# Uradni list C 495/2022

| | ISSN 1977-1045 |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | C 495 |
| | |
| Slovenska izdaja | Informacije in objave | Letnik 6529. december 2022 |

ISSN 1977-1045

Uradni list

Evropske unije

C 495

Slovenska izdaja

Informacije in objave

Letnik 6529. december 2022

---

| Vsebina | Stran |
| --- | --- |
| | II   Sporočila |
| | SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Evropska komisija |
| 2022/C 495/01 | Obvestilo Komisije – Smernice o delitvi stroškov in koristi v okviru projektov čezmejnega sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov | 1 |
| 2022/C 495/02 | Obvestilo Komisije o smernicah državam članicam za posodobitev nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov za obdobje 2021–2030 | 24 |

Vsebina

Stran

II   Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

2022/C 495/01

Obvestilo Komisije – Smernice o delitvi stroškov in koristi v okviru projektov čezmejnega sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov

1

2022/C 495/02

Obvestilo Komisije o smernicah državam članicam za posodobitev nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov za obdobje 2021–2030

24

---

| | IV   Informacije |
| --- | --- |
| | INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE |
| | Svet |
| 2022/C 495/03 | Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o spodbujanju medgeneracijske razsežnosti na področju mladine za krepitev dialoga in socialne kohezije | 56 |
| | Evropska komisija |
| 2022/C 495/04 | Menjalni tečaji eura – 28. december 2022 | 66 |

IV   Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Svet

2022/C 495/03

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o spodbujanju medgeneracijske razsežnosti na področju mladine za krepitev dialoga in socialne kohezije

56

Evropska komisija

2022/C 495/04

Menjalni tečaji eura – 28. december 2022

66

---

| SL | |
| --- | --- |

SL

---

II Sporočila

SPOROČILA INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Evropska komisija

| 29.12.2022 | SL | Uradni list Evropske unije | C 495/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2022

SL

Uradni list Evropske unije

C 495/1

---

OBVESTILO KOMISIJE

Smernice o delitvi stroškov in koristi v okviru projektov čezmejnega sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov

(2022/C 495/01)

VSEBINA

| 1 | Uvod | 2 |
| --- | --- | --- |

1

| 2 | Elementi zasnove sodelovanja in možnosti za financiranje | 5 |
| --- | --- | --- |

2

| 3 | Analiza stroškov in koristi kot podlaga za delitev stroškov in koristi | 8 |
| --- | --- | --- |

3

| 4 | Pristopi k delitvi stroškov in koristi | 9 |
| --- | --- | --- |

4

| Načela delitve stroškov in koristi | 10 |
| --- | --- |

| Praktično izvajanje delitve stroškov in koristi | 12 |
| --- | --- |

| Primeri sodelovanja | 15 |
| --- | --- |

| 5 | Povzetek priporočil glede analize stroškov in koristi ter delitve stroškov in koristi | 18 |
| --- | --- | --- |

5

| 6 | Vzorec medvladnega sporazuma | 20 |
| --- | --- | --- |

6

| 7 | Priloga | 22 |
| --- | --- | --- |

7

1   Uvod

Namen teh smernic je podpreti države članice, ki so se pripravljene vključiti v projekte čezmejnega sodelovanja na področju proizvodnje energije iz obnovljivih virov, pri iskanju vzajemno koristne rešitve za delitev s tem povezanih stroškov in koristi. V njih so opisane možnosti zasnove delitve stroškov in koristi pri projektih čezmejnega sodelovanja na področju obnovljivih virov energije ter priporočila in dobre prakse, hkrati pa državam članicam omogoča prožnost (1). Smernice se lahko uporabijo v okviru sklopa Instrumenta za povezovanje Evrope za čezmejne projekte na področju energije iz obnovljivih virov ter za projekte na področju obnovljivih virov energije, pri katerih se uporabljajo mehanizmi sodelovanja na splošno. Pomembne so za projekte na področju električne energije iz obnovljivih virov ter projekte na področju toplote in plina iz obnovljivih virov.

Pravni okvir

Revidirana Direktiva 2018/2001 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov (v nadaljnjem besedilu: Direktiva) vzpostavlja pravni okvir za razvoj energije iz obnovljivih virov v Evropski uniji. Kot je določeno v členu 3(1) Direktive, države članice skupaj uresničijo zavezujoči skupni cilj Unije glede deleža energije iz obnovljivih virov v bruto končni porabi energije Unije leta 2030. Skupni cilj se uresniči z nacionalnimi prispevki, ki jih morajo vse države članice določiti v okviru svojih celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov. Direktiva priznava tudi čezmejno razsežnost uvajanja energije iz obnovljivih virov in spodbuja države članice, naj v zvezi s tem sodelujejo, med drugim z uporabo razpoložljivih mehanizmov sodelovanja, kot so statistični prenosi, skupni projekti držav članic, skupni projekti držav članic in tretjih držav ali skupni programi podpore (2).

V okviru večletnega finančnega okvira za obdobje 2021–2027 je bil Instrument za povezovanje Evrope za energijo dopolnjen z instrumentom za podporo uvajanju čezmejnih projektov na področju energije iz obnovljivih virov. Koncept čezmejnih projektov na področju energije iz obnovljivih virov, kot je opredeljen v uredbi o Instrumentu za povezovanje Evrope (3), temelji na mehanizmih sodelovanja, vzpostavljenih na podlagi Direktive.

Motivi za sodelovanje

S čezmejnim sodelovanjem se lahko olajša doseganje cilja Unije in nacionalnih prispevkov na stroškovno učinkovitejši način, in sicer z razširitvijo nabora projektov, hkrati pa državam članicam zagotovi dodatna prožnost pri izpolnjevanju njihovih ciljev. Poleg tega imajo čezmejne regije pomembno vlogo „laboratorijev evropskega povezovanja“ (4). Države članice imajo različne geografske in naravne vire za izkoriščanje energije iz obnovljivih virov, zato se proizvodni stroški med državami precej razlikujejo. Država članica, ki proizvaja presežek energije iz obnovljivih virov, tj. več, kot jo potrebuje za izpolnitev lastnega prispevka (v nadaljnjem besedilu: država gostiteljica), se lahko odloči za sodelovanje z drugo državo članico, ki je pripravljena sofinancirati prizadevanja (v nadaljnjem besedilu: država prevzemnica). Tako sodelovanje bo koristilo obema državama. Država gostiteljica bo pridobila dodatna finančna sredstva in nedenarne koristi, povezane z gradnjo in obratovanjem nove infrastrukture (npr. večja zanesljivost oskrbe, ustvarjanje delovnih mest, pozitivni učinki prelivanja zaradi povečanih inovacij), država prevzemnica pa bo svoj cilj dosegla stroškovno učinkoviteje kot doma. Mehanizmi sodelovanja prispevajo tudi k izmenjavi dobrih praks, usklajevanju regulativnih okvirov in racionalizaciji upravnega postopka v državah članicah.

