# Официален вестник C 2/2023

| | ISSN 1977-0855 |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 2 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 664 януари 2023 г. |

ISSN 1977-0855

Официален вестник

на Европейския съюз

C 2

Издание на български език

Информация и известия

Година 664 януари 2023 г.

---

| Съдържание | Страница |
| --- | --- |
| | II   Съобщения |
| | СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2023/C 2/01 | Съобщение на Комисията — Финансови санкции при производства за установяване на нарушение | 1 |
| 2023/C 2/02 | Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10944 — MITSUBISHI / HERE) (
  1
  ) | 17 |

Съдържание

Страница

II   Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2023/C 2/01

Съобщение на Комисията — Финансови санкции при производства за установяване на нарушение

1

2023/C 2/02

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление (Дело M.10944 — MITSUBISHI / HERE) (
  1
  )

1

17

---

| | IV   Информация |
| --- | --- |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Европейска комисия |
| 2023/C 2/03 | Лихвен процент, прилаган от Европейската централна банка относно нейните основни операции по рефинансиране: — 2,50 % на 1 януари 2023 година — Обменен курс на еврото | 18 |
| 2023/C 2/04 | Резюме на решение на Комисията от 10 януари 2022 г. за отхвърляне на нейната компетентност по смисъла на членове 1 и 4 от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (Дело C.1886 — Iliad — Покана за предприемане на действие по член 265)
  (нотифицирано под номер C(2022)78) | 19 |

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

2023/C 2/03

Лихвен процент, прилаган от Европейската централна банка относно нейните основни операции по рефинансиране: — 2,50 % на 1 януари 2023 година — Обменен курс на еврото

18

2023/C 2/04

Резюме на решение на Комисията от 10 януари 2022 г. за отхвърляне на нейната компетентност по смисъла на членове 1 и 4 от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (Дело C.1886 — Iliad — Покана за предприемане на действие по член 265)
  (нотифицирано под номер C(2022)78)

(нотифицирано под номер C(2022)78)

19

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Текст от значение за ЕИП. |

---

(1)   Текст от значение за ЕИП.

1

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

II Съобщения

СЪОБЩЕНИЯ НА ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 4.1.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 2/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 2/1

---

СЪОБЩЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

Финансови санкции при производства за установяване на нарушение

(2023/C 2/01)

1.   ВЪВЕДЕНИЕ — РАЗРАБОТВАНЕ НА ПРОПОРЦИОНАЛЕН И С ВЪЗПИРАЩО ДЕЙСТВИЕ ПОДХОД

Съгласно Договора за функционирането на Европейския съюз („ДФЕС“), когато Комисията сезира Съда на Европейския съюз („Съда“) за неизпълнение на задължение по Договорите, тя може да предложи на Съда да наложи финансови санкции на тази държава членка в два случая:

| — | когато държава членка не е предприела необходимите мерки, за да се съобрази с предходно решение на Съда, с което се установява нарушение на правото на Съюза (член 260, параграф 2 от ДФЕС (1)), |
| --- | --- |

—

когато държава членка не е предприела необходимите мерки, за да се съобрази с предходно решение на Съда, с което се установява нарушение на правото на Съюза (член 260, параграф 2 от ДФЕС (1)),

| — | когато държава членка не е изпълнила задължението си да съобщи за мерките за транспониране на директива, приета съгласно определена законодателна процедура (член 260, параграф 3 от ДФЕС). |
| --- | --- |

—

когато държава членка не е изпълнила задължението си да съобщи за мерките за транспониране на директива, приета съгласно определена законодателна процедура (член 260, параграф 3 от ДФЕС).

И в двата случая наложената от Съда санкция може да се състои от еднократно платима сума, като последица от продължаването на нарушението до постановяване на решението или до пълното му изпълнение, ако е постигнато по-рано, и от периодична имуществена санкция, за да се насърчи съответната държава членка да прекрати нарушението възможно най-скоро след обявяване на съдебното решение. Комисията предлага на Съда размера на финансовите санкции, но Съдът, при упражняване на правото си на преценка (2), определя сумите, които счита за подходящи според обстоятелствата и пропорционални както на установеното нарушение, така и на платежоспособността на съответната държава членка (3).

Възможността Съдът да налага финансови санкции на държавите членки и Комисията да изисква налагането на такива санкции датира от Договора от Маастрихт от 1992 г. С цел да осигури прозрачност и равно третиране, от 1996 г. насам Комисията е публикувала редица съобщения и бележки, в които излага своята политика и методологията, която прилага при изчисляването на финансовите санкции (4).

В настоящото съобщение се прави преглед на всички съобщения на Комисията относно финансовите санкции, приети от 1996 г. до 2021 г. (вж. списъка в приложение II). То заменя и включва тяхното съдържание, като при необходимост ги актуализира с оглед на най-новата съдебна практика на Съда. Такъв е случаят най-вече с премахването на всякакво позоваване на институционалната тежест на съответната държава членка при изчисляването на финансовите санкции, предлагани от Комисията на Съда (вж. раздел 3.4.).

Настоящото съобщение се прилага и по отношение на Договора за ЕОАЕ, доколкото член 106а от него прави член 260 от ДФЕС приложим по въпроси, попадащи в обхвата на посочения договор.

2.   ОБЩИ ПРИНЦИПИ

Въпреки че окончателното решение за налагане на санкциите, предвидени в член 260 от ДФЕС, се приема от Съда, Комисията играе главна роля, тъй като тя внася делото в Съда с предложение за размера на финансовите санкции. В интерес на прозрачността и равното третиране Комисията последователно публикува прилаганите от нея критерии, когато предлага финансови санкции.

Комисията счита, че наложените финансови санкции следва да се основават на три основни критерия (5):

| — | тежестта на нарушението, |
| --- | --- |

—

тежестта на нарушението,

| — | неговата продължителност, |
| --- | --- |

—

неговата продължителност,

| — | необходимостта да се гарантира, че финансовата санкция сама по себе си има възпиращо действие по отношение на бъдещи нарушения. |
| --- | --- |

—

необходимостта да се гарантира, че финансовата санкция сама по себе си има възпиращо действие по отношение на бъдещи нарушения.

За да се гарантира, че санкциите са ефективни, е важно да се определят суми, които са достатъчно големи, за да имат възпиращо действие. Налагането на чисто символични санкции би лишило механизма за налагане на санкции по член 260 от ДФЕС, който е спомагателен по отношение на процедурата за установяване на нарушение, от полезния му ефект и би отклонило вниманието от крайната му цел, която е да гарантира пълното спазване на правото на Съюза.

Санкциите, предложени от Комисията на Съда, следва да бъдат последователни и предвидими за държавите членки и да се определят по метод, който зачита както принципа на пропорционалност, така и принципа на равно третиране на държавите членки. Ясният и уеднаквен метод също така гарантира, че Комисията надлежно обосновава изчисляването на размера на санкциите, които предлага на Съда (6).

Комисията систематично предлага на Съда да наложи на съответната държава членка както еднократно платима сума, така и периодична имуществена санкция. Такъв е случаят с исковете, предявени на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС (неизпълнение на предходно решение на Съда), както и на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС (неуведомяване за мерки за транспониране на законодателна директива).

Следователно, когато държавата членка отстрани нарушението по време на съдебното производство, Комисията не оттегля иска си, а поддържа претенцията си за налагане на еднократно платима сума, като по този начин се обхваща продължителността на нарушението до момента, в който то е било отстранено. Комисията се стреми да информира Съда незабавно, когато държава членка прекрати нарушение, независимо от етапа на съдебния процес. Същото се случва и когато вследствие на съдебно решение, постановено по силата на член 260, параграф 2 или член 260, параграф 3 от ДФЕС, държавата членка коригира ситуацията и по този начин се прекратява задължението за плащане на имуществена санкция.

Финансовите санкции, платени от държавите членки по решение на Съда, независимо дали са под формата на еднократно платима сума или периодична имуществена санкция, представляват „други приходи“ на Съюза по смисъла на член 311 от ДФЕС и Решение 2007/436/ЕО, Евратом (7).

2.1.   Принципът на пропорционалността

Съдът последователно е постановявал (8), че финансовите санкции следва да са подходящи за обстоятелствата и пропорционални както на установеното нарушение, така и на платежоспособността на съответната държава членка. Във всеки отделен случай Комисията внимателно проучва как най-добре да вземе предвид тези принципи при прилагането на различните критерии, използвани при изчисляването на санкциите, които тя предлага на Съда. По-специално, когато е целесъобразно, санкциите следва предварително да отчитат възможността за промяна на обстоятелствата (9).

От принципа на пропорционалност и по-конкретно от принципа на предлагане на санкции, съответстващи на обстоятелствата, могат да се направят няколко извода:

Възможно е да има ситуации, в които е целесъобразно да се предложат санкции, основани на математическа формула с низходяща градация, за да се отчете напредъкът на държавата членка по отношение на спазването на нейните задължения към Съюза. Възможен пример за това е, че дадена държава членка е нарушила правото на Съюза, тъй като разполага с редица незаконни депа за отпадъци, някои от нейните градове не спазват стандартите за качество на градските отпадъчни води или не отговарят на стандартите за качество на въздуха. Когато е възможно математически да се оцени напредъкът на държавата членка към постигане на съответствие (например като процент от общия брой на депата, градовете или зоните за качество на въздуха, които са приведени в съответствие) на онези нарушения, които се характеризират с чисто „резултатно“ задължение, Комисията може да предложи на Съда формула с низходяща градация (10).

Възможно е също така да има ситуации, в които Комисията предлага начислените санкции да се плащат само след редовни периодични интервали, например шест месеца или една година след решение на Съда, постановено съгласно член 260, параграф 2 от ДФЕС (11). Това може да е подходящо, когато съответствието може да се оценява само на периодични интервали или когато методът за оценка на съответствието зависи от наличието на резултати от мониторинга. Това може да бъде предвидено в съответното законодателство. Целта му е да се гарантира, че санкцията, предложена от Комисията, действително съответства на броя на дните, през които е продължило нарушението, което понякога може да бъде установено едва след изтичането на определен период от време и при наличието на достатъчно информация за изпълнението.

2.2.   Принципи, свързани с член 260, параграф 3 от ДФЕС

Целта на член 260, параграф 3 от ДФЕС (12) е да се стимулират държавите членки да транспонират директивите, приети по законодателна процедура (13), в сроковете, определени от законодателния орган на Съюза, и по този начин да се гарантира, че законодателството на Съюза е действително ефективно. Става въпрос не само за защита на общите интереси, преследвани от законодателството на Съюза, но също така и преди всичко за защита на интересите на европейските граждани, които се ползват от правата и ползите, произтичащи от това законодателство. Забавянето е недопустимо и в двата аспекта. В крайна сметка доверието в правото на Съюза като цяло се подкопава, когато държава членка транспонира законодателството на Съюза в националното право по-късно, отколкото би трябвало.

Това означава, че за нарушенията, попадащи в обхвата на член 260, параграф 3 от ДФЕС, а именно неуведомяване за мерки за транспониране на директива, приета по законодателна процедура, сезирането на Съда е пряко придружено от искане към него да наложи финансови санкции на съответната държава членка. За разлика от нарушенията, които попадат единствено в обхвата на член 258 от ДФЕС, при тези нарушения не е необходимо да се провежда втора, отделна процедура за налагане на финансови санкции.

В член 260, параграф 3 от ДФЕС изрично се предвижда, че финансовата санкция, наложена от Съда, не може да надвишава сумата, предложена от Комисията.

Комисията винаги е считала, че механизмът за налагане на санкции, предвиден в член 260, параграф 3 от ДФЕС, следва да се използва по принцип във всички случаи, когато държава членка не изпълни задължение, обхванато от тази разпоредба. Важността да се гарантира транспонирането на законодателните директиви от държавите членки в сроковете, определени в тези директиви, се отнася в еднаква степен за всички законодателни директиви. От своя страна Комисията си е поставила за цел да заведе пред Съда производства за установяване на нарушение в срок от 12 месеца, ако неизпълнението на транспонирането на дадена директива продължава.

Член 260, параграф 3 от ДФЕС не се прилага по отношение на уведомяването от страна на държава членка за мерките за транспониране на директиви, които не са приети по законодателна процедура. Когато държавата членка наруши задължението си за уведомяване за мерките, свързани с такива незаконодателни директиви, Комисията сезира Съда първо чрез процедурата за установяване на нарушение, предвидена в член 258 от ДФЕС, а когато държавата членка не изпълни съдебно решение, с което се установява нарушение, чрез второ сезиране на Съда на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС. Също така член 260, параграф 3 от ДФЕС не може да се използва, когато държава членка не е уведомила за мерки за транспониране на директиви, приети съгласно членове 31 и 32 от Договора за ЕОАЕ. В такива случаи Комисията прилага същата двойна процедура по сезиране като тази, която се използва за незаконодателни директиви, приети съгласно ДФЕС.

Член 260, параграф 3 от ДФЕС се отнася както за пълното, така и за частичното неуведомяване за мерки за транспониране на законодателна директива. Частично неуведомяване може да има или когато мерките за транспониране, за които е съобщено, не обхващат цялата територия на съответната държава членка, или когато уведомяването е непълно, тъй като не включва всички мерки за транспониране, съответстващи на част от директивата.

Задължението на държавата членка да съобщи за мерките за транспониране, посочено в член 260, параграф 3 от ДФЕС, включва задължението да предостави достатъчно ясна и точна информация (14) за това кои национални разпоредби транспонират съответните разпоредби на дадена директива. Непредоставянето на такава ясна и точна информация може да бъде санкционирано по силата на член 260, параграф 3 от ДФЕС.

Комисията счита, че уведомленията за мерки за транспониране, в които не е посочено недвусмислено за всяка разпоредба на директива коя национална разпоредба осигурява нейното транспониране, оправдават сезиране съгласно член 260, параграф 3 от ДФЕС. Без такава информация Комисията не може да провери дали държавата членка действително и изцяло е транспонирала въпросната директива. Въпреки това, в съответствие с принципа на пропорционалност, когато уведомлението е само по себе си разбираемо, Комисията не би могла да прибегне до сезиране на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС, дори ако в това уведомление не е посочено за всяка разпоредба на законодателна директива съответната национална мярка за транспониране. Следователно Комисията прибягва до сезиране по член 260, параграф 3 от ДФЕС само при липса на ясни указания, които да уточняват кои разпоредби на националното право транспонират съответните разпоредби на дадена директива. Такива указания следва да се предоставят под формата на обяснителни документи, към които може да се добави таблица за съответствие, в която систематично да са съпоставени разпоредбите на директивата с националното право.

Обикновено директивите съдържат клауза, която задължава държавите членки да се позовават на директивата или пряко в разпоредбите на националното право, приети за транспониране на директивата, или при тяхното публикуване („клауза за взаимовръзка“). Това задължение дава възможност на заинтересованите лица да установят обхвата на своите права и задължения в конкретната област, уредена от правото на Съюза.

Съдът многократно е постановявал, че при клауза за взаимовръзка се изисква конкретен транспониращ акт (15). Самото позоваване от страна на държава членка, когато уведомява Комисията за мерките за транспониране, на вече действащо национално законодателство не може да се квалифицира като конкретна мярка за транспониране. Актовете на националното законодателство, които предхождат директивата, могат да се квалифицират като конкретна мярка за транспониране, при условие че държавата членка се позовава на тях в официална публикация, в която недвусмислено се посочват действащите преди това законови, подзаконови или административни разпоредби, чрез които тя счита, че изпълнява задълженията, наложени от дадена директива. Такава официална публикация следва да бъде включена в уведомлението до Комисията.

Всеки спор относно адекватността на мерките за транспониране, за които е постъпило уведомление, т.е. въпросът дали тези мерки представляват правилно транспониране на съответните разпоредби на дадена директива, се разглежда в рамките на процедурата, предвидена в член 258 от ДФЕС.

