# Официален вестник C 53/2023

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 53 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 6613 февруари 2023 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 53

Издание на български език

Информация и известия

Година 6613 февруари 2023 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | II   Съобщения |
| | СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2023/C 53/01 | Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10976 — CNP GROUP / SIENNA GROUP / ECT GROUP) (
  1
  ) | 1 |
| 2023/C 53/02 | Съобщение на Комисията относно закрилата на авторското право върху изображението на общата страна на евромонетите: актуализиран списък на определените органи | 2 |

Съдържание

Страница

II   Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2023/C 53/01

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10976 — CNP GROUP / SIENNA GROUP / ECT GROUP) (
  1
  )

1

1

2023/C 53/02

Съобщение на Комисията относно закрилата на авторското право върху изображението на общата страна на евромонетите: актуализиран списък на определените органи

2

---

| | IV   Информация |
| --- | --- |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2023/C 53/03 | Обменен курс на еврото — 10 февруари 2023 година | 4 |

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2023/C 53/03

Обменен курс на еврото — 10 февруари 2023 година

4

---

| | V   Становища |
| --- | --- |
| | ДРУГИ АКТОВЕ |
| | Европейска комисия |
| 2023/C 53/04 | Публикуване на одобрено стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание в сектора на селскостопанските продукти и храни, посочено в член 6б, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията | 5 |
| 2023/C 53/05 | Публикуване на одобрено стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание в сектора на селскостопанските продукти и храни, посочено в член 6б, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията | 11 |
| 2023/C 53/06 | Публикуване на единния документ, посочен в член 94, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета, и на препратката към публикацията на продуктовата спецификация за наименование в лозаро-винарския сектор | 22 |

V   Становища

ДРУГИ АКТОВЕ

Европейска комисия

2023/C 53/04

Публикуване на одобрено стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание в сектора на селскостопанските продукти и храни, посочено в член 6б, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията

5

2023/C 53/05

Публикуване на одобрено стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание в сектора на селскостопанските продукти и храни, посочено в член 6б, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията

11

2023/C 53/06

Публикуване на единния документ, посочен в член 94, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета, и на препратката към публикацията на продуктовата спецификация за наименование в лозаро-винарския сектор

22

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Текст от значение за ЕИП. |

---

(1)   Текст от значение за ЕИП.

1

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

II Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 13.2.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 53/1 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 53/1

---

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление

(Дело M.10976 — CNP GROUP / SIENNA GROUP / ECT GROUP)

(текст от значение за ЕИП)

(2023/C 53/01)

На 3 февруари 2023 г. Комисията реши да не се противопоставя на горепосочената концентрация, за която е постъпило уведомление и да я обяви за съвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1). Пълният текст на решението е достъпен единствено на френски език и ще се публикува, след като бъдат премахнати всички професионални тайни, които могат да се съдържат в него. Той ще бъде достъпен:

| — | в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл, |
| --- | --- |

—

в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл,

| — | в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32023M10976. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32023M10976. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1.

---

| 13.2.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 53/2 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 53/2

---

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

относно закрилата на авторското право върху изображението на общата страна на евромонетите: актуализиран списък на определените органи

(2023/C 53/02)

След приемането на еврото в Хърватия от 1 януари 2023 г. е необходимо да се актуализира списъкът с определените органи на приелите еврото държави членки, които получават авторското право върху изображението на общата страна на евромонетите. Приложението към Съобщението на Комисията относно закрилата на авторското право върху изображението на общата страна на евромонетите (2015/C 115/01) (ОВ C 115, 10.4.2015 г., стр. 1) се заменя съответно с приложението към настоящото съобщение.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ

Списък на определените органи в съответствие с посоченото в точка 2 от Съобщението

| БЕЛГИЯ | : | Ministère des Finances, Administration de la Trésorerie/Federale Overheidsdienst Financiën, Administratie van de thesaurie/Föderaler öffentlicher Dienst Finanzen, Schatzamt (Министерство на финансите, Управление на държавната хазна) |
| --- | --- | --- |
| ГЕРМАНИЯ | : | Bundesministerium der Finanzen (Федерално министерство на финансите) |
| ЕСТОНИЯ | : | Eesti Pank (Централна банка на Естония) |
| ИРЛАНДИЯ | : | Министър на финансите |
| ГЪРЦИЯ | : | Υπουργείο Οικονομίας και Οικονομικών — Γενικό Λογιστήριο του Κράτους — Δ25 Διεύθυνση Κίνησης Κεφαλαίων, Εγγυήσεων Δανείων και Αξιών (Министерство на икономиката и финансите — Държавна счетоводна служба — 25-а Дирекция за капиталови трансфери, гаранции по заеми и ценни книжа) |
| ИСПАНИЯ | : | Dirección General del Tesoro y Política Financiera (Генерална дирекция за държавната хазна и финансовата политика) |
| ФРАНЦИЯ | : | Ministère de l’Economie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique: Direction Générale du Trésor (Министерство на икономиката, финансите и промишления и цифровия суверенитет: Генерална дирекция за държавната хазна) |
| ХЪРВАТИЯ | : | Hrvatska narodna banka (Хърватска народна банка) |
| ИТАЛИЯ | : | Ministero dell’economia e delle finanze (Министерство на икономиката и финансите) |
| КИПЪР | : | Central Bank of Cyprus (Централна банка на Кипър) |
| ЛАТВИЯ | : | Latvijas Banka (Централна банка на Латвия) |
| ЛИТВА | : | Lietuvos Bankas (Централна банка на Литва) |
| ЛЮКСЕМБУРГ | : | Ministère des Finances – Service de la Trésorerie (Министерство на финансите, Служба за държавната хазна) |
| МАЛТА | : | Central Bank of Malta (Централна банка на Малта) |
| НИДЕРЛАНДИЯ | : | Ministerie van Financiën – Direktie Binnenlands Geldwezen (Министерство на финансите — Дирекция за националната парична и финансова политика) |
| АВСТРИЯ | : | Münze Österreich AG (Австрийски монетен двор) |
| ПОРТУГАЛИЯ | : | Imprensa Nacional – Casa da Moeda (Национална печатница — монетен двор) |
| СЛОВЕНИЯ | : | Ministrstvo za finance (Министерство на финансите) |
| СЛОВАКИЯ | : | Národná banka Slovenska (Народна банка на Словакия) |
| ФИНЛАНДИЯ | : | Valtiovarainministeriö/Finansministeriet (Министерство на финансите) |

БЕЛГИЯ

:

Ministère des Finances, Administration de la Trésorerie/Federale Overheidsdienst Financiën, Administratie van de thesaurie/Föderaler öffentlicher Dienst Finanzen, Schatzamt (Министерство на финансите, Управление на държавната хазна)

ГЕРМАНИЯ

:

Bundesministerium der Finanzen (Федерално министерство на финансите)

ЕСТОНИЯ

:

Eesti Pank (Централна банка на Естония)

ИРЛАНДИЯ

:

Министър на финансите

ГЪРЦИЯ

:

Υπουργείο Οικονομίας και Οικονομικών — Γενικό Λογιστήριο του Κράτους — Δ25 Διεύθυνση Κίνησης Κεφαλαίων, Εγγυήσεων Δανείων και Αξιών (Министерство на икономиката и финансите — Държавна счетоводна служба — 25-а Дирекция за капиталови трансфери, гаранции по заеми и ценни книжа)

ИСПАНИЯ

:

Dirección General del Tesoro y Política Financiera (Генерална дирекция за държавната хазна и финансовата политика)

ФРАНЦИЯ

:

Ministère de l’Economie, des Finances et de la Souveraineté industrielle et numérique: Direction Générale du Trésor (Министерство на икономиката, финансите и промишления и цифровия суверенитет: Генерална дирекция за държавната хазна)

ХЪРВАТИЯ

:

Hrvatska narodna banka (Хърватска народна банка)

ИТАЛИЯ

:

Ministero dell’economia e delle finanze (Министерство на икономиката и финансите)

КИПЪР

:

Central Bank of Cyprus (Централна банка на Кипър)

ЛАТВИЯ

:

Latvijas Banka (Централна банка на Латвия)

ЛИТВА

:

Lietuvos Bankas (Централна банка на Литва)

ЛЮКСЕМБУРГ

:

Ministère des Finances – Service de la Trésorerie (Министерство на финансите, Служба за държавната хазна)

МАЛТА

:

Central Bank of Malta (Централна банка на Малта)

НИДЕРЛАНДИЯ

:

Ministerie van Financiën – Direktie Binnenlands Geldwezen (Министерство на финансите — Дирекция за националната парична и финансова политика)

АВСТРИЯ

:

Münze Österreich AG (Австрийски монетен двор)

ПОРТУГАЛИЯ

:

Imprensa Nacional – Casa da Moeda (Национална печатница — монетен двор)

СЛОВЕНИЯ

:

Ministrstvo za finance (Министерство на финансите)

СЛОВАКИЯ

:

Národná banka Slovenska (Народна банка на Словакия)

ФИНЛАНДИЯ

:

Valtiovarainministeriö/Finansministeriet (Министерство на финансите)

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 13.2.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 53/4 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 53/4

---

Обменен курс на еврото (1)

10 февруари 2023 година

(2023/C 53/03)

1 евро =

| | Валута | Обменен курс |
| --- | --- | --- |
| USD | щатски долар | 1,0690 |
| JPY | японска йена | 139,88 |
| DKK | датска крона | 7,4445 |
| GBP | лира стерлинг | 0,88348 |
| SEK | шведска крона | 11,1630 |
| CHF | швейцарски франк | 0,9872 |
| ISK | исландска крона | 152,10 |
| NOK | норвежка крона | 10,8710 |
| BGN | български лев | 1,9558 |
| CZK | чешка крона | 23,692 |
| HUF | унгарски форинт | 389,78 |
| PLN | полска злота | 4,7810 |
| RON | румънска лея | 4,9020 |
| TRY | турска лира | 20,1357 |
| AUD | австралийски долар | 1,5432 |
| CAD | канадски долар | 1,4364 |
| HKD | хонконгски долар | 8,3916 |
| NZD | новозеландски долар | 1,6904 |
| SGD | сингапурски долар | 1,4199 |
| KRW | южнокорейски вон | 1 354,10 |
| ZAR | южноафрикански ранд | 19,0834 |
| CNY | китайски юан рен-мин-би | 7,2837 |
| IDR | индонезийска рупия | 16 233,33 |
| MYR | малайзийски рингит | 4,6314 |
| PHP | филипинско песо | 58,207 |
| RUB | руска рубла | |
| THB | тайландски бат | 36,057 |
| BRL | бразилски реал | 5,6245 |
| MXN | мексиканско песо | 20,0540 |
| INR | индийска рупия | 88,2475 |

Валута

Обменен курс

USD

щатски долар

1,0690

JPY

японска йена

139,88

DKK

датска крона

7,4445

GBP

лира стерлинг

0,88348

SEK

шведска крона

11,1630

CHF

швейцарски франк

0,9872

ISK

исландска крона

152,10

NOK

норвежка крона

10,8710

BGN

български лев

1,9558

CZK

чешка крона

23,692

HUF

унгарски форинт

389,78

PLN

полска злота

4,7810

RON

румънска лея

4,9020

TRY

турска лира

20,1357

AUD

австралийски долар

1,5432

CAD

канадски долар

1,4364

HKD

хонконгски долар

8,3916

NZD

новозеландски долар

1,6904

SGD

сингапурски долар

1,4199

KRW

южнокорейски вон

1 354,10

ZAR

южноафрикански ранд

19,0834

CNY

китайски юан рен-мин-би

7,2837

IDR

индонезийска рупия

16 233,33

MYR

малайзийски рингит

4,6314

PHP

филипинско песо

58,207

RUB

руска рубла

THB

тайландски бат

36,057

BRL

бразилски реал

5,6245

MXN

мексиканско песо

20,0540

INR

индийска рупия

88,2475

---

(1)  Източник: референтен обменен курс, публикуван от Европейската централна банка.