Motivi za sodelovanje na področju energije iz obnovljivih virov se razlikujejo od projekta do projekta. Najbolj tipični razlogi za sodelovanje vključujejo doseganje cenejšega izpolnjevanja ciljev, povečanje uporabe energije iz obnovljivih virov, prispevanje k izboljšanju infrastrukture, izboljšanje energetske varnosti, izboljšanje sprejemanja določene tehnologije v javnosti, (skupno) preskušanje inovativnih tehnologij ali infrastrukturnih rešitev ter spodbujanje vključevanja obnovljivih virov energije na trg, da bi se okrepil notranji trg energije EU.

Poleg tega se lahko tržne vrednosti za energijo iz obnovljivih virov med državami članicami bistveno razlikujejo, med drugim glede na različne mešanice virov energije, obstoječe zmogljivosti naprav ter količino zmogljivosti povezovalnega daljnovoda in omrežja za notranji prenos. Z medsebojnim sodelovanjem lahko države članice z nižjimi tržnimi vrednostmi dostopajo do projektov z višjimi tržnimi vrednostmi od svojih, kar zmanjšuje plačila podpore.

Sodelovanje lahko poteka med dvema ali več državami/regijami ali čezmejnimi ozemlji (5), zahteve glede zapletenosti in usklajevanja pa se običajno povečujejo s številom vključenih akterjev.

| Primer čezmejnega sodelovanja: vzajemno odprte dražbe Nemčije in Danske (6)

  Nemčija in Danska sta leta 2016 izvedli dve čezmejni dražbi na področju fotonapetosti, odprti za sodelovanje v okviru projektov v drugi državi. Vzajemno odprti dražbi sta temeljili na sporazumu o sodelovanju, doseženem z dvostranskimi pogajanji. Obe odprti dražbi sta temeljili na sistemu podpore, ki je bil vzpostavljen v zadevni državi na področju fotonapetosti. Poleg tega je sporazum o sodelovanju vključeval tudi ureditve v zvezi z omejitvami na lokalnih območjih, izmenjavo podatkov in prispevkom k ciljem glede energije iz obnovljivih virov. Kar zadeva delitev stroškov, država, ki izvaja dražbo, izplača plačila podpore vsem izbranim obratom in prejme celotno statistiko obnovljivih virov energije. Vključeni niso nobeni dodatni stroški ali koristi.
  Na podlagi čezmejnih dražb so bili vsi uspešni projekti na Danskem. Zaradi nemške odprte dražbe so bile pri oddaji dosežene cene, ki so bile precej nižje od cen na prejšnjih nemških nacionalnih dražbah. Na Danskem v enakem obdobju ni bila izvedena nobena nacionalna dražba. Na danski dražbi ni sodeloval noben nemški projekt. To je bilo med drugim posledica majhne največje zmogljivosti, predvidene za projekte v Nemčiji (samo 2,4 MW od skupne količine dražbe 20 MW), nacionalne dražbe v Nemčiji, ki je potekala le nekaj dni pozneje, transakcijskih stroškov, povezanih z razumevanjem danskega sistema dražb, in fiksne premije, ki se uporablja na Danskem, zaradi česar so bili upravljavci obratov izpostavljeni dolgoročnim tveganjem glede cen električne energije. Za projekte na Danskem je bila udeležba na nemški dražbi privlačna, saj leta 2016 ni bilo nacionalnih dražb na področju fotonapetosti. Razlogi za bolj konkurenčne ponudbe Danske niso jasni, vendar verjetno vključujejo boljše fotonapetostne vire na lokacijah, ki sodelujejo na dražbah, priložnost za gradnjo fotonapetostnih elektrarn na kmetijskih zemljiščih (razen v Nemčiji) ter pomanjkanje drugih možnosti za prejemanje domače podpore in s tem bolj agresivnih ponudb.
  Te vzajemno odprte dražbe so pokazale, da je mogoče s sodelovalnimi pristopi med državami članicami doseči večjo učinkovitost v primerjavi z nacionalnimi dražbami. Poleg tega je izrecno razvidno, da bi bilo treba pri časovnem načrtovanju in zasnovi sporazuma o sodelovanju upoštevati nacionalne programe podpore in časovne razporede dražb. Države pa morajo upoštevati tudi tržne ureditve in druge dejavnike, ki vplivajo na stroške projektov, da v zvezi s porazdelitvijo dodeljenih naročil med državami ne bi prihajalo do presenečenj.

  Primer čezmejnega sodelovanja: skupna shema potrdil Švedske in Norveške

  Leta 2012 je začel delovati čezmejni program podpore za zeleno električno energijo med Švedsko in Norveško, njegov cilj pa je bil spodbuditi rast obnovljivih virov energije v obeh državah. Doslej je to edini skupni program podpore, ki se je izvajal v okviru mehanizmov sodelovanja, predvidenih v direktivi o energiji iz obnovljivih virov. Preden se je program začel izvajati, je potekala dolga faza pogajanj med obema državama. Izkazalo se je, da se je še posebej težko dogovoriti o ustrezni delitvi stroškov in koristi. Končni dogovor je postal uresničljiv s političnim dogovorom o delitvi bremena na pol.
  Za program so bile koristne dolgoletne izkušnje Švedske z upravljanjem primerljivega domačega trga potrdil. Tržni instrument – program nagrajuje obrate za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v obeh državah, in sicer z dodelitvijo zelenega potrdila za vsako MWh proizvedene električne energije iz obnovljivih virov, s katero se lahko nato trguje na trgu. Švedski in norveški dobavitelji električne energije (in nekateri končni uporabniki) morajo kupiti potrdila v sorazmerju z deležem njihove proizvodnje/porabe električne energije.
  Glede na uspeh programa pri (čezmernem) doseganju ciljne uporabe obnovljivih virov energije, zlasti vetrne in vodne energije, se je sistem januarja 2022 zaprl za nove udeležence. Čeprav so bile glavne značilnosti programa enake v obeh državah, Švedska in Norveška pa sta si prizadevali za skupni cilj proizvodnje, izražen v TWh, sta ohranili tudi določeno prožnost glede parametrov programa. Prav tako ni skupnega organa, ki bi bil pristojen za izvajanje in spremljanje, ampak je vsaka država imenovala domači subjekt. Iz tega je razvidno, da je lahko priznavanje potrebe po prožnosti pri zasnovi skupnega programa koristno. Poleg tega so razmeroma podobne možnosti za obnovljive vire energije in primerljive strukture stroškov olajšale dogovor o ključnih značilnostih programa. To velja tudi za pogajanja o delitvi stroškov in koristi, ki so ponavadi zahtevnejša, če se stroški in koristi med sodelujočimi državami znatno razlikujejo. |
| --- |