3.   ПЕРИОДИЧНА ИМУЩЕСТВЕНА САНКЦИЯ

Периодичната имуществена санкция, която трябва да бъде платена от държавите членки, е сума, изчислена по принцип на ден закъснение — без да се засягат други референтни периоди в конкретни случаи — считано от датата, на която Съдът е постановил решението си съгласно член 260, параграф 2 или 3 от ДФЕС, до датата, на която държавата членка е прекратила нарушението. Периодичната имуществена санкция има за цел да накара съответната държава членка да прекрати нарушението на задълженията си възможно най-скоро след постановяване на решението на Съда.

Размерът на периодичната имуществена санкция се изчислява, както следва:

| — | умножаване на фиксирана сума по коефициент за тежест и коефициент за продължителност, |
| --- | --- |

—

умножаване на фиксирана сума по коефициент за тежест и коефициент за продължителност,

| — | умножаване на получения резултат по сума, определена по държава членка (фактор „n“), отразяваща платежоспособността на съответната държава членка. |
| --- | --- |

—

умножаване на получения резултат по сума, определена по държава членка (фактор „n“), отразяваща платежоспособността на съответната държава членка.

Следната формула обобщава получения метод за изчисление на периодичната имуществена санкция:

| Dp = (F-Rap × Cs x Cd) × n

  където: Dp = имуществена санкция на ден; F-Rap = фиксирана сума на „периодичната имуществена санкция“; Cs = коефициент за тежест; Cd = коефициент за продължителност; n = фактор „n“, отразяващ платежоспособността на съответната държава членка. |
| --- |

Dp = (F-Rap × Cs x Cd) × n

където: Dp = имуществена санкция на ден; F-Rap = фиксирана сума на „периодичната имуществена санкция“; Cs = коефициент за тежест; Cd = коефициент за продължителност; n = фактор „n“, отразяващ платежоспособността на съответната държава членка.

3.1.   Фиксирана сума

Фиксираната сума се определя като фиксираната сума, към която се прилагат коефициентите на множителя. Тя е насочена към нарушаването на принципа на законност, който се прилага за всички случаи съгласно член 260 от ДФЕС. Тя е определена на равнище, с което се гарантира, че:

| — | Комисията си запазва широко право на преценка при прилагането на коефициента за тежест, |
| --- | --- |

—

Комисията си запазва широко право на преценка при прилагането на коефициента за тежест,

| — | размерът е разумен за всички държави членки, |
| --- | --- |

—

размерът е разумен за всички държави членки,

| — | сумата, умножена по коефициента за тежест, е достатъчно голяма, за да се поддържа достатъчен натиск върху съответната държава членка. |
| --- | --- |

—

сумата, умножена по коефициента за тежест, е достатъчно голяма, за да се поддържа достатъчен натиск върху съответната държава членка.

Фиксираната сума, приложима за периодичните имуществени санкции, е посочена в точка 1 от приложението.

3.2.   Прилагане на коефициента за тежест (коефициент между 1 и 20)

Нарушение, свързано с неизпълнение на съдебно решение от страна на държава членка или с неуведомяване за мерки за транспониране на директива, приета в рамките на законодателна процедура, винаги се счита за сериозно. С оглед адаптирането на размера на санкцията към конкретните обстоятелства по случая, Комисията определя коефициента за тежест въз основа на два параметъра: значението на нарушените или нетранспонираните правила на Съюза и последиците от нарушението за общите и конкретните интереси.

Като се имат предвид изложените по-долу съображения, тежестта на нарушението се определя чрез коефициент, определен от Комисията — между минимум 1 и максимум 20.

3.2.1.   
  Неизпълнение на съдебно решение (член 260, параграф 2 от ДФЕС)

3.2.1.1.   Значение на нарушените разпоредби

За да определи значението на продължаващото нарушение на правото на Съюза, Комисията взема предвид естеството и обхвата на съответните разпоредби, а не тяхното място в йерархията на правните норми. Така например нарушението на принципа на недискриминация винаги следва да се счита за много сериозно, независимо дали нарушението произтича от нарушаване на принципа, установен в Договора, или от нарушаване на принципа, установен в регламент или директива. Нарушенията, които засягат основните права или четирите основни свободи, прогласени в Договора, по принцип следва да се считат за особено тежки и следва да водят до съответна санкция.

Когато Комисията предявява иск по член 260, параграф 2 от ДФЕС, фактът, че държавата членка не е изпълнила съдебно решение, което е част от установената съдебна практика (например когато това решение следва подобни решения, постановени в рамките на производство за установяване на неизпълнение на задължения или в отговор на преюдициално запитване), следва да се счита за утежняващо обстоятелство. Това важи с особена сила, когато Съдът вече е установил, че съответната държава членка е нарушила подобни разпоредби на правото на Съюза.

По същия начин липсата на пълно сътрудничество от страна на държавата членка с Комисията по време на процедурата, водеща до сезиране на Съда на основание член 260, параграф 2, първа алинея от ДФЕС, представлява утежняващо обстоятелство.

Обстоятелството, че държавата членка е приела мерки, които счита за достатъчни за отстраняване на твърдяното нарушение, но Комисията счита за недостатъчни, следва да се третира по различен начин от ситуацията, при която държавата членка изобщо не предприема действия за отстраняване на това нарушение (когато очевидно държавата членка е в нарушение на член 260, параграф 1 от ДФЕС).

Накрая, следва да се вземат предвид такива смекчаващи обстоятелства като факта, че решението, което трябва да се изпълни, поражда реални въпроси за тълкуване или особени вътрешни трудности, свързани със спазването в краткосрочен план (например необходимостта от планиране, одобряване, финансиране и изграждане на инфраструктура за постигане на съответствие).

3.2.1.2.   Последици от нарушението за общите и конкретните интереси

Последиците от нарушенията за общите или конкретните интереси следва да се оценяват във всеки отделен случай, като се вземат предвид например:

| — | загубата на собствени ресурси на Съюза, |
| --- | --- |

—

загубата на собствени ресурси на Съюза,

| — | наличието на сериозна вреда за финансовите интереси на ЕС, |
| --- | --- |

—

наличието на сериозна вреда за финансовите интереси на ЕС,

| — | въздействието на нарушението върху начина, по който функционира Съюзът (като например нарушения, свързани с изключителните правомощия на Съюза, посочени в член 2, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 3 от ДФЕС, както и нарушения, които засягат способността на националните съдебни системи да допринасят за ефективното прилагане на правото на ЕС), |
| --- | --- |

—

въздействието на нарушението върху начина, по който функционира Съюзът (като например нарушения, свързани с изключителните правомощия на Съюза, посочени в член 2, параграф 1 от ДФЕС във връзка с член 3 от ДФЕС, както и нарушения, които засягат способността на националните съдебни системи да допринасят за ефективното прилагане на правото на ЕС),

| — | сериозно или непоправимо увреждане на човешкото здраве или на околната среда, |
| --- | --- |

—

сериозно или непоправимо увреждане на човешкото здраве или на околната среда,

| — | икономически или други вреди, претърпени от физически лица и икономически оператори, |
| --- | --- |

—

икономически или други вреди, претърпени от физически лица и икономически оператори,

| — | финансовите суми, свързани с нарушението, |
| --- | --- |

—

финансовите суми, свързани с нарушението,

| — | всяка възможна финансова изгода, която държавата членка получава от неизпълнението на решението на Съда, |
| --- | --- |

—

всяка възможна финансова изгода, която държавата членка получава от неизпълнението на решението на Съда,

| — | относителното значение на нарушението, като се вземе предвид оборотът или добавената стойност на съответния икономически сектор, |
| --- | --- |

—

относителното значение на нарушението, като се вземе предвид оборотът или добавената стойност на съответния икономически сектор,

| — | броя на населението, засегнато от нарушението, |
| --- | --- |

—

броя на населението, засегнато от нарушението,

| — | отговорността на Съюза по отношение на трети държави, |
| --- | --- |

—

отговорността на Съюза по отношение на трети държави,

| — | естеството на нарушението, т.е. системния или структурния характер на нарушението или трайното неспазване на правото на ЕС от страна на държавата членка. |
| --- | --- |

—

естеството на нарушението, т.е. системния или структурния характер на нарушението или трайното неспазване на правото на ЕС от страна на държавата членка.

Други съображения могат да включват това дали нарушението е еднократно или е повторение на предишно нарушение.

Когато взема предвид интересите на физическите лица за целите на изчисляването на размера на санкцията, Комисията не си поставя за цел да получи обезщетение за щети и загуби, претърпени в резултат на нарушението, тъй като такова обезщетение може да бъде получено чрез производство пред националните съдилища. Целта на Комисията е по-скоро да вземе предвид последиците от нарушението от гледна точка на засегнатите физически лица или икономически оператори. Така например последиците не са едни и същи, ако нарушението се отнася до конкретен случай на неправилно прилагане (непризнаване на квалификация) или до липса на транспониране на директива относно признаването на квалификации, което би накърнило интересите на цяла професия.

3.2.2.   Неуведомяване за мерките за транспониране (член 260, параграф 3 от ДФЕС)

При искове, предявени по член 260, параграф 3 от ДФЕС, Комисията систематично прилага коефициент за тежест 10 в случай на пълно неуведомяване за мерките за транспониране. В Съюза, основан на зачитането на принципите на правовата държава, всички законодателни директиви трябва да се считат за еднакво важни и изискват пълно транспониране от държавите членки в рамките на определените от тях срокове.

В случай на частично неуведомяване за мерките за транспониране, при определяне на коефициента за тежест, който е по-нисък от 10, следва да се вземе предвид значението на пропуските в транспонирането. Освен това могат да се вземат предвид последиците от нарушението за общите и конкретните интереси (вж. съображенията, изложени в раздел 3.2.1.2 по-горе).

3.3.   Прилагане на коефициента за продължителност

За целите на изчисляването на размера на периодичната имуществена санкция, отразяващ продължителността на нарушението:

| — | за искове, предявени на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС, се взема предвид периодът, който започва да тече от датата на първото решение на Съда до датата, на която Комисията решава да сезира Съда, |
| --- | --- |

—

за искове, предявени на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС, се взема предвид периодът, който започва да тече от датата на първото решение на Съда до датата, на която Комисията решава да сезира Съда,

| — | за искове, предявени на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС, се взема предвид периодът, който започва да тече от деня, следващ изтичането на срока за транспониране на съответната директива, до момента, в който Комисията решава да сезира Съда. |
| --- | --- |

—

за искове, предявени на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС, се взема предвид периодът, който започва да тече от деня, следващ изтичането на срока за транспониране на съответната директива, до момента, в който Комисията решава да сезира Съда.

Коефициентът за продължителност се изразява като множител между 1 и 3. Той се изчислява при ставка от 0,10 на месец, считано от датата на първото съдебно решение или от деня, следващ изтичането на срока за транспониране на въпросната директива.

Съдът (16) потвърждава, че продължителността на нарушението трябва да бъде взета предвид както при периодичната имуществена санкция, така и при еднократно платимата сума, като се има предвид специфичната цел на всяка санкция.

3.4.   Платежоспособност на държавата членка

Размерът на периодичната имуществена санкция следва да гарантира, че санкцията е едновременно пропорционална и с възпиращо действие. Възпиращото действие на периодичната имуществена санкция има два аспекта. Санкцията трябва да бъде достатъчно голяма, за да гарантира, че:

| — | държавата членка ще прекрати нарушението (следователно тя трябва да бъде по-голяма от ползата, която държавата членка получава от нарушението), |
| --- | --- |

—

държавата членка ще прекрати нарушението (следователно тя трябва да бъде по-голяма от ползата, която държавата членка получава от нарушението),

| — | държавата членка няма да повтори нарушението. |
| --- | --- |

—

държавата членка няма да повтори нарушението.

Необходимият размер на санкцията, за да има възпиращо действие, ще варира в зависимост от платежоспособността на държавите членки. Възпиращото действие е отразено във фактора „n“. Той се определя като среднопретеглена геометрична стойност на брутния вътрешен продукт (БВП) (17) на съответната държава членка, сравнен със средния БВП на държавите членки, с тежест две, и на населението на съответната държава членка, сравнено със средното население на държавите членки, с тежест едно. Това представлява платежоспособността на съответната държава членка спрямо платежоспособността на останалите държави членки:

Formula

Начинът, по който се изчислява факторът „n“ съгласно настоящото съобщение, представлява изменение на начина, по който преди това е бил изчисляван факторът „n“. В предишните съобщения се вземат предвид както БВП на държавите членки, така и тяхната институционална тежест. Последната бе изразявана чрез използването на заместител, като напоследък за такъв бе използван броят на местата в Европейския парламент, които се полагат на всяка държава членка.

С решение от 20 януари 2022 г. по дело Комисия/Гърция (18) Съдът разгледа елементите, които се считат за относими при оценката на платежоспособността на дадена държава членка за целите на налагането на финансови санкции на основание член 260 от ДФЕС. В това решение Съдът постановява, че „[...] без да се засяга възможността Комисията да предлага финансови санкции, които се основават на множество критерии, за да може по-специално да се запази разумно разграничаване между различните държави членки, за целите на преценката на платежоспособността на Република Гърция следва да се вземе предвид нейният БВП като преобладаващ фактор, без да се отчита институционалната тежест на Република Гърция [...]“ (19). Според Съда „целта за определяне на санкции, които са достатъчно възпиращи, не изисква непременно да се вземе предвид институционалната тежест на съответната държава членка в Съюза“ и „отчитането на институционалната тежест на съответната държава членка не изглежда необходимо условие, за да се гарантира достатъчен възпиращ ефект и да се подтикне тази държава членка да промени своето настоящо или бъдещо поведение“ (20).

Поради това Комисията реши да преразгледа своя метод за изчисляване на фактора „n“, който сега се основава предимно на БВП на държавите членки и второстепенно на тяхното население като демографски критерий, позволяващ да се запази разумно отклонение между различните държави членки. Вземането предвид на населението на държавите членки за една трета от изчислението на фактора „n“ намалява в разумна степен варирането на факторите „n“ на държавите членки в сравнение с изчисление, основано единствено на БВП на държавите членки. Това също така добавя елемент на стабилност при изчисляването на фактора „n“, тъй като е малко вероятно населението да се променя значително на годишна база. За разлика от това при БВП на дадена държава членка може да се наблюдават по-големи годишни колебания, особено в периоди на икономическа криза. В същото време, тъй като БВП на държавата членка все още представлява две трети от изчислението, той остава преобладаващият фактор за целите на оценката на платежоспособността.

Факторите „n“ за всяка държава членка са посочени в точка 3 от приложението.

4.   ЕДНОКРАТНО ПЛАТИМА СУМА

За да се вземе предвид в пълна степен възпиращото действие на еднократно платимата сума и принципите на пропорционалност и равно третиране, предложението на Комисията до Съда включва:

| — | определяне на фиксирана минимална еднократно платима сума и |
| --- | --- |

—

определяне на фиксирана минимална еднократно платима сума и

| — | метод на изчисление, основаващ се на дневна сума, умножена по броя на дните, през които е продължило нарушението; този метод се прилага, когато резултатът от изчислението надхвърля фиксираната минимална еднократно платима сума. |
| --- | --- |

—

метод на изчисление, основаващ се на дневна сума, умножена по броя на дните, през които е продължило нарушението; този метод се прилага, когато резултатът от изчислението надхвърля фиксираната минимална еднократно платима сума.

4.1.   Минимални еднократно платими суми

Всеки път, когато Комисията сезира Съда на основание член 260 от ДФЕС, тя предлага поне фиксирана минимална еднократно платима сума, определена за всяка държава членка в зависимост от нейния фактор „n“, независимо от резултата на изчислението в раздел 4.2.

