# Euroopan unionin C 53/2023

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 53 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 66. vuosikerta13. helmikuu 2023 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 53

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

66. vuosikerta13. helmikuu 2023

---

| Sisältö | Sivu |
| --- | --- |
| | II   Tiedonannot |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT |
| | Euroopan komissio |
| 2023/C 53/01 | Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia M.10976 – CNP GROUP / SIENNA GROUP / ECT GROUP) (
  1
  ) | 1 |
| 2023/C 53/02 | Komission tiedonanto eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta: nimettyjen viranomaisten päivitetty luettelo | 2 |

Sisältö

Sivu

II   Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

2023/C 53/01

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen (Asia M.10976 – CNP GROUP / SIENNA GROUP / ECT GROUP) (
  1
  )

1

1

2023/C 53/02

Komission tiedonanto eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta: nimettyjen viranomaisten päivitetty luettelo

2

---

| | IV   Tiedotteet |
| --- | --- |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan komissio |
| 2023/C 53/03 | Euron kurssi – 10. helmikuuta 2023 | 4 |

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

2023/C 53/03

Euron kurssi – 10. helmikuuta 2023

4

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | MUUT SÄÄDÖKSET |
| | Euroopan komissio |
| 2023/C 53/04 | Erään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän hyväksytyn tuote-eritelmän vakiomuutoksen julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 b artiklan 2 ja 3 kohta) | 5 |
| 2023/C 53/05 | Erään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän hyväksytyn tuote-eritelmän vakiomuutoksen julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 b artiklan 2 ja 3 kohta) | 11 |
| 2023/C 53/06 | Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 94 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun yhtenäisen asiakirjan sekä tuote-eritelmän julkaisutietojen julkaiseminen erään viinialan nimityksen osalta | 22 |

V   Ilmoitukset

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

2023/C 53/04

Erään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän hyväksytyn tuote-eritelmän vakiomuutoksen julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 b artiklan 2 ja 3 kohta)

5

2023/C 53/05

Erään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän hyväksytyn tuote-eritelmän vakiomuutoksen julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 b artiklan 2 ja 3 kohta)

11

2023/C 53/06

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 94 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun yhtenäisen asiakirjan sekä tuote-eritelmän julkaisutietojen julkaiseminen erään viinialan nimityksen osalta

22

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti. |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti.

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

II Tiedonannot

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDONANNOT

Euroopan komissio

| 13.2.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 53/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 53/1

---

Ilmoitetun keskittymän vastustamatta jättäminen

(Asia M.10976 – CNP GROUP / SIENNA GROUP / ECT GROUP)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2023/C 53/01)

Komissio päätti 3. helmikuuta 2023 olla vastustamatta edellä mainittua keskittymää ja todeta sen sisämarkkinoille soveltuvaksi. Päätös perustuu neuvoston asetuksen (EY) N:o 139/2004 (1) 6 artiklan 1 kohdan b alakohtaan. Päätöksen koko teksti on saatavilla vain ranskaksi kielellä ja se julkistetaan sen jälkeen kun siitä on poistettu mahdolliset liikesalaisuudet. Päätös on saatavilla

| — | komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot, |
| --- | --- |

—

komission kilpailun pääosaston verkkosivuilla (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/); sivuilla on monenlaisia hakukeinoja sulautumapäätösten löytämiseksi, muun muassa yritys-, asianumero-, päivämäärä- ja alakohtaiset hakemistot,

| — | sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=fi) asiakirjanumerolla 32023M10976. EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden online-tietokanta. |
| --- | --- |

—

sähköisessä muodossa EUR-Lex-sivustolta (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=fi) asiakirjanumerolla 32023M10976. EUR-Lex on Euroopan unionin oikeuden online-tietokanta.

---

(1)  EUVL L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

| 13.2.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 53/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 53/2

---

KOMISSION TIEDONANTO

eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta: nimettyjen viranomaisten päivitetty luettelo

(2023/C 53/02)

Kroatian otettua euron käyttöön 1. tammikuuta 2023 on tarpeen päivittää luettelo osallistuvien jäsenvaltioiden nimetyistä viranomaisista, joille on luovutettu eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeus. Eurometallirahojen yhteisen sivun mallioikeuden suojasta annetun komission tiedonannon (2015/C 115/01) (EUVL C 115, 10.4.2015, s. 1) liite korvataan tämän tiedonannon liitteellä.

---

LIITE

Tiedonannon 2 kohdassa mainittu nimettyjen viranomaisten luettelo

| BELGIA | : | Ministère des Finances, Administration de la Trésorerie / Federale Overheidsdienst Financiën, Administratie van de thesaurie / Föderaler öffentlicher Dienst Finanzen, Schatzamt (valtiovarainministeriö, valtiokonttori) |
| --- | --- | --- |
| SAKSA | : | Bundesministerium der Finanzen (Saksan liittovaltion valtiovarainministeriö) |
| VIRO | : | Eesti Pank (Viron pankki) |
| IRLANTI | : | Valtiovarainministeri |
| KREIKKA | : | Υπουργείο Οικονομίας και Οικονομικών — Γενικό Λογιστήριο του Κράτους — Δ25 Διεύθυνση Κίνησης Κεφαλαίων, Εγγυήσεων Δανείων και Αξιών (talous- ja valtiovarainministeriö – valtion yleinen kirjanpitokonttori – 25. osasto: pääomasiirrot, lainatakuut ja vakuudet) |
| ESPANJA | : | Dirección General del Tesoro y Política Financiera (valtiokassan ja finanssipolitiikan pääosasto) |
| RANSKA | : | Ministère de l’Economie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique: Direction Générale du Trésor (talous-, valtiovarain-, teollisuus- ja digitalisaatioministeriö: valtiokonttori) |
| KROATIA | : | Hrvatska narodna banka (Kroatian keskuspankki) |
| ITALIA | : | Ministero dell’Economia e delle Finanze (talous- ja valtiovarainministeriö) |
| KYPROS | : | Central Bank of Cyprus (Kyproksen keskuspankki) |
| LATVIA | : | Latvijas Banka (Latvian keskuspankki) |
| LIETTUA | : | Lietuvos Bankas (Liettuan keskuspankki) |
| LUXEMBURG | : | Ministère des Finances – Service de la Trésorerie (valtiovarainministeriö – valtiokassa) |
| MALTA | : | Central Bank of Malta (Maltan keskuspankki) |
| ALANKOMAAT | : | Ministerie van Financiën – Direktie Binnenlands Geldwezen (valtiovarainministeriö – sisäisten raha- ja finanssiasioiden osasto) |
| ITÄVALTA | : | Münze Österreich AG (Itävallan rahapaja) |
| PORTUGALI | : | Imprensa Nacional – Casa da Moeda (kansallinen rahapaja) |
| SLOVENIA | : | Ministrstvo za Finance (valtiovarainministeriö) |
| SLOVAKIA | : | Národná banka Slovenska (Slovakian kansallispankki) |
| SUOMI | : | Valtiovarainministeriö/Finansministeriet |

BELGIA

:

Ministère des Finances, Administration de la Trésorerie / Federale Overheidsdienst Financiën, Administratie van de thesaurie / Föderaler öffentlicher Dienst Finanzen, Schatzamt (valtiovarainministeriö, valtiokonttori)

SAKSA

:

Bundesministerium der Finanzen (Saksan liittovaltion valtiovarainministeriö)

VIRO

:

Eesti Pank (Viron pankki)

IRLANTI

:

Valtiovarainministeri

KREIKKA

:

Υπουργείο Οικονομίας και Οικονομικών — Γενικό Λογιστήριο του Κράτους — Δ25 Διεύθυνση Κίνησης Κεφαλαίων, Εγγυήσεων Δανείων και Αξιών (talous- ja valtiovarainministeriö – valtion yleinen kirjanpitokonttori – 25. osasto: pääomasiirrot, lainatakuut ja vakuudet)

ESPANJA

:

Dirección General del Tesoro y Política Financiera (valtiokassan ja finanssipolitiikan pääosasto)

RANSKA

:

Ministère de l’Economie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique: Direction Générale du Trésor (talous-, valtiovarain-, teollisuus- ja digitalisaatioministeriö: valtiokonttori)

KROATIA

:

Hrvatska narodna banka (Kroatian keskuspankki)

ITALIA

:

Ministero dell’Economia e delle Finanze (talous- ja valtiovarainministeriö)

KYPROS

:

Central Bank of Cyprus (Kyproksen keskuspankki)

LATVIA

:

Latvijas Banka (Latvian keskuspankki)

LIETTUA

:

Lietuvos Bankas (Liettuan keskuspankki)

LUXEMBURG

:

Ministère des Finances – Service de la Trésorerie (valtiovarainministeriö – valtiokassa)

MALTA

:

Central Bank of Malta (Maltan keskuspankki)

ALANKOMAAT

:

Ministerie van Financiën – Direktie Binnenlands Geldwezen (valtiovarainministeriö – sisäisten raha- ja finanssiasioiden osasto)

ITÄVALTA

:

Münze Österreich AG (Itävallan rahapaja)

PORTUGALI

:

Imprensa Nacional – Casa da Moeda (kansallinen rahapaja)

SLOVENIA

:

Ministrstvo za Finance (valtiovarainministeriö)

SLOVAKIA

:

Národná banka Slovenska (Slovakian kansallispankki)

SUOMI

:

Valtiovarainministeriö/Finansministeriet

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan komissio

| 13.2.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 53/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 53/4

---

Euron kurssi (1)

10. helmikuuta 2023

(2023/C 53/03)

1 euro =

| | Rahayksikkö | Kurssi |
| --- | --- | --- |
| USD | Yhdysvaltain dollaria | 1,0690 |
| JPY | Japanin jeniä | 139,88 |
| DKK | Tanskan kruunua | 7,4445 |
| GBP | Englannin puntaa | 0,88348 |
| SEK | Ruotsin kruunua | 11,1630 |
| CHF | Sveitsin frangia | 0,9872 |
| ISK | Islannin kruunua | 152,10 |
| NOK | Norjan kruunua | 10,8710 |
| BGN | Bulgarian leviä | 1,9558 |
| CZK | Tšekin korunaa | 23,692 |
| HUF | Unkarin forinttia | 389,78 |
| PLN | Puolan zlotya | 4,7810 |
| RON | Romanian leuta | 4,9020 |
| TRY | Turkin liiraa | 20,1357 |
| AUD | Australian dollaria | 1,5432 |
| CAD | Kanadan dollaria | 1,4364 |
| HKD | Hongkongin dollaria | 8,3916 |
| NZD | Uuden-Seelannin dollaria | 1,6904 |
| SGD | Singaporen dollaria | 1,4199 |
| KRW | Etelä-Korean wonia | 1 354,10 |
| ZAR | Etelä-Afrikan randia | 19,0834 |
| CNY | Kiinan juan renminbiä | 7,2837 |
| IDR | Indonesian rupiaa | 16 233,33 |
| MYR | Malesian ringgitiä | 4,6314 |
| PHP | Filippiinien pesoa | 58,207 |
| RUB | Venäjän ruplaa | |
| THB | Thaimaan bahtia | 36,057 |
| BRL | Brasilian realia | 5,6245 |
| MXN | Meksikon pesoa | 20,0540 |
| INR | Intian rupiaa | 88,2475 |

Rahayksikkö

Kurssi

USD

Yhdysvaltain dollaria

1,0690

JPY

Japanin jeniä

139,88

DKK

Tanskan kruunua

7,4445

GBP

Englannin puntaa

0,88348

SEK

Ruotsin kruunua

11,1630

CHF

Sveitsin frangia

0,9872

ISK

Islannin kruunua

152,10

NOK

Norjan kruunua

10,8710

BGN

Bulgarian leviä

1,9558

CZK

Tšekin korunaa

23,692

HUF

Unkarin forinttia

389,78

PLN

Puolan zlotya

4,7810

RON

Romanian leuta

4,9020

TRY

Turkin liiraa

20,1357

AUD

Australian dollaria

1,5432

CAD

Kanadan dollaria

1,4364

HKD

Hongkongin dollaria

8,3916

NZD

Uuden-Seelannin dollaria

1,6904

SGD

Singaporen dollaria

1,4199

KRW

Etelä-Korean wonia

1 354,10

ZAR

Etelä-Afrikan randia

19,0834

CNY

Kiinan juan renminbiä

7,2837

IDR

Indonesian rupiaa

16 233,33

MYR

Malesian ringgitiä

4,6314

PHP

Filippiinien pesoa

58,207

RUB

Venäjän ruplaa

THB

Thaimaan bahtia

36,057

BRL

Brasilian realia

5,6245

MXN

Meksikon pesoa

20,0540

INR

Intian rupiaa

88,2475

---

(1)  Lähde: Euroopan keskuspankin ilmoittama viitekurssi.

---

V Ilmoitukset

MUUT SÄÄDÖKSET

Euroopan komissio

| 13.2.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 53/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 53/5

---

Erään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän hyväksytyn tuote-eritelmän vakiomuutoksen julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 b artiklan 2 ja 3 kohta)

(2023/C 53/04)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen N:o (EU) 664/2014 (1) 6 b artiklan 5 kohdan mukaisesti.

Ilmoitus jäsenvaltiosta peräisin olevan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmään tehtävää vakiomuotoista muutosta koskevan hakemuksen hyväksymisestä

(Asetus (EU) N:o 1151/2012)

”Χαλλούμι” / (Halloumi) / ”Hellim”

EU-nro: PDO-CY-01243-AM02 – 17.11.2022

SAN (X) SMM ( )

1.   Tuotteen nimi

”Χαλλούμι” / (Halloumi) / ”Hellim”

2.   Jäsenvaltio, johon maantieteellinen alue kuuluu

Kypros

3.   Vakiomuotoisen muutoksen ilmoittava jäsenvaltion viranomainen

Maataloudesta, maaseudun kehittämisestä ja ympäristöasioista vastaava ministeriö

4.   Hyväksytyn muutoksen / hyväksyttyjen muutosten kuvaus

Asetuksen (EU) N:o 1151/2012 (2) 53 artiklan 2 kohdan mukaisesti ”vakiomuotoisina muutoksina” voidaan pitää tuoreen tuotteen enimmäiskosteuspitoisuuden muuttamista 52 prosenttiin sekä tuotteen painon ylärajan muuttamista 1 200 grammaan, koska niistä ei seuraa muutoksia suojatun alkuperänimityksen nimeen tai kyseisen nimityksen käyttöön, 5 artiklan 1 kohdan b alakohdassa tarkoitettuja yhteyksiä ei myöskään voida mitätöidä suojattujen alkuperänimitysten osalta eivätkä ne aiheuta lisärajoituksia tuotteen kaupan pitämiselle. Halloumi-juuston luokitusta puolikovaksi juustoksi (yleinen juustoa koskeva Codex-standardi CODEX STAN 283-1978) ei myöskään muuteta. Tuotteen erityisyys eli se, että se ei leviä eikä sula korkeissa lämpötiloissa, mikä johtuu siitä, että Halloumia ”paistetaan” 90 °C:ssa juustonvalmistuksen aikana, ei muutu. Maitorasvan osuutta kuiva-aineessa, suolaprosenttia eikä tuotteen happamuutta muuteta. Sekä tuoksu että maku säilyvät, koska tuotteen kosteuden ja koon ei oleteta muuttavan näitä ominaisuuksia.