Primer čezmejnega sodelovanja: vzajemno odprte dražbe Nemčije in Danske (6)

Nemčija in Danska sta leta 2016 izvedli dve čezmejni dražbi na področju fotonapetosti, odprti za sodelovanje v okviru projektov v drugi državi. Vzajemno odprti dražbi sta temeljili na sporazumu o sodelovanju, doseženem z dvostranskimi pogajanji. Obe odprti dražbi sta temeljili na sistemu podpore, ki je bil vzpostavljen v zadevni državi na področju fotonapetosti. Poleg tega je sporazum o sodelovanju vključeval tudi ureditve v zvezi z omejitvami na lokalnih območjih, izmenjavo podatkov in prispevkom k ciljem glede energije iz obnovljivih virov. Kar zadeva delitev stroškov, država, ki izvaja dražbo, izplača plačila podpore vsem izbranim obratom in prejme celotno statistiko obnovljivih virov energije. Vključeni niso nobeni dodatni stroški ali koristi.

Na podlagi čezmejnih dražb so bili vsi uspešni projekti na Danskem. Zaradi nemške odprte dražbe so bile pri oddaji dosežene cene, ki so bile precej nižje od cen na prejšnjih nemških nacionalnih dražbah. Na Danskem v enakem obdobju ni bila izvedena nobena nacionalna dražba. Na danski dražbi ni sodeloval noben nemški projekt. To je bilo med drugim posledica majhne največje zmogljivosti, predvidene za projekte v Nemčiji (samo 2,4 MW od skupne količine dražbe 20 MW), nacionalne dražbe v Nemčiji, ki je potekala le nekaj dni pozneje, transakcijskih stroškov, povezanih z razumevanjem danskega sistema dražb, in fiksne premije, ki se uporablja na Danskem, zaradi česar so bili upravljavci obratov izpostavljeni dolgoročnim tveganjem glede cen električne energije. Za projekte na Danskem je bila udeležba na nemški dražbi privlačna, saj leta 2016 ni bilo nacionalnih dražb na področju fotonapetosti. Razlogi za bolj konkurenčne ponudbe Danske niso jasni, vendar verjetno vključujejo boljše fotonapetostne vire na lokacijah, ki sodelujejo na dražbah, priložnost za gradnjo fotonapetostnih elektrarn na kmetijskih zemljiščih (razen v Nemčiji) ter pomanjkanje drugih možnosti za prejemanje domače podpore in s tem bolj agresivnih ponudb.

Te vzajemno odprte dražbe so pokazale, da je mogoče s sodelovalnimi pristopi med državami članicami doseči večjo učinkovitost v primerjavi z nacionalnimi dražbami. Poleg tega je izrecno razvidno, da bi bilo treba pri časovnem načrtovanju in zasnovi sporazuma o sodelovanju upoštevati nacionalne programe podpore in časovne razporede dražb. Države pa morajo upoštevati tudi tržne ureditve in druge dejavnike, ki vplivajo na stroške projektov, da v zvezi s porazdelitvijo dodeljenih naročil med državami ne bi prihajalo do presenečenj.

Primer čezmejnega sodelovanja: skupna shema potrdil Švedske in Norveške

Leta 2012 je začel delovati čezmejni program podpore za zeleno električno energijo med Švedsko in Norveško, njegov cilj pa je bil spodbuditi rast obnovljivih virov energije v obeh državah. Doslej je to edini skupni program podpore, ki se je izvajal v okviru mehanizmov sodelovanja, predvidenih v direktivi o energiji iz obnovljivih virov. Preden se je program začel izvajati, je potekala dolga faza pogajanj med obema državama. Izkazalo se je, da se je še posebej težko dogovoriti o ustrezni delitvi stroškov in koristi. Končni dogovor je postal uresničljiv s političnim dogovorom o delitvi bremena na pol.

Za program so bile koristne dolgoletne izkušnje Švedske z upravljanjem primerljivega domačega trga potrdil. Tržni instrument – program nagrajuje obrate za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v obeh državah, in sicer z dodelitvijo zelenega potrdila za vsako MWh proizvedene električne energije iz obnovljivih virov, s katero se lahko nato trguje na trgu. Švedski in norveški dobavitelji električne energije (in nekateri končni uporabniki) morajo kupiti potrdila v sorazmerju z deležem njihove proizvodnje/porabe električne energije.

Glede na uspeh programa pri (čezmernem) doseganju ciljne uporabe obnovljivih virov energije, zlasti vetrne in vodne energije, se je sistem januarja 2022 zaprl za nove udeležence. Čeprav so bile glavne značilnosti programa enake v obeh državah, Švedska in Norveška pa sta si prizadevali za skupni cilj proizvodnje, izražen v TWh, sta ohranili tudi določeno prožnost glede parametrov programa. Prav tako ni skupnega organa, ki bi bil pristojen za izvajanje in spremljanje, ampak je vsaka država imenovala domači subjekt. Iz tega je razvidno, da je lahko priznavanje potrebe po prožnosti pri zasnovi skupnega programa koristno. Poleg tega so razmeroma podobne možnosti za obnovljive vire energije in primerljive strukture stroškov olajšale dogovor o ključnih značilnostih programa. To velja tudi za pogajanja o delitvi stroškov in koristi, ki so ponavadi zahtevnejša, če se stroški in koristi med sodelujočimi državami znatno razlikujejo.

Ovire za sodelovanje

Kljub uveljavljenim in dobro preverjenim koristim sodelovanja za skupno doseganje ciljev EU na področju energije iz obnovljivih virov je bilo od leta 2009 z mehanizmi sodelovanja dejansko izvedenih malo projektov sodelovanja (7), ti mehanizmi pa se še vedno redko uporabljajo. Dokazi (8) kažejo, da še vedno obstajajo ovire pri uporabi mehanizmov sodelovanja, ki so lahko politične, tehnične, pravne in regulativne narave, pa tudi socialno-ekonomske in okoljske narave. Države članice in drugi deležniki poročajo tudi o upravnih ovirah, povezanih s postopkovnimi koraki, potrebnimi za načrtovanje in izvajanje projekta sodelovanja, ter ovirami v zvezi s količinsko opredelitvijo in delitvijo stroškov in koristi. Razprave med državami članicami o uporabi mehanizmov sodelovanja so se v zadnjih letih okrepile, pri čemer potekajo razprave o več možnih projektih (9). Zaradi povečanega pritiska za hitro razogljičenje v skladu z evropskim zelenim dogovorom, svežnjem „Pripravljeni na 55“ in načrtom RePowerEU je treba mehanizme sodelovanja uporabljati pogosteje.