Фиксираната минимална еднократно платима сума отразява принципа, че всеки случай на трайно неизпълнение от страна на държава членка на решение на Съда или на неизпълнение от страна на държава членка на задължение за транспониране на законодателна директива, независимо от утежняващите обстоятелства, накърнява принципа на законност в една правова общност и изисква ефективна санкция. С минималната еднократно платима сума се избягва и предлагането на чисто символични суми, които не биха имали възпиращо действие и биха могли по-скоро да подкопаят, отколкото да засилят авторитета на съдебните решения.

Минималната еднократно платима сума за всяка държава членка е посочена в точка 5 от приложението I.

4.2.   Метод за изчисляване на еднократно платимата сума

Еднократно платимата сума се изчислява по начин, който в голяма степен е подобен на метода за изчисляване на периодичната имуществена санкция, а именно:

| — | умножаване на фиксирана сума по коефициент за тежест, |
| --- | --- |

—

умножаване на фиксирана сума по коефициент за тежест,

| — | умножаване на резултата по фактора „n“, |
| --- | --- |

—

умножаване на резултата по фактора „n“,

| — | умножаване на резултата по броя на дните, през които нарушението продължава (вж. точка 4.2.1). |
| --- | --- |

—

умножаване на резултата по броя на дните, през които нарушението продължава (вж. точка 4.2.1).

Следната формула обобщава метода за изчисляване на еднократно платимата сума:

| LS = F-Rals × Cs × n × dy

  където:


  LS = еднократно платимата сума; F-Rals = фиксираната сума на „еднократно платимата сума“; Cs = коефициент за тежест; n = фактор, отразяващ платежоспособността на съответната държава членка; dy = брой дни, през които нарушението продължава. |
| --- |

LS = F-Rals × Cs × n × dy

където:

LS = еднократно платимата сума; F-Rals = фиксираната сума на „еднократно платимата сума“; Cs = коефициент за тежест; n = фактор, отразяващ платежоспособността на съответната държава членка; dy = брой дни, през които нарушението продължава.

Когато резултатът от изчислението надхвърля минималната еднократно платима сума за съответната държава членка, Комисията предлага на Съда еднократно платима сума, определена по тази формула.

4.2.1.   
  Брой дни, през които нарушението продължава

За да се изчисли еднократно платимата сума, дневната сума се умножава по броя на дните, през които нарушението продължава. Този брой се определя по следния начин:

| — | за искове, предявени на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС, това е броят на дните между датата на постановяване на първото съдебно решение и датата на прекратяване на нарушението или, при неизпълнение, датата на постановяване на съдебното решение по член 260 от ДФЕС, |
| --- | --- |

—

за искове, предявени на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС, това е броят на дните между датата на постановяване на първото съдебно решение и датата на прекратяване на нарушението или, при неизпълнение, датата на постановяване на съдебното решение по член 260 от ДФЕС,

| — | за искове, предявени на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС, това е броят на дните между деня, следващ изтичането на срока за транспониране, предвиден в разглежданата директива, и датата на прекратяване на нарушението или, при неизпълнение, датата на постановяване на съдебното решение по член 260 от ДФЕС. |
| --- | --- |

—

за искове, предявени на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС, това е броят на дните между деня, следващ изтичането на срока за транспониране, предвиден в разглежданата директива, и датата на прекратяване на нарушението или, при неизпълнение, датата на постановяване на съдебното решение по член 260 от ДФЕС.

За исковете, предявени на основание член 260, параграф 2 от ДФЕС, денят, от който започва да тече срокът, който трябва да се вземе предвид при изчисляването на еднократно платимата сума, се определя като датата на съдебното решение, с което се установява, че съответната държава членка е нарушила правото на Съюза (21).

Според Съда държавата членка трябва да се съобрази с това решение „незабавно“ и изпълнението трябва „да приключи във възможно най-кратък срок“ (22). Разбира се, преди да предяви иск по член 260, параграф 2 от ДФЕС, Комисията трябва да остави на държавата членка достатъчно време, определено с оглед на разглежданото нарушение, за да изпълни съдебното решение. Въпреки това, когато на държавата членка е предоставен разумен срок и не е постигнато пълно изпълнение на съдебното решение, трябва да се счита, че от датата на съдебното решение, с което се установява нарушението, държавата членка не е изпълнила задължението си да започне незабавно процеса на изпълнение и да го приключи във възможно най-кратък срок.

За исковете, предявени на основание член 260, параграф 3 от ДФЕС, денят, от който започва да тече съответният срок, е денят, следващ изтичането на срока за транспониране, предвиден в разглежданата директива.

4.2.2.   
  Други елементи на метода за изчисляване на еднократно платимата сума

За изчисляването на еднократно платимата сума Комисията прилага същия коефициент за тежест и същия фиксиран фактор „n“, както при изчисляването на периодичната имуществена санкция (вж. раздели 3.2 и 3.4). При определяне на размера на еднократно платимата сума по член 260, параграф 3 от ДФЕС Комисията взема предвид степента на транспониране, когато определя тежестта на неизпълнението на транспониране.

Фиксираната сума за еднократно платимата сума е по-ниска от тази за периодичните имуществени санкции. Справедливо е дневният размер на периодичната имуществена санкция да бъде по-голям от еднократно платимата сума, защото поведението на съответната държава членка нанася по-голяма вреда след постановяване на съдебно решение по член 260 от ДФЕС, тъй като това предполага продължаване на нарушението след постановяване на такова решение.

Фиксираната сума, приложима за еднократно платимата сума, е посочена в точка 2 от приложението.

За разлика от изчисляването на периодичната имуществена санкция, при изчисляването на еднократно платимата сума не се прилага коефициент за продължителност, тъй като продължителността на нарушението се взема предвид, като дневната сума се умножи по броя на дните, през които е продължило нарушението.

5.   ПРЕХОДНИ ПРАВИЛА ЗА ОБЕДИНЕНОТО КРАЛСТВО

На 31 януари 2020 г. Обединеното кралство се оттегли от Съюза. По силата на споразумението за оттегляне обаче, което влезе в сила на 1 февруари 2020 г., то все още беше задължено да прилага и спазва правото на Съюза до края на преходния период (който изтече на 31 декември 2020 г.).

Освен това съгласно член 12, параграф 4 от Протокола за Ирландия/Северна Ирландия и член 12 от Протокола относно зоните на суверенните бази на Обединеното кралство Великобритания и Северна Ирландия в Кипър, Комисията и Съдът запазват правомощията, предоставени им от Договорите във връзка с прилагането на правото на Съюза, станало приложимо по силата на тези протоколи към и в Обединеното кралство, по отношение на Северна Ирландия и зоните на суверенните бази. Съгласно член 160 от споразумението за оттегляне Съдът запазва компетентността си съгласно членове 258, 260 и 267 от ДФЕС по отношение на тълкуването и прилагането на някои разпоредби от пета част на споразумението за оттегляне.

В съответствие с тези разпоредби Комисията може да поиска от Съда да наложи финансови санкции на Обединеното кралство след 31 декември 2020 г. В такъв случай Комисията предлага финансови санкции, които са пропорционални на тежестта на въпросното нарушение, неговата продължителност и платежоспособността на Обединеното кралство. За тази цел Комисията се опира на същата формула като тази, определена в настоящото съобщение за държавите членки (23).

6.   ДАТА, НА КОЯТО ЗАДЪЛЖЕНИЕТО ЗА ПЛАЩАНЕ НА САНКЦИЯТА ВЛИЗА В СИЛА

Когато Съдът налага санкция на държава членка съгласно член 260, параграф 2 от ДФЕС, датата, на която задължението за плащане на тази санкция поражда действие, обикновено съответства на датата, на която Съдът постановява решението си.

Когато Съдът налага санкция на държава членка съгласно член 260, параграф 3 от ДФЕС, в тази разпоредба се уточнява, че задължението за плащане „влиза в сила на датата, определена в решението на Съда на Европейския съюз“. Това позволява на Съда да определи датата, на която задължението влиза в сила, или като датата на постановяване на решението, или като по-късна дата. Съдът все още не се е възползвал от възможността да определи дата, по-късна от датата на неговото решение.

7.   ДАТА НА ПРИЛАГАНЕ

От 1 януари 2023 г. Комисията ще прилага правилата и критериите, изложени в настоящото съобщение, към всички решения, които взема за сезиране на Съда на основание член 260 от ДФЕС, след публикуването на настоящото съобщение в Официален вестник.

---

(1)  Или когато държава членка не е предприела необходимите мерки, за да се съобрази със съдебно решение, с което се установява нарушение на решение за държавна помощ съгласно член 108, параграф 2 от ДФЕС.

(2)  Правото на преценка е ограничено в случаите по член 260, параграф 3 от ДФЕС, когато Съдът не може да надхвърли сумата, определена от Комисията.

(3)  Вж. решение от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция, C-304/02, EU:C:2005:444, т. 103; решение от 14 март 2006 г., Комисия/Франция, C-177/04, EU:C:2006:173, т. 61; и решение от 10 януари 2008 г., Комисия/Португалия, C-70/06, EU:C:2008:3, т. 38.

(4)  Вж. приложение II „Списък на предишни съобщения относно финансовите санкции“.

(5)  Съдът е одобрил същността на тези критерии в последователна съдебна практика. Вж. наред с другото, решение от 4 юли 2000 г., Комисия/Република Гърция, C-387/97, EU:C:2000:356, т. 92; решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания , C-658/19, EU:C:2021:138, т. 63; решение от 16 юли 2020 г., Комисия/Ирландия, C-550/18, EU:C:2020:564, т. 81, решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания, C-658/19, EU:C:2021:138, т. 73.

(6)  Вж. решение от 16 юли 2020 г., Комисия/Германия, C-549/18, EU:C:2020:563, точка 51.

(7)  Решение 2007/436/ЕО, Евратом на Съвета от 7 юни 2007 г. относно системата на собствените ресурси на Европейските общности (ОВ L 163, 23.6.2007 г., стр. 17).

(8)  Решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания, C-658/19, EU:C:2021:138, т. 63; решение от 16 юли 2020 г., Комисия/Ирландия, C-550/18, EU:C:2020:564, т. 81; решение от 25 февруари 2021 г., Комисия/Испания, C-658/19, EU:C:2021:138, т. 73.

(9)  Вж. решение от 25 ноември 2003 г., Комисия/Испания, C-278/01, EU:C:2003:635.

(10)  Вж. решение от 25 ноември 2003 г., Комисия/Испания, C-278/01 относно стандартите за качество на водите за къпане, установени с Директива 76/160/ЕИО, където, както отбелязва Съдът, „за държавите членки е особено трудно да постигнат пълно изпълнение“ и където „е възможно ответната държава членка да успее значително да увеличи степента на изпълнение на директивата, но да не я приложи изцяло в краткосрочен план“. При тези обстоятелства, както постановява Съдът, „санкция, която не отчита напредъка, който държавата членка може да е постигнала в изпълнението на задълженията си, не е нито подходяща за обстоятелствата, нито пропорционална на установеното нарушение“.

(11)  Вж. решение от 25 ноември 2003 г., Комисия/Испания, C-278/01, т. 43—46 и решение от 12 юли 2005 г., Комисия/Франция, C-304/02, т. 111 и 112.

(12)  Вж. решение от 8 юли 2019 г., Комисия/Белгия (C-543/17, EU:C:2019:573), в което Съдът за първи път прилага режима на санкции по член 260, параграф 3 ДФЕС.

(13)  Това са директиви, приети съгласно обикновената или специалната законодателна процедура, предвидени в Договорите. Изключват се по-специално делегираните директиви и директивите за изпълнение, приети от Комисията съгласно членове 290 и 291 от ДФЕС, както и директивите, приети съгласно Договора за ЕОАЕ.

(14)  Вж. Дело C-543/17 Комисия/Белгия, точки 51 и 59.

(15)  Решение от 29 октомври 2009 г., Комисия/Полша, C-551/08, EU:C:2009:683, т. 23; от 11 юни 2015 г., Комисия/Полша, C-29/14, EU:C:2015:379, т. 49; от 4 октомври 2018 г., C-599/17,Комисия/Испания, EU:C:2018:813, т. 21; и от 16 юли 2020 г., Комисия/Полша, C-550/18, EU:C:2020:564, т. 31;

(16)  Вж. решение от 12 юли 2005 г., C-304/02, Комисия/Франция.

(17)  Източник: номинален БВП — Евростат. Евростат редовно публикува данни за БВП на държавите членки (nama_10_gdp).

(18)  Решение от 20 януари 2022 г., Комисия/Гърция, C-51/20, EU:C:2022:36.

(19)  Дело C-51/20, Комисия/Гърция, точка 116.

(20)  Дело C-51/20 Комисия/Италия, точки 113 и 115.

(21)  Вж. решение по дело C-304/02, Комисия/Дания.

(22)  Вж. решение от 12 ноември 2019 г., Комисия/Ирландия, C-261/18, EU:C:2019:955, точка 123.

(23)  
  Formula

---

ПРИЛОЖЕНИЕ I

Данни, използвани за определяне на финансовите санкции, предлагани на Съда

Данните в настоящото приложение следва да бъдат преразглеждани и актуализирани от Комисията всяка година в зависимост от промените в инфлацията, БВП на държавите членки и тяхното население въз основа на официалните данни, публикувани от Евростат.

1.   Фиксирана сума за периодичната имуществена санкция

Фиксираната сума за периодичната имуществена санкция, посочена в раздел 3.1 от настоящото съобщение, се определя на 3000 евро на ден.

2.   Фиксирана сума за еднократно платимата сума

Фиксираната сума за еднократно платимата сума, посочена в раздел 4.2.2 от настоящото съобщение, се определя на 1000 евро на ден, т.е. една трета от фиксираната сума за периодичната имуществена санкция.

3.   Фактори „n“

Факторите „n“, посочени в раздели 3.4 и 4.2.2 от настоящото съобщение, са:

| | Фактор „n“ (1) |
| --- | --- |
| Белгия | 0,84 |
| България | 0,18 |
| Чехия | 0,49 |
| Дания | 0,52 |
| Германия | 6,16 |
| Естония | 0,06 |
| Ирландия | 0,55 |
| Гърция | 0,41 |
| Испания | 2,44 |
| Франция | 4,45 |
| Хърватия | 0,14 |
| Италия | 3,41 |
| Кипър | 0,05 |
| Латвия | 0,07 |
| Литва | 0,12 |
| Люксембург | 0,09 |
| Унгария | 0,35 |
| Малта | 0,03 |
| Нидерландия | 1,39 |
| Австрия | 0,68 |
| Полша | 1,37 |
| Португалия | 0,46 |
| Румъния | 0,61 |
| Словения | 0,10 |
| Словакия | 0,22 |
| Финландия | 0,42 |
| Швеция | 0,83 |

Фактор „n“ (1)

Белгия

0,84

България

0,18

Чехия

0,49

Дания

0,52

Германия

6,16

Естония

0,06

Ирландия

0,55

Гърция

0,41

Испания

2,44

Франция

4,45

Хърватия

0,14

Италия

3,41

Кипър

0,05

Латвия

0,07

Литва

0,12

Люксембург

0,09

Унгария

0,35

Малта

0,03

Нидерландия

1,39

Австрия

0,68

Полша

1,37

Португалия

0,46

Румъния

0,61

Словения

0,10

Словакия

0,22

Финландия

0,42

Швеция

0,83

4.   Референтна еднократно платима сума

Референтната еднократно платима сума, използвана за изчисляване на минималните еднократно платими суми за всяка държава членка, е определена на 2 800 000 евро (2).

5.   Минимални еднократно платими суми на държава членка

Минималните еднократно платими суми съответстват на референтната еднократно платима сума, умножена по фактора „n“.

