# Euroopa Liidu C 2/2023

| | ISSN 1977-0898 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 2 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 66. aastakäik4. jaanuar 2023 |

ISSN 1977-0898

Euroopa Liidu

Teataja

C 2

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

66. aastakäik4. jaanuar 2023

---

| Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- |
| | II   Teatised |
| | EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED |
| | Euroopa Komisjon |
| 2023/C 2/01 | Komisjoni Teatis — Rahalised karistused rikkumismenetluses | 1 |
| 2023/C 2/02 | Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta (Juhtum M.10944 – MITSUBISHI / HERE) (
  1
  ) | 17 |

Sisukord

Lehekülg

II   Teatised

EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED

Euroopa Komisjon

2023/C 2/01

Komisjoni Teatis — Rahalised karistused rikkumismenetluses

1

2023/C 2/02

Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta (Juhtum M.10944 – MITSUBISHI / HERE) (
  1
  )

1

17

---

| | IV   Teave |
| --- | --- |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT |
| | Euroopa Komisjon |
| 2023/C 2/03 | Euroopa Keskpanga poolt peamistel refinantseerimistoimingutel rakendatav intressimäär: — 2,50 % 1. jaanuar 2023 — Euro vahetuskurss | 18 |
| 2023/C 2/04 | Kokkuvõte komisjoni otsusest, — 10. jaanuar 2022, millega lükatakse tagasi tema pädevus nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 artiklite 1 ja 4 tähenduses (Juhtum C.1886 – Iliad – artikli 265 kohane üleskutse toimingu tegemiseks)
  (teatavaks tehtud numbri C(2022)78 all) | 19 |

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

2023/C 2/03

Euroopa Keskpanga poolt peamistel refinantseerimistoimingutel rakendatav intressimäär: — 2,50 % 1. jaanuar 2023 — Euro vahetuskurss

18

2023/C 2/04

Kokkuvõte komisjoni otsusest, — 10. jaanuar 2022, millega lükatakse tagasi tema pädevus nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 artiklite 1 ja 4 tähenduses (Juhtum C.1886 – Iliad – artikli 265 kohane üleskutse toimingu tegemiseks)
  (teatavaks tehtud numbri C(2022)78 all)

(teatavaks tehtud numbri C(2022)78 all)

19

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EMPs kohaldatav tekst |

---

(1)   EMPs kohaldatav tekst

1

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

II Teatised

EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDE, ORGANITE JA ASUTUSTE TEATISED

Euroopa Komisjon

| 4.1.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 2/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 2/1

---

KOMISJONI TEATIS

Rahalised karistused rikkumismenetluses

(2023/C 2/01)

1.   SISSEJUHATUS – PROPORTSIONAALSE JA HOIATAVA LÄHENEMISVIISI VÄLJATÖÖTAMINE

Euroopa Liidu toimimise lepingus (edaspidi „ELi toimimise leping“) on sätestatud, et kui komisjon kaebab liikmesriigi aluslepingutest tuleneva kohustuse täitmata jätmise eest Euroopa Liidu Kohtusse, võib ta teha kahel juhul Euroopa Liidu Kohtule ettepaneku määrata sellele liikmesriigile rahaline karistus:

| — | kui liikmesriik ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et täita varasemat Euroopa Liidu Kohtu otsust, kus on tuvastatud liidu õiguse rikkumine (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 2) (1); |
| --- | --- |

—

kui liikmesriik ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et täita varasemat Euroopa Liidu Kohtu otsust, kus on tuvastatud liidu õiguse rikkumine (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 2) (1);

| — | kui liikmesriik ei ole täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamise kohustust (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 3). |
| --- | --- |

—

kui liikmesriik ei ole täitnud seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamise kohustust (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 3).

Mõlemal juhul võib Euroopa Liidu Kohtu määratud karistus koosneda põhisummast, mis tuleneb rikkumise jätkumisest kuni kohtuotsuse kuulutamiseni või täieliku täitmiseni, kui see saavutatakse varem, ja päevasest karistusmaksest, et motiveerida asjaomast liikmesriiki rikkumist lõpetama võimalikult kiiresti pärast kohtuotsuse kuulutamist. Komisjon teeb Euroopa Liidu Kohtule ettepaneku rahalise karistuse summa kohta, kuid Euroopa Liidu Kohus peab oma kaalutlusõigust (2) kasutades määrama kindlaks summa, mida ta peab asjaoludele vastavaks ning proportsionaalseks nii tuvastatud rikkumise kui ka asjaomase liikmesriigi maksevõimega (3).

Nii Euroopa Liidu Kohtu võimalus määrata liikmesriikidele rahalisi karistusi kui ka komisjoni võimalus taotleda selliste karistuste kehtestamist pärineb 1992. aasta Maastrichti lepingust. Läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise tagamiseks on komisjon alates 1996. aastast avaldanud mitu teatist ja märgukirja, kus kirjeldatakse põhimõtteid ja metoodikat, mida komisjon rahaliste karistuste arvutamisel kohaldab (4).

Käesolevas teatises vaadatakse läbi kõik aastatel 1996–2021 vastu võetud komisjoni teatised rahaliste karistuste kohta (vt loetelu II lisas). Sellega asendatakse ja koondatakse nende sisu ning vajaduse korral ajakohastatakse neid vastavalt Euroopa Liidu Kohtu uusimale praktikale. See kehtib eelkõige juhul, kui komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esitatud rahalise karistuse arvutamisel jäetakse välja viited asjaomase liikmesriigi institutsioonilisele kaalule (vt punkt 3.4).

Käesolevat teatist kohaldatakse ka Euratomi asutamislepingu suhtes niivõrd, kuivõrd selle artikli 106a kohaselt kohaldatakse ELi toimimise lepingu artiklit 260 kõnealuse lepinguga reguleeritud küsimuste suhtes.

2.   ÜLDPÕHIMÕTTED

Kuigi lõpliku otsuse ELi toimimise lepingu artiklis 260 ette nähtud karistuse määramise kohta teeb Euroopa Liidu Kohus, on komisjonil keskne roll, kuna ta esitab Euroopa Liidu Kohtule ettepaneku rahalise karistuse summa kohta. Läbipaistvuse ja võrdse kohtlemise huvides on komisjon järjepidevalt avaldanud kriteeriumid, mida ta rahalise karistuse kavandamisel kohaldab.

Komisjon leiab, et määratud rahalise karistuse aluseks peavad olema kolm põhikriteeriumi (5):

| — | rikkumise raskus, |
| --- | --- |

—

rikkumise raskus,

| — | rikkumise kestus, |
| --- | --- |

—

rikkumise kestus,

| — | vajadus tagada karistuse hoiatav toime, et rikkumine ei korduks. |
| --- | --- |

—

vajadus tagada karistuse hoiatav toime, et rikkumine ei korduks.

Selleks et tagada karistuste tulemuslikkus, peab rahalise karistuse summa olema piisavalt suur, et avaldada hoiatavat mõju. Pelgalt sümboolse karistuse määramine muudaks tühiseks ELi toimimise lepingu artiklis 260 rikkumismenetluse lisavahendina sätestatud karistusmehhanismi mõju ega aitaks saavutada selle lõppeesmärki tagada liidu õiguse täielik järgimine.

Karistused, mida komisjon Euroopa Liidu Kohtult taotleb, peaksid olema järjepidevad ja liikmesriikide jaoks etteaimatavad ning arvutatud sellise meetodi alusel, kus on korraga arvesse võetud nii proportsionaalsuse kui ka liikmesriikide võrdse kohtlemise põhimõtet. Selge ja ühtne meetod tagab ka selle, et komisjon nõuetekohaselt põhjendab, kuidas ta on arvutanud Euroopa Liidu Kohtule ettepandud rahalise karistuse summa (6).

Komisjon teeb Euroopa Liidu Kohtule süstemaatiliselt ettepanekuid määrata asjaomasele liikmesriigile nii põhisumma kui ka karistusmakse. Nii on see hagide puhul, mis on esitatud ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel (Euroopa Liidu Kohtu varasema otsuse täitmata jätmine) ja ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel (seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamata jätmine).

Seega juhul, kui liikmesriik heastab rikkumise kohtumenetluse käigus, ei võta komisjon oma hagi tagasi, vaid jääb põhisumma määramise nõude juurde, mis hõlmab rikkumise kestust kuni rikkumise heastamiseni. Komisjon püüab Euroopa Liidu Kohut kohtumenetluse etapist olenemata rikkumise lõpetamisest võimalikult kiiresti teavitada. Ta teeb seda ka siis, kui liikmesriik heastab olukorra ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 või artikli 260 lõike 3 alusel tehtud kohtuotsuse järel ja seega lõpeb karistusmakse tasumise kohustus.

Euroopa Liidu Kohtu otsusega määratud rahaline karistus kas põhisumma või karistusmaksena, mida liikmesriik peab tasuma, kujutab endast liidu muud tulu ELi toimimise lepingu artikli 311 ja otsuse 2007/436/EÜ, Euratom (7) tähenduses.

2.1.   Proportsionaalsuse põhimõte

Väljakujunenud kohtupraktika kohaselt (8) peaks rahaline karistus vastama asjaoludele ja olema proportsionaalne nii tuvastatud rikkumise kui ka asjaomase liikmesriigi maksevõimega. Komisjon uurib iga juhtumi puhul hoolikalt, kuidas neid põhimõtteid kõige paremini arvesse võtta, kui ta kohaldab erinevaid kriteeriume, mida kasutatakse Euroopa Liidu Kohtule soovitatud karistuste arvutamisel. Eelkõige tuleks karistuse puhul võimaluse korral eelnevalt arvesse võtta asjaolude muutumise võimalust (9).

Proportsionaalsuse põhimõttel ja eelkõige põhimõttel teha karistuse ettepanek asjaoludest lähtuvalt on mitu järelmit.

Võib esineda olukord, kus on asjakohane teha ettepanek määrata degressiivsel valemil põhinev karistus, et võtta arvesse liikmesriigi edusamme liidu kohustuste täitmisel. Nii toimitakse näiteks juhul, kui liikmesriik on rikkunud liidu õigust sellega, et käitab mitut ebaseaduslikku prügilat, mõned sealsed linnad ei vasta asulareovee kvaliteedistandarditele või osa piirkondade õhukvaliteet ei vasta nõuetele. Kui on võimalik matemaatiliselt hinnata liikmesriigi edusamme nõuete täitmisel (näiteks kui kooskõlla on viidud teatav osa kõigist prügilatest, linnadest või õhukvaliteedipiirkondadest) nende rikkumiste puhul, mida iseloomustab üksnes tulemuspõhine kohustus, võib komisjon teha Euroopa Liidu Kohtule ettepaneku kasutada degressiivset valemit (10).

Samuti võib esineda olukord, kus komisjon teeb ettepaneku, et trahv makstakse alles pärast kindlat ajavahemikku, näiteks kuus kuud või üks aasta pärast Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 kohaselt tehtud kohtuotsust (11). See võib olla asjakohane, kui nõuetele vastavust saab hinnata ainult korrapäraste ajavahemike järel või kui nõuetele vastavuse hindamise meetod sõltub seiretulemuste kättesaadavusest. See võib olla sätestatud asjakohastes õigusaktides. Selle eesmärk on tagada, et komisjoni pakutud karistus vastaks tegelikult nende päevade arvule, mille jooksul rikkumine kestis – mida on mõnikord võimalik kindlaks teha alles pärast teatava ajavahemiku möödumist ja pärast piisava teabe saamist nõuetele vastavuse kohta.

2.2.   ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikega 3 seotud põhimõtted

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 eesmärk (12) on motiveerida liikmesriike võtma seadusandliku menetluse kohaselt vastu võetud direktiivid (13) siseriiklikku õigusesse üle liidu seadusandja kehtestatud tähtaja jooksul ning tagada seega liidu õigusaktide tulemuslikkus. Tegemist ei ole mitte ainult liidu õigusaktidega taotletavate üldiste huvide, vaid eelkõige Euroopa Liidu kodanike huvide kaitsmisega, sest neil on sellistest õigusaktidest tulenevad õigused ja hüved. Mõlemal juhul on viivitused vastuvõetamatud. Kui liikmesriik võtab liidu õigusaktid siseriiklikku õigusesse üle hiljem kui peaks, õõnestatakse lõppkokkuvõttes kogu liidu õiguse usaldusväärsust.

See tähendab, et ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikega 3 reguleeritud rikkumiste, nimelt seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamata jätmise korral kaasneb Euroopa Liidu Kohtusse pöördumisega kohe ka Euroopa Liidu Kohtule esitatud taotlus määrata asjaomasele liikmesriigile rahaline karistus. Erinevalt üksnes ELi toimimise lepingu artikli 258 kohaldamisalasse kuuluvatest rikkumistest ei ole selliste rikkumiste korral rahalise karistuse määramiseks vaja veel üht eraldi menetlust.

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikes 3 on sõnaselgelt sätestatud, et Euroopa Liidu Kohtu määratud rahaline karistus ei tohi ületada komisjoni ettepanekus nimetatud summat.

Komisjon on järjepidevalt leidnud, et ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikes 3 sätestatud karistusmehhanismi tuleks põhimõtteliselt kasutada kõigil juhtudel, kui liikmesriik ei täida selle sättega ettenähtud kohustust. Nõue tagada, et liikmesriik võtaks seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi üle selles sätestatud tähtaja jooksul, kehtib võrdselt kõigi direktiivide kohta. Komisjon on omalt poolt seadnud eesmärgiks anda liikmesriik kohtusse 12 kuu jooksul pärast direktiivi üle võtmata jätmist.

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõiget 3 ei kohaldata, kui liikmesriik jätab ülevõtmismeetmetest teatamata sellise direktiivi puhul, mida ei ole vastu võetud seadusandliku menetluse teel. Kui liikmesriik ei täida kõnealust muude kui seadusandliku menetluse direktiividega seotud meetmetest teatamise kohustust, algatab komisjon Euroopa Liidu Kohtusse pöördumisega kõigepealt ELi toimimise lepingu artikliga 258 ettenähtud rikkumismenetluse ja seejärel, kui liikmesriik ei täida kohtuotsust, milles rikkumine on tuvastatud, pöördub uuesti Euroopa Liidu Kohtusse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel. Samamoodi ei saa ELi toimimise lepingu artikli 260 lõiget 3 kasutada juhul, kui liikmesriik jätab teatamata Euratomi asutamislepingu artiklite 31 ja 32 kohaselt vastu võetud direktiivi ülevõtmise meetmetest. Sellistel juhtudel kasutab komisjon sama kahekordset kohtusse pöördumise menetlust, mida kasutatakse muude kui seadusandliku menetluse direktiivide puhul, mis on vastu võetud ELi toimimise lepingu alusel.

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 3 reguleerib nii täielikku kui ka osalist teatamata jätmist seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmise meetmetest. Osalise teatamata jätmisega on tegemist siis, kui teatatud ülevõtmismeetmed ei hõlma kogu asjaomase liikmesriigi territooriumi või kui teatis ei ole täielik, sest see ei sisalda kõigi direktiivi osade ülevõtmismeetmeid.

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikes 3 sätestatud liikmesriigi kohustus ülevõtmismeetmetest teatada hõlmab kohustust esitada piisavalt selget ja täpset teavet (14) selle kohta, milliste siseriiklike õigusnormidega direktiivi iga säte üle võetakse. Sellise selge ja täpse teabe esitamata jätmise eest võib määrata karistuse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel.

Komisjon leiab, et sellised teatised ülevõtmismeetmete kohta, kus ei ole iga direktiivi sätte kohta üheselt märgitud, millise siseriikliku sättega tagatakse selle ülevõtmine, annavad alust pöörduda kohtusse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaselt. Sellise teabeta ei ole komisjonil võimalik kontrollida, kas liikmesriik on kõnealuse direktiivi tegelikult ja täielikult üle võtnud. Juhul kui seadusandliku menetluse kohaselt vastu võetud direktiivi ülevõtmise teatises ei ole iga sätte juures märgitud selle riiklikku ülevõtmismeedet, kuid teatis on siiski piisavalt selge, lähtub komisjon proportsionaalsuse põhimõttest ega kasuta ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikes 3 sätestatud võimalust pöörduda kohtusse. Seetõttu kasutab komisjon ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohast kohtusse pöördumist ainult siis, kui puuduvad selged viited sellele, milliste siseriiklike õigusnormidega direktiivi sätted on üle võetud. Selline teave tuleks esitada selgitavates dokumentides, millele võib lisada vastavustabeli, kus näidatakse süstemaatiliselt direktiivi sätted ja neile vastavad siseriiklikud õigusnormid.

Direktiivid sisaldavad tavaliselt klauslit, mis kohustab liikmesriike viitama direktiivile kas otse siseriiklikes õigusnormides, millega direktiiv üle võetakse, või nende avaldamisel (vastastikuse seose klausel). See kohustus võimaldab asjaomastel isikutel kindlaks teha oma õiguste ja kohustuste ulatuse konkreetses liidu õigusega reguleeritavas valdkonnas.

Euroopa Liidu Kohus on korduvalt otsustanud, et vastastikuse seose klausli kasutamise puhul tuleb viidata konkreetsele ülevõtmismeetmele (15). Pelk asjaolu, et liikmesriik viitab komisjoni ülevõtmismeetmetest teavitamisel olemasolevatele siseriiklikele õigusaktidele, ei ole konkreetne ülevõtmismeede. Enne direktiivi vastuvõtmist kehtinud siseriiklikud õigusaktid võivad kvalifitseeruda konkreetseks ülevõtmismeetmeks tingimusel, et liikmesriik viitab neile ametlikus väljaandes, kus on üheselt välja toodud olemasolevad õigus- ja haldusnormid, millega liikmesriigi arvates on direktiiviga kehtestatud kohustused täidetud. Selline ametlik väljaanne tuleks lisada komisjonile esitatava teatise juurde.