Področje uporabe

Namen teh smernic je države članice podpreti pri načrtovanju, zasnovi in izvajanju projektov čezmejnega sodelovanja z uporabo mehanizmov sodelovanja (10). Njihov cilj je z osvetljevanjem možnosti in elementov zasnove, ki so na voljo za delitev stroškov in koristi, olajšati premagovanje te ovire pri nadaljnji uporabi mehanizmov sodelovanja.

Prejšnje smernice o razporeditvi stroškov in koristi so omejene na metodologijo analize stroškov in koristi, ki jo je Evropska mreža operaterjev prenosnih sistemov za električno energijo (ENTSO-E) pripravila za projekte razvoja omrežja v skladu z Uredbo (EU) 2022/869, nobene smernice pa niso bile osredotočene na delitev stroškov in koristi proizvodnih sredstev. Zato je namen teh smernic zagotoviti jasnost glede razpoložljivih možnosti in stopenj svobode za analizo ter delitev stroškov in koristi, ki se uporabljajo za različne tehnologije obnovljivih virov energije. Čeprav je njihov cilj zajeti sodelovanje na področju obnovljivih virov energije na splošno za vse tehnologije obnovljivih virov energije, upoštevajo vidike, značilne za (radialne) projekte vetrne energije na morju, saj tako sodelovanje postaja čedalje pomembnejše, hkrati pa se sooča s posebnimi tehničnimi in praktičnimi izzivi pri izvajanju. Analiza stroškov in koristi ter vidiki souporabe hibridnih projektov na morju bodo obsežno obravnavani v prihodnjih smernicah za leto 2024 o tem, kako uskladiti delitev stroškov in koristi po morskih bazenih za projekte prenosa energije na morju v povezavi z razvojem projektov proizvodnje energije iz obnovljivih virov ter za delitev stroškov in koristi za posamezne hibridne projekte (11).

Te smernice so strukturirane na naslednji način: najprej so opisani najpomembnejši elementi zasnove programov podpore za energijo iz obnovljivih virov, s poudarkom na ustreznih vidikih delitve stroškov in koristi pri projektih čezmejnega sodelovanja. V naslednjem oddelku so opisani splošni pristopi in načela analize stroškov in koristi kot osrednje orodje za ocenjevanje splošnih družbenih koristi projektov na področju obnovljivih virov energije ter glavni pogoj za delitev stroškov in koristi. Nato so v smernicah zagotovljene informacije o tem, kako pristopiti k delitvi stroškov in koristi med sodelujočimi stranmi, ter opisani priporočila, primeri in dobre prakse. Načrt za sporazum o sodelovanju je na voljo v oddelku 6.

2   Elementi zasnove sodelovanja in možnosti za financiranje

Pri dogovarjanju o projektu sodelovanja se bodo morale države članice uskladiti o vrsti vidikov, vključno z glavnimi cilji in načeli sodelovanja, mehanizmi sodelovanja, ki se lahko uporabijo za doseganje teh ciljev, ter obsegom in pogoji sodelovanja. Kar zadeva slednje, bodo države članice morda morale izbrati program podpore ter se dogovoriti o delitvi nastalih stroškov in koristi, ki jih bo imel projekt. Različni elementi zasnove mehanizmov sodelovanja in programa podpore (kjer je primerno) lahko privedejo do različnih rezultatov v smislu stroškov in koristi.

Kot je navedeno zgoraj, si lahko države članice pri dogovoru o projektu sodelovanja prizadevajo za različne cilje. Vsekakor pa bodo želele zagotoviti, da bo sodelovanje vzajemno koristno ter da se bodo stroški in koristi delili na način, ki bo odražal ta cilj. Splošna logika je, da bo država članica prevzemnica prispevala k stroškom podpore v zameno za prejemanje statistike obnovljivih virov energije. Podcilji držav članic lahko na primer vključujejo cilj znižanja stroškov, vključevanja obnovljivih virov energije s preusmeritvijo uvajanja v države z nižjimi stroški povezovanja sistemov. Po drugi strani pa bodo tudi države članice gostiteljice upoštevale te stroške, pa tudi obseg, v katerem se odražajo v plačilih podpore, kar pomeni, da jih krijejo razvijalci projektov na področju obnovljivih virov energije ali drugi deležniki, kot so operaterji prenosnih sistemov ali končni odjemalci. Stroški povezovanja sistemov so lahko znatni, zato lahko države članice gostiteljice vključijo ustrezno nadomestilo.

Izbira mehanizma sodelovanja

Izbira mehanizma sodelovanja je odvisna od posebnih ciljev zadevne države članice. Na splošno je mogoče reči, da so statistični prenosi najprimernejša izbira, saj omenijo najnižje transakcijske stroške in so običajno manj zapleteni, če je edini cilj doseči kratkoročno izpolnitev cilja z nižjimi stroški ali hitro zapolniti preostalo vrzel do cilja z omejenimi domačimi prizadevanji. Po drugi strani pa statistični prenos ne vodi k uvedbi dodatne zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov, razen če država prodajalka prihodke nameni novim projektom na področju obnovljivih virov energije.

Skupni projekti se lahko izvajajo tudi, če je cilj razvoj ali preskušanje (novih) tehnologij. Skupni programi podpore so najbolj zapleten mehanizem sodelovanja in vključujejo najvišje transakcijske stroške. Lahko pa izboljšajo stroškovno učinkovitost ter povečajo dolgoročno stabilnost trga in likvidnost. Večji kot je obseg sodelovanja pri projektih na področju električne energije iz obnovljivih virov, ki se bodo sčasoma uresničili, bolj je upravičena izbira zapletenega mehanizma.

Opozoriti je treba tudi, da se mehanizmi sodelovanja med seboj ne izključujejo in da lahko države članice v okviru enega sporazuma združijo več kot en mehanizem. Kar zadeva delitev stroškov in koristi, pa je priporočljivo, da se stroški in koristi strogo ločijo po posameznih projektih in se ne seštevajo v kombinaciji projektov.

