikta Ungern att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

4)

Sökanden yrkar vidare att domstolen ska förplikta Ungern att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Den 15 juni 2021 antog det ungerska parlamentet a pedofil bűnelkövetőkkel szembeni szigorúbb fellépésről, valamint a gyermekek védelme érdekében egyes törvények módosításáról szóló 2021. évi LXXIX. törvény (2021 års lag nr LXXIX om strängare åtgärder mot pedofila brottslingar och om ändring av vissa lagar om skydd för minderåriga), vilken trädde i kraft den 8 juli 2021. Lagen innehåller ändringar i ett antal olika författningar som bland annat avser medietjänster, reklam, elektronisk handel och utbildning. Genom ändringarna införs ett antal förbud och begränsningar när det gäller förmedling eller avbildning av avvikelse från den egentliga identiteten, som motsvarar könet vid födelsen, samt könsbyte eller homosexualitet.

Den 15 juli 2021 inledde kommissionen ett fördragsbrottsförfarande mot Ungern avseende 2021 års lag nr LXXIX.

Eftersom kommissionen inte ansåg att Ungerns svar var tillfredsställande gick den vidare till nästa steg i fördragsbrottsförfarandet och skickade den 2 december 2021 ett motiverat yttrande till Ungern.

Eftersom kommissionen inte heller ansåg att svaret på det motiverade yttrandet var tillfredsställande, beslutade kommissionen att väcka talan vid domstolen för att få fastställt att Ungern har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2, 3.1, 6a.1 och 9.1 c ii) i direktiv 2010/13/EU om audiovisuella medietjänster, artikel 3.2 i direktiv 2000/31/EG om elektronisk handel, artiklarna 16 och 19 i direktiv 2006/123/EG om tjänster på den inre marknaden, artikel 10 i förordning (EU) 2016/679 om skydd för personuppgifter, artikel 56 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, artiklarna 1, 7, 8.2, 11 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

---

(1)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/31/EG av den 8 juni 2000 om vissa rättsliga aspekter på informationssamhällets tjänster, särskilt elektronisk handel, på den inre marknaden (EUT L 178, 2000, s. 1).

(2)  EUT L 376, 2006, s. 36.

(3)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/13/EU av den 10 mars 2010 om samordning av vissa bestämmelser som fastställs i medlemsstaternas lagar och andra författningar om tillhandahållande av audiovisuella medietjänster (EUT L 95, 2010, s. 1).

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/17 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/17

---

Talan väckt den 20 december 2022 – Europeiska kommissionen mot Republiken Slovakien

(Mål C-773/22)

(2023/C 54/20)

Rättegångsspråk: slovakiska

Parter

Sökande: Europeiska kommissionen (ombud: L. Armati, R. Lindenthal och M. Mataija)

Svarande: Republiken Slovakien

Sökandens yrkanden

Sökanden yrkar att domstolen ska

| — | fastställa att Republiken Slovakien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2.3, 6 första stycket b, 7.4, 14.1, 14.4, 35.3, 41.1 c, 42.2 a, c, f och j samt 50.1, jämförda med punkt 1 d i bilaga VII och artikel 55a.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och |
| --- | --- |

—

fastställa att Republiken Slovakien har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artiklarna 2.3, 6 första stycket b, 7.4, 14.1, 14.4, 35.3, 41.1 c, 42.2 a, c, f och j samt 50.1, jämförda med punkt 1 d i bilaga VII och artikel 55a.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (1) genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa direktivet, och

| — | förplikta Republiken Slovakien att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta Republiken Slovakien att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Fristen för att införliva direktiv 2005/36/EG löpte ut den 20 oktober 2007 och fristen för att införliva direktiv 2013/55/EU (2) om ändring av direktiv 2005/36/EG löpte ut den 18 januari 2016. Republiken Slovakien har inte korrekt införlivat, eller har underlåtit att införliva, artiklarna 2.3, 6 första stycket b, 7.4, 14.1, 14.4, 35.3, 41.1 c, 42.2 a, c, f och j samt 50.1, jämförda med punkt 1 d i bilaga VII och artikel 55a.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG.

---

(1)  EUT L 255, 2005, s. 22.

(2)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/55/EU av den 20 november 2013 om ändring av direktiv 2005/36/EG om erkännande av yrkeskvalifikationer och förordning (EU) nr 1024/2012 om administrativt samarbete genom informationssystemet för den inre marknaden (IMI-förordningen) (EUT L 354, 2013, s. 132).