Kõiki teatatud ülevõtmismeetmete piisavusega seotud vaidlusi (st küsimust, kas need meetmed kujutavad endast direktiivi vastavate sätete nõuetekohast ülevõtmist) käsitletakse ELi toimimise lepingu artiklis 258 sätestatud korras.

3.   KARISTUSMAKSED

Liikmesriigilt sissenõutav karistusmakse on summa, mis arvutatakse iga viivitatud päeva eest (eriolukorras võib kasutada mis tahes muud ajavahemikku) vahemikus, mille kestust hakatakse arvutama alates päevast, mil Euroopa Liidu Kohus teeb ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 või 3 kohase otsuse, ning mis kestab kuni kuupäevani, mil liikmesriik rikkumise lõpetab. Karistusmakse eesmärk on motiveerida asjaomast liikmesriiki lõpetama oma kohustuste rikkumine võimalikult kiiresti pärast seda, kui Euroopa Liidu Kohus on oma otsuse teinud.

Päevase karistusmakse summa arvutatakse järgmiselt:

| — | kindla suurusega summa korrutatakse raskus- ja kestuskoefitsiendiga; |
| --- | --- |

—

kindla suurusega summa korrutatakse raskus- ja kestuskoefitsiendiga;

| — | saadud tulemus korrutatakse liikmesriigi poolt kindlaksmääratud summaga (tegur n), mis kajastab asjaomase liikmesriigi maksevõimet. |
| --- | --- |

—

saadud tulemus korrutatakse liikmesriigi poolt kindlaksmääratud summaga (tegur n), mis kajastab asjaomase liikmesriigi maksevõimet.

Karistusmakse arvutamise meetod on kokkuvõtlikult esitatud järgmises valemis:

| Dp = (F-Rap × Cs × Cd) × n

  kus: Dp = päevane karistusmakse; F-Rap = karistusmakse kindla suurusega summa; Cs = raskuskoefitsient; Cd = kestuskoefitsient; n = tegur, mis kajastab liikmesriigi maksevõimet. |
| --- |

Dp = (F-Rap × Cs × Cd) × n

kus: Dp = päevane karistusmakse; F-Rap = karistusmakse kindla suurusega summa; Cs = raskuskoefitsient; Cd = kestuskoefitsient; n = tegur, mis kajastab liikmesriigi maksevõimet.

3.1.   Kindla suurusega summa

Kindla suurusega summa on muutumatu summa, mis korrutatakse teatavate koefitsientidega. Seda kasutatakse seaduslikkuse põhimõtte rikkumise korral ning seega ka kõigi ELi toimimise lepingu artikli 260 kohaste kohtuasjade puhul. Summa on kehtestatud tasemel, millega tagatakse, et:

| — | komisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus otsustada kohaldatava raskuskoefitsiendi üle, |
| --- | --- |

—

komisjonil on ulatuslik kaalutlusõigus otsustada kohaldatava raskuskoefitsiendi üle,

| — | summa on kõigi liikmesriikide maksevõime seisukohast mõistlik, |
| --- | --- |

—

summa on kõigi liikmesriikide maksevõime seisukohast mõistlik,

| — | raskuskoefitsiendiga korrutatud summa on piisavalt suur, et avaldada asjaomasele liikmesriigile piisavat survet. |
| --- | --- |

—

raskuskoefitsiendiga korrutatud summa on piisavalt suur, et avaldada asjaomasele liikmesriigile piisavat survet.

Karistusmakse arvutamisel kasutatav kindla suurusega summa on sätestatud I lisa punktis 1.

3.2.   Raskuskoefitsiendi kohaldamine (tegur vahemikus 1–20)

Raske rikkumisega on alati tegemist siis, kui liikmesriik ei täida kohtuotsust või jätab teatamata seadusandliku menetluse kohaselt vastu võetud direktiivi ülevõtmise meetmetest. Selleks et kohandada karistus juhtumi konkreetsete asjaoludega, määrab komisjon raskuskoefitsiendi järgmise kahe parameetri alusel: nende liidu õigusnormide tähtsus, mida rikuti või mis jäeti üle võtmata, ning rikkumise mõju üld- ja erihuvidele.

Võttes arvesse allpool esitatud kaalutlusi, määratakse rikkumise raskus kindlaks komisjoni määratud koefitsiendiga, mis jääb vahemikku 1–20.

3.2.1.   
  Kohtuotsuse täitmata jätmine (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 2)

3.2.1.1.   Rikutud sätete tähtsus

Selleks et teha kindlaks liidu õiguse jätkuva rikkumise raskusaste, võtab komisjon arvesse pigem asjaomaste sätete laadi ja ulatust kui nende positsiooni õigusnormide hierarhias. Näiteks tuleb mittediskrimineerimise põhimõtte rikkumist alati pidada raskeks rikkumiseks, olenemata sellest, kas rikutakse aluslepingus või mõnes määruses või direktiivis sätestatud põhimõtet. Põhiõiguste või aluslepingus sätestatud nelja põhivabaduse rikkumist tuleks üldiselt alati käsitleda kui eriti rasket rikkumist ning määrata asjakohane karistus.

Kui komisjon esitab hagi ELI toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel, tuleb raskendavaks asjaoluks pidada asjaolu, et liikmesriik ei täida kohtuotsust, mis on osa väljakujunenud kohtupraktikast (näiteks kui see kohtuotsus järgneb rikkumismenetlustes tehtud sarnastele otsustele või on tehtud vastuseks eelotsusetaotlusele). Nii on see eelkõige juhul, kui Euroopa Liidu Kohus on varem leidnud, et asjaomane liikmesriik on rikkunud liidu õiguse samalaadseid sätteid.

Samuti on raskendav asjaolu see, kui liikmesriik ei tee komisjoniga täielikku koostööd menetluses, mis viib Euroopa Liidu Kohtusse pöördumiseni ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 esimese lõigu alusel.

Asjaolu, et liikmesriik on võtnud meetmeid, mida ta peab väidetava rikkumise heastamiseks piisavaks, kuid mida komisjon peab ebapiisavaks, tuleks käsitleda erinevalt olukorrast, kus liikmesriik ei võta rikkumise heastamiseks üldse meetmeid (kui liikmesriik ilmselgelt rikub ELi toimimise lepingu artikli 260 lõiget 1).

Samuti tuleks arvesse võtta selliseid kergendavaid asjaolusid nagu asjaolu, et täitmisele kuuluva kohtuotsuse tõlgendamine on problemaatiline või seda on lühikese aja jooksul eriliste asjaolude tõttu raske täita (nõuete täitmiseks on näiteks vaja meetmeid planeerida, heaks kiita, rahastada ja ehitada taristu).

3.2.1.2.   Rikkumise mõju üld- ja erihuvidele

Rikkumise tagajärgi üld- ja erihuvidele tuleb vaadelda iga juhtumi puhul eraldi, arvestades näiteks järgmisi asjaolusid:

| — | liidu omavahendite kahanemine, |
| --- | --- |

—

liidu omavahendite kahanemine,

| — | suur kahju ELi finantshuvidele, |
| --- | --- |

—

suur kahju ELi finantshuvidele,

| — | rikkumise mõju liidu toimimisele (näiteks rikkumised, mis mõjutavad liidu ainupädevust, nagu on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikes 1 koostoimes artikliga 3, samuti rikkumised, mis mõjutavad liikmesriigi kohtusüsteemi suutlikkust aidata tulemuslikult tagada ELi õigusnormide järgimist), |
| --- | --- |

—

rikkumise mõju liidu toimimisele (näiteks rikkumised, mis mõjutavad liidu ainupädevust, nagu on osutatud ELi toimimise lepingu artikli 2 lõikes 1 koostoimes artikliga 3, samuti rikkumised, mis mõjutavad liikmesriigi kohtusüsteemi suutlikkust aidata tulemuslikult tagada ELi õigusnormide järgimist),

| — | suur või parandamatu kahju inimeste tervisele või keskkonnale, |
| --- | --- |

—

suur või parandamatu kahju inimeste tervisele või keskkonnale,

| — | üksikisikutele või ettevõtjatele tekitatud majanduslik või muu kahju, |
| --- | --- |

—

üksikisikutele või ettevõtjatele tekitatud majanduslik või muu kahju,

| — | rikkumisega seotud rahasumma suurus, |
| --- | --- |

—

rikkumisega seotud rahasumma suurus,

| — | võimalik rahaline kasu, mida liikmesriik saab kohtuotsuse eiramise tõttu, |
| --- | --- |

—

võimalik rahaline kasu, mida liikmesriik saab kohtuotsuse eiramise tõttu,

| — | rikkumise suhteline tähtsus asjaomase majandussektori käibe või lisandväärtuse seisukohast, |
| --- | --- |

—

rikkumise suhteline tähtsus asjaomase majandussektori käibe või lisandväärtuse seisukohast,

| — | nende inimeste hulk, keda rikkumine mõjutab, |
| --- | --- |

—

nende inimeste hulk, keda rikkumine mõjutab,

| — | liidu vastutus kolmandate riikide ees, |
| --- | --- |

—

liidu vastutus kolmandate riikide ees,

| — | rikkumise laad, st rikkumise süsteemne või struktuurne olemus või liikmesriigi püsiv suutmatus ELi õigust õigesti kohaldada. |
| --- | --- |

—

rikkumise laad, st rikkumise süsteemne või struktuurne olemus või liikmesriigi püsiv suutmatus ELi õigust õigesti kohaldada.

Samuti võib võtta arvesse seda, kas rikkumine on ühekordne või kordub varasem rikkumine.

Kui komisjon võtab karistusmakse summa väljaarvutamisel arvesse üksikisikute huve, ei taotle ta rikkumise ohvritele tekitatud kahju või kaotuse korvamist, sest selleks peab kannatanu pöörduma liikmesriigi kohtusse. Pigem on komisjoni eesmärk võtta arvesse rikkumise mõju asjaomastele üksikisikutele ja ettevõtjatele. Nii on näiteks erinev mõju rikkumisel, mille puhul on tegemist konkreetse ebaõige kohaldamise juhtumiga (diplomi mittetunnustamine), ja rikkumisel, mille puhul ei ole üle võetud diplomite vastastikuse tunnustamise direktiivi, mis mõjutaks terve kutseala huve.

3.2.2.   Ülevõtmismeetmetest teatamata jätmine (ELi toimimise lepingu artikli 260 lõige 3)

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel esitatud hagide puhul kohaldab komisjon ülevõtmismeetmetest teatamata jätmise korral süstemaatiliselt raskuskoefitsienti 10. Õigusriigi põhimõtte austamisel põhinevas liidus tuleb kõiki seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiive pidada võrdselt tähtsaks ja liikmesriigid peavad need täielikult üle võtma direktiivis sätestatud tähtaja jooksul.

Juhul kui ülevõtmismeetmetest teatatakse ainult osaliselt, tuleb võtta arvesse seda, millises ulatuses on direktiiv üle võtmata, kui määratakse raskuskoefitsient, mis on väiksem kui 10. Lisaks võib arvesse võtta rikkumise mõju üld- ja erihuvidele (vt eespool punktis 3.2.1.2 esitatud kaalutlused).

3.3.   Kestuskoefitsendi kohaldamine

Selleks et arvutada rikkumise kestust kajastava karistusmakse summa,

| — | võetakse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel algatatud menetluse korral arvesse ajavahemikku, mis algab Euroopa Liidu Kohtu esimese otsuse tegemise kuupäeval ja lõpeb kuupäeval, mil komisjon otsustab anda asja Euroopa Liidu Kohtusse, |
| --- | --- |

—

võetakse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel algatatud menetluse korral arvesse ajavahemikku, mis algab Euroopa Liidu Kohtu esimese otsuse tegemise kuupäeval ja lõpeb kuupäeval, mil komisjon otsustab anda asja Euroopa Liidu Kohtusse,

| — | võetakse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel algatatud menetluse korral arvesse ajavahemikku, mis algab asjaomase direktiivi ülevõtmistähtaja möödumise kuupäevale järgneval päeval ja lõpeb kuupäeval, mil komisjon otsustab anda asja Euroopa Liidu Kohtusse. |
| --- | --- |

—

võetakse ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel algatatud menetluse korral arvesse ajavahemikku, mis algab asjaomase direktiivi ülevõtmistähtaja möödumise kuupäevale järgneval päeval ja lõpeb kuupäeval, mil komisjon otsustab anda asja Euroopa Liidu Kohtusse.

Kestuskoefitsienti väljendatakse kordajana vahemikus 1–3. See arvutatakse määraga 0,10 kuus alates esimese kohtuotsuse kuupäevast või asjaomase direktiivi ülevõtmistähtaja möödumise kuupäevale järgnevast päevast.

Euroopa Liidu Kohus (16) on kinnitanud, et rikkumise kestust tuleb arvesse võtta nii karistusmakse kui ka põhisumma määramisel, lähtudes mõlema karistuse eesmärgist.

3.4.   Liikmesriigi maksevõime

Karistusmakse summa peab olema selline, et karistus oleks ühtaegu proportsionaalne ja hoiatav. Karistusmakse hoiatav mõju on kahetine. Karistus peab olema piisavalt karm, et:

| — | sundida liikmesriiki rikkumist lõpetama (karistusmakse peab seega olema suurem kui kasu, mis liikmesriik rikkumisest saab), |
| --- | --- |

—

sundida liikmesriiki rikkumist lõpetama (karistusmakse peab seega olema suurem kui kasu, mis liikmesriik rikkumisest saab),

| — | liikmesriik sama rikkumist enam ei kordaks. |
| --- | --- |

—

liikmesriik sama rikkumist enam ei kordaks.

Hoiatava mõju saavutamiseks vajalik karistusmäär sõltub liikmesriigi maksevõimest. Hoiatavat mõju kajastab tegur n. See on määratletud kui asjaomase liikmesriigi sisemajanduse koguprodukti (SKP) (17) kaalutud geomeetriline keskmine võrreldes liikmesriikide keskmise SKPga (kaalutud kahega) ja asjaomase liikmesriigi rahvaarvuga võrreldes liikmesriikide rahvaarvu keskmisega (kaal üks). See näitab asjaomase liikmesriigi maksevõimet võrreldes teiste liikmesriikide maksevõimega:

Formula

Käesoleva teatise alusel teguri n arvutamise meetod erineb sellest, kuidas tegur n varem arvutati. Varasemates teatistes võeti arvesse nii liikmesriigi SKPd kui ka tema institutsioonilist kaalu. Institutsioonilist kaalu väljendati asendusväärtusega, mis viimati võrdus igale liikmesriigile eraldatud kohtade arvuga Euroopa Parlamendis.

Euroopa Liidu Kohus analüüsis 20. jaanuari 2022. aasta otsuses komisjon vs. Kreeka (18) asjaolusid, mida peeti asjakohaseks, et hinnata ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel rahalise karistuse määramiseks liikmesriigi maksevõimet. Selles kohtuotsuses sedastas Euroopa Kohus, et „ (...) tuleb [...] võtta Kreeka Vabariigi maksevõime hindamisel peamise tegurina aluseks tema SKT, võtmata arvesse Kreeka Vabariigi institutsioonilist kaalu, [...] ilma et see piiraks komisjoni võimalust teha ettepanekuid rahaliste karistuste määramiseks, mis põhinevad mitmel kriteeriumil, et muu hulgas oleks võimalik säilitada põhjendatud erinevus erinevate liikmesriikide vahel“ (19). Euroopa Liidu Kohus oli seisukohal, et „piisavalt hoiatavate sanktsioonide kehtestamise eesmärk ei nõua tingimata, et arvesse võetaks asjaomase liikmesriigi institutsioonilist kaalu liidus“ ning „[a]sjaomase liikmesriigi institutsioonilise kaalu arvessevõtmine ei ole seega vältimatult vajalik, et tagada piisav hoiatav mõju ja et see liikmesriik muudaks oma praegust või tulevast käitumist“ (20).

Seepärast on komisjon otsustanud vaadata läbi teguri n arvutamise meetodi, mis nüüdsest põhineb esiteks liikmesriigi SKP-l ja teiseks tema elanike arvul kui demograafilisel kriteeriumil, mis võimaldab säilitada mõistliku liikmesriikidevahelise erinevuse. Kui teguri n arvutamisel moodustab ühe kolmandiku liikmesriigi rahvaarv, siis vähendab see liikmesriikide tegurite n erinevust mõistlikul määral võrreldes üksnes liikmesriikide SKP-l põhineva arvutusega. Samuti suurendab see teguri n arvutamise stabiilsust, kuna rahvaarv tõenäoliselt ei muutu märkimisväärselt igal aastal. Seevastu võivad liikmesriigi SKP kõikumised aastate lõikes olla suuremad, eriti majanduskriisi ajal. Samal ajal moodustab liikmesriigi SKP teguri n arvutamisel endiselt kaks kolmandikku ja on endiselt peamine tegur, et hinnata tema maksevõimet.

Iga liikmesriigi tegur n on sätestatud I lisa punktis 3.

4.   PÕHISUMMA

Selleks et võtta täielikult arvesse põhisumma hoiatavat eesmärki ning proportsionaalsuse ja võrdse kohtlemise põhimõtet, teeb komisjon Euroopa Liidu Kohtule ettepaneku kasutada

| — | kindlat minimaalset põhisummat ja |
| --- | --- |

—

kindlat minimaalset põhisummat ja

| — | arvutusmeetodit, mis põhineb päevasummal, mis on korrutatud rikkumise kestuse päevade arvuga. Seda arvutusmeetodit kohaldatakse siis, kui arvutustulemus on suurem kui kindlaksmääratud minimaalne põhisumma. |
| --- | --- |

—

arvutusmeetodit, mis põhineb päevasummal, mis on korrutatud rikkumise kestuse päevade arvuga. Seda arvutusmeetodit kohaldatakse siis, kui arvutustulemus on suurem kui kindlaksmääratud minimaalne põhisumma.