Izbira oblike podpore

Čeprav se tržno uvajanje energije iz obnovljivih virov povečuje, še vedno temelji predvsem na programu podpore, kar velja tudi za čezmejno sodelovanje. Države članice lahko načeloma izbirajo med uporabo programa podpore države članice gostiteljice, odprtjem programa podpore prispevajoče države članice ali vzpostavitvijo novega prilagojenega skupnega programa podpore. Opredeliti je treba vrsto elementov zasnove za ta program. Opozoriti je treba tudi, da program podpore ne vključuje nujno dejanskih plačil podpore, saj lahko ta postanejo zastarela, če obstajajo brezplačne ponudbe, tj. razvijalci so pripravljeni projekt nadaljevati brez vseh subvencij.

Prednost uporabe programa podpore države gostiteljice je zagotovitev nemotene vključitve v nacionalni regulativni okvir. Nasprotno pa bo izbira programa podpore prispevajoče države članice privedla do dveh vzporednih programov v državi članici, v kateri se naprava nahaja, in bi lahko bila v nasprotju z njenim regulativnim okvirom. Po drugi strani pa vzpostavitev novega skupnega programa podpore pomeni višje transakcijske stroške, vendar ima prednost, saj ustreza svojemu namenu in je učinkovitejša za večje načrte sodelovanja. V tem primeru je treba opredeliti nacionalne ali regionalne institucije, ki upravljajo program. Države članice lahko kot izhodišče izberejo tudi program države gostiteljice ali prispevajoče države, vendar se dogovorijo o odstopanju elementov zasnove za posamezne vidike.

Pri opredelitvi programa podpore je treba upoštevati naslednje elemente, pri čemer je treba opozoriti, da se bodo natančna ureditev in posebnosti razlikovale od primera do primera.

Predhodno preverjanje, izbira lokacije, izdaja dovoljenj in predhodni razvoj

Na splošno je mogoče razlikovati med centraliziranimi (pod vodstvom vlade) in decentraliziranimi (pod vodstvom razvijalcev) pristopi k predhodnemu preverjanju, izbiri lokacije, izdaji dovoljenj in predhodnemu razvoju. Za centralizirani pristop je značilen državni organ ali organ v državni lasti, ki je odgovoren za te postopke, njihov napredek in kritje njihovih stroškov (12). Pri decentraliziranem modelu razvijalci projektov na vnaprej določenem območju izberejo lokacije ter jih predhodno preverijo in razvijejo. Odvisno od tega, kdo na začetku krije stroške predhodnega preverjanja, izbire lokacije in predhodnega razvoja, bo morda potrebno nadomestilo.

Ureditev razporeditve stroškov omrežja

Sodelujoče države članice se bodo morale odločiti tudi o vmesniku med razvijalci na področju obnovljivih virov energije in operaterji prenosnih sistemov, kar zadeva ureditev omrežja. Pri pristopu površinske razporeditve stroškov razvijalci projektov na področju obnovljivih virov energije krijejo stroške priključitve na najbližjo primerno točko priključitve v že obstoječem omrežju, običajno transformatorsko postajo, operaterji prenosnih sistemov pa stroške morebitne potrebne ojačitve omrežja. Pristopi površinskih stroškov so najcenejša možnost za razvijalce projektov (ker ojačitve omrežja na splošno krijejo operaterji prenosnih sistemov/operaterji distribucijskih sistemov) in omogočajo dobro preglednost in doslednost stroškov. Vendar so lahko pri projektih zamude, ker morajo operaterji prenosnih sistemov/operaterji distribucijskih sistemov sisteme ojačati, preden je možna priključitev.

Pri pristopu globinske razporeditve stroškov morajo razvijalci projektov na področju obnovljivih virov energije zaradi povezovanja nove naprave v sistem kriti vse stroške priključitve, pa tudi vse morebitne dodatne stroške ojačitve. Velika pomanjkljivost ureditve globinske razporeditve stroškov je, da so lahko vnaprejšnji stroški priključitve zelo visoki, stroški ojačitve omrežja pa so običajno negotovi in jih razvijalci težko predvidijo (13). Vendar razvijalcem projektov v okviru tega pristopa pogosto ni treba plačati stroškov uporabe sistema za tekoče ojačitve omrežja.

Možne so tudi hibridne oblike. Hibridni modeli imajo lahko slabosti/prednosti obeh ureditev, kar je odvisno od njihove natančne specifikacije.

Oblike finančne podpore

Glavni možnosti za oblike finančne podpore sta „operativna podpora“ in „pomoč za naložbe“ (vnaprejšnja ali periodična, npr. letna). Najustreznejša oblika operativne podpore so fiksne premije, enostranske spremenljive premije in dvostranske spremenljive premije (pogodbe na razliko) (14).

V primeru fiksnih premij skupna podpora ni odvisna od cen električne energije. Prav tako je lažje upravljati fiksne premije, vendar so slabše za razvijalce, ki imajo potencialno visoka tveganja za prihodke na trgu, in zagotavljajo spodbude za proizvodnjo tudi v času, ko dodatna proizvodnja ni potrebna. Dolgoročno tveganje za prihodke na trgu se lahko obravnava s spremenljivimi premijami, ki pa lahko nastanejo na račun izpostavljenosti celotnih stroškov podpore cenam električne energije, ki so nižje od izvršilne cene, ki jo plačajo odjemalci. V primeru vnaprejšnje ali letne pomoči za naložbe so obrati načeloma izpostavljeni celotnim tveganjem za prihodke na trgu električne energije.

Pomoč ali podpora za naložbe se razlikuje od operativne podpore, saj zagotavlja delež naložbenih stroškov projekta, preden se dejansko začne izvajati in proizvajati. Čeprav je pomoč za naložbe na ravni držav članic redka, se pričakuje, da bo postala pomembnejša v okviru mehanizmov financiranja EU, kot je nova postavka financiranja čezmejnih projektov v okviru Instrumenta za povezovanje Evrope.

Pri odločanju o zasnovi finančne podpore je priporočljivo razpravo začeti pri obstoječih zasnovah programov podpore v zadevnih državah članicah, če ima vsaj ena od sodelujočih strani vzpostavljen domači program za zadevno tehnologijo. Če sodelujoče države nimajo vzpostavljenega takega programa, lahko kot primer služijo izkušnje držav članic, ki imajo podobne značilnosti in cilje. Pri odločanju o elementih zasnove bi si morale sodelujoče države prizadevati za zagotovitev rednega obratovanja in vzdrževanja novega obrata, čim bolj znižati stroške podpore, ki je potrebna v njegovi življenjski dobi, omejiti tveganje čezmernega ali premajhnega nadomestila, na splošno zmanjšati finančna tveganja ter upoštevati posledice programa podpore za potrošnike.