Edellisten lisäksi ”vakiomuotoisina muutoksina” olisi pidettävä myös niitä muutoksia, jotka koskevat tuotteen valmistuksessa käytettävää lehmänmaitoa, joka tästä lähin voi olla peräisin kaikista rajatulla maantieteellisellä alueella elävistä ja kasvatetuista lehmistä, sekä muutosta, joka koskee karkearehun prosenttiosuutta lehmien ruokavaliossa ja täydennysrehusta koostuvan rehuannoksen prosenttiosuutta, koska ne eivät vaikuta asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuihin seikkoihin. Ne eivät etenkään lisää tuotteen tai raaka-aineiden kaupan pitämisen rajoituksia eivätkä vaikuta tuotteen olennaisiin ominaisuuksiin tai yhteyteen, koska mikään edellä mainituista seikoista ei perustu eikä liity tiettyihin eläinrotuihin tai tietyntyyppiseen rehuun.

Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

Otsikon ”Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus” kolmatta kappaletta on muutettu siten, että tuotteen kosteuspitoisuus voi olla enintään 52 prosenttia ilmoitetun 46 prosentin sijasta.

Tuotanto-olosuhteissa on tapahtunut selvä muutos viime vuosikymmeniin verrattuna, ja nykyään hygienia ja elintarviketurvallisuus ovat huomattavasti korkeammalla tasolla.

Tuotteen tuotantoprosesseja on mukautettu siten, että suurin osa niistä tapahtuu nykyisin valvotuissa alhaisissa lämpötiloissa: kun tuote on ”paistettu” 90 °C:n lämpötilassa, se jäähdytetään 7 °C:seen ja upotetaan välittömästi suolaliuokseen, jossa sitä säilytetään säädellyssä matalassa lämpötilassa 24–72 tuntia ennen sen pakkaamista. Tuotanto-olojen muutokseen perustuvalla käytännöllä pyritään maksimoimaan tuotteen turvallisuus. Tämän jälkeen tuotetta säilytetään koko sen elinkaaren ajan alle 7 °C:n lämpötilassa. Tuotteen pitäminen suolaliuoksessa alhaisessa lämpötilassa tuotteen turvallisuuden parantamiseksi lisää suolaliuoksen imeytymistä tuotteeseen. Tämä on osoitettu myös alan kirjallisuudessa (”Influence of the Temperature of Salt Brine on Salt Uptake by Ragusano Cheese”; C. Melilli, D.M. Barbano, G. Licitra, G. Portelli, G. Di Rosa, ja S. Carpino, 2003), jossa on todettu, että kun Ragusano-juusto jätettiin suolaliuokseen eri lämpötiloissa, korkeammissa lämpötiloissa kosteushäviö oli suurempi.

Otsikon ”Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus” viidettä kappaletta on muutettu siten, että Halloumin painoa ei rajoiteta 150–350 grammaan, vaan enimmäispainoraja voi olla jopa 1,2 kilogrammaa.

Halloumin tuottaminen suurempina tahkoina näyttää vastavan paitsi elintarviketeollisuuden nykytarpeisiin myös kulutuskysyntään. Elintarviketeollisuudessa suuremmat tahkot voidaan leikata tarpeen mukaan eri kokoisiin paloihin. Kuluttajapuolella suuremmista paloista on kysyntää, kun syöjiä on useampia, esim. sosiaalisissa kokoontumisissa, koska suuremmat (perhe)pakkaukset ovat tosiasiallisesti taloudellisempia kuin vastaavat pienemmät pakkaukset.

Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Otsikon ”Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)” kolmannessa ja viidennessä kappaleessa mainitaan, että tuotteen valmistuksessa käytettävän lehmänmaidon on oltava peräisin mustavalkoisista lehmistä. Ehdotetulla muutoksella näitä viittauksia muutetaan siten, että tuotteen valmistukseen käytettävä lehmänmaito voi olla peräisin mistä tahansa lehmärodusta, joka elää ja jota kasvatetaan rajatulla maantieteellisellä alueella (Kypros).

Maidon kysynnän lisääntyminen on saanut karjankasvattajat etsimään uusia rotuja, joiden tuottavuus ja joiden tuottaman maidon laatuominaisuudet ovat parempia. Tämä vaikeuttaa käytännössä Halloumin valmistukseen käytettävän maidon valvontaa ja jäljittämistä.

Otsikon ”Rehu (vain eläinperäiset tuotteet)” viidennessä kappaleessa todetaan, että tuotteen valmistukseen maitoa tuottaville lehmille syötetään korsirehua, heinää, säilörehua ja rehuolkea, joita tuotetaan Kyproksella pääasiassa kotimaisista rehukasveista, sekä täydennysrehua. Tarkkaan ottaen lehmien ravintona on paikallisesti tuotettua rehua (tuorerehukasveja, heinää, säilörehua ja rehuolkea), jonka osuus ravinnosta on 35–40 prosenttia. Loput 60–65 prosenttia ravinnosta koostuu täydennysrehusta, joka sisältää pääasiassa ohraa, maissia, soijaa ja lesettä. Ohrasta ja leseestä 20 prosenttia on paikallisesti tuotettua, kun taas soija ja maissi ovat tuontituotteita. Ehdotetulla muutoksella näitä viittauksia muutetaan siten, että sallitaan valkuaisrehun, kuten osittain kuoritun soijajauhon, eri raaka-aineiden, muun muassa vehnäleseiden, kivennäisaineiden, vitamiinien ja hivenaineiden, tuotteiden ja sivutuotteiden, käyttö. Lisäksi lehmien ravinnossa käytetyn karkearehun prosenttiosuuden sekä täydennysrehusta koostuvan annoksen prosenttiosuuden soveltaminen loppuu.

Koska rehuihin on tapana sisällyttää myös muita viljoja ja valkuaisrehuja, erityisten prosenttiosuuksien vahvistaminen muodostaa esteen, joka vaikeuttaa huomattavasti Halloumin valmistukseen tarkoitetun maidon tuotantoon käytettävän rehun valvontamenettelyä ja jäljittämistä.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Χαλλούμι” / (Halloumi) / ”Hellim”

EU-nro: PDO-CY-01243-AM02 – 17.11.2022

SAN (X) SMM ( )

1.   [SAN:n tai SMM:n] nimi (Nimet)

”Χαλλούμι” / (Halloumi) / ”Hellim”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Kypros

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1.   Tuotetyyppi

Luokka 1.3. Juustot

3.2.   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Tekstissä viitataan aina nimitykseen ”Halloumi”, joka edustaa edellä mainittuja nimityksiä eli

”Χαλλούμι” (Halloumi) / ”Hellim”.

Halloumi-juustoa valmistetaan ja sitä on saatavilla kahdessa muodossa: tuoreena ja kypsytettynä.

Tuore Halloumi valmistetaan juoksuttamalla maito juoksutteella. Juusto kuumennetaan ja muotoillaan sille ominaiseen muotoon. Juusto on puolikovaa ja kumimaista, ja se laskostetaan suorakulmion tai puoliympyrän muotoon. Väriltään se on valkoista tai haalean kellertävää ja rakenteeltaan kiinteää ja helposti viipaloitavaa. Tuoksu ja maku ovat luonteenomaisia: Halloumi tuoksuu voimakkaasti maidolta tai heralta ja maistuu mintulta, minkä lisäksi siinä on voimakas navetan haju sekä pikantti ja suolainen maku. Kosteuspitoisuus on enintään 52 prosenttia, rasvapitoisuus vähintään 43 prosenttia (kuiva-aineesta) ja suolapitoisuus enintään kolme prosenttia.

Kypsytetty Halloumi valmistetaan juoksuttamalla maito juoksutteella. Juusto kypsennetään ja muotoillaan sille ominaiseen muotoon, ja sen annetaan kypsyä suolaliuoksessa vähintään 40 vuorokautta. Juusto on puolikovaa tai kovaa, ei niin kumimaista, ja se on laskostettu (suorakulmion tai puoliympyrän muotoon). Se on väriltään valkoista tai haalean kellertävää, rakenteeltaan kiinteää ja helposti viipaloitavaa. Tuoksu ja maku ovat luonteenomaisia: Halloumi tuoksuu voimakkaasti maidolta tai heralta sekä mintulta, jolle se myös maistuu. Lisäksi siinä on navetan hajua ja vahva, hieman karvas ja voimakkaan suolainen maku. Kosteuspitoisuus on enintään 37 prosenttia, rasvapitoisuus vähintään 40 prosenttia (kuiva-aineesta), suolapitoisuus enintään kuusi prosenttia ja happopitoisuus 1,2 prosenttia (laskettuna maitohappona kuiva-aineesta).

Halloumi-juusto painaa noin 150–1 200 grammaa.

3.3.   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Halloumin valmistuksessa käytettävään maitoon sovelletaan seuraavia sääntöjä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EU) N:o 664/2014 säännösten soveltamista:

Lampaan- ja vuohenmaito on peräisin paikallisista ja muista eläinroduista, mukaan lukien niiden risteytyksistä, jotka laiduntavat ympärivuotisesti, lukuun ottamatta kausia, jolloin sääolot eivät salli sitä. Lampaiden ja vuohien korsirehu tuotetaan paikallisesti (tuorerehukasvit, heinä, säilörehu, rehuolki ja laidunalueiden luonnonvaraiset kasvit). Täydennysrehuna käytetään viljaa, kuten ohraa, ja maissia, valkuaisrehua, kuten osittain kuorittua soijajauhoa, eri raaka-aineiden tuotteita ja sivutuotteita, kuten vehnäleseitä, sekä kivennäisaineita, vitamiineja ja hivenaineita.

Lehmänmaito on peräisin lehmistä, joita pidetään eläinsuojissa ja joille syötetään korsirehua, heinää, säilörehua ja rehuolkea, joita tuotetaan Kyproksella pääasiassa kotimaisista rehukasveista, sekä täydennysrehua. Lehmien ravintona on paikallisesti tuotettua rehua (tuorerehukasveja, heinää, säilörehua ja rehuolkea). Tarkemmin ottaen lehmien ravintona on paikallisesti tuotettua rehua (tuorerehukasveja, heinää, säilörehua ja rehuolkea). Loppuravinto koostuu täydennysrehusta, joka sisältää pääasiassa ohraa, maissia, soijaa ja lesettä sekä muuta valkuaisrehua, kuten osittain kuorittua soijajauhoa, eri raaka-aineiden tuotteita ja sivutuotteita, kuten vehnäleseitä, sekä kivennäisaineita, vitamiineja ja hivenaineita.

Maito (tuore lampaan- tai vuohenmaito tai niiden seos, johon on mahdollisesti lisätty lehmänmaitoa), juoksute (ei kuitenkaan siasta saatu), tuoreet tai kuivatut kyproksenmintun (Mentha viridis) lehdet ja suola. Lampaan- tai vuohenmaidon (tai niiden seoksen) määrän on kuitenkin aina oltava suurempi kuin lehmänmaidon. Toisin sanoen, jos valmistuksessa käytetään lehmänmaitoa yhdessä lampaan- tai vuohenmaidon tai niiden seoksen kanssa, lehmänmaidon osuus Halloumissa ei saa olla suurempi kuin lampaan- ja vuodenmaidon tai niiden seoksen. Halloumin valmistukseen käytetty maito on Kyproksella tuotettua täysmaitoa. Maidon on oltava pastöroitua tai se on pitänyt kuumentaa yli 65 °C:n lämpötilaan. Maito ei saa olla maitotiivistettä, eikä siinä saa olla mitään seuraavista: maitojauhetta, maitotiivistettä, kaseiinisuoloja, väri- tai säilöntäaineita eikä muita lisäaineita. Se ei saa myöskään sisältää antibiootteja, kasvinsuojeluaineita tai muita vaarallisia aineita.

Lampaan- ja vuohenmaito on peräisin paikallisiin ja muihin rotuihin kuuluvista eläimistä, mukaan lukien näiden rotujen risteytyksistä, joita kasvatetaan rajatulla maantieteellisellä alueella.

Lehmänmaito on peräisin lehmistä, joita on tuotu Kyprokseen vähitellen ja joita kasvatetaan rajatulla maantieteellisellä alueella.

3.4.   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava rajatulla maantieteellisellä alueella

Halloumi-juuston valmistuksen raaka-aineena käytettävä lampaan-, vuohen- ja lehmänmaito tuotetaan rajatulla maantieteellisellä alueella, jolla myös Halloumi-juusto valmistetaan.

3.5.   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Halloumi-juusto on pakattava rajatulla maantieteellisellä alueella seuraavista syistä: Halloumi-juusto on pakattava välittömästi valmistusprosessin päätyttyä, jotta se ei kypsy enempää, b) Halloumi-juuston tuotantoprosessia (valmistus ja pakkaaminen) ei saa katkaista (keskeytymätön tuotanto), c) jäljitettävyyssyistä tuottajan on itse pakattava juusto ja liitettävä siihen asianmukainen merkintä, d) jottei Kyproksen ulkopuolella tuotettua juustoa voitaisi merkitä Halloumin suojatulla alkuperänimityksellä (SAN) ja jotta voidaan taata tuotteen laatu ja alkuperä sekä varmistaa vaadittava valvonta.