---

V Становища

ДРУГИ АКТОВЕ

Европейска комисия

| 13.2.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 53/5 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 53/5

---

Публикуване на одобрено стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание в сектора на селскостопанските продукти и храни, посочено в член 6б, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията

(2023/C 53/04)

Настоящото съобщение се публикува в съответствие с член 6б, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията (1).

Съобщение за одобрение на стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание с произход от държава членка

(Регламент (ЕС) No 1151/2012)

„Χαλλούμι“ / (Halloumi) / „Hellim“

ЕС No: PDO-CY-01243-AM02 — 17.11.2022 г.

ЗНП (X) ЗГУ ( )

1.   Наименование на продукта

„Χαλλούμι“ / (Halloumi) / „Hellim“

2.   Държава членка, към която принадлежи географският район

Кипър

3.   Орган на държавата членка, който съобщава за стандартното изменение

Административен орган по селско стопанство — Министерство на земеделието, развитието на селските райони и околната среда

4.   Описание на одобреното изменение/одобрените изменения

В съответствие с член 53, параграф 2 от Регламент (ЕС) No 1151/2012 (2) изменението на съдържанието на влага в пресния продукт до максимум 52 % и изменението на теглото на продукта до максимум 1 200 g могат да се разглеждат като „стандартни изменения“, тъй като не включват промяна на защитеното наименование за произход или на използването на това наименование, не съществува риск връзките, посочени в член 5, параграф 1, буква б) по отношение на защитените наименования за произход, да станат недействителни, и те не водят до допълнителни ограничения върху търговията с продукта. Освен това те не засягат класификацията на Halloumi като полутвърдо сирене (Общ стандарт за сирената в Кодекс алиментариус CODEX STAN 283-1978). Остава непроменена специфичната особеност на продукта да не се разтича или размеква при високи температури, което се дължи на факта, че по време на производството Halloumi преминава термична обработка при 90 °C. Остават непроменени и съдържанието на мазнини в сухото вещество, процентът на солта и киселинността на продукта. Както миризмата, така и вкусът му се запазват, тъй като не се очаква увеличаването на влагата и размера на продукта да доведе до промени в тези характеристики.

Освен това измененията, отнасящи се до кравето мляко, използвано за производството на Halloumi, в смисъла, че млякото може да се добива от всички породи крави, които обитават и се отглеждат в определения географски район, и изменението, свързано с процента на грубия фураж, използван в хранителния режим на кравите, и с процента на фуражните добавки в този хранителен режим, следва да се разглеждат като „стандартни изменения“, тъй като не засягат елементите, посочени в член 53, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕС) No 1151/2012. В частност измененията не увеличават ограниченията върху търговията с продукта или неговите суровини. Те също така не засягат съществените характеристики на продукта или връзката, тъй като нито една от горните точки не се основава на или не е свързана с конкретни породи животни или с определен вид фураж.

Описание на селскостопанския продукт или храната

Третият параграф под заглавието „Описание на селскостопанския продукт или храната“ се изменя така, че да се създаде възможност максималното съдържание на влага в продукта да бъде 52 %, вместо посочените 46 %.

Условията за производството на Halloumi през последните десетилетия бяха много различни и стандартите бяха доста снижени спрямо настоящите нива на хигиена и безопасност на храните.

Текущите производствени процеси на Halloumi са пригодени по начин, който позволява по-голямата част от тях да се извършват при контролирани ниски температури. С промените в производствените условия се цели постигане на максимално ниво на безопасност на продуктите. По-конкретно, след като е преминало термична обработка при 90 °C, сиренето Halloumi се охлажда до 7 °C и веднага се потапя в саламура. То остава в саламурата при контролирани ниски температури в продължение на 24 до 72 часа преди опаковане. След това се съхранява при температури под 7 °C през целия му жизнен цикъл. Държането на Halloumi в саламура при ниска температура с цел подобряване на безопасността на продукта води до абсорбирането на по-голямо количество саламура от продукта. Има сведения за това и в съответната литература („Влияние на температурата на солената саламура върху поглъщането на сол от сирене Ragusano“, D. M. Barbano, † G. Licitra, *‡ G. Portelli, * G. Di Rosa и * S. Carpino, 2003 г.), в която е описано, че когато сиренето Ragusano е оставено в саламура при различни температури, при по-високи температури има по-голяма загуба на влага.

Петият параграф под заглавието „Описание на селскостопанския продукт или храната“ се изменя така, че да се създаде възможност теглото на Halloumi, което преди това беше ограничено до 150—350 g, да достигне максимум 1,2 kg.

Производството на Halloumi на по-големи разфасовки, изглежда, отговаря както на настоящите изисквания на сектора на ресторантьорството, така и на потребителското търсене. За сектора на ресторантьорството е удобно сиренето Halloumi да се предлага в по-големи разфасовки, за да може да се използва според нуждите, като се нареже до желаните размери. Потребителите искат да имат възможност да купуват Halloumi в по-големи разфасовки най-вече за целите на социалните събирания, тъй като по-големите (семейни) опаковки фактически предлагат по-голяма икономическа изгода от по-малките опаковки.

Фуражи (само за продукти от животински произход) и суровини (само за преработени продукти)

Третият и петият параграф под заглавието „Фуражи (само за продукти от животински произход) и суровини (само за преработени продукти)“ гласят, че кравето мляко, използвано за производството на Halloumi, трябва да се добива от черни и бели крави. С предложената промяна тези изисквания се изменят, за да се създаде възможност за производството на Halloumi да се използва краве мляко, добито от всички породи крави, които обитават и се отглеждат в определения географски район (Кипър).

Поради повишеното търсене на мляко фермерите се стремят да открият нови, по-продуктивни породи, чието мляко е с по-добро качество. Това на практика усложнява процедурата за инспектиране и проследяване на млякото, предназначено за производството на Halloumi.

В петия параграф под заглавието „Фуражи (само за продукти от животински произход)“ се посочва, че „кравите, от които се добива млякото, използвано за производството на Halloumi, се хранят с фураж, сено, силаж и слама, произведени в Кипър, предимно от местни фуражни растения, както и с фуражни добавки. Хранителният режим на кравите се състои по-конкретно от местно произведен фураж (35—40 %) (зелени фуражни растения, сено, силаж и слама/растителни остатъци). Останалите 60—65 % от хранителния им режим се състоят от фуражни добавки, съдържащи основно ечемик, царевица, соя и трици. Що се отнася до фуражните добавки, 20 % от ечемика и триците са произведени на местно равнище, а соята и царевицата се внасят.“ С предложената промяна тези изисквания се изменят, за да се създаде възможност за използване на протеинови фуражи, като олющен и частично олющен соев шрот продукти и вторични продукти от различни суровини като пшенични трици и неорганични вещества, витамини и микроелементи. Освен това престават да се прилагат процентът на грубия фураж, използван в хранителния режим на кравите, и процентът на фуражните добавки в този хранителен режим.

Що се отнася до фуражите, поради тенденцията да се включват други зърнени култури и протеинови фуражи, определянето на конкретни проценти е възпрепятстващ фактор, който значително затруднява процедурата на извършване на инспекции и проследяването на фуражите, използвани за производството на мляко, предназначено за производството на Halloumi.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

„Χαλλούμι“ / (Halloumi) / „Hellim“

ЕС No: PDO-CY-01243-AM02 — 17.11.2022 г.

ЗНП (X) ЗГУ ( )

1.   Наименование/наименования [на ЗНП или ЗГУ]

„Χαλλούμι“ / (Halloumi) / „Hellim“

2.   Държава членка или трета държава

Кипър

3.   Описание на селскостопанския продукт или храната

3.1.   Вид продукт

Клас 1.3. Сирена

3.2.   Описание на продукта, за който се отнася наименованието в точка 1

Наименованието „Halloumi“ ще се използва навсякъде в текста, за да представлява имената, посочени по-горе, т.е.:

„Χαλλούμι“(Halloumi)/„Hellim“

Има два вида Halloumi — прясно и узряло.

Свежото Halloumi се прави от сиренина, получена чрез подсирване на мляко със сирище. То преминава термична обработка и се оформя в характерната му форма. То е полутвърдо и еластично, прегънато (в правоъгълна или полукръгла форма), бяло до светложълтеникаво на цвят, има плътна структура и лесно се нарязва, с характерна миризма и вкус. Има силна миризма на мляко/суроватка, аромат и вкус на мента, мирис на плевня и остър, солен вкус. Максималното съдържание на влага е 52 %, минималното съдържание на мазнини е 43 % (в сухо тегло), а максималното съдържание на сол е 3 %.

Узрялото Halloumi се прави от сиренина, получена чрез подсирване на млякото със сирище. То преминава термична обработка, оформя се в характерната му форма и се оставя да зрее в подсолена суроватка поне 40 дни. То е полутвърдо до твърдо, по-малко еластично, прегънато (в правоъгълна или полукръгла форма), бяло до жълтеникаво на цвят, има плътна структура и лесно се нарязва, с характерна миризма и вкус. Има силна миризма на мляко/суроватка, аромат и вкус на мента, мирис на плевня и остър, солен вкус; то е леко горчиво и много солено. Максималното съдържание на влага е 37 %, минималното съдържание на мазнини е 40 % (в сухо тегло), максималното съдържание на сол е 6 %, а киселинността е 1,2 % (изразена като млечна киселина в сухо тегло).

Сирената Halloumi тежат от 150 до 1 200 g.

3.3.   Фуражи (само за продукти от животински произход) и суровини (само за преработени продукти)

По отношение на млякото, използвано за производството на Halloumi, се прилага следното, без да се засягат разпоредбите на Регламент (ЕС) No 664/2014:

Овчето и козето мляко се добиват от местни и други породи, включително техните кръстоски, които пасат през цялата година, ако метеорологичните условия позволяват. Всички груби фуражи в хранителния режим на овцете и козите се произвеждат на местно равнище (зелени фуражи, сено, силаж, слама/растителни остатъци и паша на диви растения). Що се отнася до фуражните добавки, могат да се използват зърнени култури, включително ечемик и царевица, протеинови фуражи като олющен и частично олющен соев шрот, продукти и вторични продукти от различни суровини като пшенични трици и неорганични вещества, витамини и микроелементи.

Кравето мляко се добива от крави, които се отглеждат в заслони и се хранят с фураж, сено, силаж и слама, произведени в Кипър, главно от местни фуражни растения, и с фуражни добавки. Хранителният режим на кравите се състои по-конкретно от местно произведен фураж (зелени фуражни растения, сено, силаж и слама/растителни остатъци). Останалата част от хранителния им режим се състои от фуражни добавки, съдържащи основно ечемик, царевица, соя и трици, както и от други протеинови фуражи като олющен и частично олющен соев шрот, продукти и вторични продукти от различни суровини като пшенични трици и неорганични вещества, витамини и микроелементи.

Мляко (прясно овче или козе мляко или смес от тях, със или без добавено краве мляко), сирище (но не и свинско сирище), пресни или сушени листа от кипърска мента (Mentha viridis) и сол. Процентът на овчето или козето мляко или сместа от тях винаги трябва да бъде по-голям от процента на кравето мляко. С други думи, когато към овчето или козето мляко или смес от тях се добавя краве мляко, процентът на кравето мляко в Halloumi не трябва да бъде по-голям от процента на овчето или козето мляко или сместа от тях. За направата на Halloumi се използва кипърско пълномаслено мляко. Млякото трябва да е пастьоризирано или загрято до температура над 65 °C. То не трябва да е кондензирано мляко или да съдържа някое от следните: мляко на прах, кондензирано мляко, казеинови соли, оцветители, консерванти или други добавки. Също така не трябва да съдържа антибиотици, пестициди или други вредни вещества.

Овчето и козето мляко се добиват от местни и други породи, включително техните кръстоски, които се отглеждат в определения географски район.

Кравето мляко се добива от крави, които са били въведени в Кипър постепенно и се отглеждат в рамките на определения географски район.

3.4.   Специфични етапи на производство, които трябва да бъдат извършени в определения географски район

Овчето, козето и кравето мляко, което е суровина за производството на сиренето „Halloumi“, се произвежда в определения географски район. Самото Halloumi също се произвежда в определения географски район.