V primeru čezmejnega sodelovanja lahko države članice uporabijo spremenljivo premijo (enostransko ali dvostransko), na primer pogodbe na razliko. Pogodbe na razliko zlasti zagotavljajo stabilnost cen in hkrati omejujejo prevelike nepričakovane dobičke, ki so lahko ustvarjeni v primeru zelo visokih tržnih cen. Opozoriti je treba, da kadar sta vključena dva trga električne energije z dvema različnima cenama električne energije, to otežuje izračun plačil podpore za regulatorje in verjetno povečuje tveganja za vlagatelje na področju obnovljivih virov energije. S tem se zvišajo upravni in transakcijski stroški, potrebna pa so lahko plačila nadomestil, ki jih ni mogoče zlahka vnaprej oceniti. Da bi zmanjšali ta tveganja, bi se morale države članice vnaprej dogovoriti o referenčnem trgu. Če se take ovire odpravijo, lahko skupni programi podpore zagotovijo učinkovitejše in nižje zneske podpore za vse potrebne naložbene vrzeli v projektih na področju obnovljivih virov energije kot nacionalni programi podpore, s čimer se znižajo skupni zneski podpore, ki jih financirajo davkoplačevalci posamezne države članice.

Čeprav ne spadajo v obseg ukrepov, ki jih lahko izvajajo države članice v zvezi z izvajanjem projektov čezmejnega sodelovanja na področju obnovljivih virov energije, je treba opozoriti, da imajo predlagatelji projektov na področju obnovljivih virov energije lahko dostop do drugih virov konkurenčnega financiranja, na primer prek instrumentov EIB ali z dogovorom o pogodbah o odkupu električne energije z odjemalci.

Zasnova razpisov/dražb

Na splošno se pri podpiranju obnovljivih virov energije v EU pomen upravno določenih tarif ali kvot zmanjšuje, medtem ko je dražb vedno več. Pri zasnovi razpisov/dražb za dodelitev podpore za energijo iz obnovljivih virov so na voljo številne možnosti. Najpomembnejši elementi zasnove so tehnologija dražbe, obseg, časovni razpored, velikost ponudbe, vrsta plačane podpore, merila za predizbor in oddajo ter ali se uporabijo razpisi z eno postavko ali več.

V primeru sodelovanja so lahko dražbe različnih oblik, lahko so predvsem enostranske, vzajemne in skupne dražbe. Izbrana vrsta dražbe bo nato vplivala na mehanizem podpore, na primer pri enostranskih dražbah bo uporabljen program podpore države članice prevzemnice ali prispevajoče države članice, tj. program, ki ustreza enostranskemu odprtju programa podpore za projekte iz države članice gostiteljice. Pri vzajemnih dražbah obe državi odpreta svoje ustrezne programe podpore, pri skupnih dražbah pa sodelujoče strani zasnujejo prilagojen program podpore, ki je usklajen z vsemi vidiki projekta sodelovanja. Praviloma bi morala država članica, ki plačuje stroške podpore, prejeti ustrezno statistiko obnovljivih virov energije. Države članice lahko sklenejo tudi različne dogovore glede časovnega obdobja za prenos ciljnih dosežkov in glede tega, ali se prenos deležev na prispevajočo državo članico nadaljuje po koncu obdobja podpore do tehničnega konca življenjske dobe naprave. To bo vplivalo na posledično delitev stroškov in koristi. Države članice se lahko na primer dogovorijo, da bo naprava začela prispevati k doseganju cilja države gostiteljice po koncu obdobja podpore, da bi nadomestile zagotavljanje lokacije in dejstvo, da bodo zaradi nje nastali stroški povezovanja sistemov.

Financiranje sodelovanja

Poleg izbire mehanizma sodelovanja in (po potrebi) uskladitve elementov zasnove programa podpore se bodo morale države članice dogovoriti tudi o tem, kako financirati sodelovanje in morebiti povrniti stroške podpore (15). Glavne možnosti financiranja so javni viri financiranja (nacionalni proračuni, mehanizmi financiranja in EU), podporne dajatve za potrošnike ali hibridne oblike, tj. njihove kombinacije. Javni viri financiranja so v bistvu prerazporeditev od vseh davkoplačevalcev k odjemalcem energije, z dajatvami pa se stroški energije iz obnovljivih virov prerazporedijo k odjemalcem električne energije z zvišanjem cene električne energije. Države članice se lahko odločijo tudi za financiranje delov stroškov iz enega vira, za ostale pa uporabijo drug vir. Smernice o državni pomoči za podnebje, varstvo okolja in energijo 2022 (16) zagotavljajo okvir za javne organe za učinkovito podporo ciljem evropskega zelenega dogovora s čim manjšim izkrivljanjem konkurence.

3   Analiza stroškov in koristi kot podlaga za delitev stroškov in koristi

V okviru projektov sodelovanja analiza stroškov in koristi sistematično opredeljuje in primerja vse pozitivne ali negativne, načrtovane ali nenačrtovane in neposredne ali posredne učinke zadevnega projekta sodelovanja. Analiza stroškov in koristi načeloma zajema učinek projekta v vseh udeleženih državah članicah.

Da bi ugotovili, ali predvideni projekt sodelovanja ustvarja neto družbene koristi, je treba določiti, količinsko opredeliti ter pretehtati stroške in koristi. Če koristi v določenem časovnem obdobju presegajo stroške, diskontirane na sedanjost, ima projekt sodelovanja pozitivno neto sedanjo vrednost in se šteje za koristnega z družbenega, celostnega vidika.

Poleg tega se neto sedanja vrednost projekta primerja z neto sedanjo vrednostjo alternativnega projekta, pri katerem se obnovljivi viri energije uporabljajo brez sodelovanja (hipotetični scenarij). Hipotetični projekt bi moral biti predvsem realen prikaz verjetne alternativne ureditve projekta predlagateljev projekta za doseganje njihovih ciljev v skladu z evropskimi in nacionalnimi cilji na področju podnebja in energije, če se sodelovanje ne bi uresničilo. Če je neto sedanja vrednost projekta sodelovanja večja od njegove hipotetične neto sedanje vrednosti, se šteje, da je projekt sodelovanja s sistemskega vidika koristen za izvajanje in se lahko začnejo nadaljnji koraki.

Za odločitev, ali naj se projekt sodelovanja nadaljuje ali ne, je nujno potrebna celovita analiza stroškov in koristi.