3.6.   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Jos Halloumi-juuston valmistukseen on käytetty useiden eläinlajien maitoa, on merkinnöissä ilmoitettava käytettyjen maitolajien osuus pienenevässä prosentuaalisessa järjestyksessä.

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Tähän maantieteelliseen alueeseen kuuluvat Nikosian, Limassolin, Larnakan, Famagustan, Pafoksen ja Kyrenian hallintoalueet.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Maantieteellisen alueen erityisyys

Luontoon liittyvät seikat: Kyproksen ilmasto edustaa Välimeren ilmastoa, jossa kesät ovat kuumia ja kuivia ja talvet leutoja ja sateisia. Myös maan pinnanmuodostuksella on hyvin tärkeä merkitys, sillä sateet ovat vuorilla suhteellisen runsaita ja vaikuttavat myös matalammalla sijaitsevien seutujen vesistöihin ja ympäristöön, koska sateiden loppumisen jälkeenkin vuoristopuroista ja lähteistä virtaa useiden kuukausien ajan paljon vettä. Kyproksella on kokoonsa nähden eräs Välimeren alueen rikkaimmista kasvistoista, mikä johtuu sen alueen geologisesta rakenteesta, ilmasto-oloista, maantieteellisestä sijainnista, ympäröivästä merestä ja maanpinnan muodoista (Tsintidis et al., 2002). Kyproksella kasvaa 1 908 eri kasvilajia, joista 140 on endeemisiä eli niitä esiintyy vain Kyproksella (Metsäasioiden osasto, 2004). Kyproksen maidontuotantoeläinten paikallisiin rotuihin kuuluvat paksusaparoinen lammas, joka on sopeutunut hyvin kyseisen maantieteellisen alueen kuivaan ilmastoon ja korkeisiin lämpötiloihin, sekä paikalliset makhairan- ja pissourinvuohet. Lisäksi sekä hioksenlammas että damaskoksenvuohi (joista ensiksi mainitut tuotiin Kyprokselle 1950-luvulla ja jälkimmäiset 1930-luvulla) ovat nykyään myös kyproslaisia rotuja, sillä pitkäaikaisen kansallisen jalostusohjelman vuoksi ne ovat erilaistuneet morfologisesti ja maidontuotanto-ominaisuuksiltaan alkuperäisistä populaatioista.

Ihmisen toimintaan liittyvät seikat: Historiallisten viitteiden perusteella Halloumi-juuston tuotannolla on Kyproksella ikivanhat perinteet. Vanhin tähän asti tunnettu, vuodelta 1554 peräisin oleva viittaus ”Halloumiin” (”calumi”) on Venetsian Correr-museon kirjastossa säilytettävässä koodeksissa, joka käsittää viisi käsikirjoitusta Kyproksen historiasta. Halloumi-juustoon ovat myöhemmin viitanneet monet muutkin, mm. arkkimandriitta Kyprianos vuonna 1788.

Halloumi-juuston suuri merkitys Kyproksen asukkaiden elämässä käy ilmi sekä taiteista (mm. runoudesta ja kirjallisuudesta) että sen asemasta maatalousnäyttelyissä (Lyssi, 1939). Lyssin maatalousnäyttelyn luettelossa, joka julkaistiin sekä kreikaksi että turkiksi, mainitaan tuoteluokat, rahapalkinnot ja näyttelyn osallistumisehdot sekä tuotteet, joilla voi osallistua kilpailuun. Halloumin turkinkielinen nimi on ”Hellim”. Kyproksenturkkilaiset Halloumin tuottajat käyttävät tästä perinteisestä tuotteesta molempia nimiä tai pelkästään nimeä ”Hellim”. On paljon todisteita siitä, että sekä ”Halloumi” että ”Hellim” viittaavat samaan perinteiseen kyproslaiseen tuotteeseen, josta käytetään molempia nimiä (Halkin Sesi -sanomalehti, 1959 ja 1962, sekä vientipakkaukset, joissa käytetään kumpaakin nimeä).

Halloumin ja kyproslaisten suhteesta kertoo myös se, että Kyproksella sukunimet Halloumas, Hallouma, Halloumakis ja Halloumis ovat melko yleisiä.

Halloumi on vanhastaan ollut merkittävä ruoka-aine kyproslaisten pöydässä (Bevan, 1919; Pitcairn, 1934; Zygouris, 1952), ja se täytti kyproslaisten perheiden ruokatarpeet ympäri vuoden. Halloumi oli ”erikoisvalmisteinen ja kuuluisa kyproslainen juusto”, yleisimpiä leivän lisäkkeitä joka talossa ja välttämätön jokaisessa viljelijäperheessä (Ksioutas, 2001). Paikallisen kulutuksen lisäksi Halloumia vietiin jo vanhastaan ulkomaille (arkkimandriitta Kyprianos, 1788), muun muassa Egyptiin, Syyriaan, Kreikkaan, Turkkiin, Palestiinaan, Ranskaan, Sudaniin, Yhdistyneeseen kuningaskuntaan, Amerikkaan, Australiaan ja Kiinaan (Dawe, 1928).

Halloumin tuotantomenetelmä on ainutlaatuinen, erityisesti kuumentaminen korkeassa lämpötilassa tietyn aikaa sekä laskostaminen ja kyproslaisen mintun lisääminen. Juustouman kypsentäminen on hyvin tärkeää: erään asiaa koskevan tutkimuksen mukaan se parantaa tuotteen aistinvaraisia ominaisuuksia. Erityisesti juustouman kypsentäminen korkeassa lämpötilassa tuottaa suuria määriä tiettyjä kemiallisia perusyhdisteitä, jotka määrittävät Halloumin maun. Näitä yhdisteitä ovat esim. laktonit, kuten delta-dodekalaktoni (hedelmäinen ominaishaju) ja δ-dekalaktoni (kermainen ominaismaku) sekä metyyliketonit, joille on tyypillistä maidon kaltainen ominaishaju (P. Papademas, 2000).

Halloumi erottuu muista juustoista juustouman laskostamisen vuoksi, ja se on tämän ominaispiirteensä vuoksi mahdollisesti ainoa lajissaan. Laskostaminen kuuluu Halloumin perinteiseen valmistusmenetelmään. Laskostamista ruvettiin käyttämään, koska siten muotoiltuina juustot oli helpompi asettaa säiliöihin, joissa niitä säilytettiin herassa. Juustoumakerrosten väliin on tapana asettaa laskostamisen aikana myös mintunlehtiä. Näin lehdet pysyvät paikoillaan, ja mintulle ominainen aromi siirtyy lopputuotteeseen. Mintun (Mentha viridis) käyttö juustoa laskostettaessa antaa lopputuotteelle sen ominaisen aromin, joka johtuu terpeeneistä, kuten pulegonista (”minttuterpeeni”) ja karvonista (Papademas ja Robinson, 1998). Paikalliset tuottajat ovat tämän tuotantomenetelmän erityisosaajia.

Tuotteen erityisyys

Tuotteella on seuraavia erityispiirteitä:

| a) | se ei leviä eikä sula korkeissa lämpötiloissa (voidaan nauttia joko sellaisenaan mutta myös paistettuna, grillattuna ym.); |
| --- | --- |

a)

se ei leviä eikä sula korkeissa lämpötiloissa (voidaan nauttia joko sellaisenaan mutta myös paistettuna, grillattuna ym.);

| b) | juoksutetun maidon lämpökäsittely herassa yli 90 celsiusasteen lämpötilassa vähintään 30 minuutin ajan on menetelmän erikoisuus ja vaikuttaa tuotteen tyypillisiin aistinvaraisiin ominaisuuksiin; |
| --- | --- |

b)

juoksutetun maidon lämpökäsittely herassa yli 90 celsiusasteen lämpötilassa vähintään 30 minuutin ajan on menetelmän erikoisuus ja vaikuttaa tuotteen tyypillisiin aistinvaraisiin ominaisuuksiin;

| c) | laskostaminen, joka antaa tuotteelle sen luonteenomaisen muodon; |
| --- | --- |

c)

laskostaminen, joka antaa tuotteelle sen luonteenomaisen muodon;

| d) | tuotteen aistinvaraiset ominaisuudet (luonteenomainen tuoksu ja maku – voimakas maidon/heran tuoksu, mintun tuoksu ja maku, navetan haju, pikantti ja suolainen maku), jotka johtuvat etupäässä vuohen- ja lampaanmaidosta sekä eläinten ravinnosta, mintusta, jota lisätään pakkausvaiheessa, ja haihtuvista ainesosista, joita muodostuu, kun juustomassa kuumennetaan herassa, sekä |
| --- | --- |

d)

tuotteen aistinvaraiset ominaisuudet (luonteenomainen tuoksu ja maku – voimakas maidon/heran tuoksu, mintun tuoksu ja maku, navetan haju, pikantti ja suolainen maku), jotka johtuvat etupäässä vuohen- ja lampaanmaidosta sekä eläinten ravinnosta, mintusta, jota lisätään pakkausvaiheessa, ja haihtuvista ainesosista, joita muodostuu, kun juustomassa kuumennetaan herassa, sekä

| e) | perinnearvo, sillä Halloumia on perinteisesti valmistettu Kyproksella menetelmällä, joka on siirtynyt sukupolvelta toiselle ja lukeutuu edelleen Halloumi-juuston valmistajien paikalliseen osaamiseen. |
| --- | --- |

e)

perinnearvo, sillä Halloumia on perinteisesti valmistettu Kyproksella menetelmällä, joka on siirtynyt sukupolvelta toiselle ja lukeutuu edelleen Halloumi-juuston valmistajien paikalliseen osaamiseen.

Syy-seuraussuhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen seuraaviin: tuotteen laatu tai ominaisuudet (kun kyseessä SAN) tai tuotteen erityislaatu, maine tai muut ominaisuudet (kun kyseessä SMM)

Halloumi-juuston yhteys kyseisen maantieteellisen alueen ympäristöominaisuuksiin perustuu Kyproksen välimerellisen ilmaston erityispiirteisiin. Maidontuotantoeläimet syövät ravintoa, joka vaihtelee laidunrehusta puolikuivaan ja jopa kuivaan rehuun saaren kuivan ja kuuman mikroilmaston luonteenomaisten vaiheiden mukaan. Maidontuotantoeläimet syövät myös joitakin Kyproksen endeemisiä kasveja. Kyproksen paikalliset kasvit, joita eläimet syövät joko tuoreina tai kuivina, vaikuttavat selvästi maidon laatuun ja siten Halloumi-juuston erityisominaisuuksiin (Papademas, 2000). Lactobacillus cypricasei (kyproslaisen juuston laktobasilli), joka on eristetty ainoastaan kyproslaisesta Halloumi-juustosta, osoittaa saaren mikroflooran ja Halloumin välisen yhteyden (Lawson et al., 2001). Myös kyproslaisen mintun lisääminen voimistaa entisestään juuston luonteenomaista aromia ja makua. Tuotteen aistinvaraisiin ominaisuuksiin, erityisesti makuun ja hajuun, vaikuttaa myös maidon laatu, erityisesti lampaan- ja vuohenmaidon sisältämät lyhytketjuiset rasvahapot ja tuotannon aikana muodostuvat haihtuvat aineet.

Inhimillisten seikkojen ja kyseisen tuotteen välisestä yhteydestä todettakoon, että Halloumi-juusto katsotaan Kyproksella perinneruoaksi, koska (kuten 5.1 kohdassa kuvataan) sillä on vanhastaan ollut merkittävä asema saaren asukkaiden elämässä ja ravinnossa ja tuotantomenetelmä on siirtynyt sukupolvelta toiselle. Tästä perinteisestä, sukupolvelta toiselle siirtyneestä tuotantomenetelmästä johtuvat niin juustolle ominainen laskostettu muoto kuin se ominaisuus, ettei juusto sula korkeissa lämpötiloissa.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

http://www.moa.gov.cy/moa/da/da.nsf/All/82B33F7D83ABF5A8C225879C00346BA5?OpenDocument

---

(1)  EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.

(2)  EUVL L 343, 14.12.2012, s. 1.

---

| 13.2.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 53/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 53/11

---

Erään maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden alan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän hyväksytyn tuote-eritelmän vakiomuutoksen julkaiseminen (komission delegoidun asetuksen (EU) N:o 664/2014 6 b artiklan 2 ja 3 kohta)

(2023/C 53/05)

Tämä tiedonanto julkaistaan komission delegoidun asetuksen N:o (EU) 664/2014 (1) 6 b artiklan 5 kohdan mukaisesti.

Ilmoitus jäsenvaltiosta peräisin olevan suojatun alkuperänimityksen tai suojatun maantieteellisen merkinnän tuote-eritelmään tehtävää vakiomuotoista muutosta koskevan hakemuksen hyväksymisestä (Asetus (EU) N:o 1151/2012)

”Džiugas”

EU No PGI-LT-02372-AM01-8.11.2022

SMM (x) SAN ( )

1.   Tuotteen nimi

”Džiugas”

2.   Jäsenvaltio, johon maantieteellinen alue kuuluu

Liettua

3.   Vakiomuotoisen muutoksen ilmoittava jäsenvaltion viranomainen

Liettuan tasavallan maatalousministeriö

4.   Hyväksytyn muutoksen / hyväksyttyjen muutosten kuvaus

Muutos 1:

Nykyisen eritelmän 4 kohta ja yhtenäisen asiakirjan 3.2 kohta kuuluvat seuraavasti:

| ”4. | Tuotteen kuvaus |
| --- | --- |

”4.

Tuotteen kuvaus

Džiugas-juusto on keskirasvainen kova juusto, joka valmistetaan vakioidusta ja pastöroidusta lehmänmaidosta. Maito juoksetetaan entsyymeillä, jonka jälkeen juustouma ja juustomassa käy läpi erityisen jalostus- ja kypsytysprosessin. Juusto valmistetaan yksinomaan laidunkaudella lypsetystä lehmänmaidosta, joten pitkän kypsytyksen ansiosta juuston aistinvaraiset ja mikrobiologiset ominaisuudet ovat mitä parhaimmat.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”4. | Tuotteen kuvaus |
| --- | --- |

”4.