3.5.   Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и др. на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

Сиренето „Halloumi“ трябва да бъде опаковано в рамките на определения географски район поради следните причини: а) веднага след като бъде произведено, Halloumi трябва да бъде опаковано, за да се предотврати по-нататъшно зреене; б) процесът на производство на Halloumi (производство — опаковане) не може да се прекъсва (непрекъснато производство); в) за да се осигури проследимост, продуктът трябва да бъде опакован от производителя и етикетиран по подходящ начин; г) за да не се допусне пускането на пазара на сирене, произведено извън територията на Кипър, като ЗНП Halloumi, така че да се гарантират качеството и произходът на продукта, както и това, че необходимият контрол може да бъде извършен.

3.6.   Специфични правила за етикетиране на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

По отношение на състава на млякото, използвано за производството на „Halloumi“, в случаите, в които се използва смес от млека, различните видове мляко трябва да бъдат посочени на етикета в низходящ ред на процента.

4.   Кратко определение на географския район

Административните граници на областите Никозия, Лимасол, Ларнака, Фамагуста, Пафос и Кирения.

5.   Връзка с географския район

Специфична характеристика на географския район

Природни фактори: Климатът на Кипър е от средиземноморски тип и за него са характерни топли и сухи лета и меки и влажни зими. Теренът на острова също играе много важна роля: в планините пада сравнително голямо количество валежи и това оказва влияние върху хидрологията и околната среда на по-ниско разположените райони, тъй като многобройните потоци се захранват с вода от извори в продължение на няколко месеца след спирането на дъждовете. Спрямо размера на Кипър флората там е сред най-богатите в Средиземноморието, благодарение на неговата геоложка структура, климат, географско положение, заобикалящото море и релефа (Tsintidis et al., 2002 г.). Има 1 908 вида растения, 140 от които са ендемични, т.е. те се срещат само в Кипър (Служба по горите, 2004 г.). И накрая, сред местните породи млекодайни животни в Кипър са местните тлъстоопашати овце, които са добре приспособени към сухия климат и високите температури на района, и местните породи кози Махера и Писури. Овцете от породата Хиос и козите от породата Дамаска (внесени съответно през 50-те и 30-те години на миналия век) също са местни породи, тъй като техните морфологични и продуктивни характеристики са се променили от характеристиките на популациите, от които произлизат, вследствие на дългогодишна национална развъдна програма.

Човешки фактори: според историческите източници производството на Halloumi в Кипър е било известно от най-древни времена. В старинен сборник с пет ръкописа за историята на Кипър, който се съхранява в библиотеката на музея „Корер“ във Венеция, сиренето Halloumi се споменава като „calumi“. Датиращ от 1554 г., този сборник е най-старото писмено сведение за Halloumi, което е намерено досега. Съществуват и по-късни сведения за Halloumi, сред които от архимандрит Киприанос през 1788 г.

Сиренето Halloumi играе важна роля в живота на местните хора, което може ясно да се види в изкуството (поезия, литература) и мястото, което то заема в селскостопанските изложения (Lyssi, 1939 г.). В списъка с категориите, паричните награди и условията за участие в Селскостопанското изложение Lyssi, публикуван на гръцки и турски език, са посочени продуктите, които могат да бъдат записани за участие в състезанието. Турското име на „Halloumi“ е „Hellim“. Кипърски турци, които произвеждат Halloumi, използват и двете имена за нашия традиционен продукт или само името „Hellim“. Има много доказателства, че двете имена „Halloumi“ и „Hellim“ се отнасят за един и същ традиционен кипърски продукт, за който се използват и двете имена (вестник „Halkin Sesi“, 1959 и 1962 г., и опаковката за износ на продукта, на която са поставени и двете имена).

Тясната връзка между продукта и жителите на острова е очевидна и от факта, че днес „Halloumas“, „Hallouma“, „Halloumakis“ и „Halloumis“ са често срещани кипърски фамилни имена.

От древни времена Halloumi е важен елемент в кипърския хранителен режим (Bevan, 1919 г.; Pitcairn, 1934 г.; Zigouris, 1952 г.) и е посрещал нуждите на кипърските семейства през цялата година. Halloumi е било „известното кипърско сирене, произведено по специален начин“, едно от най-честите допълнения към хляба във всяко кипърско домакинство и изключително важно за семействата в селските райони (Xioutas, 2001 г.). Освен че се консумира на местно равнище, от древни времена Halloumi се изнася в различни страни (архимандрит Киприанос, 1788 г.), включително Египет, Сирия, Гърция, Турция, Палестина, Франция, Судан, Обединеното кралство, Америка, Австралия и Китай (Dawe, 1928 г.).

Производственият процес е уникален, по-специално етапите на термична обработка на продукта при висока температура за определено време, прегъването и добавянето на кипърска мента. Според проучване по темата термичната обработка на сиренината е много важна, тъй като подобрява органолептичните качества на продукта. По-конкретно термичната обработка на сиренината при висока температура произвежда високи нива на определени основни химични съединения, които помагат за формирането на вкуса на Halloumi. Някои от тези съединения представляват лактони, като например делта-додекалактон (характеризира се с плодов вкус) и делта-декалактон (характеризира се със сметанов вкус), а други са метил кетони с характерен млечен аромат (P. Papademas , 2000 г.).

Специфичното прегъване на сиренината, като част от традиционната преработка, отличава Halloumi от останалите сирена. Тази практика започва да се използва, тъй като традиционно това улеснява поставянето на сиренето в контейнерите, където то отлежава в суроватка. Листата мента се поставят между слоевете суроватка (по време на процеса на прегъване), за да се задържат там, което дава възможност на ментата да придаде характерния си аромат на крайния продукт. Използването на мента (Mentha viridis) на етапа на прегъване придава на крайния продукт неговия характерен аромат благодарение на наличието на терпена пулегон („ментов терпен“) и карвон (Papademas and Robinson, 1998 г.). Този производствен процес е известен на местните производители.

Специфична характеристика на продукта

Специфичните характеристики на продукта включват:

| а) | свойството да не се разтича и размеква при високи температури (може да се консумира не само в обичайния си вид, но и пържен, на скара и др.); |
| --- | --- |

а)

свойството да не се разтича и размеква при високи температури (може да се консумира не само в обичайния си вид, но и пържен, на скара и др.);

| б) | топлинната обработка на сиренината в суроватка при температура над 90 °C за най-малко 30 минути, което е отличителна стъпка в производствения процес и допринася за специфичните органолептични характеристики на продукта; |
| --- | --- |

б)

топлинната обработка на сиренината в суроватка при температура над 90 °C за най-малко 30 минути, което е отличителна стъпка в производствения процес и допринася за специфичните органолептични характеристики на продукта;

| в) | прегъването, на което дължи характерната си форма; |
| --- | --- |

в)

прегъването, на което дължи характерната си форма;

| г) | органолептичните му характеристики (характерна миризма и вкус — силен мирис на мляко/суроватка и аромат и вкус на мента, мирис на плевня и остър солен вкус) се дължат предимно на овчето и козето мляко, което се влияе от храненето на животните, на ментата, добавяна по време на производството, както и на летливите вещества, които се образуват при топлинната обработка на сиренината в суроватка; както и |
| --- | --- |

г)

органолептичните му характеристики (характерна миризма и вкус — силен мирис на мляко/суроватка и аромат и вкус на мента, мирис на плевня и остър солен вкус) се дължат предимно на овчето и козето мляко, което се влияе от храненето на животните, на ментата, добавяна по време на производството, както и на летливите вещества, които се образуват при топлинната обработка на сиренината в суроватка; както и

| д) | традиционния му характер, като се има предвид, че още от древността то се произвежда в Кипър по традиционен метод, предаван от поколение на поколение, както и факта, че днес този процес на производство е известен именно на местните производители. |
| --- | --- |

д)

традиционния му характер, като се има предвид, че още от древността то се произвежда в Кипър по традиционен метод, предаван от поколение на поколение, както и факта, че днес този процес на производство е известен именно на местните производители.

Причинно-следствена връзка между географския район и качеството или характеристиките на продукта (за ЗНП) или между географския район и специфично качество, репутацията или други характеристики на продукта (за ЗГУ)

Връзката между сиренето Halloumi и географската среда се обуславя от специфичния средиземноморски климат на острова. Местната растителност, която служи за храна на млекодайните животни, преминава от етапа на зелена паша към полусух и накрая сух фураж, следвайки характерните етапи на местния микроклимат. Някои от тези растения са ендемични. Местната кипърска растителност, с която се хранят животните в пресен или изсушен вид, има сериозно влияние върху качеството на млякото и следователно върху специфичните характеристики на сиренето (Papademas, 2000 г.). Наличието на бацила Lactobacillus cypricasei (лактобацил от кипърско сирене), който е изолиран само от кипърското сирене Halloumi, свидетелства за връзката между микрофлората на острова и продукта (Lawson et al., 2001 г.). Освен това добавянето на кипърска мента още повече обогатява характерния аромат на продукта. Други фактори, обуславящи органолептичните характеристики на продукта, особено неговия вкус и аромат, са видът на използваното мляко, тъй като овчето и козето мляко съдържат специфични мастни киселини с ниско молекулно тегло, и летливите съединения, образувани по време на производствения процес.

Що се отнася до връзката между човешките фактори и продукта, сиренето Halloumi се счита за традиционно за Кипър, тъй като, както бе обяснено в точка 5.1, още от древността насам то играе важна роля в бита и режима на хранене на обитателите на острова — кипърските гърци и турци, а познанията за процеса на производство се предават от поколение на поколение. Както характерната му прегъната форма, така и специфичното му свойство да не се размеква при високи температури се дължат на този традиционен производствен процес, който се е предавал от поколение на поколение.

Препратка към публикуваната спецификация на продукта

http://www.moa.gov.cy/moa/da/da.nsf/All/82B33F7D83ABF5A8C225879C00346BA5?OpenDocument

---

(1)  ОВ L 179, 19.6.2014 г., стр. 17.

(2)  ОВ L 343, 14.12.2012 г., стр. 1.

---

| 13.2.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 53/11 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 53/11

---

Публикуване на одобрено стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание в сектора на селскостопанските продукти и храни, посочено в член 6б, параграфи 2 и 3 от Делегиран регламент (ЕС) No 664/2014 на Комисията

(2023/C 53/05)

Настоящото съобщение се публикува в съответствие с член 6б, параграф 5 от Делегиран регламент (ЕС) N° 664/2014 на Комисията (1)

Съобщение за одобрението на стандартно изменение в продуктовата спецификация на защитено наименование за произход или защитено географско указание, с произход от държава членка (Регламент (ЕС) No 1151/2012)

„Džiugas“

EС No PGI-LT-02372-AM01-8.11.2022

ЗГУ (x) ЗНП ( )

1.   Наименование на продукта

„Džiugas“

2.   Държава членка, към която принадлежи географският район

Литва

3.   Орган на държавата членка, който съобщава за стандартното изменение

Министерство на земеделието на Република Литва

4.   Описание на одобреното изменение/одобрените изменения

Изменение 1:

Точка 4 от настоящата спецификация и точка 3.2 от единния документ гласят следното:

| „4. | Описание на продукта |
| --- | --- |

„4.

Описание на продукта

Сиренето „Džiugas“ е средномаслено твърдо сирене, произведено от краве мляко, което се стандартизира, пастьоризира и подсирва с ензими, след което сиренината и сиренната маса се подлагат на специална преработка и зреене. Сиренето се произвежда само от краве мляко, добито през периода на паша, което дава на дългозреещите сирена най-добрите органолептични и микробиологични показатели.“

Този текст се изменя, както следва:

| „4. | Описание на продукта |
| --- | --- |

„4.

Описание на продукта

Сиренето „Džiugas“ е произведено от краве мляко, което се стандартизира, пастьоризира и подсирва с ензими, след което сиренината и сиренната маса се подлагат на специална преработка и зреене. Сиренето се произвежда само от краве мляко, добито през периода на паша, което дава на дългозреещите сирена най-добрите органолептични и микробиологични показатели.“

Обосновка

Изменя се описанието на сиренето в тази точка, като сиренето вече не се класифицира по отношение на маслеността и твърдостта, т.е. премахват се термините „средномаслено“ и „твърдо“. Съгласно Заповед No 3D-335 на литовския министър на земеделието от 13 юни 2008 г., с която се одобрява приложението с изискванията за качеството на сирената, тези класификатори не са задължителни и могат да се предоставят допълнително.