Минималните еднократно платими суми (3), посочени в раздел 4.1 от настоящото съобщение, са определени на:

| | Минимални еднократно платими суми (в евро) |
| --- | --- |
| Белгия | 2 352 000 |
| България | 504 000 |
| Чехия | 1 372 000 |
| Дания | 1 456 000 |
| Германия | 17 248 000 |
| Естония | 168 000 |
| Ирландия | 1 540 000 |
| Гърция | 1 148 000 |
| Испания | 6 832 000 |
| Франция | 12 460 000 |
| Хърватия | 392 000 |
| Италия | 9 548 000 |
| Кипър | 140 000 |
| Латвия | 196 000 |
| Литва | 336 000 |
| Люксембург | 252 000 |
| Унгария | 980 000 |
| Малта | 84 000 |
| Нидерландия | 3 892 000 |
| Австрия | 1 904 000 |
| Полша | 3 836 000 |
| Португалия | 1 288 000 |
| Румъния | 1 708 000 |
| Словения | 280 000 |
| Словакия | 616 000 |
| Финландия | 1 176 000 |
| Швеция | 2 324 000 |

Минимални еднократно платими суми (в евро)

Белгия

2 352 000

България

504 000

Чехия

1 372 000

Дания

1 456 000

Германия

17 248 000

Естония

168 000

Ирландия

1 540 000

Гърция

1 148 000

Испания

6 832 000

Франция

12 460 000

Хърватия

392 000

Италия

9 548 000

Кипър

140 000

Латвия

196 000

Литва

336 000

Люксембург

252 000

Унгария

980 000

Малта

84 000

Нидерландия

3 892 000

Австрия

1 904 000

Полша

3 836 000

Португалия

1 288 000

Румъния

1 708 000

Словения

280 000

Словакия

616 000

Финландия

1 176 000

Швеция

2 324 000

---

(1)  Въз основа на данни от 2020 г. за БВП и населението (година n-2), извлечени към 7 септември 2022 г. и закръглени до втория знак след десетичната запетая.

(2)  През 2005 г. в своето съобщение „Прилагане на член 228 от Договора за ЕО“ Комисията използва 500 000 евро като референтна еднократно платима сума. През годините референтната еднократно платима сума се е увеличила вследствие на последователни изменения, дължащи се на инфлацията и на различните промени в методите. In the latest Commission’s Communication В последното съобщение на Комисията „Актуализиране на данните, използвани при изчисляването на еднократно платимите суми и периодичните имуществени санкции, предлагани от Комисията на Съда на Европейския съюз в производствата за установяване на неизпълнение на задължения“ (C(2022) 568) референтната еднократно платима сума, използвана за изчисляване на минималните еднократно платими суми, е 2 255 000 евро. Сега тя е определена на 2 800 000 евро, за да се гарантира, че минималните еднократно платими суми продължават да имат достатъчно възпиращо действие, като се вземат предвид предишните им равнища и промяната на метода, посочен в настоящото съобщение по отношение на фактора „n“.

(3)  Въз основа на данни от 2020 г. за БВП и населението (година n-2), извлечени към 7 септември 2022 г. и закръглени до най-близката хилядна стойност.

---

ПРИЛОЖЕНИЕ II

„Списък с предишни съобщения относно финансовите санкции“

Настоящото съобщение представлява преглед на всички тези съобщения на Комисията относно финансовите санкции от 1996 г. до 2021 г:

| — | През 1996 г. Комисията издаде „Меморандум за прилагане на член 171 от Договора за ЕО“ (1). Това беше първоначален подход, който трябваше да бъде усъвършенстван, но той постави основите на днешната политика за финансови санкции, като беше посочено, че размерът на санкцията трябва да се изчислява въз основа на три основни критерия, а именно тежестта на нарушението, неговата продължителност и необходимостта да се гарантира, че санкцията сама по себе си има възпиращо действие за по-нататъшни нарушения. |
| --- | --- |

—

През 1996 г. Комисията издаде „Меморандум за прилагане на член 171 от Договора за ЕО“ (1). Това беше първоначален подход, който трябваше да бъде усъвършенстван, но той постави основите на днешната политика за финансови санкции, като беше посочено, че размерът на санкцията трябва да се изчислява въз основа на три основни критерия, а именно тежестта на нарушението, неговата продължителност и необходимостта да се гарантира, че санкцията сама по себе си има възпиращо действие за по-нататъшни нарушения.

| — | През 1997 г. Комисията публикува за първи път „Метод за изчисляване на периодичните имуществени санкции, предвидени в съответствие с член 171 от Договора за ЕО“ (2). Към онзи момент не съществуваше метод за изчисляване на еднократно платимата сума. Съгласно определения метод периодичната имуществена санкция се изчислява като единна фиксирана сума, умножена по коефициент за тежест и коефициент за продължителност, резултатът от които следва да се умножи по специален коефициент (известен като „фактор n“), отразяващ платежоспособността на съответната държава членка и броя на гласовете, които тя има в Съвета. Този фактор „n“, който по онова време отразяваше както икономическата, така и институционалната тежест, беше замислен като начин да се гарантира, че санкциите са справедливи, пропорционални, но и с достатъчно възпиращо действие за държавите членки, за да прекратят нарушението и да не го повтарят. По-нататък в документа се обяснява как трябва да се определят коефициентите за тежест и продължителност и се определят първите стойности на фактора „n“ (3). |
| --- | --- |

—

През 1997 г. Комисията публикува за първи път „Метод за изчисляване на периодичните имуществени санкции, предвидени в съответствие с член 171 от Договора за ЕО“ (2). Към онзи момент не съществуваше метод за изчисляване на еднократно платимата сума. Съгласно определения метод периодичната имуществена санкция се изчислява като единна фиксирана сума, умножена по коефициент за тежест и коефициент за продължителност, резултатът от които следва да се умножи по специален коефициент (известен като „фактор n“), отразяващ платежоспособността на съответната държава членка и броя на гласовете, които тя има в Съвета. Този фактор „n“, който по онова време отразяваше както икономическата, така и институционалната тежест, беше замислен като начин да се гарантира, че санкциите са справедливи, пропорционални, но и с достатъчно възпиращо действие за държавите членки, за да прекратят нарушението и да не го повтарят. По-нататък в документа се обяснява как трябва да се определят коефициентите за тежест и продължителност и се определят първите стойности на фактора „n“ (3).

| — | През 2001 г. с вътрешно решение (4) на Комисията се уточнява, че коефициентът на продължителност следва да се изчислява на базата на 0,1 на месец (при максимум 3), считано от седмия месец след решението на Съда. |
| --- | --- |

—

През 2001 г. с вътрешно решение (4) на Комисията се уточнява, че коефициентът на продължителност следва да се изчислява на базата на 0,1 на месец (при максимум 3), считано от седмия месец след решението на Съда.

| — | През 2005 г. Комисията издаде „Съобщение относно прилагането на член 228 от Договора за ЕО“ (5), тъй като беше необходима актуализация, по-специално във връзка с новата съдебна практика на Съда, присъединяването на нови държави членки към ЕС и промените в темповете на растеж и инфлация. В него бяха установени общи принципи, които трябва да се спазват в исковете за финансови санкции и които са валидни и днес. С него за първи път се установява и метод за изчисляване на еднократно платимата сума, включително минималните еднократно платими суми за всяка държава членка, актуализира се изчисляването на фактора „n“ (6) и се определят фиксираните суми за изчисляване на периодичната имуществена санкция и еднократно платимата сума (7). |
| --- | --- |

—

През 2005 г. Комисията издаде „Съобщение относно прилагането на член 228 от Договора за ЕО“ (5), тъй като беше необходима актуализация, по-специално във връзка с новата съдебна практика на Съда, присъединяването на нови държави членки към ЕС и промените в темповете на растеж и инфлация. В него бяха установени общи принципи, които трябва да се спазват в исковете за финансови санкции и които са валидни и днес. С него за първи път се установява и метод за изчисляване на еднократно платимата сума, включително минималните еднократно платими суми за всяка държава членка, актуализира се изчисляването на фактора „n“ (6) и се определят фиксираните суми за изчисляване на периодичната имуществена санкция и еднократно платимата сума (7).

| — | През 2010 г., след въвеждането в Договора от Лисабон на възможността за искане на финансови санкции в случай на неуведомяване за мерките за транспониране на законодателни директиви, Комисията прие съобщение относно „Изпълнението на член 260, параграф 3 от ДФЕС“ (8). В това съобщение тя обяснява как ще прилага съществуващите методи за изчисляване на еднократно платими суми и периодични имуществени санкции в случаите, обхванати от член 260, параграф 3. |
| --- | --- |

—

През 2010 г., след въвеждането в Договора от Лисабон на възможността за искане на финансови санкции в случай на неуведомяване за мерките за транспониране на законодателни директиви, Комисията прие съобщение относно „Изпълнението на член 260, параграф 3 от ДФЕС“ (8). В това съобщение тя обяснява как ще прилага съществуващите методи за изчисляване на еднократно платими суми и периодични имуществени санкции в случаите, обхванати от член 260, параграф 3.

| — | През 2019 г. Комисията издаде ново съобщение — „Промяна на метода на изчисление на еднократно платимите суми и дневните имуществени санкции, предлагани от Комисията в производства за установяване на нарушение пред Съда на Европейския съюз“ (9). Това съобщение последва решение на Съда (10), в което той приема, че Комисията вече не може да разчита на броя на гласовете в Съвета за всяка държава членка, за да отрази институционалната тежест, тъй като методът на гласуване се е променил от 1 април 2017 г. Освен това Комисията използва тази възможност, за да актуализира референтната стойност на БВП (която беше БВП на Люксембург) и да я замени със средната стойност на БВП на държавите членки при изчисляването на фактора „n“ (11). И накрая, за да се гарантира, че произтичащите от това финансови санкции ще останат като цяло в съответствие с предишните равнища, Комисията въведе коефициент на корекция от 4,5. |
| --- | --- |

—

През 2019 г. Комисията издаде ново съобщение — „Промяна на метода на изчисление на еднократно платимите суми и дневните имуществени санкции, предлагани от Комисията в производства за установяване на нарушение пред Съда на Европейския съюз“ (9). Това съобщение последва решение на Съда (10), в което той приема, че Комисията вече не може да разчита на броя на гласовете в Съвета за всяка държава членка, за да отрази институционалната тежест, тъй като методът на гласуване се е променил от 1 април 2017 г. Освен това Комисията използва тази възможност, за да актуализира референтната стойност на БВП (която беше БВП на Люксембург) и да я замени със средната стойност на БВП на държавите членки при изчисляването на фактора „n“ (11). И накрая, за да се гарантира, че произтичащите от това финансови санкции ще останат като цяло в съответствие с предишните равнища, Комисията въведе коефициент на корекция от 4,5.

| — | Съвсем наскоро, през 2021 г., Комисията коригира изчисленията за еднократно платимите суми и периодичните имуществени санкции (12) поради оттеглянето на Обединеното кралство от ЕС. Като се има предвид, че факторът „n“ отчита средния БВП на всички държави членки, оттеглянето на Обединеното кралство води до увеличаване на фактора „n“, което би довело до по-големи финансови санкции, предлагани от Комисията. Поради това Комисията приложи коефициент на корекция от 0,836, за да се гарантира, че увеличението ще бъде ограничено до инфлацията. |
| --- | --- |

—

Съвсем наскоро, през 2021 г., Комисията коригира изчисленията за еднократно платимите суми и периодичните имуществени санкции (12) поради оттеглянето на Обединеното кралство от ЕС. Като се има предвид, че факторът „n“ отчита средния БВП на всички държави членки, оттеглянето на Обединеното кралство води до увеличаване на фактора „n“, което би довело до по-големи финансови санкции, предлагани от Комисията. Поради това Комисията приложи коефициент на корекция от 0,836, за да се гарантира, че увеличението ще бъде ограничено до инфлацията.

---

(1)  Информация от Комисията — Меморандум за прилагане на член 171 от Договора за ЕО (ОВ C 242, 21.8.1996 г., стр. 6).

(2)  Информация от Комисията — Метод за изчисляване на периодичните имуществени санкции, предвидени в член 171 от Договора за ЕО (ОВ C 063, 28.2.1997 г., стр. 2).

(3)  
  Formula

(4)  Вж. PV(2001)1517/2 от 2 април 2001 г.

(5)  Съобщение на Комисията — прилагане на член 228 от Договора за ЕО (SEC(2005) 1658).

(6)  
  Formula

(7)  Определена на 600 евро на ден за периодични имуществени санкции и на 200 евро за еднократно платими суми.

(8)  Съобщение на Комисията — Прилагане на член 260, параграф 3 от ДФЕС (SEC(2010) 1371 final).

(9)  Съобщение на Комисията — Промяна на метода на изчисление на еднократно платимите суми и дневните имуществени санкции, предлагани от Комисията в производства за установяване на нарушение пред Съда на Европейския съюз (ОВ C 70, 25.2.2019 г., стр. 1).

(10)  Решение от 14 ноември 2018 г., Комисия/Гърция, C-93/17, EU:C:2018:903.

(11)  
  Formula

(12)  Съобщение на Комисията „Корекция на изчислението на еднократно платимите суми и периодичните имуществени санкции, предлагани от Комисията в производства за установяване на нарушение пред Съда на Европейския съюз, след оттеглянето на Обединеното кралство“ (ОВ C 129, 13.4.2021 г., стр. 1).

---

| 4.1.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 2/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 2/17

---

Непротивопоставяне на концентрация, за която е постъпило уведомление

(Дело M.10944 — MITSUBISHI / HERE)

(текст от значение за ЕИП)

(2023/C 2/02)

На 19 декември 2022 г. Комисията реши да не се противопоставя на горепосочената концентрация, за която е постъпило уведомление, и да я обяви за съвместима с вътрешния пазар. Решението се основава на член 6, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1). Пълният текст на решението е достъпен единствено на английски език и ще се публикува, след като бъдат премахнати всички професионални тайни, които могат да се съдържат в него. Той ще бъде достъпен:

| — | в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл, |
| --- | --- |

—

в раздела за сливанията на уебсайта на Комисията, свързан с конкуренцията (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Този уебсайт предоставя различни средства за подпомагане на достъпа до решения за отделни сливания, включително показатели за търсене по дружество, по номер на делото, по дата и по отрасъл,

| — | в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32022M10944. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз. |
| --- | --- |

—

в електронен формат на уебсайта EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=bg) под номер на документа 32022M10944. EUR-Lex предоставя онлайн достъп до правото на Европейския съюз.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1.