Tuotteen kuvaus

Džiugas-juusto valmistetaan vakioidusta ja pastöroidusta lehmänmaidosta. Maito juoksetetaan entsyymeillä, jonka jälkeen juustouma ja juustomassa käy läpi erityisen jalostus- ja kypsytysprosessin. Juusto valmistetaan yksinomaan laidunkaudella lypsetystä lehmänmaidosta, joten pitkän kypsytyksen ansiosta juuston aistinvaraiset ja mikrobiologiset ominaisuudet ovat mitä parhaimmat.”

Perustelu

Tässä kohdassa olevaa kuvausta juustosta on muutettu, eikä juustoa enää luokitella rasvapitoisuuden ja kovuuden perusteella. Siksi ilmaisut ”keskirasvainen” ja ”kova” on poistettu. Liettuan maatalousministerin 13. kesäkuuta 2008 juustojen laatuvaatimusten aikataulun hyväksymisestä antaman määräyksen nro 3D-335 mukaisesti nämä luokitteluperusteet eivät ole pakollisia ja ne voidaan ilmoittaa ohessa.

Muutos 2:

Nykyisen eritelmän 4 kohdassa ja yhtenäisen asiakirjan 3.2 kohdassa oleva taulukko 1 (Džiugas-juuston aistinvaraiset ominaisuudet) kuuluu seuraavasti:

”Taulukko 1. Džiugas-juuston aistinvaraiset ominaisuudet

| Indikaattori | Ominaispiirteet |
| --- | --- |
| Väri | Vähintään 12 kuukautta kypsytetty juusto: väri on kermainen/kellertävä, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi
  Vähintään 18 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi (siinä on vihertävä vivahde) Vähintään 24 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi himmeän vihertävä
  Vähintään 36 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla punertavankeltainen tai ruskea vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi
  Vähintään 48 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla oranssi vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi |
| Väri | Vähintään 60 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, muuttuen tummankeltaiseksi, ja siinä on punertavankeltainen vivahde, väri on reunoilla kuoren lähellä tummempi ja värin vaihtuminen on selkeämpää. Juuston leikkuupinta on keltainen, oranssiin vivahtava, ja siinä on näkyviä valkoisia kalsiumsuolakiteitä. |
| Ulkomuoto | Litteän lieriömäisen juuston mitat: korkeus 9,0–10,0 cm, halkaisija 22,0–24,0 cm, paino 4,2–4,5 kg. |
| Leikkuupinta | Juustossa ei ole isoja reikiä, mutta toisinaan siinä voi olla epäsäännöllisiä pienehköjä reikiä ja vähäisiä halkeamia. Näkyvillä voi myös olla pieniä, valkoisia, yksittäisiä kalsiumsuola- ja aminohappotyrosiinikiteitä. |
| Maku ja tuoksu | Juustossa on vahva ja makea mutta terävä maku, lämmitettäessä jälkimaku on hedelmäisen pehmeä. Hienovaraisen raikas; aromina myös maitohappo ja kuiva juusto. |
| Rakenne | Juustomassa on kovaa, mutta helposti lohkeava. Mitä pidempään juustoa on kypsytetty, sitä kovempaa se on ja sitä enemmän siinä on rapeita kiteitä.” |

Indikaattori

Ominaispiirteet

Väri

Vähintään 12 kuukautta kypsytetty juusto: väri on kermainen/kellertävä, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi

Vähintään 18 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi (siinä on vihertävä vivahde) Vähintään 24 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi himmeän vihertävä

Vähintään 36 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla punertavankeltainen tai ruskea vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi

Vähintään 48 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla oranssi vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi

Väri

Vähintään 60 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, muuttuen tummankeltaiseksi, ja siinä on punertavankeltainen vivahde, väri on reunoilla kuoren lähellä tummempi ja värin vaihtuminen on selkeämpää. Juuston leikkuupinta on keltainen, oranssiin vivahtava, ja siinä on näkyviä valkoisia kalsiumsuolakiteitä.

Ulkomuoto

Litteän lieriömäisen juuston mitat: korkeus 9,0–10,0 cm, halkaisija 22,0–24,0 cm, paino 4,2–4,5 kg.

Leikkuupinta

Juustossa ei ole isoja reikiä, mutta toisinaan siinä voi olla epäsäännöllisiä pienehköjä reikiä ja vähäisiä halkeamia. Näkyvillä voi myös olla pieniä, valkoisia, yksittäisiä kalsiumsuola- ja aminohappotyrosiinikiteitä.

Maku ja tuoksu

Juustossa on vahva ja makea mutta terävä maku, lämmitettäessä jälkimaku on hedelmäisen pehmeä. Hienovaraisen raikas; aromina myös maitohappo ja kuiva juusto.

Rakenne

Juustomassa on kovaa, mutta helposti lohkeava. Mitä pidempään juustoa on kypsytetty, sitä kovempaa se on ja sitä enemmän siinä on rapeita kiteitä.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

”Taulukko 1. Džiugas-juuston aistinvaraiset ominaisuudet

| Indikaattori | Ominaispiirteet |
| --- | --- |
| Väri | Vähintään 12 kuukautta kypsytetty juusto: väri on kermainen/kellertävä, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi
  Vähintään 18 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi (siinä on vihertävä vivahde)
  Vähintään 24 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi himmeän vihertävä
  Vähintään 36 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla punertavankeltainen tai ruskea vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi
  Vähintään 48 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla oranssi vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi Vähintään 60 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, muuttuen tummankeltaiseksi, ja siinä on punertavankeltainen vivahde, väri on reunoilla kuoren lähellä tummempi ja värin vaihtuminen on selkeämpää. Juuston leikkuupinta on keltainen, oranssiin vivahtava, ja siinä on näkyviä valkoisia kalsiumsuolakiteitä.
  Vähintään 100 kuukautta kypsytetty juusto: väri on tummankeltainen, ja siinä on oranssi vivahde kuoren lähellä, värin vaihtuminen on selkeämpää ja värit ovat syvempiä.
  Vähintään 120 kuukautta kypsytetty juusto: väri on syvänkeltainen, värin vaihtuminen on erittäin selkeää kuoren lähellä ja punertavankeltaiset tai oranssit vivahteet ovat voimakkaampia. |
| Ulkomuoto | Litteän lieriömäisen juuston mitat: korkeus 9,0–10,0 cm, halkaisija 22,0–24,0 cm, paino 4,2–4,5 kg. |
| Leikkuupinta | Juustossa ei ole isoja reikiä, mutta toisinaan siinä voi olla epäsäännöllisiä pienehköjä reikiä ja vähäisiä halkeamia. Näkyvillä voi myös olla pieniä, valkoisia, yksittäisiä kalsiumsuola- ja aminohappotyrosiinikiteitä. |
| Maku ja tuoksu | Juustossa on vahva ja makea mutta terävä maku, ja juustolle ominaisessa maitohapossa ei ole vieraita tuoksuja tai makuja. |
| Rakenne | Juustomassa on kovaa, mutta helposti lohkeava. Mitä pidempään juustoa on kypsytetty, sitä kovempaa se on ja sitä enemmän siinä on rapeita kiteitä.” |

Indikaattori

Ominaispiirteet

Väri

Vähintään 12 kuukautta kypsytetty juusto: väri on kermainen/kellertävä, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi

Vähintään 18 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi (siinä on vihertävä vivahde)

Vähintään 24 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi himmeän vihertävä

Vähintään 36 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla punertavankeltainen tai ruskea vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi

Vähintään 48 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla oranssi vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi Vähintään 60 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, muuttuen tummankeltaiseksi, ja siinä on punertavankeltainen vivahde, väri on reunoilla kuoren lähellä tummempi ja värin vaihtuminen on selkeämpää. Juuston leikkuupinta on keltainen, oranssiin vivahtava, ja siinä on näkyviä valkoisia kalsiumsuolakiteitä.

Vähintään 100 kuukautta kypsytetty juusto: väri on tummankeltainen, ja siinä on oranssi vivahde kuoren lähellä, värin vaihtuminen on selkeämpää ja värit ovat syvempiä.

Vähintään 120 kuukautta kypsytetty juusto: väri on syvänkeltainen, värin vaihtuminen on erittäin selkeää kuoren lähellä ja punertavankeltaiset tai oranssit vivahteet ovat voimakkaampia.

Ulkomuoto

Litteän lieriömäisen juuston mitat: korkeus 9,0–10,0 cm, halkaisija 22,0–24,0 cm, paino 4,2–4,5 kg.

Leikkuupinta

Juustossa ei ole isoja reikiä, mutta toisinaan siinä voi olla epäsäännöllisiä pienehköjä reikiä ja vähäisiä halkeamia. Näkyvillä voi myös olla pieniä, valkoisia, yksittäisiä kalsiumsuola- ja aminohappotyrosiinikiteitä.

Maku ja tuoksu

Juustossa on vahva ja makea mutta terävä maku, ja juustolle ominaisessa maitohapossa ei ole vieraita tuoksuja tai makuja.

Rakenne

Juustomassa on kovaa, mutta helposti lohkeava. Mitä pidempään juustoa on kypsytetty, sitä kovempaa se on ja sitä enemmän siinä on rapeita kiteitä.”

Perustelu

Eritelmään on lisätty vähintään 100 ja 120 kuukautta kypsytetyn Džiugas-juuston värien kuvaus.

Juuston makua ja tuoksua koskevaa kuvausta on muutettu. Muutoksen tarkoituksena on tarjota yhteinen kuvaus juustolle ominaisesta mausta ja tuoksusta siten, että se kattaa kaikki kypsyysasteet.

Muutos 3:

Muutos 3:

Nykyisen eritelmän 4 kohdassa ja yhtenäisen asiakirjan 3.2 kohdassa oleva taulukko 2 (Džiugas-juuston fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet) kuuluu seuraavasti:

”Taulukko 2. Džiugas-juuston fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet

| Indikaattori | Kiinteä arvo |
| --- | --- |
| Juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus (%) | 39 –40 |
| Kosteuspitoisuus (%) | 34 –35 |
| Suolapitoisuus yleensä (%) | 1,8 –2,2 ” |

Indikaattori

Kiinteä arvo

Juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus (%)

39 –40

Kosteuspitoisuus (%)

34 –35

Suolapitoisuus yleensä (%)

1,8 –2,2 ”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

”Taulukko 2. Džiugas-juuston fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet

| Indikaattori | Kiinteä arvo |
| --- | --- |
| Juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus (%) | 40 ± 3 |
| Kosteuspitoisuus (%) | 34 ± 3 |
| Suolapitoisuus yleensä (%) | 2,0 –0,4 ”. |

Indikaattori

Kiinteä arvo

Juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus (%)

40 ± 3

Kosteuspitoisuus (%)

34 ± 3

Suolapitoisuus yleensä (%)

2,0 –0,4 ”.

Perustelu

Džiugas-juuston fysikaalisten ja kemiallisten ominaisuuksien raja-arvoja on muutettu. Muutokset johtuvat osittain erittäin pitkään eli vähintään 100 tai 120 kuukautta kypsytettyjen juustojen lisäämisestä eritelmään. Tämän kypsyysasteen juustojen kosteuspitoisuuden on oltava hyvin matala, koska niiden kypsytysaika on pidempi kuin muiden tässä tarkoitettujen juustojen. Lisäksi suolausajan on oltava pidempi, jotta varmistetaan, että erittäin pitkään kypsytettyjen juustojen ominaisuudet pysyvät muuttumattomina koko kypsytysajan. Siksi fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia käsittelevässä taulukossa esitettyä suolan enimmäispitoisuutta on muutettu. Juuston suurinta sallittua kosteuspitoisuutta on muutettu vastaamaan eri kansallisten markkinoiden tarpeita.

Suolan vähimmäispitoisuutta on pienennetty suolan käytön vähentämistä koskevien suositusten mukaisesti ja laajemman kuluttajajoukon tavoittamiseksi.

Muutos 4:

Muutos 4:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, raaka-aineet) ja yhtenäisen asiakirjan 3.3 kohta (raaka-aineet) kuuluu seuraavasti:

”Raaka-aineet:

| — | lehmänmaito, joka on lypsetty ainoastaan laidunkaudella (toukokuusta lokakuuhun); laidunkaudella lehmille ei saa syöttää lisäravintoa, |
| --- | --- |

—

lehmänmaito, joka on lypsetty ainoastaan laidunkaudella (toukokuusta lokakuuhun); laidunkaudella lehmille ei saa syöttää lisäravintoa,

| — | sauvanmuotoisten maitohappobakteerien (Lactobacillus) ja termofiilisten kokkibakteerien (Streptococcus) alkuhapatteet, |
| --- | --- |

—

sauvanmuotoisten maitohappobakteerien (Lactobacillus) ja termofiilisten kokkibakteerien (Streptococcus) alkuhapatteet,

Lactobacillus

Streptococcus

| — | mikrobiologista alkuperää oleva maitoa koaguloiva proteolyyttinen entsyymi, joka on saatu viljelemällä Rhizomucor miehei -mikrosientä, – tavallinen suola.” |
| --- | --- |

—

mikrobiologista alkuperää oleva maitoa koaguloiva proteolyyttinen entsyymi, joka on saatu viljelemällä Rhizomucor miehei -mikrosientä, – tavallinen suola.”

Rhizomucor miehei

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

”Raaka-aineet:

| — | lehmänmaito, joka on lypsetty ainoastaan laidunkaudella (toukokuusta lokakuuhun); laidunkaudella lehmille ei saa syöttää lisäravintoa, |
| --- | --- |

—

lehmänmaito, joka on lypsetty ainoastaan laidunkaudella (toukokuusta lokakuuhun); laidunkaudella lehmille ei saa syöttää lisäravintoa,

| — | sauvanmuotoisten maitohappobakteerien (Lactobacillus) ja termofiilisten kokkibakteerien (Streptococcus) alkuhapatteet, |
| --- | --- |

—

sauvanmuotoisten maitohappobakteerien (Lactobacillus) ja termofiilisten kokkibakteerien (Streptococcus) alkuhapatteet,

Lactobacillus

Streptococcus

| — | entsyymi, tavallinen suola.” |
| --- | --- |

—

entsyymi, tavallinen suola.”

Perustelu

Maitoa koaguloivan mikrobientsyymin kuvausta on muutettu. Muutoksen tarkoituksena on antaa lyhyt yleiskuvaus entsyymistä ilman, että ilmoitetaan entsyymin tyyppi ja tapa, jolla se saadaan.