Изменение 2:

Таблица 1 (Органолептични показатели на сиренето „Džiugas“) в точка 4 от настоящата спецификация и в точка 3.2 от единния документ гласи следното:

„Таблица 1. Органолептични показатели на сиренето „Džiugas“

| Показател | Характеризиране |
| --- | --- |
| Цвят | Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 12 месеца: кремав/жълтеникав, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 18 месеца: жълтеникав до кремав, малко по-наситен и със зеленикав оттенък близо до кората Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 24 месеца: жълтеникав до кремав, с малко по-наситен матов зеленикав цвят близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 36 месеца: жълт, евентуално с червеникаво-жълт или кафяв мраморен оттенък, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 48 месеца: жълт, евентуално с оранжев оттенък, малко по-наситен близо до кората |
| Цвят | Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 60 месеца: жълт, постепенно преминаващ в тъмножълт, с червеникаво-жълт оттенък, по-тъмен в периферията близо до кората, със забележимо по-наситено преливане на цвета. Разрезната повърхност на сиренната маса разкрива сърцевина, която е жълта с оранжев оттенък и съдържа видими бели кристали на калциеви соли. |
| Външен вид | Размери на плоската цилиндрична пита сирене: височина 9,0—10,0 cm, диаметър 22,0—24,0 cm, тегло 4,2—4,5 kg. |
| Разрезна повърхност | Сиренето е без шупли, макар че е възможно понякога да съдържа малки шупли с неправилна форма, както и малки пукнатини. Възможно е да се наблюдават също и отделни малки бели кристали на калциеви соли и аминокиселината тирозин. |
| Вкус и мирис | Сиренето има наситен, сладък и същевременно остър вкус, а топлината му придава фин плодов послевкус. Деликатно свеж, с дъх на млечна киселина и изсушено сирене. |
| Консистенция | Сиренната маса е твърда, но лесно се разтрошава. Колкото по-дълго е зряло сиренето, толкова по-твърдо е то и толкова повече хрупкави кристали съдържа.“ |

Показател

Характеризиране

Цвят

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 12 месеца: кремав/жълтеникав, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 18 месеца: жълтеникав до кремав, малко по-наситен и със зеленикав оттенък близо до кората Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 24 месеца: жълтеникав до кремав, с малко по-наситен матов зеленикав цвят близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 36 месеца: жълт, евентуално с червеникаво-жълт или кафяв мраморен оттенък, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 48 месеца: жълт, евентуално с оранжев оттенък, малко по-наситен близо до кората

Цвят

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 60 месеца: жълт, постепенно преминаващ в тъмножълт, с червеникаво-жълт оттенък, по-тъмен в периферията близо до кората, със забележимо по-наситено преливане на цвета. Разрезната повърхност на сиренната маса разкрива сърцевина, която е жълта с оранжев оттенък и съдържа видими бели кристали на калциеви соли.

Външен вид

Размери на плоската цилиндрична пита сирене: височина 9,0—10,0 cm, диаметър 22,0—24,0 cm, тегло 4,2—4,5 kg.

Разрезна повърхност

Сиренето е без шупли, макар че е възможно понякога да съдържа малки шупли с неправилна форма, както и малки пукнатини. Възможно е да се наблюдават също и отделни малки бели кристали на калциеви соли и аминокиселината тирозин.

Вкус и мирис

Сиренето има наситен, сладък и същевременно остър вкус, а топлината му придава фин плодов послевкус. Деликатно свеж, с дъх на млечна киселина и изсушено сирене.

Консистенция

Сиренната маса е твърда, но лесно се разтрошава. Колкото по-дълго е зряло сиренето, толкова по-твърдо е то и толкова повече хрупкави кристали съдържа.“

Този текст се изменя, както следва:

„Таблица 1. Органолептични показатели на сиренето „Džiugas“

| Показател | Характеризиране |
| --- | --- |
| Цвят | Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 12 месеца: кремав/жълтеникав, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 18 месеца: жълтеникав до кремав, малко по-наситен и със зеленикав оттенък близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 24 месеца: жълтеникав до кремав, с малко по-наситен матов зеленикав цвят близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 36 месеца: жълт, евентуално с червеникаво-жълт или кафяв мраморен оттенък, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 48 месеца: жълт, евентуално с оранжев оттенък, малко по-наситен близо до кората Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 60 месеца: жълт, постепенно преминаващ в тъмножълт, с червеникаво-жълт оттенък, по-тъмен в периферията близо до кората, със забележимо по-наситено преливане на цвета. Разрезната повърхност на сиренната маса разкрива сърцевина, която е жълта с оранжев оттенък и съдържа видими бели кристали на калциеви соли.
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 100 месеца: наситено тъмножълт, с оранжев оттенък близо до кората, със значително по-наситено преливане на цвета и с много по-богати цветове.
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 120 месеца: яркожълт, с много наситено преливане на цвета близо до кората и с по-интензивни червено-жълти или оранжеви оттенъци. |
| Външен вид | Размери на плоската цилиндрична пита сирене: височина 9,0—10,0 cm, диаметър 22,0—24,0 cm, тегло 4,2—4,5 kg. |
| Разрезна повърхност | Сиренето е без шупли, макар че е възможно понякога да съдържа малки шупли с неправилна форма, както и малки пукнатини. Възможно е да се наблюдават също и отделни малки бели кристали на калциеви соли и аминокиселината тирозин. |
| Вкус и мирис | Сиренето има наситен, сладък и същевременно остър вкус, а типичната за него млечна киселина е без чужд мирис или вкус. |
| Консистенция | Сиренната маса е твърда, но лесно се разтрошава. Колкото по-дълго е зряло сиренето, толкова по-твърдо е то и толкова повече хрупкави кристали съдържа.“ |

Показател

Характеризиране

Цвят

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 12 месеца: кремав/жълтеникав, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 18 месеца: жълтеникав до кремав, малко по-наситен и със зеленикав оттенък близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 24 месеца: жълтеникав до кремав, с малко по-наситен матов зеленикав цвят близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 36 месеца: жълт, евентуално с червеникаво-жълт или кафяв мраморен оттенък, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 48 месеца: жълт, евентуално с оранжев оттенък, малко по-наситен близо до кората Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 60 месеца: жълт, постепенно преминаващ в тъмножълт, с червеникаво-жълт оттенък, по-тъмен в периферията близо до кората, със забележимо по-наситено преливане на цвета. Разрезната повърхност на сиренната маса разкрива сърцевина, която е жълта с оранжев оттенък и съдържа видими бели кристали на калциеви соли.

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 100 месеца: наситено тъмножълт, с оранжев оттенък близо до кората, със значително по-наситено преливане на цвета и с много по-богати цветове.

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 120 месеца: яркожълт, с много наситено преливане на цвета близо до кората и с по-интензивни червено-жълти или оранжеви оттенъци.

Външен вид

Размери на плоската цилиндрична пита сирене: височина 9,0—10,0 cm, диаметър 22,0—24,0 cm, тегло 4,2—4,5 kg.

Разрезна повърхност

Сиренето е без шупли, макар че е възможно понякога да съдържа малки шупли с неправилна форма, както и малки пукнатини. Възможно е да се наблюдават също и отделни малки бели кристали на калциеви соли и аминокиселината тирозин.

Вкус и мирис

Сиренето има наситен, сладък и същевременно остър вкус, а типичната за него млечна киселина е без чужд мирис или вкус.

Консистенция

Сиренната маса е твърда, но лесно се разтрошава. Колкото по-дълго е зряло сиренето, толкова по-твърдо е то и толкова повече хрупкави кристали съдържа.“

Обосновка

В спецификацията се добавят описания на цветовете на сиренето „Džiugas“, което е зряло в продължение на най-малко 100 и 120 месеца.

Изменя се описанието на вкуса и мириса на сиренето. Целта на това изменение е да се осигури общо характеризиране на вкуса и мириса, типични за сиренето, което да обхваща всички степени на зрялост.

Изменение 3:

Изменение 3:

Таблица 2 (Физикохимични характеристики на сиренето „Džiugas“) в точка 4 от настоящата спецификация и в точка 3.2 от единния документ гласи следното:

„Таблица 2. Физикохимични характеристики на сиренето „Džiugas“

| Наименование на показателя | Стандартна стойност |
| --- | --- |
| Масленост на сухото вещество на сиренето (%) | 39 —40 |
| Съдържание на влага (%) | 34 —35 |
| Съдържание на готварска сол (%) | 1,8 —2,2 “ |

Наименование на показателя

Стандартна стойност

Масленост на сухото вещество на сиренето (%)

39 —40

Съдържание на влага (%)

34 —35

Съдържание на готварска сол (%)

1,8 —2,2 “

Този текст се изменя, както следва:

„Таблица 2. Физикохимични характеристики на сиренето „Džiugas“

| Наименование на показателя | Стандартна стойност |
| --- | --- |
| Масленост на сухото вещество на сиренето (%) | 40  ± 3 |
| Съдържание на влага (%) | 34  ± 3 |
| Съдържание на готварска сол (%) | 2,0 —0,4 “ |

Наименование на показателя

Стандартна стойност

Масленост на сухото вещество на сиренето (%)

40  ± 3

Съдържание на влага (%)

34  ± 3

Съдържание на готварска сол (%)

2,0 —0,4 “

Обосновка

Изменят се границите на физикохимичните параметри на сиренето „Džiugas“. Тези изменения се отнасят отчасти до добавянето на сирена с много дълъг период на зреене, т.е. на сирена, които се зрели в продължение на най-малко 100 или 120 месеца. Сирената с такава зрялост трябва да имат по-ниско съдържание на влага, тъй като предвиденият за тях период на зреене е по-дълъг от периода за останалите посочени сирена. Освен това, за да се гарантира, че характеристиките на сирената с много дълъг период на зреене остават непроменени през целия период на зреене, осоляването трябва да бъде по-продължително. Поради това се променя максималното съдържание на сол, посочено в таблицата с физикохимичните характеристики. Променя се максималното съдържание на влага в сиренето с цел да се адаптира към нуждите на различните вътрешни пазари.

Намалява се минималното съдържание на сол в съответствие с препоръките за намаляване на консумацията на сол и с цел разрешаване на разпространението на продукта сред по-широк кръг потребители.

Изменение 4:

Изменение 4:

Точка 7 (метод на производство, суровини) от настоящата спецификация и точка 3.3 (суровини) от единния документ гласят следното:

„Суровини:

| — | краве мляко, добито само през периода на паша (май до октомври); пасящите през този период крави не се хранят с никакъв допълнителен фураж; |
| --- | --- |

—

краве мляко, добито само през периода на паша (май до октомври); пасящите през този период крави не се хранят с никакъв допълнителен фураж;

| — | закваски от пръчковидни млечнокисели бактерии (Lactobacillus) и термофилни коковидни бактерии (Streptococcus); |
| --- | --- |

—

закваски от пръчковидни млечнокисели бактерии (Lactobacillus) и термофилни коковидни бактерии (Streptococcus);

Lactobacillus

Streptococcus

| — | протеазен ензим с микробиологичен произход за коагулиране на млякото, получен чрез култивиране на микроплесента Rhizomucor miehei; — готварска сол.“ |
| --- | --- |

—

протеазен ензим с микробиологичен произход за коагулиране на млякото, получен чрез култивиране на микроплесента Rhizomucor miehei; — готварска сол.“

Rhizomucor miehei

Този текст се изменя, както следва:

„Суровини:

| — | краве мляко, добито само през периода на паша (май до октомври); пасящите през този период крави не се хранят с никакъв допълнителен фураж; |
| --- | --- |

—

краве мляко, добито само през периода на паша (май до октомври); пасящите през този период крави не се хранят с никакъв допълнителен фураж;

| — | закваски от пръчковидни млечнокисели бактерии (Lactobacillus) и термофилни коковидни бактерии (Streptococcus); |
| --- | --- |

—

закваски от пръчковидни млечнокисели бактерии (Lactobacillus) и термофилни коковидни бактерии (Streptococcus);

Lactobacillus

Streptococcus

| — | ензими, готварска сол.“ |
| --- | --- |

—

ензими, готварска сол.“

Обосновка

Изменя се описанието на микробния ензим за коагулиране на млякото. Целта на това изменение е да се представи по-кратко общо описание на ензима, без да се уточняват видът на ензима и начинът на получаването му.