---

Tribunalen

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/19

---

Tribunalens beslut av den 6 december 2022 – G.J. Riedel mot EUIPO – BrewDog (Punk)

(Mål T-720/21) (1)

(EU-varumärke - Invändningsförfarande - Återkallande av invändningen - Anledning saknas att döma i målet)

(2023/C 54/21)

Rättegångsspråk: engelska

Rättegångsdeltagare

Klagande: G.J. Riedel GmbH (Kufstein, Österrike) (ombud: advokat D. Terheggen)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (ombud: I. Harrington och D. Gája)

Motpart vid överklagandenämnden, tillika intervenient vid tribunalen: BrewDog plc (Ellon, Förenade konungariket)

Saken

Klaganden begär genom sitt överklagande med stöd av artikel 263 FEUF ogiltigförklaring av det beslut som första överklagandenämnden vid Europeiska immaterialrättsmyndigheten (EUIPO) meddelade den 12 juli 2021 (ärende R 291/2020-1).

Avgörande

| 1) | Det finns inte längre anledning att döma i målet. |
| --- | --- |

1)

Det finns inte längre anledning att döma i målet.

| 2) | G.J. Riedel ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska immaterialrättsmyndighetens (EUIPO) rättegångskostnader. |
| --- | --- |

2)

G.J. Riedel ska bära sina rättegångskostnader och ersätta Europeiska immaterialrättsmyndighetens (EUIPO) rättegångskostnader.

---

(1)  EUT C 11, 10.1.2022.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/19 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/19

---

Talan väckt den 12 december 2022 – TJ m. fl. mot rådet

(Mål T-775/22)

(2023/C 54/22)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: TJ och sju andra sökande (ombud: advokaten J. Janssen)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | uppta talan om ogiltigförklaring i förevarande ansökan till sakprövning och bifalla den, |
| --- | --- |

—

uppta talan om ogiltigförklaring i förevarande ansökan till sakprövning och bifalla den,

| — | ogiltigförklara kapitel III i rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (1) (nedan kallad den angripna förordningen), |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara kapitel III i rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (1) (nedan kallad den angripna förordningen),

| — | i andra hand, ogiltigförklara artikel 15 i den angripna förordningen i den mån den tillåter retroaktivt uttag av ett solidaritetsbidrag under år 2022, och |
| --- | --- |

—

i andra hand, ogiltigförklara artikel 15 i den angripna förordningen i den mån den tillåter retroaktivt uttag av ett solidaritetsbidrag under år 2022, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena två grunder.

| 1. | Första grunden: Den angripna förordningen antogs felaktigt på grundval av artikel 122.1 FEUF och skulle ha antagits enhälligt av rådet efter att ha hört Europaparlamentet och i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande eftersom den angripna förordningen innehåller skatteåtgärder. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Den angripna förordningen antogs felaktigt på grundval av artikel 122.1 FEUF och skulle ha antagits enhälligt av rådet efter att ha hört Europaparlamentet och i enlighet med ett särskilt lagstiftningsförfarande eftersom den angripna förordningen innehåller skatteåtgärder.

| 2. | Andra grunden: Den angripna förordningen åsidosätter rätten till egendom enligt artikel 1 i första protokollet till den Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, samt de unionsrättsliga principerna om legalitet och rättssäkerhet, i den mån som den angripna förordningen tillåter retroaktiv tillämpning. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Den angripna förordningen åsidosätter rätten till egendom enligt artikel 1 i första protokollet till den Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, samt de unionsrättsliga principerna om legalitet och rättssäkerhet, i den mån som den angripna förordningen tillåter retroaktiv tillämpning.

---

(1)  EUT L 261 I, 2022, s. 1.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/20 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/20

---

Talan väckt den 20 december 2022 – TV and TW mot rådet

(Mål T-795/22)

(2023/C 54/23)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: TV and TW (ombud: advokaten J. Janssen)

Svarande: Europeiska unionens råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | uppta talan om ogiltigförklaring i förevarande ansökan till sakprövning och bifalla den, |
| --- | --- |

—

uppta talan om ogiltigförklaring i förevarande ansökan till sakprövning och bifalla den,

| — | ogiltigförklara artikel 15 i rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (1) (nedan kallad den angripna förordningen), i den mån den tillåter retroaktivt uttag av ett solidaritetsbidrag under år 2022, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artikel 15 i rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (1) (nedan kallad den angripna förordningen), i den mån den tillåter retroaktivt uttag av ett solidaritetsbidrag under år 2022, och

| — | förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta rådet att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan har sökanden åberopat en enda grund, som avser att den angripna förordningen åsidosätter rätten till egendom enligt artikel 1 i första protokollet till den Europeiska konventionen om de mänskliga rättigheterna och artikel 17 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, samt de unionsrättsliga principerna om legalitet och rättssäkerhet, i den mån som den angripna förordningen tillåter retroaktiv tillämpning.