4.1.   Minimaalne põhisumma

Alati, kui komisjon pöördub artikli 260 alusel Euroopa Liidu kohtusse, teeb ta punktis 4.2 esitatud arvutuse tulemusest olenemata ettepaneku kohaldada vähemalt kindlaksmääratud minimaalset põhisummat, mis on arvutatud iga liikmesriigi teguri n alusel.

Kindlaksmääratud minimaalne põhisumma on kooskõlas põhimõttega, et raskendavatest asjaoludest olenemata kahjustab iga juhtum, kus liikmesriik eirab järjekindlalt Euroopa Liidu Kohtu otsust või kui liikmesriik jätab seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi üle võtmata, õigusriigi põhimõtte kohaselt toimivas ühenduses seaduslikkuse põhimõtet ja nõuab tõhusat karistust. Samuti välditakse minimaalse põhisumma kasutuselevõtmisega ettepanekuid puhtalt sümboolsete summade kohta, millel ei ole hoiatavat mõju ja mis võivad kohtuotsuste autoriteetsust pigem vähendada.

Iga liikmesriigi minimaalne põhisumma on sätestatud I lisa punktis 5.

4.2.   Põhisumma arvutamise meetod

Põhisumma arvutatakse üldjoontes sarnaselt karistusmakse arvutamise meetodiga, see tähendab:

| — | kindla suurusega summa korrutatakse raskuskoefitsiendiga, |
| --- | --- |

—

kindla suurusega summa korrutatakse raskuskoefitsiendiga,

| — | tulemus korrutatakse teguriga n, |
| --- | --- |

—

tulemus korrutatakse teguriga n,

| — | tulemus korrutatakse rikkumise kestuse päevade arvuga (vt punkt 4.2.1). |
| --- | --- |

—

tulemus korrutatakse rikkumise kestuse päevade arvuga (vt punkt 4.2.1).

Põhisumma arvutamise meetod on esitatud järgmises valemis:

| LS = F-Rals × Cs × n × dy

  kus:


  LS = põhisumma; F-Rals = põhisumma kindla suurusega summa; Cs = raskuskoefitsient; n = tegur, mille juures võetakse arvesse asjaomase liikmesriigi maksevõimet; dy = rikkumise kestus päevades. |
| --- |

LS = F-Rals × Cs × n × dy

kus:

LS = põhisumma; F-Rals = põhisumma kindla suurusega summa; Cs = raskuskoefitsient; n = tegur, mille juures võetakse arvesse asjaomase liikmesriigi maksevõimet; dy = rikkumise kestus päevades.

Kui arvutustulemus on suurem kui asjaomase liikmesriigi kindlaksmääratud minimaalne põhisumma, teeb komisjon Euroopa Liidu Kohtule ettepaneku kohaldada selle valemi alusel arvutatud põhisummat.

4.2.1.   
  Rikkumise kestus päevades

Põhisumma arvutamiseks korrutatakse päevasumma rikkumise kestusega päevades. Rikkumise kestus päevades määratakse kindlaks järgmiselt:

| — | ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel esitatud hagide puhul on see nende päevade arv, mis jääb esimese kohtuotsuse kuulutamise ja rikkumise lõppemise kuupäeva vahele, või juhul, kui rikkumist ei lõpetata, siis ELi toimimise lepingu artikli 260 kohase kohtuotsuse kuulutamise kuupäeva vahele, |
| --- | --- |

—

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel esitatud hagide puhul on see nende päevade arv, mis jääb esimese kohtuotsuse kuulutamise ja rikkumise lõppemise kuupäeva vahele, või juhul, kui rikkumist ei lõpetata, siis ELi toimimise lepingu artikli 260 kohase kohtuotsuse kuulutamise kuupäeva vahele,

| — | ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel esitatud hagide puhul on see nende päevade arv, mis jääb asjaomase direktiivi ülevõtmistähtaja möödumise kuupäevale järgneva päeva ja rikkumise lõppemise kuupäeva vahele, või juhul, kui rikkumist ei lõpetata, siis ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel tehtud kohtuotsuse kuulutamise kuupäeva vahele. |
| --- | --- |

—

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel esitatud hagide puhul on see nende päevade arv, mis jääb asjaomase direktiivi ülevõtmistähtaja möödumise kuupäevale järgneva päeva ja rikkumise lõppemise kuupäeva vahele, või juhul, kui rikkumist ei lõpetata, siis ELi toimimise lepingu artikli 260 alusel tehtud kohtuotsuse kuulutamise kuupäeva vahele.

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel esitatud hagide puhul hakkab põhisumma arvutamisel arvesse võetav tähtaeg kulgema selle kohtuotsuse kuupäevast, millega tuvastatakse, et asjaomane liikmesriik on rikkunud liidu õigust (21).

Euroopa Liidu Kohus on seisukohal, et liikmesriik peab sellise kohtuotsuse täitmist alustama „kohe“ ja viima selle lõpule „nii kiiresti kui võimalik“ (22). Enne kui komisjon esitab ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel hagi, peab ta jätma liikmesriigile kohtuotsuse täitmiseks piisava tähtaja, mille pikkus määratakse kindlaks asjaomase rikkumise alusel. Kui liikmesriigile on antud mõistlik tähtaeg, kuid kohtuotsust ei ole selle jooksul siiski täielikult täidetud, tuleb seda käsitleda liikmesriigi suutmatusena täita oma kohustust alustada kohtuotsuse täitmist kohe ja viia see lõpule nii kiiresti kui võimalik, ning kohustuse täitmata jätmise alguseks loetakse kuupäeva, mil tehti kohtuotsus selle kohta, et liikmesriik on rikkunud liidu õigust.

ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel esitatud hagide puhul hakkab tähtaeg kulgema asjaomase direktiivi ülevõtmistähtaja möödumise kuupäevale järgnevast päevast.

4.2.2.   
  Põhisumma arvutamise meetodi muud elemendid

Põhisumma arvutamisel kasutab komisjon sama raskuskoefitsienti ja tegurit n kui karistusmakse arvutamisel (vt punktid 3.2 ja 3.4). Kui komisjon määrab põhisumma kindlaks vastavalt ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikele 3, võtab ta kohustuste täitmata jätmise raskusastme kindlaksmääramisel arvesse ülevõtmise ulatust.

Põhisumma arvutamisel kasutatav kindla suurusega summa on väiksem kui karistusmaksete puhul. Põhisummast kõrgem karistusmakse päevasumma on õiglane, kuna asjaomase liikmesriigi tegevus tekitab suuremat kahju siis, kui ELi toimimise lepingu artikli 260 kohane kohtuotsus on tehtud, sest see tähendab, et rikkumine jätkub ka pärast kohtuotsust.

Põhisumma arvutamisel kasutatav kindla suurusega summa on sätestatud I lisa punktis 2.

Kuna rikkumise kestust võetakse arvesse päevasumma korrutamisel rikkumise kestusega päevades, ei kohaldata põhisumma arvutamisel erinevalt karistusmakse arvutamisest kestuskoefitsienti.

5.   ÜHENDKUNINGRIIGI ÜLEMINEKUSÄTTED

31. jaanuaril 2020 astus Ühendkuningriik liidust välja. Vastavalt 1. veebruaril 2020 jõustunud väljaastumislepingule oli Ühendkuningriik siiski kohustatud kohaldama ja järgima liidu õigust kuni üleminekuperioodi lõpuni (31. detsembrini 2020).

Lisaks säilitavad komisjon ja Euroopa Liidu Kohus Iirimaa ja Põhja-Iirimaa protokolli artikli 12 lõike 4 ning Küprosel asuvaid Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi suveräänseid baasipiirkondi käsitleva protokolli artikli 12 kohaselt neile aluslepingutega antud volitused seoses kõnealuste protokollide alusel Ühendkuningriigi suhtes ja Ühendkuningriigis kohaldatava liidu õiguse kohaldamisega Põhja-Iirimaa ja suveräänsete baasipiirkondade suhtes. ELi toimimise lepingu artiklite 258, 260 ja 267 alusel on Euroopa Liidu Kohus väljaastumislepingu artikli 160 kohaselt endiselt pädev tõlgendama ja kohaldama väljaastumislepingu viienda osa teatavaid sätteid.

Nende sätete kohaselt võib komisjon taotleda Euroopa Liidu Kohtult Ühendkuningriigile rahalise karistuse määramist pärast 31. detsembrit 2020. Sellisel juhul teeb komisjon ettepaneku määrata rahaline karistus, mis on proportsionaalne asjaomase rikkumise raskuse, rikkumise kestuse ja Ühendkuningriigi maksevõimega. Selleks kasutab komisjon sama valemit, mis on sätestatud käesolevas teatises liikmesriikidele (23).

6.   MÄÄRATUD KARISTUSMAKSE TASUMISE KOHUSTUSE JÕUSTUMISE KUUPÄEV

Kui Euroopa Liidu Kohus määrab ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 2 alusel liikmesriigile karistusmakse, vastab karistusmakse tasumise kohustuse jõustumise kuupäev tavaliselt kuupäevale, mil Euroopa Liidu Kohus teeb oma otsuse.

Euroopa Liidu Kohtu poolt ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 alusel liikmesriigile määratud karistuse kohta on selles sättes täpsustatud, et maksekohustus „jõustub kohtuotsuses ettenähtud kuupäeval“. See võimaldab Euroopa Liidu Kohtul määrata kohustuse jõustumise kuupäevaks kas kohtuotsuse tegemise kuupäeva või hilisema kuupäeva. Seni ei ole Euroopa Liidu Kohus kasutanud võimalust määrata oma otsuse kuupäevast hilisem kuupäev.

7.   KOHALDAMISE KUUPÄEV

Komisjon kohaldab käesolevas teatises sätestatud norme ja kriteeriume kõikide otsuste suhtes, mis ta pärast käesoleva teatise avaldamist Euroopa Liidu Teatajas teeb ELi toimimise lepingu artikli 260 kohase menetluse algatamise kohta Euroopa Liidu Kohtus.

---

(1)  Või kui liikmesriik ei ole võtnud vajalikke meetmeid, et täita Euroopa Liidu Kohtu otsust, kus on tuvastatud ELi toimimise lepingu artikli 108 lõike 2 kohase riigiabiotsuse rikkumine.

(2)  Kaalutlusõigus on piiratud ELi toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 puhul, mille korral Euroopa Liidu Kohus ei tohi ületada komisjoni määratud summat.

(3)  Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. juuli 2005, komisjon vs. Prantsusmaa, C-304/02, ECLI:EU:C:2005:444, punkt 103; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 14. märts 2006, komisjon vs. Prantsusmaa, C-177/04, ECLI:EU:C:2006:173, punkt 61, ja kohtuotsus, Euroopa Kohus, 10. jaanuar 2008, komisjon vs. Portugal, C-70/06, ECLI:EU:C:2008:3, punkt 38.

(4)  Vt II lisa „Rahalisi karistusi käsitlevate varasemate teatiste loetelu“.

(5)  Euroopa Liidu Kohus on nende kriteeriumide sisu väljakujunenud kohtupraktikas heaks kiitnud. Vt muu hulgas kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. juuli 2000, komisjon vs. Kreeka Vabariik, C-387/97, ECLI:EU:C:2000:356, punkt 92; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 25. veebruar 2021, komisjon vs. Hispaania, C-658/19, ECLI:EU:C:2021:138, punkt 63; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 16. juuli 2020, komisjon vs. Iirimaa, C-550/18, ECLI:EU:C:2020:564, punkt 81; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 25. veebruar 2021, komisjon vs. Hispaania, C-658/19, ECLI:EU:C:2021:138, punkt 73.

(6)  Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 16. juuli 2020, komisjon vs. Rumeenia, C-549/18, ECLI:EU:C:2020:563, punkt 51.

(7)  Nõukogu 7. juuni 2007. aasta otsus 2007/436/EÜ, Euratom Euroopa ühenduste omavahendite süsteemi kohta (ELT L 163, 23.6.2007, lk 17).

(8)  Kohtuasi C-658/19: komisjon vs. Hispaania, ECLI:EU:C:2021:138, punkt 63; kohtuasi C-550/18: komisjon vs. Iirimaa, ECLI:EU:C:2020:564, punkt 81; kohtuasi C-658/19: komisjon vs. Hispaania, ECLI:EU:C:2021:138, punkt 73.

(9)  Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 25. november 2003, komisjon vs. Hispaania, C-278/01, ECLI:EU:C:2003:635.

(10)  Vt kohtuasi C-278/01: komisjon vs. Hispaania seoses direktiivis 76/160/EMÜ kehtestatud suplusvee kvaliteedinormidega, mille puhul kohus sedastas, et „liikmesriikidel on eriti raske direktiivi täielikult täita“ ja „on võimalik, et kostjaks olev liikmesriik suudab oluliselt suurendada direktiivi täitmise taset, ilma et ta lühiajalises plaanis seda täielikult täidaks“. Nimetatud asjaolusid silmas pidades, nagu ka kohus märkis, ei saa karistust, mille määramisel ei ole arvesse võetud liikmesriigi võimalikke edusamme oma kohustuse täitmisel, pidada konkreetsetest asjaoludest sõltuvaks ega tuvastatud rikkumise seisukohast proportsionaalseks.

(11)  Vt kohtuasjas C-278/01: komisjon vs. Hispaania tehtud otsuse punktid 43–46 ja kohtuasjas C-304/02: komisjon vs. Prantsusmaa tehtud otsuse punktid 111 ja 112.

(12)  Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 8. juuli 2019, komisjon vs. Belgia (C-543/17, ECLI:EU:C:2019:573), millega Euroopa Liidu Kohus kohaldas esimest korda ELi toimimise lepingu artikli 260 lõikega 3 ette nähtud karistusmehhanismi.

(13)  Need direktiivid võetakse vastu aluslepingutes sätestatud seadusandliku tavamenetluse või erimenetluse kohaselt. Erandi moodustavad delegeeritud direktiivid ja rakendusdirektiivid, mille komisjon on vastu võtnud vastavalt ELi toimimise lepingu artiklitele 290 ja 291, ning Euratomi asutamislepingu kohaselt vastu võetud direktiivid.

(14)  Vt kohtuotsus komisjon vs. Belgia, C-543/17, punktid 51 ja 59.

(15)  Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 29. oktoober 2009, komisjon vs. Poola, C-551/08, ECLI:EU:C:2009:683, punkt 23; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 11. juuni 2015, komisjon vs. Poola, C-29/14, ECLI:EU:C:2015:379, punkt 49; kohtuotsus, Euroopa Kohus, 4. oktoober 2018, komisjon vs. Hispaania, C-599/17, ECLI:EU:C:2018:813, punkt 21, ja kohtuotsus, Euroopa Kohus, 16. juuli 2020, komisjon vs. Iirimaa, C-550/18, ECLI:EU:C:2020:564, punkt 31.

(16)  Vt kohtuasjas C-304/02 (komisjon vs. Prantsusmaa) tehtud otsuse punkt 84.

(17)  Allikas: Nominaalne SKP – Eurostat. Eurostat avaldab korrapäraselt liikmesriikide SKP andmeid (nama_10_gdp).

(18)  Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 20. jaanuar 2022, komisjon vs. Kreeka, C-51/20, ECLI:EU:C:2022:36.

(19)  Kohtuasi C-51/20: komisjon vs. Kreeka, punkt 116.

(20)  Kohtuasi C-51/20: komisjon vs. Kreeka, punktid 113 ja 115.

(21)  Vt kohtuasi C-304/02: komisjon vs. Prantsusmaa.

(22)  Vt kohtuotsus, Euroopa Kohus, 12. november 2019, komisjon vs. Iirimaa, C-261/18, ECLI:EU:C:2019:955, punkt 123.

(23)  
  Formula

---

I LISA

Euroopa Liidu Kohtule esitatavate rahaliste karistuste kindlaksmääramiseks kasutatavad andmed

Komisjon vaatab käesolevas lisas esitatud andmed igal aastal läbi ja ajakohastab neid, võttes arvesse Eurostati avaldatud ametlikel andmetel põhinevat teavet inflatsioonimäärade, liikmesriikide SKP ja rahvaarvu erinevuste kohta.

1.   Karistusmakse arvutamisel kasutatav kindla suurusega summa

Käesoleva teatise punktis 3.1 nimetatud kindla suurusega summa, mida kasutatakse karistusmakse arvutamisel, on 3 000 eurot päevas.

2.   Põhisumma arvutamisel kasutatav kindla suurusega summa

Käesoleva teatise punktis 4.2.2 nimetatud kindla suurusega summa, mida kasutatakse põhisumma arvutamisel, on 1 000 eurot päevas ehk kolmandik põhisumma arvutamisel kasutatavast kindla suurusega summast.

3.   Tegur N

Käesoleva teatise punktides 3.4 ja 4.2.2 nimetatud tegur n on järgmine:

| | tegur n (1) |
| --- | --- |
| Belgia | 0,84 |
| Bulgaaria | 0,18 |
| Tšehhi Vabariik | 0,49 |
| Taani | 0,52 |
| Saksamaa | 6,16 |
| Eesti | 0,06 |
| Iirimaa | 0,55 |
| Kreeka | 0,41 |
| Hispaania | 2,44 |
| Prantsusmaa | 4,45 |
| Horvaatia | 0,14 |
| Itaalia | 3,41 |
| Küpros | 0,05 |
| Läti | 0,07 |
| Leedu | 0,12 |
| Luksemburg | 0,09 |
| Ungari | 0,35 |
| Malta | 0,03 |
| Madalmaad | 1,39 |
| Austria | 0,68 |
| Poola | 1,37 |
| Portugal | 0,46 |
| Rumeenia | 0,61 |
| Sloveenia | 0,10 |
| Slovakkia | 0,22 |
| Soome | 0,42 |
| Rootsi | 0,83 |

tegur n (1)

Belgia

0,84

Bulgaaria

0,18

Tšehhi Vabariik

0,49

Taani

0,52

Saksamaa

6,16

Eesti

0,06

Iirimaa

0,55

Kreeka

0,41

Hispaania

2,44

Prantsusmaa

4,45

Horvaatia

0,14

Itaalia

3,41

Küpros

0,05

Läti

0,07

Leedu

0,12

Luksemburg

0,09

Ungari

0,35

Malta

0,03

Madalmaad

1,39

Austria

0,68

Poola

1,37

Portugal

0,46

Rumeenia

0,61

Sloveenia

0,10

Slovakkia

0,22

Soome

0,42

Rootsi

0,83

4.   Põhisumma võrdlusalus

Liikmesriigi minimaalse põhisumma arvutamiseks kasutatav põhisumma võrdlusalus on 2 800 000 eurot (2).