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ, ОРГАНИТЕ, СЛУЖБИТЕ И АГЕНЦИИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Европейска комисия

| 4.1.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 2/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 2/18

---

Лихвен процент, прилаган от Европейската централна банка относно нейните основни операции по рефинансиране (1):

2,50 % на 1 януари 2023 година

Обменен курс на еврото (2)

3 януари 2023 година

(2023/C 2/03)

1 евро =

| | Валута | Обменен курс |
| --- | --- | --- |
| USD | щатски долар | 1,0545 |
| JPY | японска йена | 137,93 |
| DKK | датска крона | 7,4370 |
| GBP | лира стерлинг | 0,88048 |
| SEK | шведска крона | 11,1430 |
| CHF | швейцарски франк | 0,9879 |
| ISK | исландска крона | 151,70 |
| NOK | норвежка крона | 10,5280 |
| BGN | български лев | 1,9558 |
| CZK | чешка крона | 24,124 |
| HUF | унгарски форинт | 403,33 |
| PLN | полска злота | 4,6831 |
| RON | румънска лея | 4,9310 |
| TRY | турска лира | 19,7566 |
| AUD | австралийски долар | 1,5708 |
| CAD | канадски долар | 1,4414 |
| HKD | хонконгски долар | 8,2392 |
| NZD | новозеландски долар | 1,6932 |
| SGD | сингапурски долар | 1,4188 |
| KRW | южнокорейски вон | 1 346,51 |
| ZAR | южноафрикански ранд | 18,0190 |
| CNY | китайски юан рен-мин-би | 7,2863 |
| IDR | индонезийска рупия | 16 471,95 |
| MYR | малайзийски рингит | 4,6439 |
| PHP | филипинско песо | 59,020 |
| RUB | руска рубла | |
| THB | тайландски бат | 36,254 |
| BRL | бразилски реал | 5,6656 |
| MXN | мексиканско песо | 20,5283 |
| INR | индийска рупия | 87,4095 |

Валута

Обменен курс

USD

щатски долар

1,0545

JPY

японска йена

137,93

DKK

датска крона

7,4370

GBP

лира стерлинг

0,88048

SEK

шведска крона

11,1430

CHF

швейцарски франк

0,9879

ISK

исландска крона

151,70

NOK

норвежка крона

10,5280

BGN

български лев

1,9558

CZK

чешка крона

24,124

HUF

унгарски форинт

403,33

PLN

полска злота

4,6831

RON

румънска лея

4,9310

TRY

турска лира

19,7566

AUD

австралийски долар

1,5708

CAD

канадски долар

1,4414

HKD

хонконгски долар

8,2392

NZD

новозеландски долар

1,6932

SGD

сингапурски долар

1,4188

KRW

южнокорейски вон

1 346,51

ZAR

южноафрикански ранд

18,0190

CNY

китайски юан рен-мин-би

7,2863

IDR

индонезийска рупия

16 471,95

MYR

малайзийски рингит

4,6439

PHP

филипинско песо

59,020

RUB

руска рубла

THB

тайландски бат

36,254

BRL

бразилски реал

5,6656

MXN

мексиканско песо

20,5283

INR

индийска рупия

87,4095

---

(1)  Обменен курс, прилаган при последната операция, извършена преди посочения ден. В случай на предлагане при променлив курс, означава лихвата и маргиналната лихва.

(2)  Източник: референтен обменен курс, публикуван от Европейската централна банка.

---

| 4.1.2023 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 2/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 2/19

---

РЕЗЮМЕ НА РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА

от 10 януари 2022 г.

за отхвърляне на нейната компетентност по смисъла на членове 1 и 4 от Регламент (ЕО) No 139/2004 на Съвета (1) (Дело C.1886 — Iliad — Покана за предприемане на действие по член 265)

(нотифицирано под номер C(2022)78)

(само текстът на френски език е автентичен)

(2023/C 2/04)

(1)

На 10 ноември 2021 г. Европейската комисия („Комисията“) получи покана за предприемане на действие („Покана за предприемане на действие“) от Iliad SA („Iliad“, Франция) в съответствие с член 265 от Договора за функционирането на ЕС с иск Комисията да вземе решение дали е компетентна да се произнесе по сливането между Télévision Française 1 SA („TF1“, Франция) и Métropole Télévision SA („M6“, Франция) („Сделката“).

1.   СТРАНИТЕ И СДЕЛКАТА

СТРАНИТЕ И СДЕЛКАТА

| (2) | TF1 е частично притежавано дъщерно дружество на Bouygues SA („Bouygues“), което притежава 43,7 % от TF1. Bouygues развива дейност в сектора на строителството, на телекомуникациите и на медиите. Основната дейност на TF1, пряка или чрез неговите дъщерни предприятия, е излъчване на съдържание по телевизионни канали. TF1 извършва и други дейности, свързани с основната му дейност като телевизионен оператор: аудиовизуални и кинематографски продукции, придобиване на права върху аудиовизуални произведения, търговска реализация на рекламно пространство, издаване и разпространение на DVD и музикални компактдискове, разработване на продукти, свързани с телевизионни предавания и разработване на цифрови и интерактивни услуги. |
| --- | --- |

(2)

TF1 е частично притежавано дъщерно дружество на Bouygues SA („Bouygues“), което притежава 43,7 % от TF1. Bouygues развива дейност в сектора на строителството, на телекомуникациите и на медиите. Основната дейност на TF1, пряка или чрез неговите дъщерни предприятия, е излъчване на съдържание по телевизионни канали. TF1 извършва и други дейности, свързани с основната му дейност като телевизионен оператор: аудиовизуални и кинематографски продукции, придобиване на права върху аудиовизуални произведения, търговска реализация на рекламно пространство, издаване и разпространение на DVD и музикални компактдискове, разработване на продукти, свързани с телевизионни предавания и разработване на цифрови и интерактивни услуги.

| (3) | M6 е частично притежавано дъщерно дружество на RTL Group SA („RTL“), което притежава 48,26 % от M6, 76,28 % от RTL са собственост на Bertelsmann SE & Co. KGaA („Bertelsmann“). Основната дейност на M6, пряка или чрез неговите дъщерни предприятия, е излъчване на съдържание по телевизионни канали. Освен това M6 извършва и други дейности, свързани с основната му дейност като телевизионен оператор: аудиовизуални и кинематографски продукции, придобиване на права върху аудиовизуални произведения, търговска реализация на рекламно пространство, издаване и разпространение на DVD и музикални компактдискове, разработване на продукти, свързани с телевизионни предавания и разработване на цифрови услуги. И накрая, M6 контролира групата от радиостанции RTL France, която има няколко лиценза за излъчване на радиопрограми за континентална Франция и която извършва различни дейности, свързани с оперирането на тези радиостанции. |
| --- | --- |

(3)

M6 е частично притежавано дъщерно дружество на RTL Group SA („RTL“), което притежава 48,26 % от M6, 76,28 % от RTL са собственост на Bertelsmann SE & Co. KGaA („Bertelsmann“). Основната дейност на M6, пряка или чрез

| (4) | [Описание на сделката]. След сделката Bouygues ще притежава приблизително 30 % от капитала на новото юридическо лице, а чрез RTL Bertelsmann ще притежава приблизително 16 % от капитала на новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(4)

[Описание на сделката]. След сделката Bouygues ще притежава приблизително 30 % от капитала на новото юридическо лице, а чрез

2.   ФАКТИ И ПРОЦЕДУРА

ФАКТИ И ПРОЦЕДУРА

| (5) | На 17 май 2021 г. TF1, M6, Bouygues и RTL обявиха, че са сключили проектоспоразумения за влизане в ексклузивни преговори за сливане на дейностите на TF1 и M6. На 17 май 2021 г. Bouygues и RTL подписаха два меморандума за разбирателство. След това, на 8 юли 2021 г., бяха подписани рамково споразумение между Bouygues и RTL и споразумение за бизнес комбинация между TF1 и M6 („Споразумения“). Bouygues и RTL договориха също проект за акционерно споразумение, което да бъде подписано при сключване на сделката („Акционерно споразумение“). |
| --- | --- |

(5)

На 17 май 2021 г. TF1, M6, Bouygues и RTL обявиха, че са сключили проектоспоразумения за влизане в ексклузивни преговори за сливане на дейностите на TF1 и M6. На 17 май 2021 г. Bouygues и RTL подписаха два меморандума за разбирателство

рамково споразумение

споразумение за бизнес комбинация

| (6) | На 29 октомври 2021 г. френският орган за защита на конкуренцията (Autorité de la concurrence, „ADLC“) изпрати въпросник на няколко участници на пазара, включително на Iliad, с цел събиране на мнения относно сделката (2). Във въвеждащата част на въпросника ADLC посочва, че „въпросникът касае предложеното сливане между групите TF1 и M6 в едно ново юридическо лице. Новото юридическо лице ще бъде контролирано единствено от Bouygues“. В тази връзка, във въвеждащата част на допитването до участниците на пазара се посочва, че „въпросната сделка трябва да получи разрешение от ADLC, който е независим орган в сферата на обществените услуги във Франция, отговорен за регулирането на конкуренцията на пазарите“. |
| --- | --- |

(6)

На 29 октомври 2021 г. френският орган за защита на конкуренцията (Autorité de la concurrence, „ADLC“) изпрати въпросник на няколко участници на пазара, включително на Iliad, с цел събиране на мнения относно сделката (2

въпросникът касае предложеното сливане между групите TF1 и M6 в едно ново юридическо лице

Новото юридическо лице ще бъде контролирано единствено от Bouygues

въпросната сделка трябва да получи разрешение от ADLC, който е независим орган в сферата на обществените услуги във Франция, отговорен за регулирането на конкуренцията на пазарите

| (7) | На 10 ноември 2021 г. Iliad изпрати на Комисията покана за предприемане на действие (3). По-специално Iliad заяви, че противно на твърденията на ADLC, новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann и че поради това ще има съюзно измерение. |
| --- | --- |

(7)

На 10 ноември 2021 г. Iliad изпрати на Комисията покана за предприемане на действие (3

3.   СЪЮЗНО ИЗМЕРЕНИЕ

СЪЮЗНО ИЗМЕРЕНИЕ

3.1.   Правно основание

Правно основание

| (8) | Съгласно член 4, параграф 1 от Регламента за сливанията Комисията има изключителната компетентност да оценява концентрациите със съюзно измерение. В член 1 на Регламента за сливанията са посочени два количествени прагови показателя за определяне дали дадена концентрация има съюзно измерение. |
| --- | --- |

(8)

Съгласно член 4, параграф 1 от Регламента за сливанията Комисията има изключителната компетентност да оценява концентрациите със съюзно измерение. В член 1 на Регламента за сливанията са посочени два количествени прагови показателя за определяне дали дадена концентрация има съюзно измерение.

| (9) | В съответствие с член 1, параграф 2 от Регламента за сливанията концентрацията има съюзно измерение, когато i) общият световен оборот на всички участващи предприятия е повече от 5 000 милиона евро; и ii) общият оборот на територията на целия Съюз на всяко от най-малко две от засегнатите предприятия е повече от 250 милиона евро, освен ако всяко от засегнатите предприятия не постига повече от две трети от неговия общ оборот на територията на Съюза в рамките на една и съща държава членка. |
| --- | --- |

(9)

В съответствие с член 1, параграф 2 от Регламента за сливанията концентрацията има съюзно измерение, когато i) общият световен оборот на всички участващи предприятия е повече от 5 000 милиона евро; и ii) общият оборот на територията на целия Съюз на всяко от най-малко две от засегнатите предприятия е повече от 250 милиона евро, освен ако всяко от засегнатите предприятия не постига повече от две трети от неговия общ оборот на територията на Съюза в рамките на една и съща държава членка.

| (10) | Концентрация, която не отговаря на установените в член 1, параграф 2 прагове, е със съюзно измерение, когато: i) общият световен оборот на всички засегнати предприятия е повече от 2 500 милиона евро; ii) във всяка от най-малко три държави членки общият световен оборот на всички засегнати предприятия е повече от 100 милиона евро; iii) във всяка от най-малко три държави членки, включени за целите на точка ii), общият оборот на всяко от поне две от засегнатите предприятия е повече от 25 милиона евро; и iv) общият оборот на територията на целия Съюз на всяко от поне две засегнати предприятия е над 100 милиона евро, освен ако всяко от засегнатите предприятия не постига повече от две трети от общия си оборот на територията на Съюза в рамките на една и съща държава членка (член 1, параграф 3 на Регламента за сливанията). |
| --- | --- |

(10)

Концентрация, която не отговаря на установените в член 1, параграф 2 прагове, е със съюзно измерение, когато: i) общият световен оборот на всички засегнати предприятия е повече от 2 500 милиона евро; ii) във всяка от най-малко три държави членки общият световен оборот на всички засегнати предприятия е повече от 100 милиона евро; iii) във всяка от най-малко три държави членки, включени за целите на точка ii), общият оборот на всяко от поне две от засегнатите предприятия е повече от 25 милиона евро; и iv) общият оборот на територията на целия Съюз на всяко от поне две засегнати предприятия е над 100 милиона евро, освен ако всяко от засегнатите предприятия не постига повече от две трети от общия си оборот на територията на Съюза в рамките на една и съща държава членка (член 1, параграф 3 на Регламента за сливанията).

| (11) | За целите на определянето на компетентността засегнатите предприятия са тези, които участват в концентрация, т.е. сливане или придобиване на контрол по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламента за сливанията (4). |
| --- | --- |

(11)

За целите на определянето на компетентността засегнатите предприятия са тези, които участват в концентрация, т.е. сливане или придобиване на контрол по смисъла на член 3, параграф 1 от Регламента за сливанията (4

| (12) | В контекста на придобиване на едноличен контрол засегнатите предприятия са придобиващото предприятие и целевото предприятие (5). |
| --- | --- |

(12)

В контекста на придобиване на едноличен контрол засегнатите предприятия са придобиващото предприятие и целевото предприятие (5

| (13) | В случай на придобиване на съвместен контрол върху новосъздадено съвместно предприятие, след като едно предприятие вложи вече съществуващо дъщерно дружество или търговска дейност (върху която преди това е упражнявало едноличен контрол) в съвместното предприятие, всяко от съвместно контролиращите предприятия се счита за засегнато предприятие. В този случай оборотът на съвместното предприятие е част от оборота на първоначалното предприятие майка (6). |
| --- | --- |

(13)

В случай на придобиване на съвместен контрол върху новосъздадено съвместно предприятие, след като едно предприятие вложи вече съществуващо дъщерно дружество или търговска дейност (върху която преди това е упражнявало едноличен контрол) в съвместното предприятие, всяко от съвместно контролиращите предприятия се счита за засегнато предприятие. В този случай оборотът на съвместното предприятие е част от оборота на първоначалното предприятие майка (6

3.2.   Оборот

Оборот

| (14) | През 2020 г. Bouygues генерира световен оборот от 34,7 милиарда евро — оборот в размер на [оборот] милиарда евро в Съюза и оборот в размер на [оборот] милиарда евро във Франция. Това означава, че Bouygues генерира повече от две трети от общия си оборот в Съюза във Франция. |
| --- | --- |

(14)

През 2020 г. Bouygues генерира световен оборот от 34,7 милиарда евро — оборот в размер на [оборот] милиарда евро в Съюза и оборот в размер на [оборот] милиарда евро във Франция. Това означава, че Bouygues генерира повече от две трети от общия си оборот в Съюза във Франция.

| (15) | През 2020 г. Bertelsmann генерира световен оборот от 17,3 милиарда евро — оборот в размер на [оборот] милиарда евро в Съюза и оборот в размер на [оборот] милиарда евро във Франция. Това означава, че Bertelsmann не генерира повече от две трети от общия си оборот в Съюза във Франция. |
| --- | --- |

(15)

През 2020 г. Bertelsmann генерира световен оборот от 17,3 милиарда евро — оборот в размер на [оборот] милиарда евро в Съюза и оборот в размер на [оборот] милиарда евро във Франция. Това означава, че Bertelsmann не генерира повече от две трети от общия си оборот в Съюза във Франция.

| (16) | През 2020 г. M6 генерира световен оборот от 1,27 милиарда евро — оборот в размер на [оборот] милиарда евро в Съюза и оборот в размер на [оборот] милиарда евро във Франция. Това означава, че M6 генерира повече от две трети от общия си оборот в Съюза във Франция. |
| --- | --- |

(16)

През 2020 г. M6 генерира световен оборот от 1,27 милиарда евро — оборот в размер на [оборот] милиарда евро в Съюза и оборот в размер на [оборот] милиарда евро във Франция. Това означава, че M6 генерира повече от две трети от общия си оборот в Съюза във Франция.

| (17) | Независимо дали оборотите на Bouygues и M6 или Bouygues и Bertelsmann се вземат предвид, няма съмнение, че те надвишават праговете, установени в член 1, параграф 2, букви а) и б). Но, ако се вземат предвид оборотите само на Bouygues и M6, сделката няма да има съюзно измерение, тъй като Bouygue и M6 генерират повече от две трети от оборота си в Съюза във Франция. Ако се вземат предвид оборотите на Bouygues и Bertelsmann, сделката ще има съюзно измерение, тъй като Bertelsmann не генерира повече от две трети от оборота си в Съюза във Франция. |
| --- | --- |

(17)

Независимо дали оборотите на Bouygues и M6 или Bouygues и Bertelsmann се вземат предвид, няма съмнение, че те надвишават праговете, установени в член 1, параграф 2, букви а) и б). Но, ако се вземат предвид оборотите само на Bouygues и M6, сделката няма да има съюзно измерение, тъй като Bouygue и M6 генерират повече от две трети от оборота си в Съюза във Франция. Ако се вземат предвид оборотите на Bouygues и Bertelsmann, сделката ще има съюзно измерение, тъй като Bertelsmann не генерира повече от две трети от оборота си в Съюза във Франция.

| (18) | Следователно е необходимо да се определи кои от предприятията са засегнати от сделката. |
| --- | --- |

(18)

Следователно е необходимо да се определи кои от предприятията са засегнати от сделката.