Изменение 5:

Изменение 5:

Точка 7 от настоящата спецификация (метод на производство, производство, 1. Производство и коагулация на млечната смес) гласи следното:

| „1. | Приготвяне и коагулация на млечната смес: |
| --- | --- |

„1.

Приготвяне и коагулация на млечната смес:

Събраното сурово мляко се сепарира, пречиства и стандартизира по такъв начин, че маслеността в сухото вещество на зрялото сирене да отговаря на изискванията, посочени в точка 4. Млечната смес се пастьоризира при температура 74 ± 2°С в продължение на 20 секунди. След пастьоризирането млечната смес може да се съхранява при температура, не по-висока от 10°C, за не повече от 18 часа.“

°C

Този текст се изменя, както следва:

| „1. | Приготвяне и коагулация на млечната смес: |
| --- | --- |

„1.

Приготвяне и коагулация на млечната смес:

Събраното сурово мляко се сепарира, пречиства и стандартизира по такъв начин, че маслеността в сухото вещество на зрялото сирене да отговаря на изискванията, посочени в точка 4. Млечната смес се пастьоризира при температура най-малко 72,5°С в продължение на 20 секунди. След пастьоризирането млечната смес може да се съхранява при температура, не по-висока от 10°С, за не повече от 18 часа.“

най-малко 72,5°С

°

Обосновка

Изменя се граничната стойност на температурата за пастьоризиране на млякото. Целта на това изменение е да се установи по-строга граница на минималната температура за пастьоризиране на млякото. От тази температура се определят параметрите, свързани с качеството и с безопасността на храните.

Изменение 6:

Изменение 6:

Точка 7 (метод на производство, производство, 2. Подсирване на млякото) от настоящата спецификация гласи следното:

| „2. | Подсирване на млякото: |
| --- | --- |

„2.

Подсирване на млякото:

млечната смес за производството на сиренето „Džiugas“ се загрява до температура 32—34°C. По време на инокулирането на млечната смес в машината за производство на сирене се добавя течна млечнокисела бактериална закваска (приготвена в съответствие с процедурата, описана по-долу), чието количество се равнява между 1,5 и 2,0 % от сместа, както и замразена закваска от термофилни бактерии Streptococcus thermophilus. След като машината за производство на сирене се напълни с млечната смес, се добавя ензим от класа на протеазите от микробиологичен произход, с който се подсирва млякото. След добавянето на ензима млечната смес се разбърква добре и се оставя да се подсири.“

Streptococcus thermophilus

Този текст се изменя, както следва:

| „2. | Подсирване на млякото: |
| --- | --- |

„2.

Подсирване на млякото:

млечната смес за производството на сиренето „Džiugas“ се загрява до температура 32—34°C. По време на инокулирането на млечната смес в машината за производство на сирене се добавя течна млечнокисела бактериална закваска (приготвена в съответствие с процедурата, описана по-долу), чието количество се равнява на до 2,0 % от сместа, както и замразена закваска от термофилни бактерии Streptococcus thermophilus. След като машината за производство на сирене се напълни с млечната смес, се добавя ензим от класа на протеазите от микробиологичен произход, с който се подсирва млякото. След добавянето на ензима млечната смес се разбърква добре и се оставя да се подсири.“

до

Streptococcus thermophilus

Обосновка

Изменя се количеството на течната млечнокисела бактериална закваска, използвана при подсирването на млякото. Целта на това изменение е да се подчертае, че количеството на използваната закваска зависи от активността на предварително приготвената закваска, от състава и характеристиките на млякото и от времето за производство. Количеството на закваската не трябва да надвишава 2 %.

Изменение 7:

Изменение 7:

Точка 7 (метод на производство, производство, 3. Производство на течната закваска от млечнокисели бактерии) гласи следното:

| „3. | Производство на течната закваска от млечнокисели бактерии: |
| --- | --- |

„3.

Производство на течната закваска от млечнокисели бактерии:

За производството на закваската се използва остатъчна суроватка. Тя се избира въз основа на качеството и състава: съдържание на сухо вещество: 6,3—6,5 %; съдържание на лактоза: 4,60—4,65 %; масленост: 0,18—0,25 %; съдържание на белтъчини: 0,75–0,85 %. Най-напред се приготвя суроватъчната стартерна култура за ферментацията: суроватката се пастьоризира, охлажда се до температурата на подсирване и се подсирва с помощта на суха замразена стартерна култура. След това закваската за производството се приготвя по следния начин: суроватката се пастьоризира, охлажда се до температурата на подсирване и се добавя стартерна култура за ферментацията с количество 2 %.“

Този текст се изменя, както следва:

| „3. | Производство на течната закваска от млечнокисели бактерии: |
| --- | --- |

„3.

Производство на течната закваска от млечнокисели бактерии:

За производството на закваската се използва остатъчна суроватка. Тя се избира въз основа на качеството и състава: съдържание на сухо вещество: най-малко 6,3 %. Най-напред се приготвя суроватъчната стартерна култура за ферментацията: суроватката се пастьоризира, охлажда се до температурата на подсирване и се подсирва с помощта на суха замразена стартерна култура. След това закваската за производството се приготвя по следния начин: суроватката се пастьоризира, охлажда се до температурата на подсирване и се добавя стартерна култура за ферментацията с количество до 2 %.“

най-малко 6,3 %.

до

Обосновка

Изменя се описанието на производството на течната закваска от млечнокисели бактерии. Целта на това изменение е да се подчертае, че наличието на минимално съдържание на сухо вещество 6,3 % е важно за производството на закваската. Дългогодишният опит на производителите на сирене показва, че съдържанието на сухо вещество играе ключова роля при определянето на показателите на закваската за производството.

Изменя се количеството на течната млечнокисела бактериална закваска, използвана при подсирването на млякото. Целта на това изменение е да се подчертае, че количеството на използваната закваска зависи от активността на предварително приготвената закваска, от състава и характеристиките на млякото и от времето за производство. Количеството на закваската не трябва да надвишава 2 %.

Изменение 8:

Изменение 8:

Точка 7 (метод на производство, производство, 4. Преработка на сиренината и на сиренните зърна) от настоящата спецификация гласи следното:

| „4. | Преработка на сиренината и на сиренните зърна: |
| --- | --- |

„4.

Преработка на сиренината и на сиренните зърна:

Времето за подсирване на млечната смес е от 25 до 35 минути. Ако сиренината е доста твърда и не се разпада на малки люспи при раздробяване с остри инструменти и ако все още има ясно забелязваща се бистра суроватка, сиренината е готова за нарязване. Сиренината се нарязва на зърна с размер между 0,7 и 1,0 cm. Нарязването е с продължителност 10 минути. Сиренните зърна се загряват за втори път, като температурата се повишава от 33°C до 50°C в продължение на 50 минути. Общото време, необходимо за второто загряване, не надвишава 1 час.“

Този текст се изменя, както следва:

| „4. | Преработка на сиренината и на сиренните зърна: |
| --- | --- |

„4.

Преработка на сиренината и на сиренните зърна:

Времето за подсирване на млечната смес е от 15 до 35 минути. Ако сиренината е доста твърда и не се разпада на малки люспи при раздробяване с остри инструменти и ако все още има ясно забелязваща се бистра суроватка, сиренината е готова за нарязване. Сиренината се нарязва на зърна с размер между 0,7 и 1,0 cm. Нарязването отнема до 15 минути. Сиренните зърна се загряват за втори път, като температурата се повишава от 33°C до 50°C в продължение на 45–55 минути. Общото време, необходимо за второто загряване, не надвишава 1 час.“

15

до 15

45–55

Обосновка

Променя се преработката на сиренината и на сиренните зърна, т.е. регулира се времето за подсирване и нарязване. Тези изменения се отнасят до размера на нарязаните сиренни зърна и до твърдостта на сиренината, които зависят от времето на производство и от състава и характеристиките на млякото.

С това изменение се регулира продължителността на второто загряване на сиренните зърна, която зависи от температурата, до която се загряват. Сиренните зърна не трябва да се загряват повторно до температура, надвишаваща 50°C.

Изменение 9:

Изменение 9:

Точка 7 (метод на производство, производство, 6. Осоляване на сиренето) от настоящата спецификация гласи следното:

| „6. | Осоляване на сиренето: |
| --- | --- |

„6.

Осоляване на сиренето:

Сирената се осоляват във вани за осоляване в продължение на до 6 дни. Температурата на саламурата във ваните е между 8°C и 12°C, а стойността на рН — между 4,5 и 5,2. Концентрацията на солта в саламурата е между 18 и 22 %.“

Този текст се изменя, както следва:

| „6. | Осоляване на сиренето: |
| --- | --- |

„6.

Осоляване на сиренето:

Сирената се осоляват във вани за осоляване в продължение на до 8 дни. Температурата на саламурата във ваните е между 8°C и 12 °C, а стойността на рН — между 4,5 и 5,4.

8

5,4

Концентрацията на солта в саламурата е между 18 и 22 %.“

Обосновка

Процесът на осоляване на сиренето се описва по-подробно, т.е. изменят се продължителността на осоляването и граничните стойности на рН на саламурата. Промяната в продължителността на осоляването е свързана с добавянето в спецификацията на сирена, които са зрели в продължение на най-малко 100 месеца, и на сирена, които са зрели в продължение на най-малко 120 месеца. Поради по-дългия период на зреене и по-ниското съдържание на влага тези узрели сирена трябва да се осоляват по-продължително във ваните за осоляване, за да се гарантира, че крайният продукт отговаря на изискванията, посочени в точка 4.

Изменя се стойността на pH на саламурата, тъй като в момента на поставянето на сирената в нея стойността на pH може да достигне 5,4.

Изменение 10:

Изменение 10:

Точка 7 (метод на производство, производство, 7. Зреене и съхранение на сиренето) от настоящата спецификация гласи следното:

| „7. | Зреене и съхранение на сиренето: |
| --- | --- |

„7.

Зреене и съхранение на сиренето:

Сиренето зрее при температура 10—12°С и относителна влажност 80—85 % за период, не по-дълъг от 30 дни, докато влажността на сиренето достигне 34—35 %. След това питите сирене се вакуумират в найлонови пликове. Сиренето зрее от 12 до 60 месеца при температура 8°C и относителна влажност 70—85 %. По време на зреенето сирената се съхраняват в помещения с температура между 2 и 6°C.“

Този текст се изменя, както следва:

| „7. | Зреене и съхранение на сиренето: |
| --- | --- |

„7.

Зреене и съхранение на сиренето:

Сиренето зрее при температура 10—12°С и относителна влажност 80÷85 % за период, не по-дълъг от 30 дни, докато се изпълнят изискванията, посочени в точка 4. След това питите сирене се вакуумират в найлонови пликове. Сиренето зрее от 12 до 120 месеца при температура, не по-висока от 10°C. По време на зреенето сирената се съхраняват в помещения с температура между 2 и 6°C.“

се изпълнят изискванията, посочени в точка 4

120

не по-висока от 10°C

Обосновка

Процесът на зреене и съхранение на сиренето се описва по-подробно, т.е. добавя се препратка към таблицата с физикохимичните характеристики на сиренето „Džiugas“, като освен това се включва максималният период на зреене, променя се температурата, при която зреят опакованите сирена, а относителната влажност вече не се посочва.

Температурата се променя, за да се осигури по-плавен процес на зреене на сиренето. Относителната влажност вече не се посочва, тъй като сирената зреят в опаковките си. Следователно този параметър не оказва влияние върху крайния продукт.