Kot izhodišče za izvedbo analize stroškov in koristi se lahko sodelujoče države članice sklicujejo na obstoječe metodologije in prakse. Na splošno to vključuje priročnik za analizo stroškov in koristi investicijskih projektov za kohezijsko politiko za obdobje 2014–2020 (17) ter druge pristope, kot je pristop za ekonomsko oceno naložbenih projektov, ki ga uporablja Evropska investicijska banka (EIB) (18). Za sredstva za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov so v načelih analize stroškov in koristi za čezmejne projekte na področju obnovljivih virov energije v okviru Instrumenta za povezovanje Evrope navedene ustrezne smernice, v katerih je priporočen celovit, vendar obvladljiv sklop kazalnikov (19). Najpomembnejši vir za projekte razvoja omrežja in investicijske projekte je metodologija analize stroškov in koristi na ravni energetskega sistema, ki se uporablja za projekte vlaganja v omrežje v skladu z Uredbo (EU) 2022/869 (TEN-E) (20). ENTSO-E na podlagi navedenega izvede analizo stroškov in koristi v okviru procesa desetletnega načrta za razvoj omrežja. Za čezmejno elektroenergetsko infrastrukturo se kot izhodišče uporablja uveljavljena metodologija analize stroškov in koristi, ki jo je razvila ENTSO-E in odobrila Evropska komisija.

Kazalniki analize stroškov in koristi za proizvodna sredstva

Da bi bili transakcijski stroški čim nižji, sodelujoče strani analizo stroškov in koristi osredotočijo na najpomembnejše kategorije neposrednih in posrednih stroškov in koristi, ki izhajajo iz njihovega morebitnega sodelovanja. Čeprav obstajajo nekateri kazalniki, ki bodo verjetno vključeni v vse analize stroškov in koristi, npr. proizvodni stroški energije, se lahko države članice v določeni meri prosto skupaj dogovorijo o tistih kategorijah stroškov in koristi, ki jih želijo upoštevati. Naprednejši kot je postopek načrtovanja, celovitejša sta praviloma analiza stroškov in koristi ter seznam obravnavanih kazalnikov. Načeloma je priporočljivo, da sodelujoče strani začnejo s preprosto in manj celovito analizo stroškov in koristi, ki jo je nato mogoče z napredovanjem procesa postopno razširiti z več kazalniki.

Na splošno bo tudi pristop ocenjevanja stroškov in koristi sodelovanja ob prehodu z „enostavnega sodelovanja“ na bolj zapletene oblike, npr. projekte, ki združujejo infrastrukturo in proizvodna sredstva, postal celovitejši ter zajemal dodatne in različne kazalnike.

Stroški podpore se ne vključijo v analizo stroškov in koristi, saj pomenijo neto družbeni prenos, se pa njihova količinska opredelitev močno priporoča že v fazi analize stroškov in koristi (21).

Omejitve analize stroškov in koristi

Čeprav je analiza stroškov in koristi nujna za odločitev o tem, ali naj se projekt sodelovanja nadaljuje ali ne, je treba opozoriti, da ima pomembne omejitve, ki jih morajo upoštevati sodelujoče strani. Kot je navedeno zgoraj, je treba pri analizi stroškov in koristi vzpostaviti ravnovesje med omejitvijo zapletenosti in transakcijskimi stroški na obvladljivi ravni, hkrati pa si prizadevati za vključitev vseh ustreznih dejavnikov. Prizadevati si za to je lahko zahtevno, zlasti če je projekt še vedno v zgodnji fazi. Uporaba predpostavk in vrednostnih sodb tako postane nujna.

Analiza stroškov in koristi tudi ne bo zagotovila vpogleda v učinke projekta na različne skupine deležnikov. Kljub pozitivni neto sedanji vrednosti je mogoče in celo verjetno, da projekt ne bo koristil vsem zadevnim akterjem. To je še posebej pomembno pri naslednjem koraku, tj. delitvi stroškov in koristi.

4   Pristopi k delitvi stroškov in koristi

Pri projektih čezmejnega sodelovanja običajno nastane edinstvena paleto stroškov in koristi, ki so asimetrično porazdeljeni. Sodelujoče strani lahko z uporabo pristopa analize stroškov in koristi ugotovijo, ali je projekt koristen z družbenega vidika in ga je zato načeloma vredno nadaljevati. Vendar analize stroškov in koristi ne vključujejo izjav o učinkih porazdelitve med udeleženimi državami in posameznimi deležniki.

Uporaba mehanizmov sodelovanja prinaša koristi, kot je znižanje stroškov izpolnjevanja cilja. Kljub temu so lahko te prednosti neenakomerno porazdeljene med udeleženimi državami članicami. S tem se v bistvu ustvari težava glede razporeditve koristi, izziv pa je najti rešitev za težavo te razporeditve na način, da bi lahko vse udeležene države članice imele koristi od sodelovanja in da bi se razporeditev obravnavala samo za sodelujoče strani, kar bi odražalo prispevek posamezne strani. Za to razporeditev ni osrednjega trga, zato se morajo sodelujoče strani pogajati o pristopu k delitvi stroškov ali sprejeti mehanizem za razporeditev koristi v skladu s predhodno dogovorjenimi merili, pravili ali formulami.

Na splošno morajo sodelujoče države odgovoriti na dve osrednji vprašanji. Prvič, s katerim finančnim mehanizmom in po kakšni ceni bo država prevzemnica prispevala k stroškom podpore projekta. Drugič, ali bo država prevzemnica plačala nadomestilo državi gostiteljici za nastale notranje stroške in s katerim mehanizmom. Obe vprašanji neposredno vplivata na posledično delitev stroškov in koristi, pri čemer običajno ena stran plača nadomestilo drugi.

Ob tem je osnovna logika nadomestila preprosta, kar pomeni, da bi bilo treba deležnikom, ki nosijo stroške, vendar nimajo (zadostnih) koristi od projekta sodelovanja, plačati ustrezno nadomestilo. Doslej je bila večina primerov delitve stroškov ali nadomestil omejena na omrežno infrastrukturo, za katero so na voljo priporočila in smernice Agencije za sodelovanje energetskih regulatorjev (ACER) (22), delitev koristi in stroškov v zvezi s proizvodnimi sredstvi pa je temeljila na selektivnem in pragmatičnem pristopu k opredelitvi glavnih stroškov in koristi, ki jih je treba upoštevati. Ključni elementi, ki se obravnavajo, so običajno stroški podpore in statistika obnovljivih virov energije na ravni držav članic. Nadomestilo, ki izhaja iz tega, se nato določi v procesu pogajanj med glavnimi udeleženimi stranmi in/ali njihovimi predstavniki.