Muutos 5:

Muutos 5:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, tuotanto, 1. Maitoseoksen valmistus ja koagulointi) kuuluu seuraavasti:

| ”1. | Maitoseoksen valmistus ja koagulointi: |
| --- | --- |

”1.

Maitoseoksen valmistus ja koagulointi:

Kerätty raakamaito separoidaan, kirkastetaan ja vakioidaan siten, että kypsän juuston kuiva-aineessa oleva rasvapitoisuus täyttää 4 kohdassa asetetut vaatimukset. Maitoseos pastöroidaan 74 ± 2 °C:n lämpötilassa 20 sekunnin ajan. Pastöroinnin jälkeen maitoseosta voidaan säilyttää enintään 10 °C:n lämpötilassa enintään 18 tuntia.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”1. | Maitoseoksen valmistus ja koagulointi: |
| --- | --- |

”1.

Maitoseoksen valmistus ja koagulointi:

Kerätty raakamaito separoidaan, kirkastetaan ja vakioidaan siten, että kypsän juuston kuiva-aineessa oleva rasvapitoisuus täyttää 4 kohdassa asetetut vaatimukset. Maitoseos pastöroidaan vähintään 72,5 °C:n lämpötilassa 20 sekunnin ajan. Pastöroinnin jälkeen maitoseosta voidaan säilyttää enintään 10 °C:n lämpötilassa enintään 18 tuntia.”

vähintään 72,5 °C:n

Perustelu

Maidon pastörointia koskevaa lämpötilan raja-arvoa on muutettu. Muutoksen tarkoituksena on määrittää tiukemmin maidon pastörointia koskevan vähimmäislämpötilan raja-arvo. Kyseinen lämpötila vaikuttaa laatu- ja elintarviketurvallisuusparametreihin.

Muutos 6:

Muutos 6:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, tuotanto, 2. Maidon juoksuttaminen) kuuluu seuraavasti:

| ”2. | Maidon juoksuttaminen: |
| --- | --- |

”2.

Maidon juoksuttaminen:

Džiugas-juuston valmistukseen käytettävä maitoseos kuumennetaan 32–34 °C:n lämpötilaan. Maitoseoksen hapattamisen aikana juustokattilaan lisätään (jäljempänä kuvatulla menetelmällä valmistettu) nestemäinen maitobakteerihapate, jota on oltava 1,5–2,0 prosenttia seoksen määrästä. Lisäksi seokseen lisätään termofiilisiä Streptococcus thermophilus -bakteereja sisältävä pakastettu hapate. Kun juustokattila on täytetty maitoseoksella, siihen lisätään mikrobiologista alkuperää oleva maidon juoksettava proteolyyttinen entsyymi. Entsyymin lisäämisen jälkeen maitoseos sekoitetaan huolellisesti ja jätetään juoksettumaan.”

Streptococcus thermophilus

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”2. | Maidon juoksuttaminen: |
| --- | --- |

”2.

Maidon juoksuttaminen:

Džiugas-juuston valmistukseen käytettävä maitoseos kuumennetaan 32–34 °C:n lämpötilaan. Maitoseoksen hapattamisen aikana juustokattilaan lisätään (jäljempänä kuvatulla menetelmällä valmistettu) nestemäinen maitobakteerihapate, jota on oltava enintään 2,0 prosenttia seoksen määrästä. Lisäksi seokseen lisätään termofiilisiä Streptococcus thermophilus -bakteereja sisältävä pakastettu hapate. Kun juustokattila on täytetty maitoseoksella, siihen lisätään mikrobiologista alkuperää oleva maidon juoksettava proteolyyttinen entsyymi. Entsyymin lisäämisen jälkeen maitoseos sekoitetaan huolellisesti ja jätetään juoksettumaan.”

enintään

Streptococcus thermophilus

Perustelu

Maidon juoksuttamisessa käytetyn nestemäisen maitohappobakteerihapatteen määrää on muutettu. Muutoksen tarkoituksena on korostaa, että käytetyn hapatteen määrä riippuu ennalta valmistetun hapatteen aktiivisuudesta, maidon koostumuksesta ja ominaisuuksista sekä valmistusajasta. Hapatteen määrä saa olla enintään 2 prosenttia.

Muutos 7:

Muutos 7:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, tuotanto, 3. Nestemäisen maitohappobakteerihapatteen valmistus) kuuluu seuraavasti:

| ”3. | Nestemäisen maitohappobakteerihapatteen valmistus |
| --- | --- |

”3.

Nestemäisen maitohappobakteerihapatteen valmistus

Hapatteen valmistukseen käytetään jäännösheraa. Se valitaan laadun ja koostumuksen perusteella: kuiva-ainepitoisuus: 6,3–6,5 prosenttia; laktoosipitoisuus: 4,60–4,65 prosenttia; rasvapitoisuus: 0,18–0,25 prosenttia; proteiinipitoisuus: 0,75–0,85 prosenttia. Ensin valmistetaan fermentoinnin käynnistävä hapate: hera pastöroidaan, jäähdytetään juoksettumislämpötilaan ja juoksutetaan käyttämällä kuivapakastettua hapatetta. Sen jälkeen tuotantohapate valmistetaan seuraavasti: hera pastöroidaan ja jäähdytetään juoksettumislämpötilaan, ja siihen lisätään 2 prosenttia fermentoitumisen käynnistävää hapatetta.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”3. | Nestemäisen maitohappobakteerihapatteen valmistus |
| --- | --- |

”3.

Nestemäisen maitohappobakteerihapatteen valmistus

Hapatteen valmistukseen käytetään jäännösheraa. Se valitaan laadun ja koostumuksen perusteella: kuiva-ainepitoisuus: vähintään 6,3 prosenttia. Ensin valmistetaan fermentoinnin käynnistävä hapate: hera pastöroidaan, jäähdytetään juoksettumislämpötilaan ja juoksutetaan käyttämällä kuivapakastettua hapatetta. Sen jälkeen tuotantohapate valmistetaan seuraavasti: hera pastöroidaan ja jäähdytetään juoksettumislämpötilaan, ja siihen lisätään enintään 2 prosenttia fermentoitumisen käynnistävää hapatetta.”

vähintään

enintään

Perustelu

Maitohappobakteereja sisältävän nestemäisen hapatteen valmistuksen kuvausta on muutettu. Muutoksen tarkoituksena on korostaa, että hapatteen valmistuksessa on tärkeää, että kuiva-ainepitoisuus on vähintään 6,3 prosenttia. Juustomestarien pitkä kokemus on osoittanut, että kuiva-ainepitoisuudella on tärkeä tehtävä tuotantohapatteen indikaattorien määrittämisessä.

Maidon juoksuttamisessa käytetyn nestemäisen maitohappobakteerihapatteen määrää on muutettu. Muutoksen tarkoituksena on korostaa, että käytetyn hapatteen määrä riippuu ennalta valmistetun hapatteen aktiivisuudesta, maidon koostumuksesta ja ominaisuuksista sekä valmistusajasta. Hapatteen määrä saa olla enintään 2 prosenttia.

Muutos 8:

Muutos 8:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, tuotanto, 4. Juustomassan ja juustorakeiden prosessointi) kuuluu seuraavasti:

| ”4. | Juustomassan ja juustorakeiden prosessointi: |
| --- | --- |

”4.

Juustomassan ja juustorakeiden prosessointi:

Maitoseoksen juoksettumisaika on 25–35 minuuttia. Jos juustomassa on melko jäykkää, se ei hajoa leikatessa teräväreunaisiksi pieniksi hiutaleiksi ja siinä on edelleen selkeästi kirkas hera, juustomassa on valmis leikattavaksi. Juustomassa leikataan siten, että raekoko on 0,7–1,0 cm. Leikkaaminen kestää 10 minuuttia. Juustorakeet lämmitetään toisen kerran nostamalla lämpötila 33 °C:sta 50 °C:een 50 minuutiksi. Toinen lämmitys saa kestää enintään tunnin.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”4. | Juustomassan ja juustorakeiden prosessointi: |
| --- | --- |

”4.

Juustomassan ja juustorakeiden prosessointi:

Maitoseoksen juoksettumisaika on 15–35 minuuttia. Jos juustomassa on melko jäykkää, se ei hajoa leikatessa teräväreunaisiksi pieniksi hiutaleiksi ja siinä on edelleen selkeästi kirkas hera, juustomassa on valmis leikattavaksi. Juustomassa leikataan siten, että raekoko on 0,7–1,0 cm. Leikkaaminen kestää enintään 15 minuuttia. Juustorakeet lämmitetään toisen kerran nostamalla lämpötila 33 °C:sta 50 °C:een 45–55 minuutiksi. Toinen lämmitys saa kestää enintään tunnin.”

15

enintään 15

45–55

Perustelu

Juustomassan ja juustorakeiden prosessointia on muutettu mukauttamalla juoksettumiseen ja leikkaamiseen käytettäviä aikoja. Muutokset koskeva leikatun juustomassan raekokoa ja kiinteyttä. Niihin molempiin vaikuttavat valmistusaika sekä maidon koostumus ja ominaisuudet.

Muutoksella mukautetaan juustorakeiden toisen lämmityksen kestoa, joka riippuu siitä, mihin lämpötilaan ne lämmitetään. Kun juustorakeet lämmitetään toisen kerran, lämpötila saa olla enintään 50 °C.

Muutos 9:

Muutos 9:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, tuotanto, 6. Juuston suolaus) kuuluu seuraavasti:

| ”6. | Juuston suolaus: |
| --- | --- |

”6.

Juuston suolaus:

Juustoja suolataan suolausaltaissa enintään kuusi päivää. Suolauslämpötila altaissa on 8–12 °C ja pH on 4,5–5,2. Suolaveden suolapitoisuus on 18–22 prosenttia.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”6. | Juuston suolaus: |
| --- | --- |

”6.

Juuston suolaus:

Juustoja suolataan suolausaltaissa enintään kahdeksan päivää. Suolauslämpötila altaissa on 8–12 °C ja pH on 4,5–5,4.

kahdeksan

5,4

Suolaveden suolapitoisuus on 18–22 prosenttia.”

Perustelu

Juuston suolaus on määritetty tarkemmin siten, että suolauksen kestoa ja suolaveden pH:n raja-arvoja on muutettu. Suolausajan keston muuttaminen liittyy siihen, että eritelmään on lisätty vähintään 100 kuukautta ja vähintään 120 kuukautta kypsytetyt juustot. Pidemmän kypsytysajan ja pienemmän kosteuspitoisuuden vuoksi näitä kypsiä juustoja on suolattava suolausaltaissa pidemmän aikaa, jotta varmistetaan, että lopputuote täyttää 4 kohdassa vahvistetut vaatimukset.

Suolaveden pH:ta on muutettu, koska suolaveden pH voi olla jopa 5,4 silloin, kun juustot asetetaan siihen.

MUUTOS 10:

MUUTOS 10:

Nykyisen eritelmän 7 kohta (tuotantomenetelmä, tuotanto, 7. Juuston kypsytys ja varastointi) kuuluu seuraavasti:

| ”7. | Juuston kypsytys ja varastointi: |
| --- | --- |

”7.

Juuston kypsytys ja varastointi:

Juusto kypsytetään 10–12 °C:n lämpötilassa siten, että suhteellinen kosteus on 80–85 prosenttia, enintään 30 vuorokautta, kunnes juuston kosteuspitoisuus on 34–35 prosenttia. Sen jälkeen tahkot tyhjiösuljetaan muovipusseihin. Juustoa kypsytetään 12–60 kuukautta 8 °C:n lämpötilassa siten, että suhteellinen kosteus on 70–85 prosenttia. Kypsytyksen aikana juustot varastoidaan tiloihin, joissa lämpötila on 2–6 °C.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

| ”7. | Juuston kypsytys ja varastointi: |
| --- | --- |

”7.

Juuston kypsytys ja varastointi:

Juusto kypsytetään 10–12 °C:n lämpötilassa siten, että suhteellinen kosteus on 80–85 prosenttia, enintään 30 vuorokautta, kunnes 4 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät. Sen jälkeen tahkot tyhjiösuljetaan muovipusseihin. Juustoa kypsytetään 12–120 kuukautta enintään 10 °C:n lämpötilassa siten. Kypsytyksen aikana juustot varastoidaan tiloihin, joissa lämpötila on 2–6 °C.”

4 kohdassa vahvistetut vaatimukset täyttyvät

120

enintään 10 °C:n

Perustelu

Juuston kypsytystä ja varastointia koskeva prosessi on määritetty tarkemmin siten, että kohdassa viitataan Džiugas-juuston fysikaalisia ja kemiallisia ominaisuuksia käsittelevään taulukkoon. Lisäksi pisintä sallittua kypsytysaikaa ja pakattujen juustojen kypsytyslämpötilaa on muutettu, eikä suhteellista kosteutta enää ilmoiteta.

Lämpötilaa on muutettu juuston kypsytysprosessin yhdenmukaistamiseksi. Suhteellista kosteutta ei enää ilmoiteta, koska juustot kypsytetään pakkauksessa. Kyseisellä muuttujalla ei näin ollen ole vaikutusta lopputuotteeseen.

Muutos 11:

Muutos 11:

Nykyisen eritelmän 8 kohta (yhteys maantieteelliseen alueeseen; syy-seuraus-suhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen tuotteen erityislaatuun, maineeseen tai muihin ominaisuuksiin) ja yhtenäisen asiakirjan 5 kohta (yhteys maantieteelliseen alueeseen) kuuluu seuraavasti:

”Syy-seuraus-suhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen tuotteen erityislaatuun, maineeseen tai muihin ominaisuuksiin:

Tuotantohapate valmistetaan fermentoitumisen käynnistävästä valmisteesta (hera fermentoidaan käyttämällä kuivapakastettua hapatetta), jota voidaan kasvattaa jopa viisi kertaa. Lisäksi herahapate (hera) pastöroidaan käsin säätelemällä lämmitys- tai jäähdytysventtiileitä sen sijaan, että pastörointi tehtäisiin automaattisesti.

Jotta juustoista varmasti tulee sivupinnoiltaan sileitä ja tasaisen kuivia juustotahkon kosteuspitoisuuden aletessa, Džiugas-juustoja käännetään käsin noin 60 astetta joka kolmas päivä.”