Изменение 11:

Изменение 11:

Точка 8 от настоящата спецификация (връзка с географския район; причинно-следствена връзка между географския район и качеството, репутацията или друга характеристика на продукта) и точка 5 от единния документ (връзка с географския район) гласят следното:

„Причинно-следствена връзка между географския район и качеството, репутацията или друга характеристика на продукта

Закваската за производството се получава от приготвена стартерна култура за ферментацията (суроватката ферментира при използване на суха замразена стартерна култура), която може да се отглежда до пет пъти. Освен това суроватъчната закваска (суроватка) се пастьоризира ръчно, а не автоматично, чрез регулиране на клапаните за загряване или охлаждане.

За да се осигурят гладкост на страничните повърхности на сиренето и равномерното им изсъхване с намаляването на съдържанието на влага в цялата пита, на всеки три дни сиренето „Džiugas“ се завърта на ръка на приблизително 60°.“

Този текст се изменя, както следва:

„Причинно-следствена връзка между географския район и качеството, репутацията или друга характеристика на продукта

Закваската за производството се получава от приготвена стартерна култура за ферментацията (суроватката ферментира при използване на суха замразена стартерна култура), която може да се отглежда до десет пъти. Суроватъчната закваска (суроватка) се пастьоризира автоматично.

За да се осигурят гладкост на страничните повърхности на сиренето и равномерното им изсъхване с намаляването на съдържанието на влага в цялата пита, поне два пъти седмично сиренето „Džiugas“ се завърта на ръка на приблизително 60°.“

Обосновка

Изменя се броят на култивиранията на течната закваска от млечнокисели бактерии. Посочва се също, че суроватъчната закваска (суроватка) се пастьоризира автоматично.

Броят на култивиранията се увеличава, за да се осигури стабилно съотношение на закваските. Това увеличаване е възможно благодарение на подобренията в оборудването, които позволяват пастьоризацията да се извършва автоматично.

Честотата на завъртане на сиренето по време на зреенето се променя, за да се осигурят по-голяма гладкост на страничните повърхности на сиренето и по-равномерното им изсъхване, както и по-постоянна честота на завъртане.

Промените се считат за несъществени, тъй като не са свързани със съществените характеристики на продукта, не променят връзката с географския район или самия географски район, не включват промяна в наименованието на продукта или в някоя част от наименованието, не засягат определения географски район и не водят до увеличаване на ограниченията върху търговията с продукта или със суровините за него съгласно член 53, параграф 2, трета алинея от Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета от 21 ноември 2012 г. относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни и раздел 5 от заявлението в приложение VII към Регламент за изпълнение (ЕС) No 668/2014 на Комисията от 13 юни 2014 г. за определяне на правила за прилагането на Регламент (ЕС) No 1151/2012 на Европейския парламент и на Съвета относно схемите за качество на селскостопанските продукти и храни.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

„Džiugas“

„Džiugas“

ЕС No PGI-LT-02372-AM01 — 8.11.2022 г.

ЕС No PGI-LT-02372-AM01 — 8.11.2022 г.

ЗГУ (x) ЗНП ( )

ЗГУ (x) ЗНП ( )

1.   Наименование

Наименование

„Džiugas“

2.   Държава членка или трета държава

Държава членка или трета държава

Литва

3.   Описание на селскостопанския ппродукт или храната

Описание на селскостопанския ппродукт или храната

3.1.   Вид продукт

Вид продукт

Клас 1.3 Сирена

3.2.   Описание на продукта, за който се отнася наименованието в точка 1

Описание на продукта, за който се отнася наименованието в точка 1

Сиренето „Džiugas“ е произведено от краве мляко, което се стандартизира, пастьоризира и подсирва с ензими, след което сиренината и сиренната маса се подлагат на специална преработка и зреене. Сиренето се произвежда само от краве мляко, добито през периода на паша, което дава на дългозреещите сирена най-добрите органолептични и микробиологични показатели.

Таблица 1.

Таблица 1.

Органолептични показатели на сиренето „Džiugas“

Органолептични показатели на сиренето „Džiugas“

| Показател | Характеризиране |
| --- | --- |
| Цвят | Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 12 месеца: кремав/жълтеникав, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 18 месеца: жълтеникав до кремав, малко по-наситен и със зеленикав оттенък близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 24 месеца: жълтеникав до кремав, с малко по-наситен матов зеленикав цвят близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 36 месеца: жълт, евентуално с червеникаво-жълт или кафяв мраморен оттенък, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 48 месеца: жълт, евентуално с оранжев оттенък, малко по-наситен близо до кората
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 60 месеца: жълт, постепенно преминаващ в тъмножълт, с червеникаво-жълт оттенък, по-тъмен в периферията близо до кората, със забележимо по-наситено преливане на цвета. Разрезната повърхност на сиренната маса разкрива сърцевина, която е жълта с оранжев оттенък и съдържа видими бели кристали на калциеви соли.
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 100 месеца: наситено тъмножълт, с оранжев оттенък близо до кората, със значително по-наситено преливане на цвета и с много по-богати цветове.
  Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 120 месеца: яркожълт, с много наситено преливане на цвета близо до кората и с по-интензивни червено-жълти или оранжеви оттенъци. |
| Външен вид | Размери на плоската цилиндрична пита сирене: височина 9,0—10,0 cm, диаметър 22,0—24,0 cm, тегло 4,2—4,5 kg. |
| Разрезна повърхност | Сиренето е без шупли, макар че е възможно понякога да съдържа малки шупли с неправилна форма, както и малки пукнатини. Възможно е да се наблюдават също и отделни малки бели кристали на калциеви соли и аминокиселината тирозин. |
| Вкус и мирис | Сиренето има наситен, сладък и същевременно остър вкус, а типичната за него млечна киселина е без чужд мирис или вкус. |
| Консистенция | Сиренната маса е твърда, но лесно се разтрошава. Колкото по-дълго е зряло сиренето, толкова по-твърдо е то и толкова повече хрупкави кристали съдържа. |

Показател

Характеризиране

Цвят

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 12 месеца: кремав/жълтеникав, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 18 месеца: жълтеникав до кремав, малко по-наситен и със зеленикав оттенък близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 24 месеца: жълтеникав до кремав, с малко по-наситен матов зеленикав цвят близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 36 месеца: жълт, евентуално с червеникаво-жълт или кафяв мраморен оттенък, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 48 месеца: жълт, евентуално с оранжев оттенък, малко по-наситен близо до кората

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 60 месеца: жълт, постепенно преминаващ в тъмножълт, с червеникаво-жълт оттенък, по-тъмен в периферията близо до кората, със забележимо по-наситено преливане на цвета. Разрезната повърхност на сиренната маса разкрива сърцевина, която е жълта с оранжев оттенък и съдържа видими бели кристали на калциеви соли.

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 100 месеца: наситено тъмножълт, с оранжев оттенък близо до кората, със значително по-наситено преливане на цвета и с много по-богати цветове.

Сирене, което е зряло в продължение на най-малко 120 месеца: яркожълт, с много наситено преливане на цвета близо до кората и с по-интензивни червено-жълти или оранжеви оттенъци.

Външен вид

Размери на плоската цилиндрична пита сирене: височина 9,0—10,0 cm, диаметър 22,0—24,0 cm, тегло 4,2—4,5 kg.

Разрезна повърхност

Сиренето е без шупли, макар че е възможно понякога да съдържа малки шупли с неправилна форма, както и малки пукнатини. Възможно е да се наблюдават също и отделни малки бели кристали на калциеви соли и аминокиселината тирозин.

Вкус и мирис

Сиренето има наситен, сладък и същевременно остър вкус, а типичната за него млечна киселина е без чужд мирис или вкус.

Консистенция

Сиренната маса е твърда, но лесно се разтрошава. Колкото по-дълго е зряло сиренето, толкова по-твърдо е то и толкова повече хрупкави кристали съдържа.

Таблица 1.

Таблица 1.

Физикохимични характеристики на сиренето „Džiugas“

Физикохимични характеристики на сиренето „Džiugas“

| Наименование на показателя | Стандартна стойност |
| --- | --- |
| Масленост на сухото вещество на сиренето (%) | 40  ± 3 |
| Съдържание на влага (%) | 34  ± 3 |
| Съдържание на готварска сол (%) | 2,0  ± 0,4 |

Наименование на показателя

Стандартна стойност

Масленост на сухото вещество на сиренето (%)

40  ± 3

Съдържание на влага (%)

34  ± 3

Съдържание на готварска сол (%)

2,0  ± 0,4

3.3.   Суровини (само за преработени продукти) и фуражи (само за продукти от животински произход)

Суровини (само за преработени продукти) и фуражи (само за продукти от животински произход)

| — | краве мляко, добито само през периода на паша (май до октомври); пасящите през този период крави не се хранят с никакъв допълнителен фураж; |
| --- | --- |

—

краве мляко, добито само през периода на паша (май до октомври); пасящите през този период крави не се хранят с никакъв допълнителен фураж;

| — | закваски от пръчковидни млечнокисели бактерии (Lactobacillus) и термофилни коковидни бактерии (Streptococcus); |
| --- | --- |

—

закваски от пръчковидни млечнокисели бактерии (Lactobacillus) и термофилни коковидни бактерии (Streptococcus);

Lactobacillus

Streptococcus

| — | ензим с микробиологичен произход; — готварска сол. |
| --- | --- |

—

ензим с микробиологичен произход; — готварска сол.

3.4.   Специфични етапи на производството, които трябва да бъдат осъществени в определения географски район

Специфични етапи на производството, които трябва да бъдат осъществени в определения географски район

Подготовката на млечната смес, производството на суроватъчната закваска, ензимната коагулация на млечната смес, преработката на сиренината и сиренните зърна и поставянето във форми, пресоването, осоляването и зреенето на сиренето — всички тези операции се извършват в определения географски район.

3.5.   Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и др. на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

Специфични правила за рязане, настъргване, опаковане и др. на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

—

3.6.   Специфични правила за етикетиране на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

Специфични правила за етикетиране на продукта, за който се отнася регистрираното наименование

—

4.   Кратко апределение на географския район

Кратко апределение на географския район

Географският район обхваща общината на град Телшай, разположен в област Телшай в самогитския планински район на Северозападна Литва, и граничи с общините Ryškėnai, Degaičiai, Gadūnavas и Viešvėnai в област Телшай, Литва.

5.   Връзка с географския район

Връзка с географския район

Връзката на сиренето „Džiugas“ с географския район се основава на добрата репутация на продукта, която се обуславя от опита на местните майстори сиренари в производството и зреенето на това твърдо сирене.

Сиренето „Džiugas“ се произвежда в общината на град Телшай, където се намира хълмово укрепление, наречено „Džiugo kalnas“. Според древна легенда хълмът е наречен така в чест на самогитския военачалник Džiugas. Вярвало се, че тайната на силата му се криела в сирене, съхранявано в избата на неговия чифлик, което при консумация му давало необикновени сили.

В миналото пресни сирена са се произвеждали в Литва чрез използване само на млечнокисели бактерии за подсирване на млякото. В Жемайтия (Самогития), Северозападна Литва, обаче фермерските съпруги знаели как да правят също и ферментирали сирена чрез използване на изсушен телешки стомах. В самогитския музей „Алка“ в Телшай са изложени дървени калъпи за сирене, използвани от фермерските съпруги за производството на ферментирали сирена. В хроники от 18-и век се посочва, че самогитите знаели как да правят сирене с характерен вкус, аромат, консистенция и външен вид. Книгата Didžioji Virėja, публикувана от издателство Sakala в Клайпеда през 1936 г., съдържа рецепта за твърдо домашно сирене, което зрее една или две години.

При създаването на епархия Телшай през 1926 г. град Телшай става столица на етнографския и исторически район Жемайтия и понастоящем е духовният, културен, образователен и научен център на района. По тази причина от дълго време най-добрите майстори занаятчии във всички сфери от района се стичат към този град.