3.3.   Засегнати от сделката предприятия

Засегнати от сделката предприятия

| (19) | Според ADLC и Bouygues новото юридическо лице ще бъде контролирано единствено от Bouygues (7). В този случай засегнатите предприятия ще бъдат Bouygues и M6, а концентрацията няма да има съюзно измерение. |
| --- | --- |

(19)

Според ADLC и Bouygues новото юридическо лице ще бъде контролирано единствено от Bouygues (7

| (20) | Обратно на това, Iliad твърди, че новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann (8). В този случай засегнатите предприятия ще бъдат Bouygues и Bertelsmann (9), а концентрацията ще има съюзно измерение. |
| --- | --- |

(20)

Обратно на това, Iliad твърди, че новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann (8

9

| (21) | С цел да се определи кои от предприятията са засегнати от сделката, необходимо е първо да се определи естеството на контрола, който ще бъде упражняван върху новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(21)

С цел да се определи кои от предприятията са засегнати от сделката, необходимо е първо да се определи естеството на контрола, който ще бъде упражняван върху новото юридическо лице.

3.3.1.   Естеството на контрола върху новото юридическо лице

Естеството на контрола върху новото юридическо лице

3.3.1.1.   Представяне на управлението на новото юридическо лице

Представяне на управлението на новото юридическо лице

| (22) | След сделката Bouygues ще притежава приблизително 30 % от капитала на новото юридическо лице, а чрез RTL Bertelsmann ще притежава приблизително 16 % от капитала на новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(22)

След сделката Bouygues ще притежава приблизително 30 % от капитала на новото юридическо лице, а чрез

| (23) | По отношение на събранието на акционерите на новото юридическо лице („Събрание на акционерите“) член 2.5 от акционерното споразумение предвижда, че Bouygues и Bertelsmann трябва да се споразумяват за обща позиция по всички точки от дневния ред преди всяко събрание на акционерите. В случай на разногласие Bertelsmann по принцип ще трябва да гласува в съгласие с позицията на Bouygues. |
| --- | --- |

(23)

По отношение на събранието на акционерите на новото юридическо лице („Събрание на акционерите“) член 2.5 от акционерното споразумение предвижда, че Bouygues и Bertelsmann трябва да се споразумяват за обща позиция по всички точки от дневния ред преди всяко събрание на акционерите. В случай на разногласие Bertelsmann по принцип ще трябва да гласува в съгласие с позицията на Bouygues.

| (24) | Съветът на директорите на новото юридическо лице („Съвет на директорите“) ще се състои от 12 членове. Bouygues ще може да назначава четирима членове, включително главния изпълнителен директор и председателя („главен изпълнителен директор“) на Съвета на директорите (10), и да предложи двама независими членове. Bertelsmann ще може да назначава двама директори, включително заместник-председателя на Съвета на директорите, и да предлага членове [брой на независимите членове, предлагани от Bertelsmann]. В съответствие с член 2.1.4 на акционерното споразумение всички решения на Съвета на директорите трябва да се приемат с мнозинство от подадените гласове. В случай на равенство главният изпълнителен директор има решаващ глас. Съгласно член 2.1.2 от акционерното споразумение Bouygues и Bertelsmann трябва да се споразумяват за обща позиция по всички точки от дневния ред на Съвета на директорите. В случай на разногласие Bertelsmann по принцип ще трябва да гласува в съгласие с позицията на Bouygues. |
| --- | --- |

(24)

Съветът на директорите на новото юридическо лице („Съвет на директорите“) ще се състои от 12 членове. Bouygues ще може да назначава четирима членове, включително главния изпълнителен директор и председателя („главен изпълнителен директор“) на Съвета на директорите (10

3.3.1.2.   Доводи на Iliad

Доводи на Iliad

| (25) | Iliad твърди, че новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann. |
| --- | --- |

(25)

Iliad твърди, че новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann.

| (26) | В подкрепа на своята позиция Iliad посочва на първо място, че структурата на сделката, планирана от Bouygues и Bertelsmann, подкрепя заключението, че новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann. Iliad изтъква, че след приключване на сделката Bertelsmann (чрез RTL) ще притежава 16 % от капитала на новото юридическо лице. По този начин Bertelsmann ще бъде вторият най-голям акционер в новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(26)

В подкрепа на своята позиция Iliad посочва на първо място, че структурата на сделката, планирана от Bouygues и Bertelsmann, подкрепя заключението, че новото юридическо лице ще бъде контролирано съвместно от Bouygues и Bertelsmann. Iliad изтъква, че след приключване на сделката Bertelsmann (чрез

| (27) | Според Iliad по този начин Bertelsmann ще бъде ключов акционер в новото юридическо лице, по-специално поради експертния опит на RTL в аудиовизуалния сектор. Според Iliad от интервю с Thomas Rabe, главен изпълнителен директор на Bertelsmann, и Olivier Roussat, генерален директор на Bouygues, става ясно, че Bouygues и Bertelsmann се виждат като дългосрочни партньори с обща визия върху пазарите (11). Това беше повторено по време на представяне пред инвеститори, в което TF1 и M6 заявиха, че RTL ще остане дългосрочен стратегически акционер (12). Освен това Iliad посочва, че доколкото нито Bouygues, нито RTL поотделно имат достатъчно права на глас, за да имат мнозинство в събранията на акционерите, само съвместното упражняване на правата им на глас може да им гарантира мнозинство (13). |
| --- | --- |

(27)

Според Iliad по този начин Bertelsmann ще бъде ключов акционер в новото юридическо лице, по-специално поради експертния опит на RTL в аудиовизуалния сектор. Според Iliad от интервю с Thomas Rabe, главен изпълнителен директор на Bertelsmann, и Olivier Roussat, генерален директор на Bouygues, става ясно, че Bouygues и Bertelsmann се виждат като дългосрочни партньори с обща визия върху пазарите (11

12

13

| (28) | Второ, Iliad счита, че Bouygues и RTL ще действат като стратегически партньори чрез съгласувани действия. Съгласуваните действия по смисъла на член L.233-10 от френския Търговски закон се определят като споразумение, сключено от лица „за придобиване, разпореждане или упражняване на права на глас за прилагане на обща политика по отношение на дружеството или за получаване на контрол над това дружество“. Освен това подобно действие е индикация, използвана от ADLC при оценката на естеството на контрола, упражняван от едно или повече предприятия върху друго предприятие (14). |
| --- | --- |

(28)

Второ, Iliad счита, че Bouygues и RTL ще действат като стратегически партньори чрез съгласувани действия. Съгласуваните действия по смисъла на член L.233-10 от френския Търговски закон се определят като споразумение, сключено от лица „за придобиване, разпореждане или упражняване на права на глас за прилагане на обща политика по отношение на дружеството или за получаване на контрол над това дружество

14

| (29) | Трето, Iliad е на мнение, че Bertelsmann ще има специално представителство в Съвета на директорите (15). Iliad посочва, че първият главен изпълнителен директор на новото юридическо лице ще бъде Nicolas de Tavernost, настоящ председател на Съвета на директорите на M6. Iliad отбелязва също, че като се има предвид броя на членовете на съвета, предоставен поотделно на Bouygues (четирима) и Bertelsmann (трима), нито Bouygues, нито Bertelsmann могат да действат самостоятелно (16). |
| --- | --- |

(29)

Трето, Iliad е на мнение, че Bertelsmann ще има специално представителство в Съвета на директорите (15

16

| (30) | И накрая, Iliad заявява, че Bouygues и Bertelsmann са създали обща стратегия, което се доказва от съобщенията за медиите и представянето пред инвеститорите (17). |
| --- | --- |

(30)

И накрая, Iliad заявява, че Bouygues и Bertelsmann са създали обща стратегия, което се доказва от съобщенията за медиите и представянето пред инвеститорите (17

3.3.1.3.   Аргументите на ADLC и Bouygues

Аргументите на ADLC и Bouygues

| (31) | Според ADLC и Bouygues сделката е структурирана по такъв начин, че да се гарантира едноличен контрол на Bouygues върху новото юридическо лице (18). |
| --- | --- |

(31)

Според ADLC и Bouygues сделката е структурирана по такъв начин, че да се гарантира едноличен контрол на Bouygues върху новото юридическо лице (18

| (32) | По отношение на събранието на акционерите Bouygues подчертава, че съгласно член 2.5 от акционерното споразумение преди всяко събрание на акционерите Bouygues и Bertelsmann ще трябва да провеждат взаимни консултации, за да дефинират обща позиция по всяко предстоящо гласуване. В случай на разногласие между Bouygues и Bertelsmann позицията, предложена от Bouygues, ще има превес и Bertelsmann ще трябва да гласува в съответствие с решението на Bouygues (19). Анализ на процентите на участие в минали периоди в събранията на акционерите на TF1 и M6 дава основание да се предположи, че комбинираните права на глас на Bouygues и Bertelsmann ще дадат на тези дружества de facto мнозинство на събранията на акционерите. |
| --- | --- |

(32)

По отношение на събранието на акционерите Bouygues подчертава, че съгласно член 2.5 от акционерното споразумение преди всяко събрание на акционерите Bouygues и Bertelsmann ще трябва да провеждат взаимни консултации, за да дефинират обща позиция по всяко предстоящо гласуване. В случай на разногласие между Bouygues и Bertelsmann позицията, предложена от Bouygues, ще има превес и Bertelsmann ще трябва да гласува в съответствие с решението на Bouygues (19

de facto

| (33) | По отношение на Съвета на директорите Bouygues отбелязва, че съгласно член 2.1.1 от акционерното споразумение Съветът на директорите на новото юридическо лице ще се състои от 12 членове, от които Bouygues ще назначава половината, включително председателя с решаващ глас (20). |
| --- | --- |

(33)

По отношение на Съвета на директорите Bouygues отбелязва, че съгласно член 2.1.1 от акционерното споразумение Съветът на директорите на новото юридическо лице ще се състои от 12 членове, от които Bouygues ще назначава половината, включително председателя с решаващ глас (20

| (34) | Както при подготовката за събрания на акционерите, Bouygues заявява, че акционерното споразумение изисква период на консултация между Bouygues и Bertelsmann преди всяко заседание на Съвета на директорите (21). В случай на разногласие между Bouygues и Bertelsmann позицията, предложена от Bouygues ще има превес и Bertelsmann ще трябва да гласува в съгласие с решението на Bouygues (22). Bertelsmann може да действа независимо от позицията на Bouygues само в изключителни случаи. По-специално, член 2.1.2 от акционерното споразумение предвижда, че Bertelsmann няма да бъде задължено да следва позицията на Bouygues, ако Bertelsmann или един от неговите представители в Съвета на директорите считат, че дадено решение е незаконно или противоречащо на корпоративния интерес на новото юридическо лице (23). Освен това в член 2.1.4 са изброени въпросите, по които Bertelsmann няма да бъде задължено да гласува с позицията на Bouygues, но това следва да се отнася само за изключителни решения, които е възможно да повлияят на стойността на новото юридическо лице (24). |
| --- | --- |

(34)

Както при подготовката за събрания на акционерите, Bouygues заявява, че акционерното споразумение изисква период на консултация между Bouygues и Bertelsmann преди всяко заседание на Съвета на директорите (21

22

23

24

| (35) | И накрая, Bouygues посочва, че ще има контрол върху всички стратегически решения на новото юридическо лице, включително неговите финансово-икономически план и бюджет, инвестициите и назначаването на неговите директори. В тази връзка Bouygues изтъква, че фактите, на които се позовава Iliad за заключението си, че Bouygues и Bertelsmann са изработили обща стратегия, се базират само на съобщения за медиите, в които не е поместено пълното съдържание на споразуменията и акционерното споразумение (25). |
| --- | --- |

(35)

И накрая, Bouygues посочва, че ще има контрол върху всички стратегически решения на новото юридическо лице, включително неговите финансово-икономически план и бюджет, инвестициите и назначаването на неговите директори. В тази връзка Bouygues изтъква, че фактите, на които се позовава Iliad за заключението си, че Bouygues и Bertelsmann са изработили обща стратегия, се базират само на съобщения за медиите, в които не е поместено пълното съдържание на споразуменията и акционерното споразумение (25

3.3.1.4.   Оценката на Комисията

Оценката на Комисията

А)   Правно основание

| (36) | Съгласно Консолидираното юрисдикционно известие съвместен контрол е налице, когато две или повече предприятия или лица имат възможност да упражняват решаващо влияние върху друго предприятие. Под решаващо влияние Комисията обикновено има предвид правомощието да се блокират решения, които определят стратегическото търговско поведение на едно предприятие. Предприятията, които придобиват съвместен контрол върху друго предприятие, трябва да постигнат общо споразумение, с което да определят търговската политика на съвместното предприятие, и трябва да си сътрудничат (26). |
| --- | --- |

(36)

Съгласно Консолидираното юрисдикционно известие съвместен контрол е налице, когато две или повече предприятия или лица имат възможност да упражняват решаващо влияние върху друго предприятие. Под решаващо влияние Комисията обикновено има предвид правомощието да се блокират решения, които определят стратегическото търговско поведение на едно предприятие. Предприятията, които придобиват съвместен контрол върху друго предприятие, трябва да постигнат общо споразумение, с което да определят търговската политика на съвместното предприятие, и трябва да си сътрудничат (26

| (37) | Комисията използва няколко критерия за определяне наличието на съвместен контрол. |
| --- | --- |

(37)

Комисията използва няколко критерия за определяне наличието на съвместен контрол.

| (38) | Въпреки че може да е налице съвместен контрол, когато две предприятия майки имат равни права на глас и представителство в органите за вземане на решения, Комисията не счита това за необходимо условие. Следователно може да съществува съвместен контрол също и при липса на равни права на глас или представителство. Такъв е случаят, когато миноритарните акционери се ползват от допълнителни права, като право на вето върху стратегически решения за новото юридическо лице (27). Правата на вето, които предоставят съвместен контрол, обикновено включват решения по въпроси, като бюджет, финансово-икономически план (бизнес план), големи инвестиции или назначаване на висше ръководство. |
| --- | --- |

(38)

Въпреки че може да е налице съвместен контрол, когато две предприятия майки имат равни права на глас и представителство в органите за вземане на решения, Комисията не счита това за необходимо условие. Следователно може да съществува съвместен контрол също и при липса на равни права на глас или представителство. Такъв е случаят, когато миноритарните акционери се ползват от допълнителни права, като право на вето върху стратегически решения за новото юридическо лице (27

бизнес план

| (39) | Освен това Комисията е на мнение, че съвместното упражняване на права на глас може да доведе до съвместен контрол. По този начин, дори при липса на конкретни права на вето, две или повече предприятия, които придобиват миноритарни дялове в друго предприятие, може да получат съвместен контрол (28). Такъв може да бъде случаят, когато миноритарните дялове заедно осигуряват средствата за контролиране на целевото предприятие. Това може да е резултат от правно обвързващо споразумение в този смисъл или може да бъде установено на основа de facto, по-специално когато има силни общи интереси (29). |
| --- | --- |

(39)