5.   Minimaalne põhisumma liikmesriigi kohta

Minimaalne põhisumma vastab põhisumma võrdlusalusele, mis on korrutatud teguriga n.

Käesoleva teatise punktis 4.1 nimetatud minimaalsed põhisummad (3) on järgmised:

| | Minimaalne põhisumma (eurodes) |
| --- | --- |
| Belgia | 2 352 000 |
| Bulgaaria | 504 000 |
| Tšehhi Vabariik | 1 372 000 |
| Taani | 1 456 000 |
| Saksamaa | 17 248 000 |
| Eesti | 168 000 |
| Iirimaa | 1 540 000 |
| Kreeka | 1 148 000 |
| Hispaania | 6 832 000 |
| Prantsusmaa | 12 460 000 |
| Horvaatia | 392 000 |
| Itaalia | 9 548 000 |
| Küpros | 140 000 |
| Läti | 196 000 |
| Leedu | 336 000 |
| Luksemburg | 252 000 |
| Ungari | 980 000 |
| Malta | 84 000 |
| Madalmaad | 3 892 000 |
| Austria | 1 904 000 |
| Poola | 3 836 000 |
| Portugal | 1 288 000 |
| Rumeenia | 1 708 000 |
| Sloveenia | 280 000 |
| Slovakkia | 616 000 |
| Soome | 1 176 000 |
| Rootsi | 2 324 000 |

Minimaalne põhisumma (eurodes)

Belgia

2 352 000

Bulgaaria

504 000

Tšehhi Vabariik

1 372 000

Taani

1 456 000

Saksamaa

17 248 000

Eesti

168 000

Iirimaa

1 540 000

Kreeka

1 148 000

Hispaania

6 832 000

Prantsusmaa

12 460 000

Horvaatia

392 000

Itaalia

9 548 000

Küpros

140 000

Läti

196 000

Leedu

336 000

Luksemburg

252 000

Ungari

980 000

Malta

84 000

Madalmaad

3 892 000

Austria

1 904 000

Poola

3 836 000

Portugal

1 288 000

Rumeenia

1 708 000

Sloveenia

280 000

Slovakkia

616 000

Soome

1 176 000

Rootsi

2 324 000

---

(1)  Põhineb 2020. aasta SKP-l ja rahvaarvul (aasta n-2) 7. septembri 2022. aasta seisuga, ümardatud kahe kümnendkohani.

(2)  2005. aastal kasutas komisjon oma teatises „EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamine“ põhisumma võrdlusalust 500 000 eurot. Aastate jooksul on põhisumma võrdlusalus inflatsiooni ja meetodimuudatuste tõttu toimunud läbivaatamiste tulemusel suurenenud. Komisjoni viimases teatises „Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamiseks kasutatavate andmete ajakohastamine“ (C(2022) 568) oli minimaalse põhisumma arvutamiseks kasutatav põhisumma võrdlusalus 2 255 000 eurot. Nüüd on see 2 800 000 eurot, et tagada minimaalse põhisumma piisav hoiatav mõju, võttes arvesse selle varasemat suurust ja käesolevas teatises sätestatud meetodi muudatusi seoses teguriga n.

(3)  Põhineb 2020. aasta SKP-l ja rahvaarvul (aasta n-2) 7. septembri 2022. aasta seisuga, ümardatud lähima tuhandeni.

---

II LISA

Rahalisi karistusi käsitlevate varasemate teatiste loetelu

Käesoleva teatisega vaadatakse läbi kõik aastatel 1996–2021 vastu võetud komisjoni teatised rahaliste karistuste kohta.

| — | 1996. aastal avaldas komisjon memorandumi EÜ asutamislepingu artikli 171 kohaldamise kohta (1). Tegemist oli esialgse lähenemisviisiga, mida kavatseti edasi arendada, kuid sellega pandi alus praegusele rahaliste karistuste poliitikale, mille kohaselt karistuse summa tuleb arvutada järgmise kolme põhikriteeriumi alusel: rikkumise raskusaste, rikkumise kestus ja vajadus tagada, karistuse hoiatav toime, et rikkumine ei korduks. |
| --- | --- |

—

1996. aastal avaldas komisjon memorandumi EÜ asutamislepingu artikli 171 kohaldamise kohta (1). Tegemist oli esialgse lähenemisviisiga, mida kavatseti edasi arendada, kuid sellega pandi alus praegusele rahaliste karistuste poliitikale, mille kohaselt karistuse summa tuleb arvutada järgmise kolme põhikriteeriumi alusel: rikkumise raskusaste, rikkumise kestus ja vajadus tagada, karistuse hoiatav toime, et rikkumine ei korduks.

| — | 1997. aastal avaldas komisjon esimest korda dokumendi, milles oli nähtud ette EÜ asutamislepingu artiklis 171 sätestatud karistusmaksete arvutamise meetod (2). Tol ajal ei olnud ette nähtud põhisumma arvutamise meetodit. Kehtestatud meetodi kohaselt tuli päevane karistusmakse arvutada ühtse kindla suurusega summana, mis tuli korrutada raskuskoefitsiendi ja kestuskoefitsiendiga ning saadud tulemus korrutada eriteguriga (tegur n), mis kajastab asjaomase liikmesriigi maksevõimet ja häälte arvu nõukogus. See tegur n, mis tol ajal kajastas nii majanduslikku kui ka institutsioonilist kaalu, oli ette nähtud selleks, et tagada karistuse õiglus ja proportsionaalsus, kuid ka piisavalt hoiatav mõju, et liikmesriik lõpetaks rikkumise ega kordaks seda. Dokumendis selgitati ka raskus- ja kestuskoefitsiendi kindlaksmääramist ning see sisaldas teguri n esimesi väärtusi (3). |
| --- | --- |

—

1997. aastal avaldas komisjon esimest korda dokumendi, milles oli nähtud ette EÜ asutamislepingu artiklis 171 sätestatud karistusmaksete arvutamise meetod (2). Tol ajal ei olnud ette nähtud põhisumma arvutamise meetodit. Kehtestatud meetodi kohaselt tuli päevane karistusmakse arvutada ühtse kindla suurusega summana, mis tuli korrutada raskuskoefitsiendi ja kestuskoefitsiendiga ning saadud tulemus korrutada eriteguriga (tegur n), mis kajastab asjaomase liikmesriigi maksevõimet ja häälte arvu nõukogus. See tegur n, mis tol ajal kajastas nii majanduslikku kui ka institutsioonilist kaalu, oli ette nähtud selleks, et tagada karistuse õiglus ja proportsionaalsus, kuid ka piisavalt hoiatav mõju, et liikmesriik lõpetaks rikkumise ega kordaks seda. Dokumendis selgitati ka raskus- ja kestuskoefitsiendi kindlaksmääramist ning see sisaldas teguri n esimesi väärtusi (3).

| — | 2001. aastal täpsustati komisjoni siseotsuses, (4) et kestuskoefitsiendi arvutamisel tuleks aluseks võtta kuumäär 0,1 (suurim kuumäär 3) alates seitsmendast kuust pärast Euroopa Liidu Kohtu otsust. |
| --- | --- |

—

2001. aastal täpsustati komisjoni siseotsuses, (4) et kestuskoefitsiendi arvutamisel tuleks aluseks võtta kuumäär 0,1 (suurim kuumäär 3) alates seitsmendast kuust pärast Euroopa Liidu Kohtu otsust.

| — | 2005. aastal avaldas komisjon teatise „EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamine“, (5) kuna ajakohastamine oli vajalik eelkõige Euroopa Liidu Kohtu uue kohtupraktika, ELiga ühinenud uute liikmesriikide ning majanduskasvu ja inflatsioonimäärade muutuse tõttu. Sellega kehtestati üldpõhimõtted, mida tuleb rahalise karistuse taotlemisel järgida ja mis kehtivad ka praegu. Samuti kehtestati sellega esimest korda põhisumma arvutamise meetod ja minimaalne põhisumma iga liikmesriigi kohta, ajakohastati teguri n arvutamist (6) ning nähti ette karistusmakse ja põhisumma arvutamisel kasutatava kindla suurusega summa (7). |
| --- | --- |

—

2005. aastal avaldas komisjon teatise „EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamine“, (5) kuna ajakohastamine oli vajalik eelkõige Euroopa Liidu Kohtu uue kohtupraktika, ELiga ühinenud uute liikmesriikide ning majanduskasvu ja inflatsioonimäärade muutuse tõttu. Sellega kehtestati üldpõhimõtted, mida tuleb rahalise karistuse taotlemisel järgida ja mis kehtivad ka praegu. Samuti kehtestati sellega esimest korda põhisumma arvutamise meetod ja minimaalne põhisumma iga liikmesriigi kohta, ajakohastati teguri n arvutamist (6) ning nähti ette karistusmakse ja põhisumma arvutamisel kasutatava kindla suurusega summa (7).

| — | Pärast seda, kui Lissaboni lepingusse lisati võimalus taotleda seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmismeetmetest teatamata jätmise korral rahalise karistuse määramist, võttis komisjon 2010. aastal vastu teatise Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaldamise kohta (8). Selles teatises selgitas komisjon, kuidas ta kavatseb kohaldada kehtivaid põhisummade ja karistusmaksete arvutamise meetodeid artikli 260 lõikega 3 reguleeritud juhtudel. |
| --- | --- |

—

Pärast seda, kui Lissaboni lepingusse lisati võimalus taotleda seadusandliku menetluse kohaselt vastuvõetud direktiivi ülevõtmismeetmetest teatamata jätmise korral rahalise karistuse määramist, võttis komisjon 2010. aastal vastu teatise Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaldamise kohta (8). Selles teatises selgitas komisjon, kuidas ta kavatseb kohaldada kehtivaid põhisummade ja karistusmaksete arvutamise meetodeid artikli 260 lõikega 3 reguleeritud juhtudel.

| — | 2019. aastal avaldas komisjon uue teatise „Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamise meetodi muutmine“ (9). Teatis järgnes Euroopa Liidu Kohtu otsusele, (10) milles leiti, et komisjon ei saa enam tugineda iga liikmesriigi häälte arvule nõukogus, et kajastada asjaomase liikmesriigi institutsioonilist kaalu, kuna hääletusmeetod oli alates 1. aprillist 2017 muutunud. Lisaks kasutas komisjon seda võimalust, et ajakohastada SKP võrdlusalust (mis oli varem Luksemburgi SKP) ja asendas selle teguri n arvutamisel liikmesriikide keskmise SKPga (11). Selleks et tagada, et sellest tulenevad rahalised karistused oleks üldjoontes kooskõlas varasemate tasemetega, kehtestas komisjon korrigeerimisteguri 4,5. |
| --- | --- |

—

2019. aastal avaldas komisjon uue teatise „Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamise meetodi muutmine“ (9). Teatis järgnes Euroopa Liidu Kohtu otsusele, (10) milles leiti, et komisjon ei saa enam tugineda iga liikmesriigi häälte arvule nõukogus, et kajastada asjaomase liikmesriigi institutsioonilist kaalu, kuna hääletusmeetod oli alates 1. aprillist 2017 muutunud. Lisaks kasutas komisjon seda võimalust, et ajakohastada SKP võrdlusalust (mis oli varem Luksemburgi SKP) ja asendas selle teguri n arvutamisel liikmesriikide keskmise SKPga (11). Selleks et tagada, et sellest tulenevad rahalised karistused oleks üldjoontes kooskõlas varasemate tasemetega, kehtestas komisjon korrigeerimisteguri 4,5.

| — | Viimati kohandas komisjon põhisumma ja karistusmakse arvutamist (12)
  2021. aastal Ühendkuningriigi EList väljaastumise tõttu. Kuna teguri n puhul võeti arvesse kõigi liikmesriikide keskmist SKPd, suurendas Ühendkuningriigi väljaastumine tegurit n ja seega nähtaks komisjoni ettepanekutes ette suuremad rahalised karistused. Seepärast kohaldas komisjon korrigeerimistegurit 0,836, et tagada, et tegur n ei ületaks inflatsioonimäära. |
| --- | --- |

—

Viimati kohandas komisjon põhisumma ja karistusmakse arvutamist (12)
  2021. aastal Ühendkuningriigi EList väljaastumise tõttu. Kuna teguri n puhul võeti arvesse kõigi liikmesriikide keskmist SKPd, suurendas Ühendkuningriigi väljaastumine tegurit n ja seega nähtaks komisjoni ettepanekutes ette suuremad rahalised karistused. Seepärast kohaldas komisjon korrigeerimistegurit 0,836, et tagada, et tegur n ei ületaks inflatsioonimäära.

---

(1)  Teave komisjonilt – memorandum EÜ asutamislepingu artikli 171 kohaldamise kohta (EÜT C 242, 21.8.1996, lk 6).

(2)  Teave komisjonilt – EÜ asutamislepingu artiklis 171 sätestatud karistusmaksete arvutamise meetod (EÜT C 063, 28.2.1997, lk 2).

(3)  
  Formula

(4)  Vt dokument PV(2001)1517/2, 2. aprill 2001.

(5)  Komisjoni teatis „EÜ asutamislepingu artikli 228 kohaldamine“ (SEK(2005) 1658).

(6)  
  Formula

(7)  Karistusmakse arvutamisel 600 eurot päevas ja põhisumma puhul 200 eurot päevas.

(8)  Komisjoni teatis Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 260 lõike 3 kohaldamise kohta (SEK(2010) 1371 lõplik).

(9)  Komisjoni teatis „Rikkumismenetlustes komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamise meetodi muutmine“ (ELT C 70, 25.2.2019, lk 1).

(10)  Kohtuotsus, Euroopa Kohus, 14. november 2018, komisjon vs. Kreeka, C-93/17, ECLI:EU:C:2018:903.

(11)  
  Formula

(12)  Komisjoni teatis „Ühendkuningriigi väljaastumisest tulenev korrektsioon rikkumismenetluses komisjoni poolt Euroopa Liidu Kohtule esildatava põhisumma ja karistusmakse arvutamises“ (ELT C 129, 13.4.2021, lk 1).

---

| 4.1.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 2/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 2/17

---

Vastuväidete esitamisest loobumine teatatud koondumise kohta

(Juhtum M.10944 – MITSUBISHI / HERE)

(EMPs kohaldatav tekst)

(2023/C 2/02)

19. detsembril 2022 otsustas komisjon loobuda vastuväidete esitamisest eespool nimetatud teatatud koondumise kohta ning kuulutada koondumine siseturuga kokkusobivaks. Otsuse aluseks on nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artikli 6 lõike 1 punkt b. Otsuse täielik tekst on kättesaadav ainult inglise keeles ning see avaldatakse pärast seda, kui sellest on kustutatud võimalikud ärisaladused. Otsus on kättesaadav:

| — | Euroopa konkurentsialasel veebisaidil (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Veebisaidil pakutakse mitut võimalust otsida konkreetset ühinemisotsust, sealhulgas ettevõtja nime, juhtumi numbri ja kuupäeva järgi ning tegevusalade registri kaudu; |
| --- | --- |

—

Euroopa konkurentsialasel veebisaidil (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Veebisaidil pakutakse mitut võimalust otsida konkreetset ühinemisotsust, sealhulgas ettevõtja nime, juhtumi numbri ja kuupäeva järgi ning tegevusalade registri kaudu;

| — | elektroonilises vormis EUR-Lex’i veebisaidil (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=et) dokumendinumbri 32022M10944 all. EUR-Lex pakub online-juurdepääsu Euroopa Liidu õigusele. |
| --- | --- |

—

elektroonilises vormis EUR-Lex’i veebisaidil (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=et) dokumendinumbri 32022M10944 all. EUR-Lex pakub online-juurdepääsu Euroopa Liidu õigusele.

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1.