Сирената и другите млечни продукти отдавна имат важно значение за изхранването на жителите на района. Сирене се произвежда по промишлен начин в района от началото на 20-и век. За самогитите пътят към производството на твърдо сирене е бил дълъг. Първата мандра в Телшай започва да функционира през 1924 г., но едва през 1985 г. в новопостроен завод започва експериментално производство на твърдото сирене, което по-късно формира основата за „Džiugas“. Количеството произведено сирене започва да се увеличава от 1994 г. с изготвянето на нови технически ръководства и спецификации. Мащабът на производството на сирене е варирал значително в различните периоди. От 2006 г. производството забележимо нараства и тази тенденция продължава и понастоящем. Ежегодно се произвеждат приблизително 10 000 тона твърдо сирене. Увеличаването на обема на производството се дължи на износа на „Džiugas“ за Дания, Финландия, Италия и други държави. Това е най-известното и най-купуваното твърдо сирене в Литва.

За създаването на този типичен за района продукт са допринесли уникалните умения на местните майстори занаятчии. За една четирикилограмова пита сирене са необходими около 60 литра краве мляко, добито през периода на паша. Точно това мляко придава на дългозреещите сирена най-добрите органолептични и микробиологични качества. Като част от процеса на производство на това сирене е много важно да се осигури оптимално съотношение на бактериите Lactobacillus и Streptococcus в отглежданата в суроватка закваска за производството. Закваската за производството се получава от приготвена стартерна култура за ферментацията (суроватката ферментира при използване на суха замразена стартерна култура), която може да се отглежда до десет пъти. Всяка следваща закваска за производството ферментира при използване на закваската, приготвена преди нея. Всяка закваска за производството, приготвена от суроватката, трябва да има бактерии Lactobacillus и Streptococcus в необходимото съотношение. При растежа на закваските за производството съотношението между бактериалните култури може леко да се отклони от необходимото. Затова в стремежа си да поддържат постоянно съотношението между двете бактериални култури опитните производители на сирене регулират пастьоризацията на закваската за производството (суроватката) и продължителността на този процес. Суроватъчната закваска се пастьоризира автоматично. Много важен етап в производството на сиренето „Džiugas“ е зреенето, което също силно зависи от уменията на производителите на сирене. По време на зреенето сиренето „Džiugas“ се поставя вертикално в специални съдове върху кръгли, непрекъснато въртящи се рейки. За да се осигурят гладкост на страничните повърхности на сиренето и равномерното им изсъхване с намаляването на съдържанието на влага в цялата пита, поне два пъти седмично сиренето „Džiugas“ се завърта на ръка на приблизително 60°. Така в края на фазата на зреене сиренето е било завъртяно на 360° и по този начин се гарантира постоянство на качествените показатели на „Džiugas“. Благодарение на уменията на местните производители сиренето „Džiugas“ се отличава със специалните си характеристики, които са обусловили и неговата добра репутация.

Lactobacillus

Streptococcus

Lactobacillus

Streptococcus

Добрата репутация на сиренето „Džiugas“ се основава на: 1) множеството награди, присъдени в Литва и по света; 2) превръщането му в символичен литовски хранителен продукт, тъй като често се подарява на гости от чужбина; 3) известността на сиренето се дължи не само на неговите вкусови качества, но и на активното развитие на образователни дейности и насърчаването на култура на консумация на сирене.

Между 1998 г. и 2017 г. това сирене печели общо 51 награди, някои от които заслужава да бъдат посочени. То е признато и наградено за пръв път като „продукт на годината“ в Литва през 1998 г., а през следващата година печели златен медал на международното изложение AgroBalt’99.

От 2009 г. досега се провежда ежегоден конкурс за определяне на най-популярния продукт. В този конкурс кандидати от различни категории биват отличени в зависимост от избора на потребителите и продажбите в повечето вериги за търговия на дребно в страната, както и въз основа на критерии за качество. Вече за шеста поредна година на сиренето „Džiugas“ се присъжда най-голямата награда и признанието за най-популярен продукт на годината.

Първия си златен медал от международно изложение сиренето печели на „Продекспо“ в Русия през 2005 г. и повтаря това свое постижение на същото изложение през 2008 г., 2010 г. и 2014 г. На специализираното международно изложение „Петерфуд-2010“ в Санкт Петербург то получава сертификат за най-популярен продукт. В конкурса за наградата „Superior Taste Award“ за храни и напитки, организиран от Международния институт по вкуса и качеството (International Taste and Quality Institute — iTQi) в Брюксел през 2011 г., на сиренето са присъдени две звезди и този успех е повторен през 2013 г., а през 2014 г. зряло в продължение на 36 месеца сирене „Džiugas“ за пръв път получава най-високата възможна категория: три от три възможни златни звезди. През 2015 г. и 2016 г. сиренето отново е отличено с три златни звезди и затова му е присъдена наградата „CRYSTAL TASTE AWARD“ (КРИСТАЛНА НАГРАДА ЗА ВКУС), която се дава само на продукти, отличени с три от възможните три златни звезди в три последователни години.

„Džiugas“ печели златен медал от „Goldener Preis — 2011“ в Германия, от международния конкурс за сирена „International Cheese Awards“ в Обединеното кралство през 2012 г. и от изложението „World Food 2012“ през същата година в Москва.

През 2013 г. сиренето е отличено с грамота за иновации „SIAL Innovation Grand Prix“ от международното изложение на хранителни продукти SIAL CHINA. Зряло в продължение на 24 месеца твърдо сирене „Džiugas“ е признато за най-добрият продукт на осемнадесетия международен панаир EuroGastro в Полша през 2014 г.

Международната сертифицираща асоциация ICERTIAS, със седалище в Швейцария, присъжда на „Džiugas“ наградата „Best Buy“ („Най-добра покупка“) за 2015 г., а сиренето, зряло в продължение на 36 месеца, е отличено с грамота на „Premio Roma 2017“.

Поради изключителния си вкус сиренето „Džiugas“ се е превърнало в един от хранителните продукти, символични за Литва, и често се използва като изискан подарък за приятели и бизнес партньори в други държави или за близки, които са се преместили да живеят извън Литва. Президентът на Литва подарява такова сирене на лидери на други държави. През 2013 г. президентът на Литва Далия Грибаускайте поздрави канцлера на Германия Ангела Меркел за нейната победа в изборите за Бундестаг, подарявайки ѝ литовско сирене „Džiugas“. Статия в списание Stilius от 15 октомври 2013 г. дава положителна оценка на приема в Германия на сиренето „Džiugas“ от Жемайтия, а в статия, публикувана във вестник Lietuvos rytas на 3 май 2014 г., се посочва, че световната репутация на сиренето „Džiugas“ задължава неговите производители да поддържат постоянно качество на този продукт. Сиренето „Džiugas“ се описва като „кралят“ на твърдите сирена и е особено предпочитано от потребителите. В изданието си от 1 септември 2016 г. вестник Draugas изразява задоволство, че литовското сирене „Džiugas“ вече присъства на трапезата в САЩ. Статия във вестник Lietuvos rytas от 28 януари 2017 г. описва как с това сирене литовските посолства в чужбина черпят своите гости. Сиренето „Džiugas“ е реклама на Литва навсякъде по света. В една статия се обсъжда наградата, присъдена му в Брюксел, и се споменава, че „Džiugas“ е първото литовско сирене, получило висока оценка в Азия. Статия в Lietuvos rytas от 18 март 2017 г. посочва, че „Džiugas“ е най-високо цененото сирене в Литва заради изключителните му вкусови качества, типични единствено за него.

Stilius

Lietuvos rytas

Draugas

Lietuvos rytas

Lietuvos rytas

Описание на „Džiugas“ е дадено и в посветеното на сирената списание Good cheese от 2013—2014 г., както и в книга за сирена от различни краища на света, публикувана през 2015 г. (Dorling Kindersley Ltd, World Cheese Book, 2015 г., стр. 352).

В началото на пасищния сезон през май, когато започва и производството на „Džiugas“, в Телшай се провежда фестивалът „Ден на Džiugas“, в който специална комисия оценява органолептичните качества на сиренето, произведено година по-рано и зряло в продължение на 12 месеца. Понякога се дегустират и сирена, зрели по-дълго, и се сравняват по цвят, вкус, консистенция и други показатели.

През 2013 г. в Телшай, Вилнюс и Клайпеда бяха създадени „Домове Džiugas“ [„Džiugas“ namai], в които се организират дегустации и образователни програми. В тези дегустации са участвали вече около 13 000 души. През 2016 г. в един от тези домове е разположен музей на „Džiugas“. Представената на приземния етаж експозиция запознава посетителите с млекопреработвателната промишленост в различните исторически периоди, с традициите на производство на млечни продукти в Жемайтия и с историята на производството на твърдото сирене „Džiugas“. Домът „Džiugas“ в столицата на Жемайтия функционира вече няколко години и е една от най-популярните атракции в област Телшай. Информация за Дома „Džiugas“ като място за посещения може да се получи в туристическия информационен център на Самогития [VĮ Žemaitijos turizmo informacijos centras].

Препратка към публикуваната продуктова спецификация

Препратка към публикуваната продуктова спецификация

(член 6, параграф 1, втора алинея от настоящия регламент)

http://zum.lrv.lt/suris-dziugas-paraiska-su-produkto-specifikacija

---

(1)  ОВ L 179, 19.6.2014 г., стр. 17.

1

---

| 13.2.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 53/22 |
| --- | --- | --- | --- |

13.2.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 53/22

---

Публикуване на единния документ, посочен в член 94, параграф 1, буква г) от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета, и на препратката към публикацията на продуктовата спецификация за наименование в лозаро-винарския сектор

(2023/C 53/06)

Настоящата публикация предоставя право на възражение срещу заявката в съответствие с член 98 от Регламент (ЕС) No 1308/2013 на Европейския парламент и на Съвета (1) в срок от два месеца от датата на нейното публикуване.

ЕДИНЕН ДОКУМЕНТ

„Pic Saint-Loup“

PDO-FR-02354

Дата на подаване на заявката: 9.3.2017 г.

1.   Наименование или наименования за регистрация

Pic Saint-Loup

2.   Държава членка

Франция

3.   Вид на географското означение

ЗНП — Защитено наименование за произход

4.   Категории лозаро-винарски продукти

| 1. | Вино |
| --- | --- |

1.

Вино

5.   Описание на виното или вината

1.   ЗНП „Pic Saint-Loup“

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Вината са сухи и тихи — червени и розе.

Съдържанието на захар в гроздето при беритбата е по-голямо или равно на 202 g на литър мъст.

Минималното естествено алкохолно съдържание на вината в обемни проценти е 12 %.

| Общи аналитични характеристики |
| --- |
| Максимално общо алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимално действително алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимална обща киселинност | mеq/l |
| Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l) | |
| Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l) | |

Общи аналитични характеристики

Максимално общо алкохолно съдържание (% об.)

Минимално действително алкохолно съдържание (% об.)

Минимална обща киселинност

mеq/l

Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l)

Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l)

2.   Червени вина със ЗНП „Pic Saint-Loup“

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Червените вина се характеризират с гранатов цвят, аромати на червени плодове и на сладък корен, които доминират и като мирис, и като вкус. При отпиване се усеща едновременно елегантност, балансираност и свежест. Добре изразената структура се състои от фини танини. Тези вина притежават известен потенциал за съхранение. При отлежаването в ароматите се развиват фини нотки на червени плодове, примесени с подправки.

Червените вина се получават от смесването на най-малко два сорта грозде, единият от които е основен.

Делът на сорта Syrah N е по-голям или равен на 50 % от сместа.

Делът на допълнителните сортове грозде е по-малък или равен на 10 % от сместа.

Вината, които са готови за продажба в наливно състояние или бутилирани, са с максимално съдържание на ферментируеми захари по-малко или равно на:

| — | 3 g/l за червените вина, чието естествено алкохолно съдържание в обемни проценти не превишава 14 %; |
| --- | --- |

—

3 g/l за червените вина, чието естествено алкохолно съдържание в обемни проценти не превишава 14 %;

| — | 4 g/l за червените вина, чието естествено алкохолно съдържание в обемни проценти е повече от 14 %. |
| --- | --- |

—

4 g/l за червените вина, чието естествено алкохолно съдържание в обемни проценти е повече от 14 %.