Освен това Комисията е на мнение, че съвместното упражняване на права на глас може да доведе до съвместен контрол. По този начин, дори при липса на конкретни права на вето, две или повече предприятия, които придобиват миноритарни дялове в друго предприятие, може да получат съвместен контрол (28

de facto

29

| (40) | И накрая, Комисията взема предвид други фактори, включително наличието на решаващ глас (30). За да съществува съвместен контрол, следва не само едно предприятие майка да има решаващ глас, тъй като това ще доведе до едноличен контрол на предприятието, което се ползва от решаващия глас (31). Възможно е да има обаче съвместен контрол, когато този решаващ глас на практика има ограничена приложимост и ефективност (32). |
| --- | --- |

(40)

И накрая, Комисията взема предвид други фактори, включително наличието на решаващ глас (30

31

32

Б)   Права на вето на Bertelsmann в новото юридическо лице

| (41) | Както е описано в параграфи (22)—(24) по-горе, ако не е посочено друго, Bertelsmann ще трябва да гласува в съответствие с мнението на Bouygues на заседанията на Съвета на директорите и на събранията на акционерите. |
| --- | --- |

(41)

Както е описано в параграфи (22)—(24) по-горе, ако не е посочено друго, Bertelsmann ще трябва да гласува в съответствие с мнението на Bouygues на заседанията на Съвета на директорите и на събранията на акционерите.

| (42) | Като изключение, член 2.1.4 от акционерното споразумение [предвижда механизъм, който позволява на Bertelsmann да гласува против дадено предложение по определен брой въпроси в изключителни случаи] (33). Комисията счита този механизъм, предвиден в член 2.1.4 от акционерното споразумение, за сходен на право на вето за Bertelsmann по тези въпроси. [Подробни данни за функционирането на акционерното споразумение]. По този начин Bertelsmann ще има право на вето по въпросите, посочени в член 2.1.4 от акционерното споразумение. |
| --- | --- |

(42)

Като изключение, член 2.1.4 от акционерното споразумение [предвижда механизъм, който позволява на Bertelsmann да гласува против дадено предложение по определен брой въпроси в изключителни случаи] (33

| (43) | На първо място, член 2.1.4 от акционерното споразумение съдържа списък от въпроси, по които Bertelsmann по изключение ще има право на вето. Това се отнася по-специално до изменението на устава, смяната на одиторите, промени в политиката за разпределяне на дивиденти, промени в правилата за управление, увеличение на капитала, значително увеличение на задълженията и ангажирането на новото юридическо лице с нови търговски дейности, които не попадат в неговия предмет на дейност. По отношение на тези права на вето Комисията отбелязва, че в съответствие с параграф 66 от Консолидираното юрисдикционно известие тези въпроси не засягат стратегическите решения на новото юридическо лице. Правото на вето на Bertelsmann се прилага по отношение на въпроси, които засягат съществуването на новото юридическо лице, и по този начин не може, само по себе си, да му осигури съвместен контрол върху новото юридическо лице. По-скоро тези права на вето съответстват на правата, които по принцип се предоставят на миноритарните акционери за защита на техните финансови интереси като инвеститори в съвместно предприятие. |
| --- | --- |

(43)

На първо място, член 2.1.4 от акционерното споразумение съдържа списък от въпроси, по които Bertelsmann по изключение ще има право на вето. Това се отнася по-специално до изменението на устава, смяната на одиторите, промени в политиката за разпределяне на дивиденти, промени в правилата за управление, увеличение на капитала, значително увеличение на задълженията и ангажирането на новото юридическо лице с нови търговски дейности, които не попадат в неговия предмет на дейност. По отношение на тези права на вето Комисията отбелязва, че в съответствие с параграф 66 от Консолидираното юрисдикционно известие тези въпроси не засягат стратегическите решения на новото юридическо лице. Правото на вето на Bertelsmann се прилага по отношение на въпроси, които засягат съществуването на новото юридическо лице, и по този начин не може, само по себе си, да му осигури съвместен контрол върху новото юридическо лице. По-скоро тези права на вето съответстват на правата, които по принцип се предоставят на миноритарните акционери за защита на техните финансови интереси като инвеститори в съвместно предприятие.

| (44) | Съгласно член 2.1.4 от акционерното споразумение на Bertelsmann се предоставят също и права на вето по отношение на определени типове инвестиции. По-специално Bertelsmann ще запази правото да не се придържа към предложение на Bouygues за i) инвестиция, продажба или придобиване на акции, стопански дейности и активи за сума, надвишаваща [сума на прага] евро на сделка; ii) придобивания на права за аудиовизуално съдържание, надвишаващо [сума на прага] евро на сделка на година; iii) търговски договорености за разпространение, надвишаващи [сума на прага] евро на сделка на година; iv) създаване на съвместни предприятия или партньорства, или друга гаранция за сума, надвишаваща [сума на прага] евро годишно поотделно; и v) започване на съдебен спор относно сума, надвишаваща [сума на прага] евро. В тази връзка Комисията отбелязва, че праговете, определени в Акционерното споразумение, надвишават стойността на почти всички инвестиции на TF1 през последните 10 години (и всички инвестиции на M6) (34). Следователно правата на вето на Bertelsmann не са такива, че да му предоставят възможност за вето върху нормалното управление на стопанската дейност на новото юридическо лице. Предвид определените суми, тези права на вето съответстват на права, които обикновено защитават миноритарните акционери. |
| --- | --- |

(44)

Съгласно член 2.1.4 от акционерното споразумение на Bertelsmann се предоставят също и права на вето по отношение на определени типове инвестиции. По-специално Bertelsmann ще запази правото да не се придържа към предложение на Bouygues за i) инвестиция, продажба или придобиване на акции, стопански дейности и активи за сума, надвишаваща [сума на прага] евро на сделка; ii) придобивания на права за аудиовизуално съдържание, надвишаващо [сума на прага] евро на сделка на година; iii) търговски договорености за разпространение, надвишаващи [сума на прага] евро на сделка на година; iv) създаване на съвместни предприятия или партньорства, или друга гаранция за сума, надвишаваща [сума на прага] евро годишно поотделно; и v) започване на съдебен спор относно сума, надвишаваща [сума на прага] евро. В тази връзка Комисията отбелязва, че праговете, определени в Акционерното споразумение, надвишават стойността на почти всички инвестиции на TF1 през последните 10 години (и всички инвестиции на M6) (34

| (45) | Поради това, с оглед на гореизложеното, Комисията счита, че Bertelsmann няма да упражнява съвместен контрол върху новото юридическо лице поради правата си на вето, залегнали в член 2.1.4 от акционерното споразумение. |
| --- | --- |

(45)

Поради това, с оглед на гореизложеното, Комисията счита, че Bertelsmann няма да упражнява съвместен контрол върху новото юридическо лице поради правата си на вето, залегнали в член 2.1.4 от акционерното споразумение.

| (46) | Първият главен изпълнителен директор на новото юридическо лице ще бъде назначен от Bouygues и Bertelsmann (35) и ще бъде един от четиримата членове на Съвета на директорите, назначени от Bouygues. През периода на блокиране (36) Bouygues може, след обсъждане с Bertelsmann, но без последното да има право на вето върху окончателното решение, да освободи главния изпълнителен директор на новото юридическо лице. Що се отнася до назначаването на бъдещи главни изпълнителни директори Bouygues ще трябва да предложи списък с [...] кандидати [...] и Bertelsmann ще може да наложи вето на един от кандидатите (37). Следователно Bouygues ще има последната дума при избора [на главен изпълнителен директор], освен ако Bertelsmann не прецени, че има сериозни етични съображения срещу кандидата (38). [...] (39). От това следва, че както по време на, така и след периода на блокиране, Bouygues ще има последната дума по отношение на назначаването и освобождаването на главния изпълнителен директор на новото юридическо лице. Bertelsmann ще има право на вето само върху [...] и върху назначаването на кандидат, срещу когото Bertelsmann има сериозни етични съображения. От друга страна, Bertelsmann няма да има право на вето върху освобождаването на главния изпълнителен директор. По този начин правата на Bertelsmann на вето в процеса на назначаване на главен изпълнителен директор на новото юридическо лице са сходни с право на консултация, съответстващо на правата, които обикновено защитават миноритарните акционери. Комисията отбелязва също, че Bouygues ще може незабавно да освободи от длъжност първия главен изпълнителен директор на новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(46)

Първият главен изпълнителен директор на новото юридическо лице ще бъде назначен от Bouygues и Bertelsmann (35

36

37

38

39

| (47) | Поради това мнението на Комисията е, че Bertelsmann няма да упражнява съвместен контрол върху новото юридическо лице поради участието си в назначаването и освобождаването на главния изпълнителен директор на новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(47)

Поради това мнението на Комисията е, че Bertelsmann няма да упражнява съвместен контрол върху новото юридическо лице поради участието си в назначаването и освобождаването на главния изпълнителен директор на новото юридическо лице.

| (48) | По отношение на финансово-икономическия план и бюджета Комисията отбелязва, че с член 2.2.1 от акционерното споразумение се създава одитен комитет, отговорен за изготвянето на бюджета и финансово-икономическия план, който ще бъде съставен от един член на Съвета на директорите, назначен от Bouygues, и един член на Съвета на директорите, назначен от Bertelsmann (40). [Bouygues и Bertelsmann ще се споразумеят относно първия финансово-икономически план] (41). Освен това бъдещите финансово-икономически планове, срещу които Bertelsmann може да възрази само ако прецени, че последните са несъвместими с корпоративния интерес на новото юридическо лице (42), ще трябва да отговарят на целите за приходи, синергия и инвестиции, договорени от Bouygues и Bertelsmann (43). По този начин [по отношение на бъдещите финансово-икономически планове Bouygues ще може да налага своето решение на Съвета на директорите поради решаващия си глас] (44). Тези бъдещи финансово-икономически планове и бюджети представляват стратегически решения на новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(48)

По отношение на финансово-икономическия план и бюджета Комисията отбелязва, че с член 2.2.1 от акционерното споразумение се създава одитен комитет, отговорен за изготвянето на бюджета и финансово-икономическия план, който ще бъде съставен от един член на Съвета на директорите, назначен от Bouygues, и един член на Съвета на директорите, назначен от Bertelsmann (40

41

42

43

44

| (49) | Поради това мнението на Комисията е, че Bertelsmann няма да упражнява съвместен контрол върху новото юридическо лице поради механизма за обсъждане и приемане на бъдещи финансово-икономически планове и бюджети на новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(49)

Поради това мнението на Комисията е, че Bertelsmann няма да упражнява съвместен контрол върху новото юридическо лице поради механизма за обсъждане и приемане на бъдещи финансово-икономически планове и бюджети на новото юридическо лице.

| (50) | Освен това Комисията отбелязва, че на Bertelsmann не се предоставя право на вето върху стратегически решения, засягащи новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(50)

Освен това Комисията отбелязва, че на Bertelsmann не се предоставя право на вето върху стратегически решения, засягащи новото юридическо лице.

В)   Съвместно упражняване на правата на глас

| (51) | Що се отнася до събранията на акционерите, освен въпросите, посочени в член 2.1.4 от акционерното споразумение (дискутирани в точки (43)—(45) по-горе), Bertelsmann няма да може да възразява срещу позиция, заета от Bouygues. |
| --- | --- |

(51)

Що се отнася до събранията на акционерите, освен въпросите, посочени в член 2.1.4 от акционерното споразумение (дискутирани в точки (43)—(45) по-горе), Bertelsmann няма да може да възразява срещу позиция, заета от Bouygues.

| (52) | В рамките на Съвета на директорите обаче, в допълнение към въпросите, посочени в член 2.1.4 от акционерното споразумение и назначаването на главния изпълнителен директор на новото юридическо лице (дискутирани в точки (43)—(47) по-горе), Bertelsmann има право на възражение срещу всяко решение, което счита за незаконно или противоречащо на корпоративния интерес на новото юридическо лице (член 2.1.2 от акционерното споразумение). |
| --- | --- |

(52)

В рамките на Съвета на директорите обаче, в допълнение към въпросите, посочени в член 2.1.4 от акционерното споразумение и назначаването на главния изпълнителен директор на новото юридическо лице (дискутирани в точки (43)—(47) по-горе), Bertelsmann има право на възражение срещу всяко решение, което счита за незаконно или противоречащо на корпоративния интерес на новото юридическо лице (член 2.1.2 от акционерното споразумение).

| (53) | Концепцията за корпоративен интерес не е предмет на конкретни условия. Но както посочва Bouygues, i) изключението, предвидено в член 2.1.2 от акционерното споразумение, е обичайно и не е конкретно свързано с аудиовизуалния сектор, ii) и се прилага само в крайни случаи, iii) тъй като неговата цел е да предотвратява гражданскоправна и/или наказателна отговорност, произтичаща за членовете, назначени от Bertelsmann (45). Поради това Комисията счита, че обхватът на изключението е ограничен. |
| --- | --- |

(53)

Концепцията за корпоративен интерес не е предмет на конкретни условия. Но както посочва Bouygues, i) изключението, предвидено в член 2.1.2 от акционерното споразумение, е обичайно и не е конкретно свързано с аудиовизуалния сектор, ii) и се прилага само в крайни случаи, iii) тъй като неговата цел е да предотвратява гражданскоправна и/или наказателна отговорност, произтичаща за членовете, назначени от Bertelsmann (45

| (54) | От това следва, че съгласно условията на акционерното споразумение Bertelsmann няма да има възможност да упражнява de jure решаващо влияние върху новото юридическо лице. Трябва обаче да се прецени дали съвместното упражняване на правата на глас може да съществува и de facto. |
| --- | --- |

(54)

От това следва, че съгласно условията на акционерното споразумение Bertelsmann няма да има възможност да упражнява de jure

de facto

| (55) | На първо място, Bertelsmann притежава ноу-хау в аудиовизуалния сектор, което надхвърля дейността на новото юридическо лице. Освен това, дори Bertelsmann да не може да налага своята позиция, преди всяко заседание на Съвета на директорите или събрание на акционерите на новото юридическо лице Bouygues и Bertelsmann ще трябва да се консултират помежду си и да се опитат да постигнат съгласие за обща позиция при гласуване. Поради това не може да се изключи възможността Bouygues и Bertelsmann да действат като едно цяло в органите за вземане на решения на новото юридическо лице. Освен това бъдещият главен изпълнителен директор на новото юридическо лице ще продължи да изпълнява няколко функции в Bertelsmann (46). |
| --- | --- |

(55)

На първо място, Bertelsmann притежава ноу-хау в аудиовизуалния сектор, което надхвърля дейността на новото юридическо лице. Освен това, дори Bertelsmann да не може да налага своята позиция, преди всяко заседание на Съвета на директорите или събрание на акционерите на новото юридическо лице Bouygues и Bertelsmann ще трябва да се консултират помежду си и да се опитат да постигнат съгласие за обща позиция при гласуване. Поради това не може да се изключи възможността Bouygues и Bertelsmann да действат като едно цяло в органите за вземане на решения на новото юридическо лице. Освен това бъдещият главен изпълнителен директор на новото юридическо лице ще продължи да изпълнява няколко функции в Bertelsmann (46

| (56) | Bouygues обаче също притежава ноу-хау в аудиовизуалния сектор и по никакъв начин няма да зависи от Bertelsmann в това отношение. Освен това Bertelsmann няма да има значителни делови отношения с новото юридическо лице (47). И накрая, Bouygues си запазва правото на освобождаване от длъжност на главния изпълнителен директор на новото юридическо лице без Bertelsmann да има възможност да се противопостави на решението. |
| --- | --- |

(56)

Bouygues обаче също притежава ноу-хау в аудиовизуалния сектор и по никакъв начин няма да зависи от Bertelsmann в това отношение. Освен това Bertelsmann няма да има значителни делови отношения с новото юридическо лице (47

| (57) | От това следва, че липсват доказателства в подкрепа на съществуването на силен общ интерес между Bouygues и Bertelsmann. |
| --- | --- |