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT, ORGANITELT JA ASUTUSTELT

Euroopa Komisjon

| 4.1.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 2/18 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 2/18

---

Euroopa Keskpanga poolt peamistel refinantseerimistoimingutel rakendatav intressimäär (1):

2,50 % 1. jaanuar 2023

Euro vahetuskurss (2)

3. jaanuar 2023

(2023/C 2/03)

1 euro =

| | Valuuta | Kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | USA dollar | 1,0545 |
| JPY | Jaapani jeen | 137,93 |
| DKK | Taani kroon | 7,4370 |
| GBP | Inglise nael | 0,88048 |
| SEK | Rootsi kroon | 11,1430 |
| CHF | Šveitsi frank | 0,9879 |
| ISK | Islandi kroon | 151,70 |
| NOK | Norra kroon | 10,5280 |
| BGN | Bulgaaria leev | 1,9558 |
| CZK | Tšehhi kroon | 24,124 |
| HUF | Ungari forint | 403,33 |
| PLN | Poola zlott | 4,6831 |
| RON | Rumeenia leu | 4,9310 |
| TRY | Türgi liir | 19,7566 |
| AUD | Austraalia dollar | 1,5708 |
| CAD | Kanada dollar | 1,4414 |
| HKD | Hongkongi dollar | 8,2392 |
| NZD | Uus-Meremaa dollar | 1,6932 |
| SGD | Singapuri dollar | 1,4188 |
| KRW | Korea vonn | 1 346,51 |
| ZAR | Lõuna-Aafrika rand | 18,0190 |
| CNY | Hiina jüaan | 7,2863 |
| IDR | Indoneesia ruupia | 16 471,95 |
| MYR | Malaisia ringit | 4,6439 |
| PHP | Filipiini peeso | 59,020 |
| RUB | Vene rubla | |
| THB | Tai baat | 36,254 |
| BRL | Brasiilia reaal | 5,6656 |
| MXN | Mehhiko peeso | 20,5283 |
| INR | India ruupia | 87,4095 |

Valuuta

Kurss

USD

USA dollar

1,0545

JPY

Jaapani jeen

137,93

DKK

Taani kroon

7,4370

GBP

Inglise nael

0,88048

SEK

Rootsi kroon

11,1430

CHF

Šveitsi frank

0,9879

ISK

Islandi kroon

151,70

NOK

Norra kroon

10,5280

BGN

Bulgaaria leev

1,9558

CZK

Tšehhi kroon

24,124

HUF

Ungari forint

403,33

PLN

Poola zlott

4,6831

RON

Rumeenia leu

4,9310

TRY

Türgi liir

19,7566

AUD

Austraalia dollar

1,5708

CAD

Kanada dollar

1,4414

HKD

Hongkongi dollar

8,2392

NZD

Uus-Meremaa dollar

1,6932

SGD

Singapuri dollar

1,4188

KRW

Korea vonn

1 346,51

ZAR

Lõuna-Aafrika rand

18,0190

CNY

Hiina jüaan

7,2863

IDR

Indoneesia ruupia

16 471,95

MYR

Malaisia ringit

4,6439

PHP

Filipiini peeso

59,020

RUB

Vene rubla

THB

Tai baat

36,254

BRL

Brasiilia reaal

5,6656

MXN

Mehhiko peeso

20,5283

INR

India ruupia

87,4095

---

(1)  Kurss kohaldatud viimastele toimingutele, mis on sooritatud enne osutatud kuupäeva. Muutuva intressimääraga pakkumismenetluse puhul on tegemist marginaalse intressimääraga.

(2)  Allikas: EKP avaldatud viitekurss.

---

| 4.1.2023 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 2/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.1.2023

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 2/19

---

KOKKUVÕTE KOMISJONI OTSUSEST,

10. jaanuar 2022,

millega lükatakse tagasi tema pädevus nõukogu määruse (EÜ) nr 139/2004 (1) artiklite 1 ja 4 tähenduses (Juhtum C.1886 – Iliad – artikli 265 kohane üleskutse toimingu tegemiseks)

(teatavaks tehtud numbri C(2022)78 all)

(Ainult prantsuskeelne tekst on autentne)

(2023/C 2/04)

(1)

10. novembril 2021 sai Euroopa Komisjon (edaspidi „komisjon“) ettevõtjalt Iliad SA (edaspidi „Iliad“, Prantsusmaa) Euroopa Liidu toimimise lepingu artikli 265 kohase üleskutse toimingu tegemiseks, millega paluti komisjonil otsustada, kas äriühingute Télévision Française 1 SA (edaspidi „TF1“, Prantsusmaa) ja Métropole Télévision SA (edaspidi „M6“, Prantsusmaa) ühinemine (edaspidi „tehing“) kuulub tema pädevusse.

1.   OSALISED JA TEHING

OSALISED JA TEHING

| (2) | TF1 on tütarettevõtja, mis kuulub osaliselt (43,7 %) äriühingule Bouygues SA (edaspidi „Bouygues“). Bouygues tegutseb ehitus-, telekommunikatsiooni- ja meediasektoris. TF1 põhitegevusala, kas otse või tütarettevõtjate kaudu, on telekanalite edastamine. Lisaks tegeleb TF1 ka mitmesuguse muu tegevusega, mis on seotud tema kui televisiooniringhäälinguteenuse osutaja põhitegevusega: audiovisuaal- ja kinematograafilise sisu tootmine, audiovisuaalõiguste omandamine, reklaamipinna turustamine, DVDde ja muusika CDde avaldamine ja levitamine, ringhäälinguga seotud toodete arendamine ning digitaalsete ja interaktiivsete teenuste arendamine. |
| --- | --- |

(2)

TF1 on tütarettevõtja, mis kuulub osaliselt (43,7 %) äriühingule Bouygues SA (edaspidi „Bouygues“). Bouygues tegutseb ehitus-, telekommunikatsiooni- ja meediasektoris. TF1 põhitegevusala, kas otse või tütarettevõtjate kaudu

| (3) | M6 on tütarettevõtja, mis kuulub osaliselt (48,26 %) äriühingule RTL Group SA (edaspidi „RTL“). 76,28 % RTList kuulub äriühingule Bertelsmann SE & Co. KGaA (edaspidi „Bertelsmann“). M6 põhitegevusala, kas otse või tütarettevõtjate kaudu, on telekanalite edastamine. Lisaks tegeleb M6 ka mitmesuguse muu tegevusega, mis on seotud tema kui televisiooniringhäälinguteenuse osutaja põhitegevusega: audiovisuaal- ja kinematograafilise sisu tootmine, audiovisuaalõiguste omandamine, reklaamipinna turustamine, DVDde ja muusika CDde avaldamine ja levitamine, ringhäälinguga seotud toodete arendamine ning digitaalsete teenuste arendamine. Lõpetuseks kontrollib M6 raadiokontserni RTL France, millel on mitu Prantsuse emamaal raadiosaadete edastamise litsentsi ja mis tegeleb mitmesuguse nende raadioteenuste toimimisega seotud tegevusega. |
| --- | --- |

(3)

M6 on tütarettevõtja, mis kuulub osaliselt (48,26 %) äriühingule RTL Group SA (edaspidi „RTL“). 76,28 % RTList kuulub äriühingule Bertelsmann SE & Co. KGaA (edaspidi „Bertelsmann“). M6 põhitegevusala, kas otse või tütarettevõtjate kaudu

| (4) | [Tehingu kirjeldus]. Pärast tehingu sõlmimist kuulub Bouygues’ile ligikaudu 30 % uue üksuse kapitalist ja Bertelsmann omab RTLi kaudu ligikaudu 16 % uue üksuse kapitalist. |
| --- | --- |

(4)

[Tehingu kirjeldus]. Pärast tehingu sõlmimist kuulub Bouygues’ile ligikaudu 30 % uue üksuse kapitalist ja Bertelsmann omab RTLi kaudu

2.   FAKTID JA MENETLUS

FAKTID JA MENETLUS

| (5) | 17. mail 2021 teatasid TF1, M6, Bouygues ja RTL, et on allkirjastanud lepinguprojektid ainuõiguslike läbirääkimiste alustamiseks, et ühendada TF1 ja M6 tegevus. 17. mail 2021 allkirjastasid Bouygues ja RTL kaks vastastikuse mõistmise memorandumit. Vastastikuse mõistmise memorandumitele järgnes 8. juulil 2021 Bouygues’i ja RTLi vahelise raamlepingu allkirjastamine ning TF1 ja M6 vahelise äriühenduse lepingu allkirjastamine (edaspidi „lepingud“). Bouygues ja RTL leppisid kokku ka aktsionäride lepingu projektis, mis pidi allkirjastatama pärast tehingu sõlmimist (edaspidi „aktsionäride leping“). |
| --- | --- |

(5)

17. mail 2021 teatasid TF1, M6, Bouygues ja RTL, et on allkirjastanud lepinguprojektid ainuõiguslike läbirääkimiste alustamiseks, et ühendada TF1 ja M6 tegevus. 17. mail 2021 allkirjastasid Bouygues ja RTL kaks vastastikuse mõistmise memorandumit. Vastastikuse mõistmise memorandumitele järgnes 8. juulil 2021 Bouygues’i ja RTLi vahelise raamlepingu allkirjastamine ning TF1 ja M6 vahelise äriühenduse lepingu allkirjastamine (edaspidi „lepingud“). Bouygues ja RTL leppisid kokku ka aktsionäride lepingu projektis, mis pidi allkirjastatama pärast tehingu sõlmimist (edaspidi „aktsionäride leping“).

| (6) | 29. oktoobril 2021 saatis Prantsusmaa konkurentsiamet (Autorité de la concurrence) küsimustiku mitmele turuosalisele, sealhulgas Iliadile, et saada teada nende seisukohad tehingu kohta (2). Küsimustiku sissejuhatuses viitab Prantsusmaa konkurentsiamet asjaolule, et küsimustik käsitleb TF1 ja M6 kavandatavat ühinemist uueks üksuseks. Uut üksust kontrolliks ainult Bouygues. Sellest tulenevalt märgitakse turupõhisuse kontrolli sissejuhatuses, et kõnealuse tehingu sõlmimiseks on vaja saada luba Prantsusmaa konkurentsiametilt, mis on Prantsusmaa turgudel konkurentsi reguleerimise eest vastutav sõltumatu avalikku teenust osutav amet. |
| --- | --- |

(6)

29. oktoobril 2021 saatis Prantsusmaa konkurentsiamet (Autorité de la concurrence

2

| (7) | 10. novembril 2021 saatis Iliad komisjonile üleskutse toimingu tegemiseks (3). Iliad märkis eelkõige seda, et vastupidiselt Prantsusmaa konkurentsiameti väidetule kontrollivad Bouygues ja Bertelsmann uut üksust ühiselt ning seetõttu on tehing liidu seisukohalt oluline. |
| --- | --- |

(7)

10. novembril 2021 saatis Iliad komisjonile üleskutse toimingu tegemiseks (3

3.   OLULISUS LIIDU SEISUKOHALT

OLULISUS LIIDU SEISUKOHALT

3.1.   Õiguslik taust

Õiguslik taust

| (8) | Ühinemismääruse artikli 4 lõike 1 kohaselt on liidu seisukohalt oluliste koondumiste hindamine komisjoni ainupädevuses. Ühinemismääruse artiklis 1 on sätestatud kaks alternatiivset künnist, mille alusel tehakse kindlaks, kas koondumine on liidu seisukohalt oluline. |
| --- | --- |

(8)

Ühinemismääruse artikli 4 lõike 1 kohaselt on liidu seisukohalt oluliste koondumiste hindamine komisjoni ainupädevuses. Ühinemismääruse artiklis 1 on sätestatud kaks alternatiivset künnist, mille alusel tehakse kindlaks, kas koondumine on liidu seisukohalt oluline.

| (9) | Kooskõlas ühinemismääruse artikli 1 lõikega 2 on koondumine liidu seisukohalt oluline, kui i) kõigi asjaomaste ettevõtjate aastakäive kogu maailmas kokku on suurem kui 5 000 miljonit eurot ja b) vähemalt kahe kõnealuse ettevõtja aastakäive on kogu liidus eraldi suurem kui 250 miljonit eurot, välja arvatud juhul, kui iga kõnealune ettevõtja saab rohkem kui kaks kolmandikku oma aastakäibest kogu liidus ühes ja samas liikmesriigis. |
| --- | --- |

(9)

Kooskõlas ühinemismääruse artikli 1 lõikega 2 on koondumine liidu seisukohalt oluline, kui i) kõigi asjaomaste ettevõtjate aastakäive kogu maailmas kokku on suurem kui 5 000 miljonit eurot ja b) vähemalt kahe kõnealuse ettevõtja aastakäive on kogu liidus eraldi suurem kui 250 miljonit eurot, välja arvatud juhul, kui iga kõnealune ettevõtja saab rohkem kui kaks kolmandikku oma aastakäibest kogu liidus ühes ja samas liikmesriigis.

| (10) | Koondumine, mis ei ületa artikli 1 lõikes 2 sätestatud künniseid, on liidu seisukohalt oluline, kui: i) kõigi asjaomaste ettevõtjate aastakäive kogu maailmas kokku on suurem kui 2 500 miljonit eurot; ii) vähemalt kolmest liikmesriigist igaühes on kõigi asjaomaste ettevõtjate aasta kogukäive suurem kui 100 miljonit eurot; iii) vähemalt kolmest punkti ii kohaldamisel arvesse võetavast liikmesriigist igaühes on vähemalt kahe asjaomase ettevõtte aastakäive eraldi suurem kui 25 miljonit eurot, ja iv) vähemalt kahe asjaomase ettevõtja aastakäive on kogu liidus eraldi suurem kui 100 miljonit eurot, välja arvatud juhul, kui iga asjaomane ettevõtja saab rohkem kui kaks kolmandikku oma aastakäibest kogu liidus ühes ja samas liikmesriigis (ühinemismääruse artikli 1 lõige 3). |
| --- | --- |

(10)

Koondumine, mis ei ületa artikli 1 lõikes 2 sätestatud künniseid, on liidu seisukohalt oluline, kui: i) kõigi asjaomaste ettevõtjate aastakäive kogu maailmas kokku on suurem kui 2 500 miljonit eurot; ii) vähemalt kolmest liikmesriigist igaühes on kõigi asjaomaste ettevõtjate aasta kogukäive suurem kui 100 miljonit eurot; iii) vähemalt kolmest punkti ii kohaldamisel arvesse võetavast liikmesriigist igaühes on vähemalt kahe asjaomase ettevõtte aastakäive eraldi suurem kui 25 miljonit eurot, ja iv) vähemalt kahe asjaomase ettevõtja aastakäive on kogu liidus eraldi suurem kui 100 miljonit eurot, välja arvatud juhul, kui iga asjaomane ettevõtja saab rohkem kui kaks kolmandikku oma aastakäibest kogu liidus ühes ja samas liikmesriigis (ühinemismääruse artikli 1 lõige 3).

| (11) | Pädevuse kindlaksmääramisel on asjaomased ettevõtjad need, kes osalevad koondumises, st ühinemismääruse artikli 3 lõikes 1 ettenähtud ühinemises või kontrolli omandamises (4). |
| --- | --- |

(11)

Pädevuse kindlaksmääramisel on asjaomased ettevõtjad need, kes osalevad koondumises, st ühinemismääruse artikli 3 lõikes 1 ettenähtud ühinemises või kontrolli omandamises (4

| (12) | Ainukontrolli omandamise kontekstis on asjaomased ettevõtjad omandav ettevõtja ja sihtettevõtja (5). |
| --- | --- |

(12)

Ainukontrolli omandamise kontekstis on asjaomased ettevõtjad omandav ettevõtja ja sihtettevõtja (5

| (13) | Kui ühiskontroll omandatakse äsja loodud ühisettevõtte üle pärast seda, kui üks ettevõtja on paigutanud ühisettevõttesse olemasoleva tütarettevõtja või ettevõtte (mille üle tal oli varem ainukontroll), on asjaomased ettevõtjad kõik ühiskontrolli omavad ettevõtjad. Sel juhul moodustab ühisettevõtte käive osa esialgse emaettevõtja käibest (6). |
| --- | --- |

(13)

Kui ühiskontroll omandatakse äsja loodud ühisettevõtte üle pärast seda, kui üks ettevõtja on paigutanud ühisettevõttesse olemasoleva tütarettevõtja või ettevõtte (mille üle tal oli varem ainukontroll), on asjaomased ettevõtjad kõik ühiskontrolli omavad ettevõtjad. Sel juhul moodustab ühisettevõtte käive osa esialgse emaettevõtja käibest (6

3.2.   Käive

Käive

| (14) | 2020. aastal oli Bouygues’i ülemaailmne käive 34,7 miljardit eurot, liidus [käive] miljardit eurot ja Prantsusmaal [käive] miljardit eurot. Seega tekib rohkem kui kaks kolmandikku Bouygues’i liidu kogukäibest Prantsusmaal. |
| --- | --- |

(14)

2020. aastal oli Bouygues’i ülemaailmne käive 34,7 miljardit eurot, liidus [käive] miljardit eurot ja Prantsusmaal [käive] miljardit eurot. Seega tekib rohkem kui kaks kolmandikku Bouygues’i liidu kogukäibest Prantsusmaal.

| (15) | 2020. aastal oli Bertelsmanni ülemaailmne käive 17,3 miljardit eurot, liidus [käive] miljardit eurot ja Prantsusmaal [käive] miljardit eurot. Seega ei teki rohkem kui kaks kolmandikku Bertelsmanni liidu kogukäibest Prantsusmaal. |
| --- | --- |

(15)

2020. aastal oli Bertelsmanni ülemaailmne käive 17,3 miljardit eurot, liidus [käive] miljardit eurot ja Prantsusmaal [käive] miljardit eurot. Seega ei teki rohkem kui kaks kolmandikku Bertelsmanni liidu kogukäibest Prantsusmaal.

| (16) | 2020. aastal oli M6 ülemaailmne käive 1,27 miljardit eurot, liidus [käive] miljardit eurot ja Prantsusmaal [käive] miljardit eurot. Seega tekib rohkem kui kaks kolmandikku M6 liidu kogukäibest Prantsusmaal. |
| --- | --- |

(16)

2020. aastal oli M6 ülemaailmne käive 1,27 miljardit eurot, liidus [käive] miljardit eurot ja Prantsusmaal [käive] miljardit eurot. Seega tekib rohkem kui kaks kolmandikku M6 liidu kogukäibest Prantsusmaal.

| (17) | Olenemata sellest, kas arvesse võetakse Bouygues’i ja M6 või Bouygues’i ja Bertelsmanni käivet, ei ole kahtlust, et need ületavad artikli 1 lõike 2 punktides a ja b sätestatud künniseid. Kui aga arvesse võetaks ainult Bouygues’i ja M6 käivet, ei oleks tehing liidu seisukohast oluline, kuna rohkem kui kaks kolmandikku Bouygues’i ja M6 liidu käibest tekib Prantsusmaal. Kui aga arvesse võetaks Bouygues’i ja Bertelsmanni käivet, oleks tehing liidu seisukohast oluline, kuna rohkem kui kaks kolmandikku Bertelsmanni liidu käibest ei teki Prantsusmaal. |
| --- | --- |

(17)

Olenemata sellest, kas arvesse võetakse Bouygues’i ja M6 või Bouygues’i ja Bertelsmanni käivet, ei ole kahtlust, et need ületavad artikli 1 lõike 2 punktides a ja b sätestatud künniseid. Kui aga arvesse võetaks ainult Bouygues’i ja M6 käivet, ei oleks tehing liidu seisukohast oluline, kuna rohkem kui kaks kolmandikku Bouygues’i ja M6 liidu käibest tekib Prantsusmaal. Kui aga arvesse võetaks Bouygues’i ja Bertelsmanni käivet, oleks tehing liidu seisukohast oluline, kuna rohkem kui kaks kolmandikku Bertelsmanni liidu käibest ei teki Prantsusmaal.

| (18) | Seepärast on vaja kindlaks määrata, millised ettevõtjad on tehingu asjaomased ettevõtjad. |
| --- | --- |

(18)

Seepärast on vaja kindlaks määrata, millised ettevõtjad on tehingu asjaomased ettevõtjad.