Партидите червени вина, готови за пускане на пазара за потребителите, имат съдържание на ябълчена киселина по-малко или равно на 0,4 g/l.

Останалите аналитични параметри са в съответствие с нормативната уредба на ЕС.

| Общи аналитични характеристики |
| --- |
| Максимално общо алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимално действително алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимална обща киселинност | mеq/l |
| Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l) | |
| Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l) | |

Общи аналитични характеристики

Максимално общо алкохолно съдържание (% об.)

Минимално действително алкохолно съдържание (% об.)

Минимална обща киселинност

mеq/l

Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l)

Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l)

3.   Вина розе със ЗНП „Pic Saint-Loup“

КРАТКО ТЕКСТОВО ОПИСАНИЕ

Цветът на вината розе е със средна до слаба наситеност. Те са свежи и с приятен вкус; усещането при отпиване е плътно и преобладават нотките на дребни червени плодове.

Вината розе се получават от смесването на най-малко два сорта грозде, единият от които е основен. Делът на Syrah е по-голям или равен на 30 %. Делът на допълнителните сортове, различни от Cinsault, е по-малък или равен на 10 % от сместа.

Делът на Cinsault N е по-малък или равен на 30 % от сместа. Основните сортове грозде заемат по-големия дял в сместа за вината.

Вината розе, които са готови за продажба в наливно състояние или бутилирани, са със съдържание на ферментируеми захари по-малко или равно на 3 g/l.

Останалите аналитични параметри са в съответствие с нормативната уредба на ЕС.

| Общи аналитични характеристики |
| --- |
| Максимално общо алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимално действително алкохолно съдържание (% об.) | |
| Минимална обща киселинност | mеq/l |
| Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l) | |
| Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l) | |

Общи аналитични характеристики

Максимално общо алкохолно съдържание (% об.)

Минимално действително алкохолно съдържание (% об.)

Минимална обща киселинност

mеq/l

Максимално съдържание на летливи киселини (meq/l)

Максимално съдържание на общ серен диоксид (mg/l)

6.   Винопроизводствени практики

а.   Основни енологични практики

Специфична енологична практика

Не се допуска използването на парчета дърво.

При производството на вината розе не се допуска използването на активен въглен за енологична употреба, било то самостоятелно или в приготвени смеси.

Не се допуска никаква топлинна обработка на набраното грозде при температура над 40 °C.

Освен горепосочените разпоредби, по отношение на енологичните практики при тези вина трябва да се спазват всички задължения, определени на равнището на ЕС и в Кодекса за селското стопанство и за морския риболов.

1.   Правила за съотношението в рамките на стопанството

Агротехническа практика

За производството на червени вина:

| — | В сортовия състав трябва задължително да присъстват 2 основни сорта грозде. |
| --- | --- |

—

В сортовия състав трябва задължително да присъстват 2 основни сорта грозде.

| — | Syrah N трябва да съставлява най-малко 50 % от сортовия състав. |
| --- | --- |

—

Syrah N трябва да съставлява най-малко 50 % от сортовия състав.

| — | Допълнителните сортове грозде не могат да съставляват заедно или поотделно повече от 10 % от сортовия състав. |
| --- | --- |

—

Допълнителните сортове грозде не могат да съставляват заедно или поотделно повече от 10 % от сортовия състав.

За производството на вина розе:

| — | В сортовия състав трябва задължително да присъстват 2 основни сорта грозде. |
| --- | --- |

—

В сортовия състав трябва задължително да присъстват 2 основни сорта грозде.

| — | Syrah N трябва да съставлява най-малко 30 % от сортовия състав. |
| --- | --- |

—

Syrah N трябва да съставлява най-малко 30 % от сортовия състав.

| — | Делът на допълнителните сортове, различни от Cinsaut N, е ограничен до 10 %. |
| --- | --- |

—

Делът на допълнителните сортове, различни от Cinsaut N, е ограничен до 10 %.

| — | Делът на сорта Cinsault е ограничен до 30 %. |
| --- | --- |

—

Делът на сорта Cinsault е ограничен до 30 %.

Тези правила за съотношението не се прилагат за операторите, които произвеждат грозде, което не винифицират, и чието стопанство разполага с класифицирана в обособения парцелиран район площ за контролираното наименование за произход „Pic Saint-Loup“ по-малка или равна на 1,50 хектара.

2.   Отглеждане на лозята

Агротехническа практика

Считано от датата на публикуване на продуктовата спецификация лозята трябва да имат минимална гъстота на засаждане от 5 500 растения на хектар.

Междуредието не може да превишава 2,25 m.

За всяко растение е отредена максимална площ от 1,8 m2. Тази площ се получава чрез умножаване на междуредието по разстоянието между растенията в един ред.

Лозите се подрязват с къса резитба с плодни пръчки и най-много 12 пъпки на растение.

Напояването може да бъде разрешено.

б.   Максимални добиви

1.   Pic Saint-Loup

50 хектолитра на хектар

7.   Определен географски район

Беритбата на гроздето, винификацията, производството и отлежаването на вината се извършват на територията на следните общини:

Департамент Hérault: Assas, Cazevieille, Claret, Fontanès, Guzargues, Lauret, Les Matelles, Sainte-Croix-de-Quintillargues, Saint-Gély-du-Fesc, Saint-Jean-de-Cuculles, Saint-Mathieu-de-Tréviers, Sauteyrargues, Le Triadou, Vacquières и Valflaunès.

Департамент Gard: Brouzet-lès-Quissac и Corconne.

Наименованието „Pic Saint-Loup“ идва от името на масива Pic Saint-Loup, разположен в североизточната част на департамент Hérault.

8.   Основни сортове

| | Grenache N |
| --- | --- |

Grenache N

| | Mourvèdre N - Monastrell |
| --- | --- |

Mourvèdre N - Monastrell

| | Syrah N - Shiraz |
| --- | --- |

Syrah N - Shiraz

9.   Описание на връзката или връзките

9.1.   Специфични характеристики на географския район

Географският район е разположен в североизточната част на департамент Hérault, като включва 17 общини, над които се извисява изграденият от варовик връх Pic Saint-Loup (658 m) и които са съсредоточени върху поредица от асиметрични възвишения (куести), ориентирани от югозапад на североизток. Това е район на климатични контрасти — между равнината на Languedoc с открит за морските влияния мек климат и малките залесени варовикови плата, където се усеща идващият от масива Cévennes студен въздух.

Лозята се вписват в естествената среда — между участъци с гарига, горички Алепски бор и каменен дъб, типични за средиземноморския варовиков терен. Докато средната надморска височина на лозята е около 150 m, тези, които са класифицирани, се намират между 80 и над 300 m, с благоприятно изложение, най-често на тераси или на склонове с умерен наклон, в подножието на по-стръмните терени.

Като лозя, разположени в северния край на района на ЗНП „Languedoc“, използваните за наименованието „Pic Saint-Loup“ се отличават с един основен елемент, който позволява да се разбере по-добре функционирането на лозята в географския район: неговият климат. Със средиземноморски характер както и в целия регион, участъкът на „Pic Saint-Loup“ е обаче един от най-прохладните сред лозята на Languedoc, със средна температура от 12,3 °C или около 1,5 до 2 градуса по-ниска отколкото при наименованията в съседство; по-специално това означава добре изразени и студени зими, умерени максимални летни температури, добър индекс на прохлада през нощта.

Средното годишно количество на валежите е между 850 и 1 000 mm, с изразен недостиг през лятото, характерен за средиземноморския климат, но по-умерен (валежи от 100—120 mm) отколкото в крайбрежната зона. Макар релефът да защитава лозята от силните ветрове, разположението им пропуска студените североизточни ветрове. Така например по-голямото количество валежи в участъка е накарало лозарите да изберат по-висока средна гъстота на засаждане отколкото в останалата част от наименованието „Languedoc“, за да може в зависимост от способността на почвата да се справя със снабдяването на лозята с влага, да се намери баланс между отделните растения, който баланс е необходим за постигане на добро узряване на гроздето.

Този климат от средиземноморски тип с континентални влияния се характеризира със сума на температурите между 1 500 °C и 1 700 °C.

9.2.   Специфични характеристики на продуктите

Природните условия са благоприятствали засаждането на сорта Syrah N — добре приспособен към прохладните места, в които постига финес и нотки на сладък корен и виолетки: така задължението за дял от най-малко 50 % на този сорт в червените вина е един от най-големите процентни дялове в смесите, съставляващи червените вина от района на наименованието „Languedoc“. Syrah N дължи своето положение на доминиращ сорт на приспособимостта си към голям брой местоположения, по-специално към ниските места. Grenache N и Cinsaut N са запазени за най-сухите участъци, а Mourvèdre N и Carignan N — за най-топлите. Дневните температурни амплитуди през август и септември се отразяват на вегетационния цикъл на лозите и допринасят за проявяването във вината на фини и свежи аромати.

Що се отнася до индекса на прохлада през нощта, той оказва положително въздействие върху синтеза на ароматните прекурсори и антоцианините, а така се получават и гранатовият цвят и таниновата структура на червените вина, както и свежестта при отпиване на вината розе.

В резултат червените вина се характеризират с гранатов цвят, аромати на червени плодове и на сладък корен, които доминират и като мирис, и като вкус. При отпиване се усеща едновременно елегантност, балансираност и свежест. Добре изразената структура се състои от фини танини.

Тези вина имат известен потенциал за съхранение, което е отразено в продуктовата спецификация чрез изместване назад на датата за предлагане на пазара. Червените вина отлежават до 1 юли на годината след годината на реколтата, за да се подобри структурата им и да се разкрият всичките им аромати. Вината се пускат на пазара за потребителите не по-рано от 15 юли на годината след годината на реколтата. При отлежаването в ароматите се развиват фини нотки на червени плодове, примесени с подправки.

Цветът на вината розе е със средна до слаба наситеност. Те са свежи и с приятен вкус; усещането при отпиване е плътно и преобладават нотките на дребни червени плодове.

9.3.   Причинно-следствена връзка между специфичните характеристики на географския район и специфичните характеристики на продуктите

В заключение, в географския район на лозята на Pic Saint-Loup именно функционирането на почвите, съчетано с климатичните характеристики, обуславят оригиналността на района и са накарали лозарите да използват уменията си в съответствие с познанията за територията.

Тези познания са дали възможност на лозарите от Pic Saint-Loup да преминат като пионери един първи етап към участие в йерархията с признаването на специфичните условия за производство, включени в указа за „Coteaux du Languedoc“ от 1994 г.

Тази разнородна човешка общност допринася и за оригиналността на лозята на Pic Saint-Loup, като, от една страна, предлага нови умения и техники, а от друга страна, познания за района.

10.   Други основни условия

Етикетиране

Правна рамка:

Национално законодателство

Вид допълнително условие:

Допълнителни разпоредби относно етикетирането

Описание на условието:

Етикетите на вината с контролирано наименование за произход може да съдържат уточнение на по-голямата географска единица „Languedoc“. Размерите на буквите, с които е изписана тази по-голяма единица, не надвишават нито на височина, нито на ширина половината от размера на буквите, с които е изписано името на контролираното наименование за произход.

Етикетите на вината с контролирано наименование за произход може да съдържат уточнение на по-малка географска единица, при условие че:

| — | става въпрос за включена в кадастъра местност; |
| --- | --- |

—

става въпрос за включена в кадастъра местност;

| — | тя е посочена в декларацията за реколтата. |
| --- | --- |

—

тя е посочена в декларацията за реколтата.

По отношение на използването на наименованието на по-малка географска единица, съгласно член 67 от Регламент (ЕО) No 607/2009 най-малко 85 % от гроздето, от което е произведено виното, трябва да произхожда от тази по-малка географска единица.

На етикета трябва задължително да бъде посочена годината на реколтата.

На етикета не трябва да се посочват сортовете грозде.

Препратка към публикуваната продуктова спецификация

https://info.agriculture.gouv.fr/gedei/site/bo-agri/document_administratif-1d1f1fc9-e5ee-45ac-b605-f56432d2c0b6

---

(1)  ОВ L 347, 20.12.2013 г., стр. 671.

---