---

(1)  EUT L 261 I, 2022, s. 1.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/21

---

Överklagande ingett den 21 december 2022 – Drinks Prod mot EUIPO – Coolike-Regnery (VIVIASEPT)

(Mål T-796/22)

(2023/C 54/24)

Överklagandet är avfattat på engelska

Parter

Klagande: Drinks Prod Srl (Păntășești, Rumänien) (ombud: advokaterna I. Speciac and V. Stănese)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Coolike-Regnery GmbH (Bensheim, Tyskland)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av figurmärket VIVIASEPT – Registreringsansökan nr 18 329 344

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s femte överklagandenämnd den 29 september 2022 i ärende R 488/2022-5

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att fortsätta registreringsförfarandet av EUTM No. 18 329 344 (VIVIASEPT) för alla begärda varor och tjänster i klasserna 3 och 5. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att fortsätta registreringsförfarandet av EUTM No. 18 329 344 (VIVIASEPT) för alla begärda varor och tjänster i klasserna 3 och 5.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 8.1 b i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/21 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/21

---

Överklagande ingett den 22 december 2022 – Palírna U Zeleného stromu mot EUIPO – Bacardi (B42V)

(Mål T-800/22)

(2023/C 54/25)

Överklagandet är avfattat på:engelska

Parter

Klagande: Palírna U Zeleného stromu a.s. (Ústí nad Labem, Republiken Tjeckien) (ombud: advokaten J. Kindl)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Motpart vid överklagandenämnden: Bacardi & Co. Ltd (Meyrin, Schweiz)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Varumärkessökande: Klaganden vid tribunalen

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering som EU-varumärke av B42V – Registreringsansökan nr 17 987 536

Förfarande vid EUIPO: Invändningsförfarande

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s andra överklagandenämnd den 3 oktober 2022 i ärende R 1240/2021-2

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ändra det överklagade beslutet så att






  a. | beslut nr B 3 077 353 meddelat av invändningsenheten den 20 maj 2021 upphävs i det att det biföll invändningen från motparten i förfarandet vid överklagandenämnden avseende ansökan om registrering av det aktuella varumärket, och |
| --- | --- | --- |

—

ändra det överklagade beslutet så att

a.

beslut nr B 3 077 353 meddelat av invändningsenheten den 20 maj 2021 upphävs i det att det biföll invändningen från motparten i förfarandet vid överklagandenämnden avseende ansökan om registrering av det aktuella varumärket, och

| b. | invändningen från motparten i förfarandet vid överklagandenämnden avseende ansökan om registrering av det aktuella varumärket avslås i dess helhet; |
| --- | --- |

b.

invändningen från motparten i förfarandet vid överklagandenämnden avseende ansökan om registrering av det aktuella varumärket avslås i dess helhet;

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna.

Grunder

| — | Överklagandenämnden (och invändningsenheten) gjorde fel då de tillämpade artikel 47.2 och 47.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 genom att slå fast att det äldre varumärket nr 999 938 verkligen hade använts; den bevisning som åberopats av motparten i förfarandet vid överklagandenämnden gav inte vid handen att något av de äldre varumärkena verkligen hade använts. |
| --- | --- |

—

Överklagandenämnden (och invändningsenheten) gjorde fel då de tillämpade artikel 47.2 och 47.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 genom att slå fast att det äldre varumärket nr 999 938 verkligen hade använts; den bevisning som åberopats av motparten i förfarandet vid överklagandenämnden gav inte vid handen att något av de äldre varumärkena verkligen hade använts.

| — | Överklagandenämnden (och invändningsenheten) gjorde fel då de tillämpade artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 genom att slå fast att de aktuella varumärkena liknade varandra; det aktuella varumärket och de äldre rättigheterna liknar inte varandra, i den mening som avses i artikel 8.1 b, 8.4 och 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001. |
| --- | --- |

—

Överklagandenämnden (och invändningsenheten) gjorde fel då de tillämpade artikel 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001 genom att slå fast att de aktuella varumärkena liknade varandra; det aktuella varumärket och de äldre rättigheterna liknar inte varandra, i den mening som avses i artikel 8.1 b, 8.4 och 8.5 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2017/1001.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/22