3.3.   Tehingu asjaomased ettevõtjad

Tehingu asjaomased ettevõtjad

| (19) | Prantsusmaa konkurentsiameti ja Bouygues’i arvates kontrollib uut üksust ainult Bouygues (7). Sellises olukorras oleksid asjaomased ettevõtjad Bouygues ja M6 ning koondumine ei oleks liidu seisukohast oluline. |
| --- | --- |

(19)

Prantsusmaa konkurentsiameti ja Bouygues’i arvates kontrollib uut üksust ainult Bouygues (7

| (20) | Iliad väidab aga, et uut üksust hakkavad ühiselt kontrollima Bouygues ja Bertelsmann (8). Sellises olukorras oleksid asjaomased ettevõtjad Bouygues ja Bertelsmann (9) ning koondumine oleks liidu seisukohast oluline. |
| --- | --- |

(20)

Iliad väidab aga, et uut üksust hakkavad ühiselt kontrollima Bouygues ja Bertelsmann (8

9

| (21) | Selleks et teha kindlaks, milliseid ettevõtjaid tehing puudutab, tuleb kõigepealt välja selgitada uue üksuse üle saadava kontrolli olemus. |
| --- | --- |

(21)

Selleks et teha kindlaks, milliseid ettevõtjaid tehing puudutab, tuleb kõigepealt välja selgitada uue üksuse üle saadava kontrolli olemus.

3.3.1.   Uue üksuse üle saadava kontrolli laad

Uue üksuse üle saadava kontrolli laad

3.3.1.1.   Uue üksuse juhtimise tutvustus

Uue üksuse juhtimise tutvustus

| (22) | Pärast tehingu sõlmimist kuulub Bouygues’ile ligikaudu 30 % uue üksuse kapitalist ja Bertelsmann omab RTLi kaudu ligikaudu 16 % uue üksuse kapitalist. |
| --- | --- |

(22)

Pärast tehingu sõlmimist kuulub Bouygues’ile ligikaudu 30 % uue üksuse kapitalist ja Bertelsmann omab RTLi kaudu

| (23) | Mis puudutab uue üksuse aktsionäride koosolekut (edaspidi „aktsionäride koosolek“), siis aktsionäride lepingu artiklis 2.5 on sätestatud, et Bouygues ja Bertelsmann peavad enne iga aktsionäride koosolekut leppima kõigi päevakorrapunktide kohta kokku ühise seisukoha. Kui kokkuleppele ei jõuta, peab Bertelsmann põhimõtteliselt hääletama kooskõlas Bouygues’i seisukohaga. |
| --- | --- |

(23)

Mis puudutab uue üksuse aktsionäride koosolekut (edaspidi „aktsionäride koosolek“), siis aktsionäride lepingu artiklis 2.5 on sätestatud, et Bouygues ja Bertelsmann peavad enne iga aktsionäride koosolekut leppima kõigi päevakorrapunktide kohta kokku ühise seisukoha. Kui kokkuleppele ei jõuta, peab Bertelsmann põhimõtteliselt hääletama kooskõlas Bouygues’i seisukohaga.

| (24) | Uue üksuse direktorite nõukogul (edaspidi „direktorite nõukogu“) on 12 liiget. Bouygues saab ametisse nimetada neli liiget, sealhulgas tegevjuhi ja direktorite nõukogu esimehe, (10) ning teha ettepaneku kahe sõltumatu liikme kohta. Bertelsmann saab ametisse nimetada kaks direktorit, sealhulgas direktorite nõukogu aseesimehe, ja teha ettepaneku [Bertelsmanni esitatavate sõltumatute liikmete arv] sõltumatu liikme kohta. Aktsionäride lepingu punkti 2.1.4 kohaselt peab direktorite nõukogu võtma otsused vastu antud häälte enamuse alusel. Häälte võrdse jagunemise korral on otsustav hääl tegevjuhil. Aktsionäride lepingu artiklis 2.1.2 on sätestatud nõue, et Bouygues ja Bertelsmann lepivad kokku ühise seisukoha kõigis direktorite nõukogu päevakorras olevates küsimustes. Kui kokkuleppele ei jõuta, peab Bertelsmann põhimõtteliselt hääletama kooskõlas Bouygues’i seisukohaga. |
| --- | --- |

(24)

Uue üksuse direktorite nõukogul (edaspidi „direktorite nõukogu“) on 12 liiget. Bouygues saab ametisse nimetada neli liiget, sealhulgas tegevjuhi ja direktorite nõukogu esimehe, (10

3.3.1.2.   Iliadi argumendid

Iliadi argumendid

| (25) | Iliad väidab, et uut üksust hakkavad ühiselt kontrollima Bouygues ja Bertelsmann. |
| --- | --- |

(25)

Iliad väidab, et uut üksust hakkavad ühiselt kontrollima Bouygues ja Bertelsmann.

| (26) | Oma seisukoha kinnitamiseks väidab Iliad esiteks seda, et Bouygues’i ja Bertelsmanni kavandatud tehingu struktuur toetab järeldust, et Bouygues ja Bertelsmann hakkavad uut üksust ühiselt kontrollima. Iliad juhib tähelepanu sellele, et pärast tehingu sõlmimist kuulub Bertelsmannile (RTLi kaudu) 16 % uue üksuse kapitalist. Seega saab Bertelsmannist uue üksuse suuruselt teine aktsionär. |
| --- | --- |

(26)

Oma seisukoha kinnitamiseks väidab Iliad esiteks seda, et Bouygues’i ja Bertelsmanni kavandatud tehingu struktuur toetab järeldust, et Bouygues ja Bertelsmann hakkavad uut üksust ühiselt kontrollima. Iliad juhib tähelepanu sellele, et pärast tehingu sõlmimist kuulub Bertelsmannile (RTLi kaudu

| (27) | Iliadi sõnul on Bertelsmann seega uue üksuse kontrolliv aktsionär, eelkõige RTLi eksperditeadmiste tõttu audiovisuaalsektoris. Iliadi arvates ilmneb Bertelsmanni tegevjuhi Thomas Rabe ja Bouygues’i peadirektori Olivier Roussat’ga tehtud intervjuust, et Bouygues ja Bertelsmann näevad teineteist pikaajaliste partneritena, kellel on turgudest ühine nägemus (11). Seda korrati investoritele tehtud esitluses, kus TF1 ja M6 väitsid, et RTL jääb pikaajaliseks strateegiliseks aktsionäriks (12). Lisaks juhib Iliad tähelepanu sellele, et kuna Bouygues’il ega RTLil eraldi ei ole piisavat hääleõigust, et olla aktsionäride koosolekutel enamuses, võib häälteenamuse tagada ainult nende hääleõiguse ühine kasutamine (13). |
| --- | --- |

(27)

Iliadi sõnul on Bertelsmann seega uue üksuse kontrolliv aktsionär, eelkõige RTLi eksperditeadmiste tõttu audiovisuaalsektoris. Iliadi arvates ilmneb Bertelsmanni tegevjuhi Thomas Rabe ja Bouygues’i peadirektori Olivier Roussat’ga tehtud intervjuust, et Bouygues ja Bertelsmann näevad teineteist pikaajaliste partneritena, kellel on turgudest ühine nägemus (11

12

13

| (28) | Teiseks usub Iliad, et Bouygues’ist ja RTList saavad kooskõlastatud tegevuse kaudu strateegilised partnerid. Kooskõlastatud tegevus Prantsuse äriseadustiku artikli L.233-10 tähenduses on määratletud kui kokkulepe, mille isikud sõlmivad hääleõiguse omandamiseks, võõrandamiseks või kasutamiseks, et viia ettevõtte suhtes ellu ühist poliitikat või et saada kontroll selle ettevõtte üle. Pealegi on sellise tegevuse olemasolu asjaolu, mida Prantsusmaa konkurentsiamet kasutab ühe või mitme ettevõtja poolt teise ettevõtja üle teostatava kontrolli laadi hindamisel (14). |
| --- | --- |

(28)

Teiseks usub Iliad, et Bouygues’ist ja RTList saavad kooskõlastatud tegevuse kaudu strateegilised partnerid. Kooskõlastatud tegevus Prantsuse äriseadustiku artikli L.233-10 tähenduses on määratletud kui kokkulepe, mille isikud sõlmivad hääleõiguse omandamiseks, võõrandamiseks või kasutamiseks, et viia ettevõtte suhtes ellu ühist poliitikat või et saada kontroll selle ettevõtte üle. Pealegi on sellise tegevuse olemasolu asjaolu, mida Prantsusmaa konkurentsiamet kasutab ühe või mitme ettevõtja poolt teise ettevõtja üle teostatava kontrolli laadi hindamisel (14

| (29) | Kolmandaks on Iliad seisukohal, et Bertelsmannil on direktorite nõukogus eriline esindatus (15). Iliad juhib tähelepanu sellele, et uue üksuse esimeseks tegevjuhiks saab praegune M6 direktorite nõukogu esimees Nicolas de Tavernost. Ühtlasi märgib Iliad, et arvestades direktorite nõukogu liikmete arvu, mis on antud eraldi Bouygues’ile (neli) ja Bertelsmannile (kolm), ei saa Bouygues ega Bertelsmann üksi tegutseda (16). |
| --- | --- |

(29)

Kolmandaks on Iliad seisukohal, et Bertelsmannil on direktorite nõukogus eriline esindatus (15

16

| (30) | Lõpuks märgib Iliad, et Bouygues ja Bertelsmann on välja töötanud ühise strateegia, mida kinnitavad pressiteated ja investoritele tehtud esitlused (17). |
| --- | --- |

(30)

Lõpuks märgib Iliad, et Bouygues ja Bertelsmann on välja töötanud ühise strateegia, mida kinnitavad pressiteated ja investoritele tehtud esitlused (17

3.3.1.3.   Prantsusmaa konkurentsiameti ja Bouygues’i argumendid

Prantsusmaa konkurentsiameti ja Bouygues’i argumendid

| (31) | Prantsusmaa konkurentsiameti ja Bouygues’i sõnul on tehing üles ehitatud viisil, mis tagab, et Bouygues’il oleks uue üksuse üle ainukontroll (18). |
| --- | --- |

(31)

Prantsusmaa konkurentsiameti ja Bouygues’i sõnul on tehing üles ehitatud viisil, mis tagab, et Bouygues’il oleks uue üksuse üle ainukontroll (18

| (32) | Mis puudutab aktsionäride koosolekut, siis rõhutab Bouygues, et aktsionäride lepingu artikli 2.5 kohaselt peavad Bouygues ja Bertelsmann enne iga aktsionäride koosolekut teineteisega konsulteerima, et püüda kindlaks määrata ühine seisukoht igaks eelseisvaks hääletuseks. Kui kokkuleppele ei jõua, oleks Bouygues’i esitatud seisukoht ülimuslik ja Bertelsmann peaks hääletama Bouygues’i otsuse kohaselt (19). TF1 ja M6 varasemate aktsionäride koosolekute osalemismäärade analüüs osutab sellele, et Bouygues’i ja Bertelsmanni ühine hääleõigus annaks nendele ettevõtjatele aktsionäride koosolekutel de facto enamuse. |
| --- | --- |

(32)

Mis puudutab aktsionäride koosolekut, siis rõhutab Bouygues, et aktsionäride lepingu artikli 2.5 kohaselt peavad Bouygues ja Bertelsmann enne iga aktsionäride koosolekut teineteisega konsulteerima, et püüda kindlaks määrata ühine seisukoht igaks eelseisvaks hääletuseks. Kui kokkuleppele ei jõua, oleks Bouygues’i esitatud seisukoht ülimuslik ja Bertelsmann peaks hääletama Bouygues’i otsuse kohaselt (19

de facto

| (33) | Direktorite nõukogu kohta märgib Bouygues, et aktsionäride lepingu artikli 2.1.1 kohaselt koosneb uue üksuse direktorite nõukogu 12 liikmest, kellest Bouygues nimetab ametisse pooled, sealhulgas esimehe, kellel on otsustav hääl (20). |
| --- | --- |

(33)

Direktorite nõukogu kohta märgib Bouygues, et aktsionäride lepingu artikli 2.1.1 kohaselt koosneb uue üksuse direktorite nõukogu 12 liikmest, kellest Bouygues nimetab ametisse pooled, sealhulgas esimehe, kellel on otsustav hääl (20

| (34) | Bouygues märgib, et sarnaselt aktsionäride koosolekute ettevalmistamisega on aktsionäride lepingus sätestatud nõue, et Bouygues’i ja Bertelsmann peavad enne igat direktorite nõukogu koosolekut teatava aja vältel konsultatsioone pidama (21). Kui kokkuleppele ei jõua, oleks Bouygues’i esitatud seisukoht ülimuslik ja Bertelsmann peaks hääletama Bouygues’i otsuse kohaselt (22). Bertelsmann võib tegutseda Bouygues’i seisukohast sõltumatult ainult erandjuhtudel. Aktsionäride lepingu artiklis 2.1.2 on sätestatud, et Bertelsmann ei pea järgima Bouygues’i seisukohta, kui Bertelsmann või üks tema esindajatest direktorite nõukogus on seisukohal, et otsus oleks ebaseaduslik või vastuolus uue üksuse ärihuvidega (23). Lisaks on artiklis 2.1.4 loetletud küsimused, mille üle Bertelsmann ei pea hääletama samamoodi nagu Bouygues, kuid see peaks olema nii ainult erandlike otsuste puhul, mis võivad mõjutada uue üksuse väärtust (24). |
| --- | --- |

(34)

Bouygues märgib, et sarnaselt aktsionäride koosolekute ettevalmistamisega on aktsionäride lepingus sätestatud nõue, et Bouygues’i ja Bertelsmann peavad enne igat direktorite nõukogu koosolekut teatava aja vältel konsultatsioone pidama (21

22

23

24

| (35) | Kõigele lisaks märgib Bouygues, et ta kontrollib kõiki uue üksuse strateegilisi otsuseid, sealhulgas äriplaani ja eelarvet, investeeringuid ja direktorite ametisse nimetamist. Sellega seoses märgib Bouygues, et faktid, mille põhjal Iliad järeldab, et Bouygues ja Bertelsmann on töötanud välja ühise strateegia, põhinevad ainult pressiteadetel, mis ei hõlma lepingute ja aktsionäride lepingu täielikku sisu (25). |
| --- | --- |

(35)

Kõigele lisaks märgib Bouygues, et ta kontrollib kõiki uue üksuse strateegilisi otsuseid, sealhulgas äriplaani ja eelarvet, investeeringuid ja direktorite ametisse nimetamist. Sellega seoses märgib Bouygues, et faktid, mille põhjal Iliad järeldab, et Bouygues ja Bertelsmann on töötanud välja ühise strateegia, põhinevad ainult pressiteadetel, mis ei hõlma lepingute ja aktsionäride lepingu täielikku sisu (25

3.3.1.4.   Komisjoni hinnang

Komisjoni hinnang

(A)   Õiguslik taust

| (36) | Konsolideeritud pädevuseteatise kohaselt on ühiskontrolliga tegemist siis, kui kahel või enamal ettevõtjal või isikul on võimalus avaldada teisele ettevõtjale otsustavat mõju. Tavaliselt peab komisjon otsustava mõju all silmas võimalust takistada otsuseid, mis määravad ettevõtja kaubandusstrateegia. Ettevõtjad, kes omandavad ühiskontrolli teise ettevõtja üle, peavad järelikult jõudma ühisettevõtte kaubanduspoliitika kindlaksmääramisel kokkuleppele ning tegema koostööd (26). |
| --- | --- |

(36)

Konsolideeritud pädevuseteatise kohaselt on ühiskontrolliga tegemist siis, kui kahel või enamal ettevõtjal või isikul on võimalus avaldada teisele ettevõtjale otsustavat mõju. Tavaliselt peab komisjon otsustava mõju all silmas võimalust takistada otsuseid, mis määravad ettevõtja kaubandusstrateegia. Ettevõtjad, kes omandavad ühiskontrolli teise ettevõtja üle, peavad järelikult jõudma ühisettevõtte kaubanduspoliitika kindlaksmääramisel kokkuleppele ning tegema koostööd (26

| (37) | Komisjon kasutab ühiskontrolli olemasolu kindlaksmääramiseks mitut kriteeriumi. |
| --- | --- |

(37)

Komisjon kasutab ühiskontrolli olemasolu kindlaksmääramiseks mitut kriteeriumi.