Teksti on muutettu seuraavaan muotoon:

”Syy-seuraus-suhde, joka yhdistää maantieteellisen alueen tuotteen erityislaatuun, maineeseen tai muihin ominaisuuksiin:

Tuotantohapate valmistetaan fermentoitumisen käynnistävästä valmisteesta (hera fermentoidaan käyttämällä kuivapakastettua hapatetta), jota voidaan kasvattaa jopa kymmenen kertaa. Herahapate (hera) pastöroidaan automaattisesti.

Jotta juustoista varmasti tulee sivupinnoiltaan sileitä ja tasaisen kuivia juustotahkon kosteuspitoisuuden aletessa, Džiugas-juustoja käännetään käsin noin 60 astetta vähintään kaksi kertaa viikossa.”

Perustelu

Maitohappobakteereja sisältävän nestemäisen hapatteen kasvatusmääriä on muutettu. Lisäksi todetaan, että herahapate (hera) pastöroidaan automaattisesti.

Kasvatuskertoja on lisätty, jotta varmistetaan, että hapatteiden suhde pysyy vakiona. Näin on voitu toimia automaattisen pastöroinnin mahdollistavien laitteisiin tehtyjen parannusten ansiosta.

Juustojen kääntämistiheyttä kypsytyksen aikana on muutettu. Tämän tarkoituksena on varmistaa, että juuston sivupinnat ovat sileämpiä ja tasaisemmin kuivia ja että kääntämistiheys on yhdenmukaisempi.

Muutoksia pidetään vähäisinä, koska ne eivät liity tuotteen olennaisiin ominaispiirteisiin, muuta tuotteen yhteyttä maantieteelliseen alueeseen tai varsinaista maantieteellistä aluetta, sisällä tuotteen nimen tai nimen osan muutosta, vaikuta määriteltyyn maantieteelliseen alueeseen eivätkä lisää tuotteella tai sen raaka-aineilla käytävän kaupan rajoituksia maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä 21 päivänä marraskuuta 2012 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 53 artiklan 2 kohdan kolmannen alakohdan ja maataloustuotteiden ja elintarvikkeiden laatujärjestelmistä annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1151/2012 soveltamissäännöistä 13 päivänä kesäkuuta 2014 annetun komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 668/2014 liitteessä VII olevan hakemuksen 5 kohdan mukaisesti.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Džiugas”

”Džiugas”

EU-nro: PGI-LT-02372-AM01 – 8.11.2022

EU-nro: PGI-LT-02372-AM01 – 8.11.2022

SMM (x) SAN ( )

SMM (x) SAN ( )

1.   Nimi

Nimi

”Džiugas”

2.   Jäsenvaltio tai kolmas maa

Jäsenvaltio tai kolmas maa

Liettua

3.   Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

Maataloustuotteen tai elintarvikkeen kuvaus

3.1.   Tuotelaji

Tuotelaji

Luokka 1.3 Juustot

3.2.   Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Kuvaus 1 kohdassa nimetystä tuotteesta

Džiugas-juusto valmistetaan vakioidusta ja pastöroidusta lehmänmaidosta. Maito juoksetetaan entsyymeillä, jonka jälkeen juustouma ja juustomassa käy läpi erityisen jalostus- ja kypsytysprosessin. Juusto valmistetaan yksinomaan laidunkaudella lypsetystä lehmänmaidosta, joten pitkän kypsytyksen ansiosta juuston aistinvaraiset ja mikrobiologiset ominaisuudet ovat mitä parhaimmat.

Taulukko 1.

Taulukko 1.

Džiugas-juuston aistinvaraiset ominaisuudet

Džiugas-juuston aistinvaraiset ominaisuudet

| Indikaattori | Ominaispiirteet |
| --- | --- |
| Väri | Vähintään 12 kuukautta kypsytetty juusto: väri on kermainen/kellertävä, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi
  Vähintään 18 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi (siinä on vihertävä vivahde)
  Vähintään 24 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi himmeän vihertävä
  Vähintään 36 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla punertavankeltainen tai ruskea vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi
  Vähintään 48 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla oranssi vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi
  Vähintään 60 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, muuttuen tummankeltaiseksi, ja siinä on punertavankeltainen vivahde, väri on reunoilla kuoren lähellä tummempi ja värin vaihtuminen on selkeämpää. Juuston leikkuupinta on keltainen, oranssiin vivahtava, ja siinä on näkyviä valkoisia kalsiumsuolakiteitä.
  Vähintään 100 kuukautta kypsytetty juusto: väri on tummankeltainen, ja siinä on oranssi vivahde kuoren lähellä, värin vaihtuminen on selkeämpää ja värit ovat syvempiä.
  Vähintään 120 kuukautta kypsytetty juusto: väri on syvänkeltainen, värin vaihtuminen on erittäin selkeää kuoren lähellä ja punertavankeltaiset tai oranssit vivahteet ovat voimakkaampia. |
| Ulkomuoto | Litteän lieriömäisen juuston mitat: korkeus 9,0–10,0 cm, halkaisija 22,0–24,0 cm, paino 4,2–4,5 kg. |
| Leikkuupinta | Juustossa ei ole isoja reikiä, mutta toisinaan siinä voi olla epäsäännöllisiä pienehköjä reikiä ja vähäisiä halkeamia. Näkyvillä voi myös olla pieniä, valkoisia, yksittäisiä kalsiumsuola- ja aminohappotyrosiinikiteitä. |
| Maku ja tuoksu | Juustossa on vahva ja makea mutta terävä maku, ja juustolle ominaisessa maitohapossa ei ole vieraita tuoksuja tai makuja. |
| Rakenne | Juustomassa on kovaa, mutta helposti lohkeava. Mitä pidempään juustoa on kypsytetty, sitä kovempaa se on ja sitä enemmän siinä on rapeita kiteitä. |

Indikaattori

Ominaispiirteet

Väri

Vähintään 12 kuukautta kypsytetty juusto: väri on kermainen/kellertävä, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi

Vähintään 18 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi (siinä on vihertävä vivahde)

Vähintään 24 kuukautta kypsytetty juusto: väri vaihtelee kellertävästä kermaiseen, ja kuoren lähellä se on hieman voimakkaampi himmeän vihertävä

Vähintään 36 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla punertavankeltainen tai ruskea vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi

Vähintään 48 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, ja siinä voi olla oranssi vivahde, kuoren lähellä väri on hieman voimakkaampi

Vähintään 60 kuukautta kypsytetty juusto: väri on keltainen, muuttuen tummankeltaiseksi, ja siinä on punertavankeltainen vivahde, väri on reunoilla kuoren lähellä tummempi ja värin vaihtuminen on selkeämpää. Juuston leikkuupinta on keltainen, oranssiin vivahtava, ja siinä on näkyviä valkoisia kalsiumsuolakiteitä.

Vähintään 100 kuukautta kypsytetty juusto: väri on tummankeltainen, ja siinä on oranssi vivahde kuoren lähellä, värin vaihtuminen on selkeämpää ja värit ovat syvempiä.

Vähintään 120 kuukautta kypsytetty juusto: väri on syvänkeltainen, värin vaihtuminen on erittäin selkeää kuoren lähellä ja punertavankeltaiset tai oranssit vivahteet ovat voimakkaampia.

Ulkomuoto

Litteän lieriömäisen juuston mitat: korkeus 9,0–10,0 cm, halkaisija 22,0–24,0 cm, paino 4,2–4,5 kg.

Leikkuupinta

Juustossa ei ole isoja reikiä, mutta toisinaan siinä voi olla epäsäännöllisiä pienehköjä reikiä ja vähäisiä halkeamia. Näkyvillä voi myös olla pieniä, valkoisia, yksittäisiä kalsiumsuola- ja aminohappotyrosiinikiteitä.

Maku ja tuoksu

Juustossa on vahva ja makea mutta terävä maku, ja juustolle ominaisessa maitohapossa ei ole vieraita tuoksuja tai makuja.

Rakenne

Juustomassa on kovaa, mutta helposti lohkeava. Mitä pidempään juustoa on kypsytetty, sitä kovempaa se on ja sitä enemmän siinä on rapeita kiteitä.

Taulukko 2.

Taulukko 2.

Džiugas-juuston fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet

Džiugas-juuston fysikaaliset ja kemialliset ominaisuudet

| Indikaattori | Kiinteä arvo |
| --- | --- |
| Juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus (%) | 40 ± 3 |
| Kosteuspitoisuus (%) | 34 ± 3 |
| Suolapitoisuus yleensä (%) | 2,0 ± 0,4 |

Indikaattori

Kiinteä arvo

Juuston kuiva-aineen rasvapitoisuus (%)

40 ± 3

Kosteuspitoisuus (%)

34 ± 3

Suolapitoisuus yleensä (%)

2,0 ± 0,4

3.3.   Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

Rehu (vain eläinperäiset tuotteet) ja raaka-aineet (vain jalostetut tuotteet)

| — | lehmänmaito, joka on lypsetty ainoastaan laidunkaudella (toukokuusta lokakuuhun); laidunkaudella lehmille ei saa syöttää lisäravintoa, |
| --- | --- |

—

lehmänmaito, joka on lypsetty ainoastaan laidunkaudella (toukokuusta lokakuuhun); laidunkaudella lehmille ei saa syöttää lisäravintoa,

| — | sauvanmuotoisten maitohappobakteerien (Lactobacillus) ja termofiilisten kokkibakteerien (Streptococcus) alkuhapatteet, |
| --- | --- |

—

sauvanmuotoisten maitohappobakteerien (Lactobacillus) ja termofiilisten kokkibakteerien (Streptococcus) alkuhapatteet,

Lactobacillus

Streptococcus

| — | mikrobiologista alkuperää oleva entsyymi, – tavallinen suola. |
| --- | --- |

—

mikrobiologista alkuperää oleva entsyymi, – tavallinen suola.

3.4.   Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Erityiset tuotantovaiheet, joiden on tapahduttava yksilöidyllä maantieteellisellä alueella

Yksilöidyllä maantieteellisellä alueella on suoritettava seuraavat vaiheet: maitoseoksen valmistus, herahapatteen valmistus, maitoseoksen entsymaattinen koagulointi, juustomassan ja juustorakeiden prosessointi ja muotitus, puristaminen, suolaus ja juuston kypsytys.

3.5.   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, viipalointia, raastamista ja pakkaamista koskevat erityiset säännöt

—

3.6.   Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

Tuotteen, johon rekisteröity nimi viittaa, merkitsemistä koskevat erityiset säännöt

—

4.   Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellisen alueen tarkka rajaus

Maantieteellinen alue käsittää Telšiain kaupungin hallinnollisen keskuksen Telšiain kunnallispiirissä Samogitian ylängöllä Luoteis-Liettuassa. Sen rajanaapureina ovat Telšiain kunnallispiirin Ryškėnain, Degaičiain, Gadūnavasin ja Viešvėnain hallinnolliset keskukset.

5.   Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Yhteys maantieteelliseen alueeseen

Džiugas-juuston yhteys maantieteelliseen alueeseen perustuu tuotteen hyvään maineeseen. Hyvä maine on paikallisten juustomestareiden tämän kovan juuston valmistuksesta ja kypsyttämisestä saaman kokemuksen ansiota.

Džiugas-juustoa valmistetaan Telšiain kaupungin hallinnollisessa keskuksessa. Täällä sijaitsee Džiugo kalnas -niminen kukkulalinnoitus. Muinaisen legendan mukaan kukkula on saanut nimensä samogitialaisen sotapäällikön Džiugasin mukaan. Uskomuksen mukaan Džiugasin voimakkuuden salaisuus piili juustossa, jota säilytettiin kellarissa hänen maatilallaan ja joka antoi Džiugasille hänen erityislaatuiset voimansa.

Liettuassa on perinteisesti valmistettu raejuuston tapaista juustoa käyttäen juuston juoksettamiseen ainoastaan maitohappobakteereja. Žemaitijassa (Samogitiassa), Luoteis-Liettuassa, maatilojen emännät osasivat kuitenkin valmistaa fermentoitua juustoa käyttäen juoksetteena myös vasikan kuivattua mahalaukkua. Telšiaissa sijaitsevassa samogitialaisessa Alka-museossa on näytillä puisia juustomuotteja, joita maatilojen emännät käyttivät fermentoidun juuston valmistukseen. Aikakirjoissa 1700-luvulta kerrotaan, että samogitialaiset osasivat valmistaa juustoa, jossa on erityinen maku, aromi, koostumus ja ulkomuoto. Sakala-kustantamon Klaipėdassa vuonna 1936 julkaisema kirja ”Didžioji Virėja” sisältää reseptin kotitekoiselle kovalle juustolle, jota kypsytetään yhdestä kahteen vuotta.

Kun Telšiain hiippakunta perustettiin vuonna 1926, Telšiain kaupungista tuli Žemaitijan etnografisen ja historiallisen alueen pääkaupunki, ja nykyisin se on alueen hengellinen, kulttuurinen, koulutuksellinen ja tieteellinen keskus. Sen vuoksi alueen parhaat käsityöläismestarit kaikilta aloilta kerääntyivät juuri tähän kaupunkiin.

Juustot ja muut maitotuotteet ovat pitkään kuuluneet alueen väestön ruokavalioon. Tällä alueella on ollut juustoteollisuutta 1900-luvun alusta lähtien. Samogitialaisilla on pitkät perinteet kovien juustojen valmistuksessa. Ensimmäinen meijeri Telšiain alueella aloitti toimintansa vuonna 1924, mutta vasta vuonna 1985 ryhdyttiin juuri valmistuneessa tuotantolaitoksessa kokeellisesti tuottamaan kovaa juustoa, joka loisi perustan Džiugas-juustolle. Vuodesta 1994 lähtien juustoa ryhdyttiin tuottamaan enemmän, ja uusia teknisiä ohjeita ja eritelmiä laadittiin. Juustontuotannon laajuus on vaihdellut huomattavasti vuosien mittaan. Tuotanto on kasvanut selvästi vuodesta 2006, ja kasvava suuntaus jatkuu edelleen. Kovaa juustoa tuotetaan vuosittain noin 10 000 tonnia. Tuotannon määrän kasvu johtuu Džiugas-juuston viennistä muun muassa Tanskaan, Suomeen ja Italiaan. Kyseessä on tunnetuin ja ostetuin kova juusto Liettuassa.