---

Överklagande ingett den 23 december 2022 – 3M mot EUIPO (Återgivning av två självlysande gula band med ett silvergrått band i mitten)

(Mål T-801/22)

(2023/C 54/26)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Klagande: 3M Company (St. Paul, Minnesota, Förenta staterna) (ombud: advokaterna T. de Haan, och S. Vandezande)

Motpart: Europeiska unionens immaterialrättsmyndighet (EUIPO)

Uppgifter om förfarandet vid EUIPO

Omtvistat varumärke: Ansökan om registrering av EU-figurmärke (Återgivning av två självlysande gula band med ett silvergrått band i mitten) – Registreringsansökan nr 16 438 962

Överklagat beslut: Beslut meddelat av EUIPO:s första överklagandenämnd den 11 oktober i ärende R 1151/2018-1

Yrkanden

Klaganden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det överklagade beslutet, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det överklagade beslutet, och

| — | förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de rättegångskostnader som klaganden haft vid EUIPO:s första överklagandenämnd. |
| --- | --- |

—

förplikta EUIPO att ersätta rättegångskostnaderna, inklusive de rättegångskostnader som klaganden haft vid EUIPO:s första överklagandenämnd.

Grund

| — | Åsidosättande av artikel 7.1 e ii) i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 207/2009. |
| --- | --- |

—

Åsidosättande av artikel 7.1 e ii) i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 207/2009.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/23 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/23

---

Talan väckt den 28 december 2022 – ExxonMobil Producing Netherlands och Mobil Erdgas-Erdöl mot rådet

(Mål T-802/22)

(2023/C 54/27)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: ExxonMobil Producing Netherlands BV (Breda, Nederländerna), Mobil Erdgas-Erdöl GmbH (Hamburg, Tyskland) (ombud: advokaterna O. Brouwer, W. Knibbeler och A. Pliego Selie)

Svarande: Europeiska unions råd

Yrkanden

Sökandena yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara artiklarna 14, 15 och 16 i rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (1), i den mån som dessa bestämmelser föreskriver ett solidaritetsbidrag för ExxonMobil Producing Netherlands BV och Mobil Erdgas-Erdöl GmbH i egenskap av unionsföretag och fasta driftställen med verksamhet inom råpetroleum-, naturgas-, kol- och raffinaderisektorerna, och |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara artiklarna 14, 15 och 16 i rådets förordning (EU) 2022/1854 av den 6 oktober 2022 om en krisintervention för att komma till rätta med de höga energipriserna (1), i den mån som dessa bestämmelser föreskriver ett solidaritetsbidrag för ExxonMobil Producing Netherlands BV och Mobil Erdgas-Erdöl GmbH i egenskap av unionsföretag och fasta driftställen med verksamhet inom råpetroleum-, naturgas-, kol- och raffinaderisektorerna, och

| — | förplikta Europeiska unionens råd att betala sökandenas rättegångskostnader, inklusive kostnaderna som hänför sig till eventuella intervenienter. |
| --- | --- |

—

förplikta Europeiska unionens råd att betala sökandenas rättegångskostnader, inklusive kostnaderna som hänför sig till eventuella intervenienter.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökandena sju grunder.

| 1. | Första grunden: Bristande behörighet i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 åsidosätter principen om tilldelade befogenheter i artiklarna 4.1 och 5.1 i fördraget om Europeiska unionen. |
| --- | --- |

1.

Första grunden: Bristande behörighet i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 åsidosätter principen om tilldelade befogenheter i artiklarna 4.1 och 5.1 i fördraget om Europeiska unionen.

| 2. | Andra grunden: Bristande behörighet i den mån som artikel 122.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt utgör en ogiltig rättslig grund. |
| --- | --- |

2.

Andra grunden: Bristande behörighet i den mån som artikel 122.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt utgör en ogiltig rättslig grund.

| 3. | Tredje grunden: Åsidosättande av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot den allmänna likabehandlingsprincipen, vilken även fastställs i artiklarna 20 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

3.

Tredje grunden: Åsidosättande av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot den allmänna likabehandlingsprincipen, vilken även fastställs i artiklarna 20 och 21 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 4. | Fjärde grunden: Åsidosättande av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot artikel 17 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

4.

Fjärde grunden: Åsidosättande av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot artikel 17 Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 5. | Femte grunden: Åsidosättande av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot artikel 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

5.