| (38) | Kuigi ühiskontroll võib olla olemas juhul, kui kahel emaettevõtjal on otsuseid tegevates organites võrdne hääleõigus ja esindatus, ei pea komisjon seda vajalikuks tingimuseks. Seetõttu võib ühiskontroll olla olemas ka siis, kui võrdset hääleõigust või esindatust ei ole. Eelkõige on see nii juhul, kui vähemusaktsionäridel on lisaõigused, näiteks vetoõigus uue üksuse strateegiliste otsuste suhtes (27). Vetoõigus annab üldjuhul ühiskontrolli selliste otsuste ja küsimuste puhul nagu eelarve, äriplaan, olulised investeeringud või tippjuhtkonna ametisse nimetamine. |
| --- | --- |

(38)

Kuigi ühiskontroll võib olla olemas juhul, kui kahel emaettevõtjal on otsuseid tegevates organites võrdne hääleõigus ja esindatus, ei pea komisjon seda vajalikuks tingimuseks. Seetõttu võib ühiskontroll olla olemas ka siis, kui võrdset hääleõigust või esindatust ei ole. Eelkõige on see nii juhul, kui vähemusaktsionäridel on lisaõigused, näiteks vetoõigus uue üksuse strateegiliste otsuste suhtes (27

| (39) | Lisaks on komisjon seisukohal, et ühiskontrolli võib kaasa tuua hääleõiguse ühine kasutamine. Seepärast võivad ka vetoõiguste puudumisel kaks või enam ettevõtjat, kes omandavad vähemusosalused teises ettevõtjas, omandada ühiskontrolli (28). Tegemist võib olla juhtumiga, kus vähemusosalused kokku annavad võimaluse sihtettevõtjat kontrollida. See võib tuleneda vastavast õiguslikult siduvast kokkuleppest või kehtida de facto, eelkõige tugevate ühiste huvide korral (29). |
| --- | --- |

(39)

Lisaks on komisjon seisukohal, et ühiskontrolli võib kaasa tuua hääleõiguse ühine kasutamine. Seepärast võivad ka vetoõiguste puudumisel kaks või enam ettevõtjat, kes omandavad vähemusosalused teises ettevõtjas, omandada ühiskontrolli (28

de facto

29

| (40) | Lõpuks võtab komisjon arvesse muid tegureid, sealhulgas otsustava hääle olemasolu (30). Ühiskontrolli eksisteerimiseks ei tohiks otsustavat häält olla ainult ühel emaettevõtjal, sest sellega omandaks otsustavat häält omav ettevõte ainukontrolli (31). Ühiskontroll võib siiski olemas olla juhul, kui otsustav hääl on tegelikult piiratud tähtsuse ja mõjuga (32). |
| --- | --- |

(40)

Lõpuks võtab komisjon arvesse muid tegureid, sealhulgas otsustava hääle olemasolu (30

31

32

(B)   Bertelsmanni vetoõigus uues üksuses

| (41) | Nagu on selgitatud eespool punktides (22)–(24), peab Bertelsmann hääletama samamoodi nagu Bouygues nii direktorite nõukogu koosolekutel kui ka aktsionäride koosolekutel, kui ei ole määratud teisiti. |
| --- | --- |

(41)

Nagu on selgitatud eespool punktides (22)–(24), peab Bertelsmann hääletama samamoodi nagu Bouygues nii direktorite nõukogu koosolekutel kui ka aktsionäride koosolekutel, kui ei ole määratud teisiti.

| (42) | Aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 on erandina [nähtud ette mehhanism, mis võimaldab Bertelsmannil hääletada erandjuhtudel teatud arvu küsimuste puhul ettepaneku vastu] (33). Komisjon peab seda aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 sätestatud mehhanismi sarnaseks vetoõigusega, mis Bertelsmannil neis küsimustes on. [Üksikasjad aktsionäride lepingu toimimise kohta]. Seega on Bertelsmannil aktsionäride lepingu punktis 2.1.4 loetletud küsimustes vetoõigus. |
| --- | --- |

(42)

Aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 on erandina [nähtud ette mehhanism, mis võimaldab Bertelsmannil hääletada erandjuhtudel teatud arvu küsimuste puhul ettepaneku vastu] (33

| (43) | Esiteks sisaldab aktsionäride lepingu artikkel 2.1.4 loetelu küsimustest, milles Bertelsmannil on erandkorras vetoõigus. Eelkõige puudutab see põhikirja muutmist, audiitorite väljavahetamist, dividendide jaotamise põhimõtete mis tahes muutmist, juhtimiseeskirjade mis tahes muutmist, kapitali suurendamist, võlgade olulist suurenemist ja uue üksuse mis tahes uut ettevõetud äritegevust, mis ei kuulu tema eesmärgi alla. Kõnealuse vetoõiguse kohta märgib komisjon, et kooskõlas konsolideeritud pädevuseteatise punktiga 66 ei puuduta need küsimused uue üksuse strateegilisi otsuseid. Bertelsmanni vetoõigus kehtib küsimustes, mis puudutavad uue üksuse olemasolu, ja seega ei saa see anda talle ühiskontrolli uue üksuse üle. Pigem vastab see vetoõigus õigustele, mis antakse tavaliselt vähemusaktsionäridele nende kui ühisettevõtte investorite finantshuvide kaitsmiseks. |
| --- | --- |

(43)

Esiteks sisaldab aktsionäride lepingu artikkel 2.1.4 loetelu küsimustest, milles Bertelsmannil on erandkorras vetoõigus. Eelkõige puudutab see põhikirja muutmist, audiitorite väljavahetamist, dividendide jaotamise põhimõtete mis tahes muutmist, juhtimiseeskirjade mis tahes muutmist, kapitali suurendamist, võlgade olulist suurenemist ja uue üksuse mis tahes uut ettevõetud äritegevust, mis ei kuulu tema eesmärgi alla. Kõnealuse vetoõiguse kohta märgib komisjon, et kooskõlas konsolideeritud pädevuseteatise punktiga 66 ei puuduta need küsimused uue üksuse strateegilisi otsuseid. Bertelsmanni vetoõigus kehtib küsimustes, mis puudutavad uue üksuse olemasolu, ja seega ei saa see anda talle ühiskontrolli uue üksuse üle. Pigem vastab see vetoõigus õigustele, mis antakse tavaliselt vähemusaktsionäridele nende kui ühisettevõtte investorite finantshuvide kaitsmiseks.

| (44) | Aktsionäride lepingu artikliga 2.1.4 antakse Bertelsmannile vetoõigus ka teatavat liiki investeeringute suhtes. Eelkõige jäetakse Bertelsmannile õigus mitte järgida Bouygues’i ettepanekut i) mis tahes investeeringute, aktsiate, ettevõtete ja varade müügi või omandamise kohta, mille summa on suurem kui [künnise summa] eurot tehingu kohta; ii) audiovisuaalse sisu õiguste omandamise kohta, mille summa ületab [künnise summa] eurot tehingu kohta aastas; iii) mis tahes kaubandusliku turustuskokkuleppe kohta, mis ületab [künnise summa] eurot tehingu kohta aastas; iv) ühisettevõtte või partnerluse või muu tagatise loomise kohta summas, mis ületab [künnise summa] eurot aastas igaühe kohta, ning v) mis tahes kohtuvaidluse algatamise kohta, mille summa ületab [künnise summa] eurot. Selle kohta märgib komisjon, et aktsionäride lepingus sätestatud künnised ületavad peaaegu kõigi TF1 viimase kümne aasta investeeringute (ja kõigi M6 investeeringute) väärtuse (34). Seetõttu ei ole Bertelsmanni vetoõigus selline, mis annaks talle vetoõiguse uue üksuse tavapärase äritegevuse suhtes. Arvestades kehtestatud summasid, vastab see vetoõigus õigustele, mis tavaliselt kaitsevad vähemusaktsionäre. |
| --- | --- |

(44)

Aktsionäride lepingu artikliga 2.1.4 antakse Bertelsmannile vetoõigus ka teatavat liiki investeeringute suhtes. Eelkõige jäetakse Bertelsmannile õigus mitte järgida Bouygues’i ettepanekut i) mis tahes investeeringute, aktsiate, ettevõtete ja varade müügi või omandamise kohta, mille summa on suurem kui [künnise summa] eurot tehingu kohta; ii) audiovisuaalse sisu õiguste omandamise kohta, mille summa ületab [künnise summa] eurot tehingu kohta aastas; iii) mis tahes kaubandusliku turustuskokkuleppe kohta, mis ületab [künnise summa] eurot tehingu kohta aastas; iv) ühisettevõtte või partnerluse või muu tagatise loomise kohta summas, mis ületab [künnise summa] eurot aastas igaühe kohta, ning v) mis tahes kohtuvaidluse algatamise kohta, mille summa ületab [künnise summa] eurot. Selle kohta märgib komisjon, et aktsionäride lepingus sätestatud künnised ületavad peaaegu kõigi TF1 viimase kümne aasta investeeringute (ja kõigi M6 investeeringute) väärtuse (34

| (45) | Eespool öeldut arvesse võttes leiab komisjon seega, et Bertelsmann ei omanda aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 sätestatud vetoõiguse põhjal ühiskontrolli uue üksuse üle. |
| --- | --- |

(45)

Eespool öeldut arvesse võttes leiab komisjon seega, et Bertelsmann ei omanda aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 sätestatud vetoõiguse põhjal ühiskontrolli uue üksuse üle.

| (46) | Uue üksuse esimese tegevjuhi nimetavad ametisse Bouygues ja Bertelsmann (35) ning ta on üks neljast direktorite nõukogu liikmest, kelle Bouygues ametisse nimetab. Kapitali külmutamise perioodil (36) võib Bouygues pärast Bertelsmanniga peetud arutelusid, kuid ilma, et viimasel oleks lõpliku otsuse suhtes vetoõigust, uue üksuse tegevjuhi ametist vabastada. Mis puudutab tulevaste tegevjuhtide ametisse nimetamist, siis Bouygues peab esitama nimekirja [...] kandidaadist [...] ja Bertelsmann võib ühe kandidaadi vetostada (37). Seetõttu jääb [tegevjuhi] valimisel viimane sõna Bouygues’ile, välja arvatud juhul, kui Bertelsmann leiab, et kandidaadiga seoses on tõsiseid eetilisi probleeme (38). [...] (39). Sellest järeldub, et nii kapitali külmutamise perioodil kui ka pärast seda jääb viimane sõna uue üksuse tegevjuhi ametisse nimetamisel ja vallandamisel Bouygues’ile. Bertelsmannil on vetoõigus ainult [...] ja sellise kandidaadi ametisse nimetamise puhul, kelle puhul Bertelsmann leiab, et esineb tõsiseid eetilisi probleeme. Teisalt ei ole Bertelsmannil vetoõigust tegevjuhi ametist vabastamise puhul. Seega on Bertelsmanni vetoõigus uue üksuse tegevjuhi ametisse nimetamise protsessis sarnane konsultatsiooniõigusega, mis vastab õigustele, mis tavaliselt kaitsevad vähemusaktsionäre. Komisjon märgib ka, et Bouygues võib uue üksuse esimese tegevjuhi viivitamata vallandada. |
| --- | --- |

(46)

Uue üksuse esimese tegevjuhi nimetavad ametisse Bouygues ja Bertelsmann (35

36

37

38

39

| (47) | Seega on komisjon seisukohal, et Bertelsmannil ei ole tegevjuhi ametisse nimetamises ja vallandamises osalemise tõttu ühiskontrolli uue üksuse üle. |
| --- | --- |

(47)

Seega on komisjon seisukohal, et Bertelsmannil ei ole tegevjuhi ametisse nimetamises ja vallandamises osalemise tõttu ühiskontrolli uue üksuse üle.

| (48) | Mis puudutab äriplaani ja eelarvet, märgib komisjon, et aktsionäride lepingu artikliga 2.2.1 luuakse eelarve ja äriplaani koostamise eest vastutav auditikomisjon, kuhu kuuluvad direktorite nõukogu Bouygues’i ametisse nimetatud liikmed ja direktorite nõukogu Bertelsmanni ametisse nimetatud liige (40). [Bouygues ja Bertelsmann lepivad kokku esimese äriplaani] (41). Lisaks tuleb tulevastes äriplaanides, mille suhtes Bertelsmann saab vastuväiteid esitada üksnes juhul, kui ta leiab, et need ei ole kooskõlas uue üksuse ärihuvidega, (42) järgida Bouygues’i ja Bertelsmanni poolt kokku lepitud tulu, sünergiat ja investeerimiseesmärke (43). Seega [saab Bouygues tulevaste äriplaanide puhul oma otsuse direktorite nõukogus läbi suruda, kuna tema hääl on otsustav] (44). Need tulevased äriplaanid ja eelarved on uue üksuse strateegilised otsused. |
| --- | --- |

(48)

Mis puudutab äriplaani ja eelarvet, märgib komisjon, et aktsionäride lepingu artikliga 2.2.1 luuakse eelarve ja äriplaani koostamise eest vastutav auditikomisjon, kuhu kuuluvad direktorite nõukogu Bouygues’i ametisse nimetatud liikmed ja direktorite nõukogu Bertelsmanni ametisse nimetatud liige (40

41

42

43

44

| (49) | Seega on komisjon seisukohal, et Bertelsmannil ei ole uue üksuse üle ühiskontrolli uue üksuse tulevaste äriplaanide ja eelarvete arutamise ja vastuvõtmise mehhanismi tõttu. |
| --- | --- |

(49)

Seega on komisjon seisukohal, et Bertelsmannil ei ole uue üksuse üle ühiskontrolli uue üksuse tulevaste äriplaanide ja eelarvete arutamise ja vastuvõtmise mehhanismi tõttu.

| (50) | Seetõttu märgib komisjon, et puudub õigus, mis annaks Bertelsmannile vetoõiguse uut üksust puudutavate strateegiliste otsuste suhtes. |
| --- | --- |

(50)

Seetõttu märgib komisjon, et puudub õigus, mis annaks Bertelsmannile vetoõiguse uut üksust puudutavate strateegiliste otsuste suhtes.

(C)   Hääleõiguse ühine kasutamine

| (51) | Mis puudutab aktsionäride koosolekuid, siis ei saa Bertelsmann Bouygues’i seisukohta vaidlustada, välja arvatud aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 osutatud küsimustes (käsitletud eespool punktides (43)–(45)). |
| --- | --- |

(51)

Mis puudutab aktsionäride koosolekuid, siis ei saa Bertelsmann Bouygues’i seisukohta vaidlustada, välja arvatud aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 osutatud küsimustes (käsitletud eespool punktides (43)–(45)).

| (52) | Siiski on Bertelsmannil lisaks aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 sätestatud küsimustele ja uue üksuse tegevjuhi nimetamisele (käsitletud eespool punktides (43)–(47)) õigus esitada direktorite nõukogus vastuväiteid kõikidele otsustele, mida ta peab ebaseaduslikuks või uue üksuse ärihuvidega vastuolus olevaks (aktsionäride lepingu artikkel 2.1.2). |
| --- | --- |

(52)

Siiski on Bertelsmannil lisaks aktsionäride lepingu artiklis 2.1.4 sätestatud küsimustele ja uue üksuse tegevjuhi nimetamisele (käsitletud eespool punktides (43)–(47)) õigus esitada direktorite nõukogus vastuväiteid kõikidele otsustele, mida ta peab ebaseaduslikuks või uue üksuse ärihuvidega vastuolus olevaks (aktsionäride lepingu artikkel 2.1.2).

| (53) | Ärihuvide suhtes eritingimusi ei kohaldata. Nagu aga Bouygues märkis, siis: i) aktsionäride lepingu artiklis 2.1.2 sätestatud erand on tavapärane, mitte ainuomane audiovisuaalsektorile, ii) see on ette nähtud kohaldamiseks ainult äärmuslikes olukordades, iii) kuna selle eesmärk on takistada Bertelsmanni ametisse nimetatud liikmete tsiviil- ja/või kriminaalvastutust (45). Seetõttu märgib komisjon, et erandi kohaldamisala on piiratud. |
| --- | --- |

(53)

Ärihuvide suhtes eritingimusi ei kohaldata. Nagu aga Bouygues märkis, siis: i) aktsionäride lepingu artiklis 2.1.2 sätestatud erand on tavapärane, mitte ainuomane audiovisuaalsektorile, ii) see on ette nähtud kohaldamiseks ainult äärmuslikes olukordades, iii) kuna selle eesmärk on takistada Bertelsmanni ametisse nimetatud liikmete tsiviil- ja/või kriminaalvastutust (45

| (54) | Sellest järeldub, et Bertelsmann ei saa aktsionäride lepingu tingimuste tõttu uuele üksusele de jure otsustavat mõju avaldada. Siiski tuleb hinnata, kas ühine hääleõiguse teostamine võiks ka de facto olemas olla. |
| --- | --- |

(54)

Sellest järeldub, et Bertelsmann ei saa aktsionäride lepingu tingimuste tõttu uuele üksusele de jure

de facto

| (55) | Esiteks on Bertelsmannil audiovisuaalsektori oskusteave, mis on ulatuslikum kui uue üksuse tegevusvaldkond. Veelgi enam – isegi, kui Bertelsmann ei saa oma seisukohta peale suruda, peavad Bouygues ja Bertelsmann omavahel nõu pidama, et enne iga uue üksuse direktorite nõukogu koosolekut või aktsionäride koosolekut hääletamise suhtes ühine seisukoht kokku leppida. Seetõttu ei saa välistada, et Bouygues ja Bertelsmann võivad uue üksuse otsuseid tegevates organites tegutseda ühe üksusena. Lisaks jätkab uue üksuse tulevane tegevjuht Bertelsmannis mitmesugustes ülesannetes (46). |
| --- | --- |

(55)