Juusto on tälle alueelle ominainen, ja sen syntymiseen vaikuttivat paikallisten käsityöläismestareiden ainutlaatuiset taidot. Yhden 4 kg:n juustotahkon valmistukseen kuluu noin 60 litraa lehmänmaitoa, joka on lypsetty laidunkaudella. Juuri maito tuo juustoon pitkään kypsytyksen ansiosta parhaat aistinvaraiset ja mikrobiologiset ominaisuudet. Juustonvalmistuksen yhteydessä on erittäin tärkeää varmistaa, että Lactobacillus- ja Streptococcus-bakteerien suhde herassa kasvatetussa tuotantohapatteessa on optimaalinen. Tuotantohapate valmistetaan fermentoitumisen käynnistävästä valmisteesta (hera fermentoidaan käyttämällä kuivapakastettua hapatetta), jota voidaan kasvattaa jopa kymmenen kertaa. Jokainen myöhempi tuotantohapate fermentoidaan aiemmin valmistetulla hapatteella. Aina kun tuotantohapate valmistetaan herasta, siinä on oltava asianmukainen Lactobacillus- ja Streptococcus-bakteerien suhde. Kun tuotantohapatetta kasvatetaan, bakteeriviljelmien välinen suhde voi hieman erota vaaditusta. Tämän vuoksi kokeneet juustonvalmistajat pyrkivät säilyttämään yhden bakteerikannan suhteen toiseen bakteerikantaan vakiona ja säätelevät sen vuoksi tuotantohapatteen (heran) pastörointia ja prosessiin kuluvaa aikaa. Herahapate pastöroidaan automaattisesti. Hyvin tärkeä vaihe Džiugas-juuston valmistuksessa on kypsytys, jonka onnistuminen riippuu paljolti juustonvalmistajan taitotiedosta. Džiugas-juusto asetetaan kypsytyksen ajaksi pystyasentoon erikoissäiliöihin, jotka on sijoitettu pyöreisiin jatkuvasti pyöriviin tankoihin. Jotta juustoista varmasti tulee sivupinnoiltaan sileitä ja tasaisen kuivia juustotahkon kosteuspitoisuuden aletessa, Džiugas-juustoja käännetään käsin noin 60 astetta vähintään kaksi kertaa viikossa. Juustoja on näin ollen kypsytyksen päätyttyä käännetty 360 astetta, millä varmistetaan, että Džiugas-juuston laatuominaisuudet pysyvät muuttumattomina. Paikallisten juustonvalmistajien taitotiedon ansiosta Džiugas-juusto erottuu muista juustoista erityispiirteidensä ansiosta. Nämä erityispiirteet ovat vaikuttaneet myös juuston hyvään maineeseen.

Lactobacillus

Streptococcus

Lactobacillus

Streptococcus

Džiugas-juuston hyvä maine perustuu seuraaviin seikkoihin: 1) juusto on saanut useita palkintoja Liettuassa ja eri puolilla maailmaa, 2) juustosta on tullut liettualaisten elintarvikkeiden lippulaiva, sillä sitä annetaan usein lahjana ulkomaisille vieraille ja 3) juuston maine ei ole seurausta pelkästään sen mausta, vaan myös aktiivisesta tiedottamisesta ja juustonkulutuksen edistämisestä.

Vuosina 1998–2017 juusto sai yhteensä 51 palkintoa, joista monet ovat mainitsemisen arvoisia. Juusto valittiin Liettuassa vuoden tuotteeksi ensimmäisen kerran vuonna 1998, ja seuraavana vuonna se voitti kultamitalin kansainvälisessä AgroBalt 99 -näyttelyssä.

Vuodesta 2009 asti on järjestetty vuotuinen kilpailu, jossa on haettu kaikkein suosituinta tuotetta. Tässä kilpailussa eri luokkien ehdokkaat valikoituvat kuluttajavalintojen ja myyntimäärien mukaan (mukana on valtaosa maan vähittäismyyntiketjusta) sekä laatukriteerien perusteella. Džiugas-juusto on jo saanut pääpalkinnon ja valittu vuoden suosituimmaksi tuotteeksi kuutena perättäisenä vuotena.

Juusto voitti ensimmäisen kansainvälisessä näyttelyssä saamansa kultamitalin ”Prodexpossa” Venäjällä vuonna 2005, ja kultamitalin se on saanut samassa näyttelyssä myös vuosina 2008, 2010 ja 2014. ”Džiugas” valittiin suosituimmaksi tuotteeksi Pietarissa järjestetyssä kansainvälisessä erityisnäyttelyssä ”Peterfood-2010”. Sille myönnettiin kaksi tähteä International Taste and Quality Institute (iTQi) -organisaation Brysselissä vuonna 2011 järjestämässä Superior Taste Award food and beverage tasting -kilpailussa. Sama toistui vuonna 2013, mutta vuonna 2014 Džiugas-juusto, jota on kypsytetty 36 kuukautta, sai ensimmäistä kertaa korkeimman mahdollisen tunnustuksen eli kolme tähteä mahdollisista kolmesta kultaisesta tähdestä. Vuosina 2015 ja 2016 juusto sai uudelleen kolme kultaista tähteä. Tämän ansiosta se sai CRYSTAL TASTE AWARD -tunnustuksen, joka myönnetään ainoastaan tuotteille, jotka ovat kolmen peräkkäisen vuoden ajan saaneet kolme tähteä mahdollisista kolmesta kultaisesta tähdestä.

”Džiugas” sai kultamitalin Goldener Preis - 2011 -kilpailussa Saksassa, International Cheese Awards -kilpailussa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 2012 ja samana vuonna Moskovassa World Food 2012 -kilpailussa.

Juustolle myönnettiin SIAL Innovation Grand Prix -palkintodiplomi kansainvälisessä SIAL CHINA elintarvikenäyttelyssä vuonna 2013. Džiugas-juusto, jota on kypsytetty 24 kuukautta, valittiin parhaaksi tuotteeksi 18. kansainvälisillä EuroGastro-messuilla Puolassa vuonna 2014.

Sveitsissä toimiva International Certification Association ICERTIAS -järjestö myönsi Džiugas-juustolle Best Buy Award palkinnon vuonna 2015, ja 36 kuukautta kypsytetty juusto sai palkintodiplomin Premio Roma 2017 tapahtumassa.

Džiugas-juustosta on ainutlaatuisen makunsa ansiosta tullut yksi liettualaisten elintarvikkeiden lippulaivoista, ja sitä viedään usein herkullisena lahjana ulkomailla asuville ystäville, liikekumppaneille tai sukulaisille. Liettuan presidentti antaa tätä juustoa lahjaksi ulkomaisille johtajille. Kun Liettuan presidentti Dalia Grybauskaitė onnitteli Saksan liittokansleri Angela Merkeliä vaalivoitosta liittopäivillä vuonna 2013, hän lahjoitti tälle liettualaisen Džiugas-juuston. Stilius-aikakauslehdessä 15. lokakuuta 2013 ilmestyneen artikkelin mukaan Žemaitijan Džiugas-juusto oli saanut myönteisen vastaanoton Saksassa, ja Lietuvos rytas -lehdessä 3. toukokuuta 2014 ilmestyneessä artikkelissa kirjoitettiin, että Džiugas-juuston maailmanlaajuinen maine velvoittaa tämän juuston valmistajat huolehtimaan tuotteen laadusta koko ajan. Džiugas-juustoa kuvataan kovien juustojen kuninkaaksi, ja se on erityisen suosittua kuluttajien keskuudessa. Draugas-lehti totesi 1. syyskuuta 2016 ilahtuneena, että liettualaista Džiugas-juustoa on jo tarjolla kaupoissa Yhdysvalloissa. Lietuvos rytas -lehdessä 28. tammikuuta 2017 ilmestyneessä artikkelissa kuvattiin, miten kyseistä juustoa tarjotaan vieraille Liettuan ulkomailla sijaitsevissa lähetystöissä. Džiugas-juusto on Liettuan äänitorvi kaikkialla maailmassa. Juuston Brysselissä saamasta palkinnosta kertovassa artikkelissa todetaan, että ”Džiugas” on ensimmäinen mainetta Aasiassa niittänyt liettualainen juusto. Lietuvos rytas -lehdessä 18. maaliskuuta 2017 ilmestyneen artikkelin mukaan ”Džiugas” on Liettuassa kaikkein arvostetuin juusto poikkeuksellisten ja ainutlaatuisten makuominaisuuksiensa ansiosta.

Stilius

Lietuvos rytas

Draugas

Lietuvos rytas

Lietuvos rytas

Džiugas-juustoa kuvataan myös juustoihin paneutuvassa aikakauslehdessä Good cheese 2013–2014 ja vuonna 2015 julkaistussa kirjassa, jossa kerrotaan juustoista eri puolilta maailmaa (Dorling Kindersley Ltd, World Cheese Book, 2015, s. 352).

World Cheese Book

Toukokuussa alkavan laidunkauden alussa, kun Džiugas-juuston valmistus alkaa, Telšiaissa järjestetään Džugigas Day -festivaali, jonka aikana erityiskomitea arvioi vuotta aikaisemmin valmistetun ja 12 kuukautta kypsytetyn juuston aistinvaraisia ominaisuuksia. Myös pidempään kypsytettyjä juustoja saatetaan arvioida ja niiden väriä, makua, rakennetta ja muita ominaisuuksia vertailla.

Vuonna 2013 Telšiaihin, Vilnaan ja Klaipėdaan perustettiin Džiugas-talot [”Džiugas namai”]. Niissä järjestetään juuston maistelutilaisuuksia ja opetuksellista ohjelmaa. Näihin maistajaisiin on jo osallistunut noin 13 000 henkilöä. Vuonna 2016 Džiugas-taloon perustettiin myös Džiugas-museo. Katutasossa sijaitsevassa näyttelyssä kävijät voivat tutustua eri aikakausien meijeriteollisuuteen, maitotuotteiden perinteisiin valmistusmenetelmiin Žemaitijassa ja Džiugas-juuston valmistushistoriaan. Džiugas-talo on toiminut Žemaitijan pääkaupungissa jo useiden vuosien ajan, ja se on yksi Telšiain kunnallispiirin suosituimmista nähtävyyksistä. Tietoa Džiugas-taloon tutustumisesta löytyy Samogitian matkailuneuvontakeskuksesta [VĮ Žemaitijos turizmo informacijos centras].

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

(tämän asetuksen 6 artiklan 1 kohdan toinen alakohta)

http://zum.lrv.lt/suris-dziugas-paraiska-su-produkto-specifikacija

---

(1)  EUVL L 179, 19.6.2014, s. 17.

1

---

| 13.2.2023 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 53/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 53/22

---

Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 94 artiklan 1 kohdan d alakohdassa tarkoitetun yhtenäisen asiakirjan sekä tuote-eritelmän julkaisutietojen julkaiseminen erään viinialan nimityksen osalta

(2023/C 53/06)

Tämä julkaiseminen antaa oikeuden vastustaa hakemusta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 1308/2013 (1) 98 artiklassa tarkoitetulla tavalla kahden kuukauden kuluessa julkaisemisesta.

YHTENÄINEN ASIAKIRJA

”Pic Saint-Loup”

PDO-FR-02354

Hakemuksen jättämispäivä: 9.3.2017

1.   Rekisteröitävä nimi / rekisteröitävät nimet

Pic Saint-Loup

2.   Jäsenvaltio

Ranska

3.   Maantieteellisen merkinnän tyyppi

SAN – Suojattu alkuperänimitys

4.   Rypäletuotteiden luokat

| 1. | Viini |
| --- | --- |

1.

Viini

5.   Viinin tai viinien kuvaus

1.   SAN ”Pic Saint-Loup”

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Viinit ovat kuivia ja hiilihapottomia ja väriltään punaisia ja vaaleanpunaisia.

Rypäleiden sokeripitoisuus on sadonkorjuuhetkellä vähintään 202 grammaa rypäleen puristemehulitraa kohti.

Viinien luonnollinen alkoholipitoisuus on vähintään 12 tilavuusprosenttia.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | |
| Happopitoisuus vähintään | milliekvivalentteina litrassa |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) | |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

Happopitoisuus vähintään

milliekvivalentteina litrassa

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra)

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

2.   SAN ”Pic Saint-Loup” -punaviinit

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Punaviinien luonteenomaisia ominaisuuksia ovat granaatinpunainen väri ja punaisten marjojen ja lakritsin aromit, jotka hallitsevat sekä tuoksua että makua. Makuelämys on elegantti, tasapainoinen ja raikas. Rakenne muodostuu kevyistä tanniineista. Näillä viineillä on tietty kypsymispotentiaali. Kypsytys tuo mukanaan hienoja punaisten marjojen vivahteita, joihin yhdistyy mausteisuutta.

Punaviinit valmistetaan vähintään kahdesta rypälelajikkeesta, joista toinen on pääasiallinen rypälelajike.

Pääasiallisen rypälelajikkeen (Syrah N) osuus sekoitteessa on vähintään 50 prosenttia.

Lisälajikkeen osuus sekoitteessa on enintään 10 prosenttia.

Viinit ovat valmiita pidettäviksi kaupan pullottamattomina tai pullotettuina, kun käymiskelpoisen sokerin pitoisuus on enintään

| — | 3 g/l punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on enintään 14 tilavuusprosenttia; |
| --- | --- |

—

3 g/l punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on enintään 14 tilavuusprosenttia;

| — | 4 g/l punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 14 tilavuusprosenttia. |
| --- | --- |

—

4 g/l punaviineissä, joiden luonnollinen alkoholipitoisuus on yli 14 tilavuusprosenttia.

Kuluttajamarkkinoille saatettavaksi valmiiden punaviinierien omenahappopitoisuus on enintään 0,4 grammaa litraa kohti.

Muut analyyttiset perusteet ovat EU:n sääntelyn mukaisia.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | |
| Happopitoisuus vähintään | milliekvivalentteina litrassa |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) | |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

Happopitoisuus vähintään

milliekvivalentteina litrassa

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra)

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

3.   SAN ”Pic Saint-Loup” -roseeviinit

LYHYT KIRJALLINEN KUVAUS

Roseeviinien väri vaihtelee keskivoimakkaasta hentoon. Ne ovat raikkaita ja pirteitä; suutuntuma on aluksi pyöreä, ja punaisten marjojen vivahteet ovat hallitsevia.