(57)

От това следва, че липсват доказателства в подкрепа на съществуването на силен общ интерес между Bouygues и Bertelsmann.

| (58) | При липса на такъв интерес Комисията счита, че възможното възникване на променящи се съюзи между миноритарните акционери обикновено изключва допускането за упражняване de facto на съвместен контрол. В настоящия случай е възможно Bouygues да съгласува позициите си с други миноритарни акционери по въпроси, по които интересът на Bertelsmann е да гласува против Bouygues както в контекста на Съвета на директорите, така и на събранията на акционерите. |
| --- | --- |

(58)

При липса на такъв интерес Комисията счита, че възможното възникване на променящи се съюзи между миноритарните акционери обикновено изключва допускането за упражняване de facto

| (59) | Освен това Комисията отбелязва, че в случай на разногласие между Bouygues и Bertelsmann, Bertelsmann е задължено да запази своите притежавани акции само през периода на блокиране [продължителност на периода на блокиране]. В края на този период Bertelsmann ще може да продаде своите акции, предоставяйки на Bouygues право на преимуществено изкупуване на акциите за [сумата на притежаваните акции]. Останалите притежавани акции може да бъдат продавани свободно [при условие че изборът на купувач не поражда опасения, свързани с конкуренцията]. Поради това Комисията счита, че в случай на разногласие оцеляването на новото юридическо лице няма да бъде засегнато. |
| --- | --- |

(59)

Освен това Комисията отбелязва, че в случай на разногласие между Bouygues и Bertelsmann, Bertelsmann е задължено да запази своите притежавани акции само през периода на блокиране [продължителност на периода на блокиране]. В края на този период Bertelsmann ще може да продаде своите акции, предоставяйки на Bouygues право на преимуществено изкупуване на акциите за [сумата на притежаваните акции]. Останалите притежавани акции може да бъдат продавани свободно [при условие че изборът на купувач не поражда опасения, свързани с конкуренцията]. Поради това Комисията счита, че в случай на разногласие оцеляването на новото юридическо лице няма да бъде засегнато.

| (60) | Поради това Комисията стига до заключението, че споразуменията и акционерното споразумение не пораждат de facto съвместно упражняване на правата на глас. |
| --- | --- |

(60)

Поради това Комисията стига до заключението, че споразуменията и акционерното споразумение не пораждат de facto

Г)   Решаващ глас

| (61) | Във всички случаи, в съответствие с параграф 82 от Консолидираното юрисдикционно известие, за да съществува съвместен контрол, не трябва да има решаващ глас само за едно предприятие майка, тъй като това ще доведе до едноличен контрол на предприятието, притежаващо решаващия глас. |
| --- | --- |

(61)

Във всички случаи, в съответствие с параграф 82 от Консолидираното юрисдикционно известие, за да съществува съвместен контрол, не трябва да има решаващ глас само за едно предприятие майка, тъй като това ще доведе до едноличен контрол на предприятието, притежаващо решаващия глас.

| (62) | В конкретния случай Bouygues ще контролира половината от Съвета на директорите, включително главния изпълнителен директор (48), който ще има решаващ глас. В резултат на това гласът на Bertelsmann не е необходим за приемането от Съвета на директорите на дадена позиция на Bouygue, освен ако въпросите не са от запазените по смисъла на член 2.1.4 от акционерното споразумение (при което гласовете не може да бъдат обединявани). По същия начин на събранието на акционерите Bertelsmann ще може да се противопостави на позиция на Bouygues само по запазени по смисъла на член 2.1.4 от акционерното споразумение въпроси (при което гласовете не може да бъдат обединявани). |
| --- | --- |

(62)

В конкретния случай Bouygues ще контролира половината от Съвета на директорите, включително главния изпълнителен директор (48

| (63) | Поради това, в резултат на решаващия глас на Bouygues, Bertelsmann няма да има съвместен контрол върху новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(63)

Поради това, в резултат на решаващия глас на Bouygues, Bertelsmann няма да има съвместен контрол върху новото юридическо лице.

Д)   Едноличен контрол върху новото юридическо лице

| (64) | Както беше обосновано по-горе, Комисията отбелязва, че Bouygues ще има правомощията да назначава половината от Съвета на директорите на новото юридическо лице. Поради разпоредбите на френския Търговски закон (49), главният изпълнителен директор на новото юридическо лице, който ще бъде назначен от Bouygues, ще има решаващ глас при равенство на гласовете. Така Bouygues ще може да налага своите решения на Съвета на директорите на новото юридическо лице. Комисията отбелязва, че тези права осигуряват de jure едноличен контрол на Bouygues върху новото юридическо лице. |
| --- | --- |

(64)

Както беше обосновано по-горе, Комисията отбелязва, че Bouygues ще има правомощията да назначава половината от Съвета на директорите на новото юридическо лице. Поради разпоредбите на френския Търговски закон (49

de jure

| (65) | Освен това, съгласно разпоредбите на член 2.5 от акционерното споразумение, освен по въпроси, запазени по смисъла на член 2.1.4 от акционерното споразумение (които не са такива, че да осигуряват съвместен контрол), Bertelsmann трябва да гласува в съгласие с позицията на Bouygues на събранията на акционерите. Така Bouygues ще контролира ефективно 46 % от правата на глас на събранията на акционерите на новото юридическо лице. Съгласно консолидираните статистически данни от минали периоди, представени от Bouygues, това съответства на повече от половината от правата на глас, действително представени на събранията на акционерите (50). Поради това Комисията посочва, че Bouygues ще упражнява също и de facto едноличен контрол върху новото юридическо лице. В следващата таблица са показани консолидираните данни относно участието в събранията на акционерите на TF1 и M6 от 2019 г.

  Таблица 1


  Консолидирани данни за участие на TF1 и M6 за минали периоди









  Година | Консолидиран процент на участие | Установено акционерно участие на Bouygues | Процент на участие на Bouygues по отношение на общите консолидирани гласове |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 г. | [...] % | 46  % | [Повече от половината] % |
| 2020 г. | [...] % | 46  % | [Повече от половината] % |
| 2019 г. | [...] % | 46  % | [Повече от половината] % |

(65)

Освен това, съгласно разпоредбите на член 2.5 от акционерното споразумение, освен по въпроси, запазени по смисъла на член 2.1.4 от акционерното споразумение (които не са такива, че да осигуряват съвместен контрол), Bertelsmann трябва да гласува в съгласие с позицията на Bouygues на събранията на акционерите. Така Bouygues ще контролира ефективно 46 % от правата на глас на събранията на акционерите на новото юридическо лице. Съгласно консолидираните статистически данни от минали периоди, представени от Bouygues, това съответства на повече от половината от правата на глас, действително представени на събранията на акционерите (50

de facto

Таблица 1

Таблица 1

Консолидирани данни за участие на TF1 и M6 за минали периоди

Консолидирани данни за участие на TF1 и M6 за минали периоди

Година

Консолидиран процент на участие

Установено акционерно участие на Bouygues

Процент на участие на Bouygues по отношение на общите консолидирани гласове

2021 г.

[...] %

46  %

[Повече от половината] %

2020 г.

[...] %

46  %

[Повече от половината] %

2019 г.

[...] %

46  %

[Повече от половината] %

Източник: Отговор на Bouygues на искането за предоставяне на сведения RFI 2, въпрос 3

Източник:

| (66) | Поради това Комисията счита, че Bouygues ще притежава едноличен контрол върху новото юридическо лице от правна и фактическа гледна точка. |
| --- | --- |

(66)

Поради това Комисията счита, че Bouygues ще притежава едноличен контрол върху новото юридическо лице от правна и фактическа гледна точка.

Е)   Заключение относно естеството на контрола върху новото юридическо лице

| (67) | Поради посочените по-горе причини, мнението на Комисията е, че новото юридическо лице ще бъде контролирано единствено от Bouygues. |
| --- | --- |

(67)

Поради посочените по-горе причини, мнението на Комисията е, че новото юридическо лице ще бъде контролирано единствено от Bouygues.

3.3.2.   Заключение относно засегнатите от сделката предприятия

Заключение относно засегнатите от сделката предприятия

| (68) | Комисията счита, че поради изключителното естество на контрола на Bouygues върху новото юридическо лице, засегнатите от сделката предприятия са Bouygues (включително TF1) като придобиващо предприятие и M6 като целево предприятие. |
| --- | --- |

(68)

Комисията счита, че поради изключителното естество на контрола на Bouygues върху новото юридическо лице, засегнатите от сделката предприятия са Bouygues (включително TF1) като придобиващо предприятие и M6 като целево предприятие.

3.4.   Заключение относно съюзното измерение на сделката

Заключение относно съюзното измерение на сделката

| (69) | Като се има предвид, че Bouygues и M6 генерират повече от две трети от оборота си във Франция, Комисията счита, че сделката не представлява концентрация със съюзно измерение. |
| --- | --- |

(69)

Като се има предвид, че Bouygues и M6 генерират повече от две трети от оборота си във Франция, Комисията счита, че сделката не представлява концентрация със съюзно измерение.

4.   ЗАКЛЮЧЕНИЕ

ЗАКЛЮЧЕНИЕ

| (70) | Комисията не е компетентна да направи оценка на сделката. |
| --- | --- |

(70)

Комисията не е компетентна да направи оценка на сделката.

| (71) | Настоящото решение се съобщава на Iliad и се публикува в Официалния вестник на Европейския съюз без поверителни части или търговски тайни. |
| --- | --- |

(71)

Настоящото решение се съобщава на Iliad и се публикува в Официалния вестник на Европейския съюз без поверителни части или търговски тайни.

---

(1)  ОВ L 24, 29.1.2004 г., стр. 1 (по-долу „Регламент за сливанията“). От 1 декември 2009 г. с Договора за функционирането на Европейския съюз (ДФЕС) се въведоха някои промени, като например замяната на „Общност“ със „Съюз“ и на „общ пазар“ с „вътрешен пазар“. В настоящото решение ще се използва терминологията от ДФЕС.

1

(2)  Покана за предприемане на действие, приложение 1.

2

(3)  На 30 ноември 2021 г. в отговор на искането на Комисията за представяне на становище („Становище на Bouygues“) Bouygues информира Комисията, че поканата за предприемане на действие „е подписана от председателя на Съвета на директорите на Iliad SA, който няма правомощия да представлява дружеството и поради това не може да действа от името и като представител на Iliad SA“. С писмо за одобрение (по смисъла на член 1156, трета алинея и на член 1998, втора алинея от Френския граждански кодекс) и за потвърждение, изпратено до Комисията на 6 декември 2021 г., Iliad потвърди, че неговият управляващ директор е упълномощил устно председателя на Съвета на директорите на Iliad да изпрати на Комисията поканата за предприемане на действие (за тази цел вижте отговора на Iliad до RFI 1). Поради това Комисията счете поканата за предприемане на действие, изпратена от Iliad, за валидна.

3

е подписана от председателя на Съвета на директорите на Iliad SA, който няма правомощия да представлява дружеството и поради това не може да действа от името и като представител на Iliad SA

(4)  Консолидирано юрисдикционно известие на Комисията съгласно Регламента за сливанията, коригирано (ОВ C 43, 21.2.2009 г., стр. 10), параграф 129 („Консолидирано юрисдикционно известие“).

4

(5)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 134.

5

(6)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 139.

6

(7)  Виж анализа на ADLC относно приложимостта на Регламента за сливанията към сделката от 30 ноември 2021 г., стр. 7 и становището на Bouygues, стр. 10.

7

(8)  Покана за предприемане на действие, стр. 1—3.

8

(9)  Включващо също и M6.

9

(10)  Първият главен изпълнителен директор на новото юридическо лице ще бъде Nicolas de Tavernost, настоящ председател на Съвета на директорите на M6.

10

(11)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграф 7.

11

(12)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграф 8.

12

(13)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграфи 10—12.

13

(14)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграфи 16—20.

14

(15)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграфи 22—23.

15

(16)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграфи 24—26.

16

(17)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграфи 27—33.

17

(18)  Виж анализа на ADLC от 30 ноември 2021 г. по отношение на приложимостта на Регламента за сливанията към сделката, стр. 7, и становището на Bouygues, стр. 10.

18

(19)  Становище на Bouygues, стр. 5.

19

(20)  Становище на Bouygues, стр. 8.

20

(21)  Становище на Bouygues, стр. 5—6.

21

(22)  Становище на Bouygues, стр. 5.

22

(23)  Становище на Bouygues, стр. 6.

23

(24)  Становище на Bouygues, стр. 6 и 9.

24

(25)  Становище на Bouygues, стр. 9.

25

(26)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 62.

26

(27)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 65.

27

(28)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 74.

28

(29)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 74—76.

29

(30)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 82.

30

(31)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 82.

31

(32)  Консолидирано юрисдикционно известие, параграф 82.

32

(33)  Това задължение не се разпростира върху независимите членове, предложени от Bouygues или Bertelsmann.

33

(34)  Bouygues потвърждава, че тези прагове са надвишавани от TF1 само три пъти от 2011 г. насам и никога не са надвишавани от M6. Освен това в отговора си на искане за предоставяне на сведения RFI 2 Bouygues потвърди, че консолидирането, където е уместно, на данни от минали периоди на групите TF1 и M6 не е довело до превишаване на праговете, определени в член 2.1.4 (виж RFI 2, отговор на въпрос 2 и приложение). Поради това Комисията счита, че праговете са достатъчно високи, за да не предоставят на Bertelsmann възможност за вето върху стратегическите решения на новото юридическо лице.

34

(35)  Акционерно споразумение, член 2.3.

35

(36)  В член 3.2 от акционерното споразумение се предвижда, че освен в изключителни случаи, Bertelsmann трябва да задържи своите акции в новото юридическо лице за [определен период] („Период на блокиране“).

36

(37)  Акционерно споразумение, член 2.3.

37

(38)  Акционерно споразумение, член 2.1.2.

38

(39)  Акционерно споразумение, член 2.3.

39

(40)  Акционерно споразумение, член 2.2.1.

40

(41)  Акционерно споразумение, член 2.2.1. Освен това в своя отговор на искане за предоставяне на сведения RFI 2 Bouygues потвърди, че споразуменията предоставят на Bouygues възможност да изменя финансово-икономическия план в краткосрочен план и да отмени първия бюджет (вж. RFI 2, отговор на въпрос 5 б)).

41

(42)  Акционерно споразумение, член 2.1.2.

42

(43)  Акционерно споразумение, член 2.2.1.

43

(44)  Виж точка (62) по-долу.

44

(45)  Виж RFI 2, отговор на въпрос 1.

45

(46)  Покана за предприемане на действие, приложение 2, параграф 23.

46

(47)  В своя отговор на искане за предоставяне на сведения RFI 2 Bouygues потвърди намерение за прекратяване на вътрешногрупови отношения между M6 и Bertelsmann (виж RFI 2, отговор на въпрос 4 б)). Bouygues посочва обаче, че новото юридическо лице може, като всеки друг оператор, да получава съдържание или услуги от дъщерни предприятия на Bertelsmann при пазарни условия.

47

(48)  Общият съд вече прие, че за целите на прилагането на Регламента за сливанията независимите представители, назначавани от акционер, неминуемо ще вземат предвид мненията на лицето, което ги е назначило (виж в този смисъл Решението на Общия съд от 23 февруари 2006 г. по дело T-282/02 Cementbouw Handel & Industrie/Комисията, параграф 74). При липса на доказателства за противното Комисията счита, че двамата независими членове на Съвета на директорите на новото юридическо лице, назначени от Bouygues, ще действат в съответствие с позицията на Bouygues.

48

Cementbouw Handel & Industrie

Комисията

(49)  Френски Търговски закон, член L.225-37.

49

(50)  Виж RFI 2, отговор на въпрос 3.

50

---