Esiteks on Bertelsmannil audiovisuaalsektori oskusteave, mis on ulatuslikum kui uue üksuse tegevusvaldkond. Veelgi enam – isegi, kui Bertelsmann ei saa oma seisukohta peale suruda, peavad Bouygues ja Bertelsmann omavahel nõu pidama, et enne iga uue üksuse direktorite nõukogu koosolekut või aktsionäride koosolekut hääletamise suhtes ühine seisukoht kokku leppida. Seetõttu ei saa välistada, et Bouygues ja Bertelsmann võivad uue üksuse otsuseid tegevates organites tegutseda ühe üksusena. Lisaks jätkab uue üksuse tulevane tegevjuht Bertelsmannis mitmesugustes ülesannetes (46

| (56) | Samas valdab ka Bouygues audiovisuaalsektori oskusteavet ja selles mõttes ei sõltu ta mingil juhul Bertelsmannist. Lisaks ei ole Bertelsmannil uue üksusega olulisi äritehinguid (47). Kõigele lisaks jääb Bouygues’ile õigus vallandada uue üksuse tegevjuht, ilma et Bertelsmann saaks otsust vaidlustada. |
| --- | --- |

(56)

Samas valdab ka Bouygues audiovisuaalsektori oskusteavet ja selles mõttes ei sõltu ta mingil juhul Bertelsmannist. Lisaks ei ole Bertelsmannil uue üksusega olulisi äritehinguid (47

| (57) | Sellest järeldub, et puuduvad tõendid, mis kinnitaksid Bouygues’i ja Bertelsmanni tugeva ühise huvi olemasolu. |
| --- | --- |

(57)

Sellest järeldub, et puuduvad tõendid, mis kinnitaksid Bouygues’i ja Bertelsmanni tugeva ühise huvi olemasolu.

| (58) | Kuna selline huvi puudub, on komisjon seisukohal, et vähemusaktsionäride vaheliste muutuvate jõuvahekordade võimalik tekkimine tavaliselt välistab de facto ühiskontrolli eelduse. Käesoleval juhul on võimalik, et Bouygues võib nii direktorite nõukogus kui ka aktsionäride koosolekul joonduda teiste vähemusaktsionäride järgi küsimustes, milles Bertelsmannil oleks huvi Bouygues’i vastu hääletada. |
| --- | --- |

(58)

Kuna selline huvi puudub, on komisjon seisukohal, et vähemusaktsionäride vaheliste muutuvate jõuvahekordade võimalik tekkimine tavaliselt välistab de facto

| (59) | Lisaks märgib komisjon, et juhul, kui Bouygues ja Bertelsmann kokkuleppele ei jõua, on Bertelsmann kohustatud säilitama oma osaluse vaid kapitali külmutamise perioodi jooksul ([kapitali külmutamise perioodi kestus]). Selle perioodi lõpus võib Bertelsmann oma aktsiaid müüa, andes Bouygues’ile ostueesõiguse [aktsiate arv] aktsiale. Ülejäänud aktsiaid võib vabalt müüa [eeldusel, et ostja valik ei tekita konkurentsiprobleeme]. Seega on komisjon seisukohal, et lahkarvamuse korral ei mõjutaks see uue üksuse püsimajäämist. |
| --- | --- |

(59)

Lisaks märgib komisjon, et juhul, kui Bouygues ja Bertelsmann kokkuleppele ei jõua, on Bertelsmann kohustatud säilitama oma osaluse vaid kapitali külmutamise perioodi jooksul ([kapitali külmutamise perioodi kestus]). Selle perioodi lõpus võib Bertelsmann oma aktsiaid müüa, andes Bouygues’ile ostueesõiguse [aktsiate arv] aktsiale. Ülejäänud aktsiaid võib vabalt müüa [eeldusel, et ostja valik ei tekita konkurentsiprobleeme]. Seega on komisjon seisukohal, et lahkarvamuse korral ei mõjutaks see uue üksuse püsimajäämist.

| (60) | Seega järeldab komisjon, et kokkulepped ja aktsionäride leping ei too kaasa hääleõiguse de facto ühist kasutamist. |
| --- | --- |

(60)

Seega järeldab komisjon, et kokkulepped ja aktsionäride leping ei too kaasa hääleõiguse de facto

(D)   Otsustav hääl

| (61) | Igal juhul ei tohiks konsolideeritud pädevuseteatise punkti 82 kohaselt olla ühiskontrolli eksisteerimiseks otsustavat häält ainult ühel emaettevõtjal, sest sellega omandaks otsustavat häält omav ettevõte ainukontrolli. |
| --- | --- |

(61)

Igal juhul ei tohiks konsolideeritud pädevuseteatise punkti 82 kohaselt olla ühiskontrolli eksisteerimiseks otsustavat häält ainult ühel emaettevõtjal, sest sellega omandaks otsustavat häält omav ettevõte ainukontrolli.

| (62) | Käesoleval juhul kontrollib Bouygues poolt direktorite nõukogu koosseisust, sealhulgas tegevjuhti, (48) kellel on otsustav hääl. Seetõttu ei näi Bertelsmanni hääl olevat vajalik selleks, et direktorite nõukogu võtaks vastu Bouygues’i seisukoha, välja arvatud juhul, kui tegemist on eriküsimustega aktsionäride lepingu artikli 2.1.4 tähenduses (hääli ei saa liita). Samuti saab Bertelsmann üldkoosolekul esitada vastuväiteid Bouygues’i seisukohale üksnes aktsionäride lepingu punktis 2.1.4 kindlaksmääratud küsimustes (mille puhul hääli ei saa liita). |
| --- | --- |

(62)

Käesoleval juhul kontrollib Bouygues poolt direktorite nõukogu koosseisust, sealhulgas tegevjuhti, (48

| (63) | Seetõttu ei omanda Bertelsmann Bouygues’i otsustava hääle tulemusena uue üksuse üle ühiskontrolli. |
| --- | --- |

(63)

Seetõttu ei omanda Bertelsmann Bouygues’i otsustava hääle tulemusena uue üksuse üle ühiskontrolli.

(E)   Ainukontroll uue üksuse üle

| (64) | Nagu eespool põhjendatud, märgib komisjon, et Bouygues’il on õigus nimetada ametisse pool uue üksuse direktorite nõukogust. Prantsusmaa äriseadustiku (49) sätete kohaselt on häälte võrdse jagunemise korral otsustav uue üksuse tegevjuhi hääl, kelle nimetab ametisse Bouygues. Seega saab Bouygues oma otsused uue üksuse direktorite nõukogus läbi suruda. Komisjon märgib, et need õigused annavad Bouygues’ile de jure ainukontrolli uue üksuse üle. |
| --- | --- |

(64)

Nagu eespool põhjendatud, märgib komisjon, et Bouygues’il on õigus nimetada ametisse pool uue üksuse direktorite nõukogust. Prantsusmaa äriseadustiku (49

de jure

| (65) | Lisaks peab Bertelsmann aktsionäride lepingu artikli 2.5 sätete kohaselt hääletama aktsionäride koosolekutel samamoodi nagu Bouygues, välja arvatud eriküsimustes aktsionäride lepingu artikli 2.1.4 tähenduses (mis ei anna ühiskontrolli). Seega kontrollib Bouygues uue üksuse aktsionäride koosolekutel tegelikult ligikaudu 46 % häältest. Bouygues’i esitatud varasemate perioodide koondstatistika kohaselt vastab see enam kui poolele aktsionäride koosolekutel tegelikult esindatud häältest (50). Seepärast märgib komisjon, et Bouygues saab de facto ainukontrolli ka uue üksuse üle. Järgmises tabelis on esitatud TF1 ja M6 aktsionäride koosolekutel osalemise varasemate perioodide konsolideeritud andmed alates 2019. aastast.

  Tabel 1


  TF1 ja M6 varasemate perioodide konsolideeritud andmed









  Aasta | Konsolideeritud osalemismäär | Bouygues’i hinnanguline osalus | Bouygues’i osalemise määr häälte konsolideeritud koguarvu suhtes |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2021 | [...] % | 46  % | [Rohkem kui pool] % |
| 2020 | [...] % | 46  % | [Rohkem kui pool] % |
| 2019 | [...] % | 46  % | [Rohkem kui pool] % |

(65)

Lisaks peab Bertelsmann aktsionäride lepingu artikli 2.5 sätete kohaselt hääletama aktsionäride koosolekutel samamoodi nagu Bouygues, välja arvatud eriküsimustes aktsionäride lepingu artikli 2.1.4 tähenduses (mis ei anna ühiskontrolli). Seega kontrollib Bouygues uue üksuse aktsionäride koosolekutel tegelikult ligikaudu 46 % häältest. Bouygues’i esitatud varasemate perioodide koondstatistika kohaselt vastab see enam kui poolele aktsionäride koosolekutel tegelikult esindatud häältest (50

de facto

Tabel 1

Tabel 1

TF1 ja M6 varasemate perioodide konsolideeritud andmed

TF1 ja M6 varasemate perioodide konsolideeritud andmed

Aasta

Konsolideeritud osalemismäär

Bouygues’i hinnanguline osalus

Bouygues’i osalemise määr häälte konsolideeritud koguarvu suhtes

2021

[...] %

46  %

[Rohkem kui pool] %

2020

[...] %

46  %

[Rohkem kui pool] %

2019

[...] %

46  %

[Rohkem kui pool] %

Allikas: Bouygues’i vastus teabenõudele RFI 2, vastus 3. küsimusele

Allikas:

| (66) | Seega on komisjon seisukohal, et Bouygues omandab uue üksuse üle ainukontrolli nii õiguslikult kui ka tegelikult. |
| --- | --- |

(66)

Seega on komisjon seisukohal, et Bouygues omandab uue üksuse üle ainukontrolli nii õiguslikult kui ka tegelikult.

(F)   Järeldus uue üksuse üle saadava kontrolli laadi kohta

| (67) | Eespool esitatud põhjustel on komisjon seisukohal, et uut üksust kontrollib ainult Bouygues. |
| --- | --- |

(67)

Eespool esitatud põhjustel on komisjon seisukohal, et uut üksust kontrollib ainult Bouygues.

3.3.2.   Järeldus tehingu puhul asjaomaste ettevõtjate kohta

Järeldus tehingu puhul asjaomaste ettevõtjate kohta

| (68) | Komisjon on seisukohal, et kuna Bouygues saab uue üksuse üle ainukontrolli, on tehingu puhul asjaomased ettevõtjad omandava ettevõtjana Bouygues (sealhulgas TF1) ja sihtettevõtjana M6. |
| --- | --- |

(68)

Komisjon on seisukohal, et kuna Bouygues saab uue üksuse üle ainukontrolli, on tehingu puhul asjaomased ettevõtjad omandava ettevõtjana Bouygues (sealhulgas TF1) ja sihtettevõtjana M6.

3.4.   Järeldus tehingu olulisuse kohta liidu seisukohast

Järeldus tehingu olulisuse kohta liidu seisukohast

| (69) | Kuna nii Bouygues kui ka M6 saavad üle kahe kolmandiku oma käibest Prantsusmaal, on komisjon seisukohal, et tehing ei kujuta endast liidu seisukohalt olulist koondumist. |
| --- | --- |

(69)

Kuna nii Bouygues kui ka M6 saavad üle kahe kolmandiku oma käibest Prantsusmaal, on komisjon seisukohal, et tehing ei kujuta endast liidu seisukohalt olulist koondumist.

4.   JÄRELDUS

JÄRELDUS

| (70) | Komisjonil puudub pädevus tehingu hindamiseks. |
| --- | --- |

(70)

Komisjonil puudub pädevus tehingu hindamiseks.

| (71) | Käesolev otsus tehakse teatavaks Iliadile ja avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas, jättes välja kõik konfidentsiaalsed elemendid või ärisaladused. |
| --- | --- |

(71)

Käesolev otsus tehakse teatavaks Iliadile ja avaldatakse Euroopa Liidu Teatajas

---

(1)  ELT L 24, 29.1.2004, lk 1 („ühinemismäärus“). Alates 1. detsembrist 2009 kehtivad teatavad Euroopa Liidu toimimise lepinguga (edaspidi „ELi toimimise leping“) kehtestatud muudatused, näiteks on termin „ühendus“ asendatud terminiga „liit“ ning termin „ühisturg“ terminiga „siseturg“. Käesolevas otsuses kasutatakse läbivalt ELi toimimise lepingu terminoloogiat.

1

(2)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 1. lisa.

2

(3)  30. novembril 2021 teatas Bouygues komisjonile vastuseks komisjoni kutsele esitada märkusi (edaspidi „Bouygues’i märkused“), et üleskutsele toimingu tegemiseks on alla kirjutanud Iliad SA direktorite nõukogu esimees, kellel ei olnud esindusõigust ja kes seetõttu ei saanud tegutseda Iliad SA nimel ja eest. Ratifitseerimiskirjaga (Prantsusmaa tsiviilseadustiku artikli 1156 kolmanda lõigu ja artikli 1998 teise lõigu tähenduses) ja 6. detsembril 2021 komisjonile saadetud kinnituses kinnitas Iliad, et tema tegevdirektor oli andnud direktorite nõukogu esimehele suulise volituse saata komisjonile üleskutse toimingu tegemiseks (vt selle kohta Iliadi vastus RFI 1-le). Seega on komisjon seisukohal, et Iliadi esitatud üleskutse toimingu tegemiseks on kehtiv.

3

(4)  Ühinemismääruse kohane komisjoni konsolideeritud pädevuseteatis (parandatud kujul) (ELT C 43, 21.2.2009, lk 10), punkt 129 (edaspidi „konsolideeritud pädevuseteatis“).

4

(5)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 134.

5

(6)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 139.

6

(7)  Vt Prantsusmaa konkurentsiameti 30. novembri 2021. aasta analüüs ühinemismääruse kohaldatavuse kohta tehingu suhtes, lk 7, ja Bouygues’i märkused, lk 10.

7

(8)  Üleskutse toimingu tegemiseks, lk 1–3.

8

(9)  Kaasa arvatud M6.

9

(10)  Uue üksuse esimeseks tegevjuhiks saab praegune M6 direktorite nõukogu esimees Nicolas de Tavernost.

10

(11)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punkt 7.

11

(12)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punkt 8.

12

(13)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punktid 10–12.

13

(14)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punktid 16–20.

14

(15)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punktid 22–23.

15

(16)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punktid 24–26.

16

(17)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punktid 27–33.

17

(18)  Vt Prantsusmaa konkurentsiameti 30. novembri 2021. aasta analüüs ühinemismääruse kohaldatavuse kohta tehingu suhtes, lk 7, ja Bouygues’i märkused, lk 10.

18

(19)  Bouygues’i märkused, lk 5.

19

(20)  Bouygues’i märkused, lk 8.

20

(21)  Bouygues’i märkused, lk 5–6.

21

(22)  Bouygues’i märkused, lk 5.

22

(23)  Bouygues’i märkused, lk 6.

23

(24)  Bouygues’i märkused, lk 6 ja 9.

24

(25)  Bouygues’i märkused, lk 9.

25

(26)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 62.

26

(27)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 65.

27

(28)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 74.

28

(29)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punktid 74–76.

29

(30)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 82.

30

(31)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 82.

31

(32)  Konsolideeritud pädevuseteatis, punkt 82.

32

(33)  See kohustus ei laiene Bouygues’i või Bertelsmanni esitatud sõltumatutele liikmetele.

33

(34)  Bouygues kinnitab, et alates 2011. aastast on TF1 neid künniseid ületanud vaid kolmel korral ja M6 ei ole neid kunagi ületanud. Lisaks kinnitas Bouygues vastuseks teabenõudele RFI 2, et kui TF1 ja M6 kontserni varasemaid andmeid vajaduse korral konsolideeriti, ei lisandunud selle tulemusena artiklis 2.1.4 sätestatud künniste ületamise juhtumeid (vt RFI 2, vastus 2. küsimusele ja lisa). Seega on komisjon seisukohal, et künnised on piisavalt kõrged, et mitte anda Bertelsmannile vetoõigust uue üksuse strateegiliste otsuste suhtes.

34

(35)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.3.

35

(36)  Aktsionäride lepingu artiklis 3.2 on sätestatud, et kui erandjuhud välja arvata, peab Bertelsmann säilitama oma osaluse uues üksuses [määratud perioodi vältel] („kapitali külmutamise periood“).

36

(37)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.3.

37

(38)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.1.2.

38

(39)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.3.

39

(40)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.2.1.

40

(41)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.2.1. Lisaks kinnitas Bouygues oma vastuses teabenõudele RFI 2, et lepingud annavad Bouygues’ile võimaluse äriplaani lühiajaliselt muuta ja esimene eelarve tühistada (vt RFI 2, vastus 5. küsimuse punktile b).

41

(42)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.1.2.

42

(43)  Aktsionäride lepingu artikkel 2.2.1.

43

(44)  Vt punkt (62) allpool.

44

(45)  Vt RFI 2, vastus 1. küsimusele.

45

(46)  Üleskutse toimingu tegemiseks, 2. lisa, punkt 23.

46

(47)  Oma vastuses teabenõudele RFI 2 kinnitas Bouygues, et M6 ja Bertelsmanni vahelised kontsernisisesed tehingud kavatsetakse lõpetada (vt RFI 2, vastus 4. küsimuse punktile b). Bouygues märkis siiski, et uus üksus võib hankida sisu või teenuseid Bertelsmanni tütarettevõtjatelt turutingimustel, nagu teised ettevõtjadki.

47

(48)  Euroopa Liidu Üldkohus on juba otsustanud, et ühinemismääruse kohaldamisel võtavad aktsionäri ametisse nimetatud sõltumatud esindajad paratamatult arvesse neid nimetanud isiku seisukohti (vt Üldkohtu 23. veebruari 2006. aasta otsus kohtuasjas T-282/02: Cementbouw Handel & Industrie vs. komisjon, punkt 74). Kuna puuduvad vastupidised tõendid, on komisjon seisukohal, et uue üksuse direktorite nõukogu kaks Bouygues’i poolt nimetatud sõltumatut liiget tegutsevad kooskõlas Bouygues’iga.

48

vs.

(49)  Prantsusmaa äriseadustiku artikkel L.225-37.

49

(50)  Vt RFI 2, vastus 3. küsimusele.

50

---