Roseeviinit valmistetaan vähintään kahdesta rypälelajikkeesta, joista toinen on pääasiallinen rypälelajike. Syrah-rypälelajikkeen osuus sekoitteessa on vähintään 30 prosenttia. Lisälajikkeiden (muut kuin Cinsault) osuus sekoitteessa on enintään 10 prosenttia.

Cinsault N -rypälelajikkeen osuus sekoitteessa on enintään 30 prosenttia. Pääasialliset rypälelajikkeet ovat viinien sekoituksessa hallitsevassa asemassa.

Roseeviinit ovat valmiita pidettäviksi kaupan pullottamattomina tai pullotettuina, kun käymiskelpoisen sokerin pitoisuus on niissä enintään 3 g/l.

Muut analyyttiset perusteet ovat EU:n sääntelyn mukaisia.

| Yleiset analyyttiset ominaisuudet |
| --- |
| Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%) | |
| Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%) | |
| Happopitoisuus vähintään | milliekvivalentteina litrassa |
| Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra) | |
| Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra) | |

Yleiset analyyttiset ominaisuudet

Kokonaisalkoholipitoisuus enintään (til-%)

Todellinen alkoholipitoisuus vähintään (til-%)

Happopitoisuus vähintään

milliekvivalentteina litrassa

Haihtuvien happojen pitoisuus enintään (milliekvivalenttia/litra)

Kokonaisrikkidioksidipitoisuus enintään (mg/litra)

6.   Viininvalmistusmenetelmät

a.   Olennaiset viininvalmistusmenetelmät

Erityinen viininvalmistusmenetelmä

Puunpalasten käyttö on kielletty.

Viininvalmistukseen tarkoitetun hiilen käyttö yksinään tai valmisteissa olevina sekoituksina on kielletty roseeviinien valmistuksessa.

Korjatun rypälesadon kaikenlainen lämpökäsittely yli 40 °C:ssa on kielletty.

Edellä esitettyjen määräysten lisäksi viininvalmistusmenetelmien on oltava kaikkien unionin tasolla ja Ranskan maatalous- ja merikalastuslaissa (Code rural et de la pêche maritime) asetettujen velvoitteiden mukaisia.

1.   Lajikkeen osuutta viinitilalla koskevat säännöt

Viljelykäytäntö

Punaviinien tuotannossa:

| — | Viiniköynnöslajikkeissa on oltava kaksi tärkeintä rypälelajiketta. |
| --- | --- |

—

Viiniköynnöslajikkeissa on oltava kaksi tärkeintä rypälelajiketta.

| — | Syrah N -rypälelajikkeen osuuden on oltava vähintään 50 prosenttia. |
| --- | --- |

—

Syrah N -rypälelajikkeen osuuden on oltava vähintään 50 prosenttia.

| — | Lisärypälelajikkeiden osuus saa olla yhteensä tai erikseen enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

—

Lisärypälelajikkeiden osuus saa olla yhteensä tai erikseen enintään 10 prosenttia.

Roseeviinien tuotannossa:

| — | Viiniköynnöslajikkeissa on oltava kaksi tärkeintä rypälelajiketta. |
| --- | --- |

—

Viiniköynnöslajikkeissa on oltava kaksi tärkeintä rypälelajiketta.

| — | Syrah N -rypälelajikkeen osuuden on oltava vähintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

—

Syrah N -rypälelajikkeen osuuden on oltava vähintään 30 prosenttia.

| — | Muiden lisälajikkeiden kuin Cinsaut N:n osuus saa olla enintään 10 prosenttia. |
| --- | --- |

—

Muiden lisälajikkeiden kuin Cinsaut N:n osuus saa olla enintään 10 prosenttia.

| — | Cinsault-rypälelajikkeen osuus saa olla enintään 30 prosenttia. |
| --- | --- |

—

Cinsault-rypälelajikkeen osuus saa olla enintään 30 prosenttia.

Lajikkeiden määräsuhteita koskevia sääntöjä ei sovelleta rypäleentuottajiin, jotka eivät valmista tuotannostaan viiniä ja joiden viljelemä kokonaisala tarkistetun alkuperänimityksen ”Pic Saint-Loup” rajatulla viljelyalueella on enintään 1,50 hehtaaria.

2.   Viinitarhan hoitaminen

Viljelykäytäntö

Eritelmän julkaisupäivästä alkaen viiniköynnösten istutustiheyden on oltava vähintään 5 500 köynnöstä hehtaarilla.

Rivien välinen etäisyys saa olla enintään 2,25 metriä.

Kullakin köynnöksellä on enintään 1,8 neliömetriä maa-alaa. Pinta-ala saadaan kertomalla rivien väliset etäisyydet rivillä olevien köynnösten välisellä etäisyydellä.

Köynnökset leikataan matalaan avoimesti haaroittuvaan muotoon siten, että kuhunkin köynnökseen jätetään oksat, joissa on enintään 12 silmua.

Keinokastelu voidaan sallia.

b.   Enimmäistuotokset

1.   Pic Saint-Loup

50 hehtolitraa hehtaaria kohti

7.   Rajattu maantieteellinen alue

Viinirypäleet korjataan ja viiniytetään ja viinit valmistetaan ja kypsytetään seuraavien kuntien alueella:

Hérault’n departementti: Assas, Cazevieille, Claret, Fontanès, Guzargues, Lauret, Les Matelles, Sainte-Croix-de-Quintillargues, Saint-Gély-du-Fesc, Saint-Jean-de-Cuculles, Saint-Mathieu-de-Tréviers, Sauteyrargues, Le Triadou, Vacquières ja Valflaunès.

Gardin departementti: Brouzet-lès-Quissac ja Corconne.

Nimi ”Pic Saint-Loup” viittaa Pic Saint-Loupin vuoristoon, joka sijaitsee Hérault’n departementin koillisosassa.

8.   Pääasialliset rypälelajikkeet

| | Grenache N |
| --- | --- |

Grenache N

| | Mourvèdre N – Monastrell |
| --- | --- |

Mourvèdre N – Monastrell

| | Syrah N – Shiraz |
| --- | --- |

Syrah N – Shiraz

9.   Yhteyden/yhteyksien kuvaus

9.1.   Maantieteellisen alueen erityisyys

Maantieteellinen alue käsittää 17 kuntaa Hérault’n departementin koillisosassa. Alueen korkein kohta on kalkkikivestä muodostunut Pic Saint-Loup (658 m), ja sille ovat tyypillisiä lounaan-koillisensuuntaiset rinteet. Alue jakautuu ilmastollisesti leutoon ja meren vaikutuksille avoimeen Languedocin tasankoon ja Cévennesin rinteiltä tulevien kylmien virtausten pyyhkimiin pieniin puustoisiin kalkkikiviylänköihin.

Viinitarhat nivoutuvat luonnonympäristöön, Välimeren kalkkikivialueille tyypillisten garigue-pensaiden sekä aleponmännyn ja vihertammen muodostamien pienten metsien lomaan. Viinitarhat sijaitsevat keskimäärin noin 150 metrin korkeudella, kun taas luokitellut viinitarhat sijaitsevat 80 ja yli 300 metrin välillä merenpinnasta suotuisilla paikoilla, useimmiten rinteillä tai kohtalaisilla rinteillä, jyrkemmän maaston juurella.

Alkuperänimityksen Pic Saint-Loup viinitarhat sijaitsevat Languedocin SAN-alueen pohjoisosassa, ja niille on tunnusomaista olennainen tekijä, joka selittää maantieteellisen alueen viinitarhojen ominaisuuksia: ilmasto. Pic Saint-Loup -alueella vallitsee koko seudun tavoin välimerenilmasto. Se on kuitenkin yksi Languedocin viinitarhojen viileimpiä osia: keskilämpötila on 12,3 °C, eli noin 1,5–2 astetta alempi kuin sitä ympäröivillä viinialueilla. Etenkin talvet ovat selvästi kylmiä, kun taas kesän enimmäislämpötilat ovat maltilliset, ja kypsymisajan yölämpötilojen indeksi on hyvä.

Keskimääräinen sademäärä on 850–1 000 mm vuodessa. Kesällä sademäärät vähenevät huomattavasti välimerenilmastolle tyypilliseen tapaan, mutta vähemmän kuin rannikkoalueella (sadetta saadaan 100–120 mm). Vaikka rinteet suojaavat viinitarhoja voimakkailta tuulilta, ne ovat suuntautuneet niin, että muodostavat väylän kylmille koillistuulille. Alueen suuremman sademäärän vuoksi viininviljelijät ovat päätyneet käyttämään suurempaa keskimääräistä istutustiheyttä kuin muualla Languedoc-alkuperänimityksen alueella, jotta viiniköynnösten vedensaantiin vaikuttavien maaperän ominaisuuksien avulla voidaan saavuttaa viiniköynnösten asianmukaisen kypsymisen edellyttämä tasapaino.

Tälle välimerelliselle mutta mannermaisia piirteitä omaavalle ilmastolle ominainen kasvukauden lämpötilojen summa on 1 500–1 700 °C.

9.2.   Tuotteiden erityisyys

Luonnonolosuhteet ovat edistäneet Syrah N -rypälelajikkeen sopeutumista viileisiin olosuhteisiin, joissa se ilmentää lakritsin ja orvokin tyylikkyyttä ja vivahteita. Vaatimus, jonka mukaan punaviineissä on oltava vähintään 50 prosenttia tätä lajiketta, onkin yksi suurimmista prosenttiosuuksista Languedoc-alkuperänimityksen punaviinien sekoituksissa. Syrah N -rypälelajikkeen määräävä asema perustuu siihen, että se on sopeutunut monenlaisiin olosuhteisiin, erityisesti alavilla alueilla. Grenache N- ja Cinsaut N -rypälelajikkeet on varattu kaikkein kuivimmille lohkoille, Mourvèdre N ja Carignan N puolestaan lämpimimpiin olosuhteisiin. Elokuun ja syyskuun päivittäiset lämpötilavaihtelut ovat ominaisia viiniköynnösten kasvusyklille ja vaikuttavat osaltaan viinien hienojakoisten ja raikkaiden aromien ilmentymiseen.

Kypsymisajan yölämpötilojen indeksi edistää aromiaineiden esiasteiden ja antosyaanien yhdistymistä, mistä syntyvät punaviinien granaatinpunainen väri ja tanniininen rakenne sekä roseeviinien raikas suutuntuma.

Punaviinien luonteenomaisia ominaisuuksia ovatkin granaatinpunainen väri ja punaisten marjojen ja lakritsin aromit, jotka hallitsevat sekä tuoksua että suutuntumaa. Makuelämys on elegantti, tasapainoinen ja raikas. Rakenne muodostuu kevyistä tanniineista.

Näillä viineillä on tietty kypsymispotentiaali, minkä vuoksi tuote-eritelmässä todetaan, että niitä ei saateta välittömästi markkinoille. Punaviinejä kypsytetään sadonkorjuuta seuraavan vuoden heinäkuun 1. päivään asti, jotta niiden rakenne paranee ja kaikki aromit kehittyvät. Viinit saatetaan kuluttajamarkkinoille aikaisintaan sadonkorjuuta seuraavan vuoden heinäkuun 15. päivänä. Kypsytys tuo mukanaan hienoja punaisten marjojen vivahteita, joihin yhdistyy mausteisuutta.

Roseeviinien väri vaihtelee keskivoimakkaasta hentoon. Ne ovat raikkaita ja pirteitä; suutuntuma on aluksi pyöreä, ja punaisten marjojen vivahteet ovat hallitsevia.

9.3.   Syy-seuraussuhde maantieteellisen alueen erityisluonteen ja tuotteen erityisluonteen välillä

Lopuksi voidaan todeta, että Pic Saint-Loup -viinitarhojen maantieteellisen alueen erityisyys perustuu maaperän ominaisuuksiin ja ilmasto-olosuhteisiin, joiden vuoksi viininviljelijät ovat käyttäneet taitotietoaan alueen tuntemuksen mukaisesti.

Tämän tietämyksen pohjalta Pic Saint-Loup -alueen viininviljelijät käynnistivät menettelyn, joka johti alueen viinien laatuluokitteluun, kun sen tuotanto-olosuhteiden erityisluonne tunnustettiin Coteaux du Languedoc -asetuksessa vuonna 1994.

Tämä monimuotoinen yhteisö edistää myös Pic Saint-Loup -alueen viinitarhojen omaperäisyyttä, sillä sen vahvuuksia ovat yhtäältä uusi ja tekninen taitotieto ja toisaalta alueen tuntemus.

10.   Olennaiset lisäedellytykset

Merkinnät

Oikeudellinen kehys:

Kansallinen lainsäädäntö

Lisäedellytyksen tyyppi:

Merkintöjä koskevat lisämääräykset

Edellytyksen kuvaus:

Tarkistetun alkuperänimityksen saaneiden viinien merkinnöissä voidaan täsmentää suurempi maantieteellinen yksikkö ”Languedoc”. Tämä maantieteellinen yksikkö on kirjoitettava kirjaimin, jotka saavat olla mittasuhteiltaan eli korkeudeltaan ja leveydeltään enintään puolet kirjaimista, joilla tarkistettu alkuperänimitys kirjoitetaan.

Alkuperänimityksellä varustettujen viinien merkinnöissä voidaan täsmentää pienemmän maantieteellisen yksikön nimi seuraavin edellytyksin:

| — | kyseessä on kiinteistörekisterialue; |
| --- | --- |

—

kyseessä on kiinteistörekisterialue;

| — | paikka on mainittu satoilmoituksessa. |
| --- | --- |

—

paikka on mainittu satoilmoituksessa.

Pienemmän maantieteellisen yksikön nimen käytön osalta asetuksen (EY) N:o 607/2009 67 artiklassa säädetään, että vähintään 85 prosenttia rypäleistä, joista viini on tuotettu, on oltava peräisin kyseiseltä pienemmältä maantieteelliseltä alueelta.

Etiketissä on mainittava vuosikerta.

Etiketissä ei tarvitse mainita rypälelajikkeita.

Tuote-eritelmän julkaisutiedot

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-1d1f1fc9-e5ee-45ac-b605-f56432d2c0b6

---

(1)  EUVL L 347, 20.12.2013, s. 671.

---