Femte grunden: Åsidosättande av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot artikel 16 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna.

| 6. | Sjätte grunden: Åsidosättande av en rättsregel som avser tillämpningen av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot den allmänna proportionalitetsprincipen vilken fastställs i artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen. |
| --- | --- |

6.

Sjätte grunden: Åsidosättande av en rättsregel som avser tillämpningen av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot den allmänna proportionalitetsprincipen vilken fastställs i artikel 5.4 i fördraget om Europeiska unionen.

| 7. | Sjunde grunden: Åsidosättande av en rättsregel som avser tillämpningen av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot den allmänna rättssäkerhetsprincipen och presumtionen mot retroaktiv tillämpning. |
| --- | --- |

7.

Sjunde grunden: Åsidosättande av en rättsregel som avser tillämpningen av fördragen i den mån som artiklarna 14, 15 och 16 i förordning (EU) 2022/1854 strider mot den allmänna rättssäkerhetsprincipen och presumtionen mot retroaktiv tillämpning.

---

(1)  EUT L 261 I, 2022, s. 1.

---

| 13.2.2023 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 54/24 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 54/24

---

Talan väckt den 4 januari 2023 – Enmacc mot kommissionen

(Mål T-1/23)

(2023/C 54/28)

Rättegångsspråk: engelska

Parter

Sökande: Enmacc GmbH (Munchen, Tyskland) (ombud: advokaterna A. von Bonin, A. Pliego Selie och T. van Helfteren)

Svarande: Europeiska kommissionen

Yrkanden

Sökanden yrkar att tribunalen ska

| — | ogiltigförklara det angripna beslutet som kommissionen meddelat den 12 december 2022 om att inleda en inbjudan att lämna anbud i ett förhandlat förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling, eftersom sökanden inte blivit inbjuden till att delta i anbudsförfarandet ENER/2022/NP/0041 samt fått sin begäran att om att bli inbjuden till att delta i detta avvisad, |
| --- | --- |

—

ogiltigförklara det angripna beslutet som kommissionen meddelat den 12 december 2022 om att inleda en inbjudan att lämna anbud i ett förhandlat förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling, eftersom sökanden inte blivit inbjuden till att delta i anbudsförfarandet ENER/2022/NP/0041 samt fått sin begäran att om att bli inbjuden till att delta i detta avvisad,

| — | alternativt, ogiltigförklara det angripna beslutet i den utsträckning kommissionens beslut att inleda ett förhandlat förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling och att inte bjuda in sökanden till anbudsförfarandet ENER/2022/NP/0041 inte bifalls, och |
| --- | --- |

—

alternativt, ogiltigförklara det angripna beslutet i den utsträckning kommissionens beslut att inleda ett förhandlat förfarande utan föregående offentliggörande av ett meddelande om upphandling och att inte bjuda in sökanden till anbudsförfarandet ENER/2022/NP/0041 inte bifalls, och

| — | förplikta kommissionen att ersätta sökandens rättegångskostnader. |
| --- | --- |

—

förplikta kommissionen att ersätta sökandens rättegångskostnader.

Grunder och huvudargument

Till stöd för sin talan åberopar sökanden tre grunder.

| 1. | Den första grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 164.5 f och punkt 11.1 c i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. (1) |
| --- | --- |

1.

Den första grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av artikel 164.5 f och punkt 11.1 c i bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) 2018/1046 av den 18 juli 2018 om finansiella regler för unionens allmänna budget, om ändring av förordningarna (EU) nr 1296/2013, (EU) nr 1301/2013, (EU) nr 1303/2013, (EU) nr 1304/2013, (EU) nr 1309/2013, (EU) nr 1316/2013, (EU) nr 223/2014, (EU) nr 283/2014 och beslut nr 541/2014/EU samt om upphävande av förordning (EU, Euratom) nr 966/2012. (1)

| 2. | Den andra grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av principerna om insyn och likabehandling. |
| --- | --- |

2.

Den andra grunden: Det angripna beslutet innebär ett åsidosättande av principerna om insyn och likabehandling.

| 3. | Den tredje grunden: Det angripna beslutet saknar motivering, vilket innebär ett åsidosättande av artikel 41.2 tredje strecksatsen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 296.2 FEUF. |
| --- | --- |

3.

Den tredje grunden: Det angripna beslutet saknar motivering, vilket innebär ett åsidosättande av artikel 41.2 tredje strecksatsen i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna och artikel 296.2 FEUF.

---

(1)  EUT L 193, 2018, s. 1.

---