Načela delitve stroškov in koristi

Delitev stroškov in koristi bi morala temeljiti na pravičnosti, tj. nobena stran ne prejema nesorazmernih koristi/ne krije nesorazmernih stroškov zaradi sodelovanja, kar je mogoče doseči z nadomestilom vsem stranem, ki je sorazmerno z njihovim prispevkom, z uresničljivostjo, tj. zmanjšanjem zapletenosti in s tem znižanjem transakcijskih stroškov na obvladljiv znesek z omejitvijo strani ter kategorij stroškov in koristi na najpomembnejše, ter z upoštevanjem dejanskih stroškov in koristi (in dogovorom o morebitnih ureditvah, ki od njih odstopajo šele pozneje).

Poleg upoštevanja treh zgoraj navedenih načel bi morali deležniki v idealnem primeru prevzeti dolgoročno perspektivo in oceniti ne le kratkoročne, ampak tudi dolgoročne rezultate sodelovanja.

Zadevni deležniki

Vsesplošno spodbudo za projekte sodelovanja običajno zagotavljajo vlade. Zato na koncu želijo doseči skupno neto korist od sodelovanja (vključno z vsemi deli sredstev). Pri večini projektov čezmejnega sodelovanja se lahko domneva tudi, da so države članice ali tretje države tiste, ki krijejo najvišje stroške in prejemajo večino koristi. Zato so po naravi pogajalske strani in bodo privzeto zastopale svoje deležnike.

Čeprav bi projekt sodelovanja lahko vplival na večje število deležnikov, bo verjetno imel velik učinek le na nekaj deležnikov. Ključni deležniki, na katere vplivajo projekti sodelovanja, so države članice/tretje države (ki predstavljajo svoje državljane, tj. odjemalce električne energije), razvijalci proizvodnih sredstev, operaterji prenosnih sistemov ali drugi predlagatelji infrastrukturnih projektov (npr. v primeru hibridnih projektov in včasih za radialne projekte na morju) in nacionalni regulativni organi. Priporočljivo je tudi, da se v pripravo projektov sodelovanja proaktivno in zgodaj vključi civilna družba.

Da bi se poenostavila pogajanja in ohranili nizki transakcijski stroški, pa bi morale sodelujoče strani poskrbeti, da je v dejanska pogajanja vključeno čim manjše število strani, zlasti v manj zapletenih okoliščinah. Običajno bi morali sodelovati predstavniki nacionalnih vlad. Drugi nacionalni deležniki se lahko neposredno vključijo v pogajanja ali v vzporedne procese na nacionalni ravni.

Drugi deležniki se lahko na primer vključijo, če dosežejo določen prag, npr. določen odstotek skupnih neto stroškov. V nekaterih primerih lahko projekt sodelovanja vpliva na deležnike iz tretjih držav, ki jih bo morda treba upoštevati v procesu.

Ugotovitve glede delitve stroškov podpore in statistike obnovljivih virov energije

Sodelujoče strani se morajo na koncu dogovoriti o mehanizmu delitve, s katerim se razporedijo koristi sodelovanja. Modeli delitve stroškov in koristi se bodo razlikovali predvsem glede na to, kako obravnavajo stroške podpore.

V večini primerov sodelovanja bodo stroški podpore razdeljeni med državo prevzemnico ali prispevajočo državo in državo gostiteljico, vendar se lahko pojavijo tudi primeri, v katerih stroške podpore enostransko krije prispevajoča država. Če bi država gostiteljica želela ohraniti del statistike obnovljivih virov energije, da bi dosegla svoj cilj, bi se lahko prispevajoča država in država gostiteljica dogovorili, da bosta k stroškom podpore prispevali obe. Da bi se državi gostiteljici nadomestili vsi lokalno nastali stroški, npr. stroški povezovanja sistemov, bi morali deleži obnovljivih virov energije, ki jih prejme, odtehtati delež stroškov podpore, ki jih je prispevala. Po drugi strani pa se lahko upoštevajo tudi lokalno nastale koristi, kot so koristi v zvezi z zanesljivostjo oskrbe.

Sorazmerni pristop

Delež statistike obnovljivih virov energije, ki se prenese, se določi na podlagi obsega, v katerem prispevajoča stran prispeva k plačilom podpore. V skladu s tem sorazmernim pristopom bi se k državi članici, ki plača polovico stroškov podpore, prenesla polovica statistike podatkov o cilju glede obnovljivih virov energije. To se lahko prilagodi, če sodelujoče strani menijo, da so pomembni drugi kazalniki stroškov ali koristi.

Pristop fiksne premije za prenos

Za sodelujoče države pa je lahko bolj priročno, če se dogovorijo o ceni prenosa. To pomeni, da bi država članica gostiteljica na preneseno statistično enoto energije iz obnovljivih virov, npr. EUR na kWh, dodala fiksno premijo, s katero bi krila svoje (posredne) stroške. Premijo bi morala kriti bodisi država članica prevzemnica bodisi neposredno razvijalec projekta, lahko pa bi bila tudi specifična za tehnologijo.

| Fizični in virtualni prenos električne energije v projektih sodelovanja

  Projekte sodelovanja je mogoče razlikovati tudi po tem, ali zahtevajo fizični prenos proizvedene električne energije ali ne. Zlasti za države, ki bi želele povečati svojo dolgoročno energetsko varnost, bi lahko bil privlačen fizični prenos. Poleg tega bi se lahko v državi prevzemnici povečala javna podpora projektu sodelovanja, projekt pa bi postal bolj „oprijemljiv“. Vendar pa fizični prenos morda ni vedno možen, saj predstavlja posebne tehnične izzive, ki zahtevajo zadostne povezovalne daljnovode in omrežno infrastrukturo med sodelujočimi državami. Zahteva po fizičnem prenosu električne energije lahko postane zapletena, če sodelujoče države niso sosednje države, saj bo treba v zasnovo in pogajanja o sodelovanju vključiti še druge države. Zato je za številne države lažje, da ne zahtevajo fizičnega prenosa električne energije. Druga utemeljitev za to, da se fizični prenos ne zahteva, je, da se evropski trgi električne energije s spajanjem trgov vse bolj prepletajo. Po tej logiki bi lahko fizični prenos posegal v načela notranjega trga električne energije, tj. najučinkovitejšo uporabo čezmejnih zmogljivosti. Kar zadeva skupne projekte s tretjimi državami, je treba opozoriti, da člen 11 direktive o energiji iz obnovljivih virov zahteva zadostno zmogljivost povezovalnega daljnovoda, da se lahko proizvedena električna energija šteje kot del deleža energije iz obnovljivih virov države članice (23). |
| --- |

Fizični in virtualni prenos električne energije v projektih sodelovanja

Projekte sodelovanja je mogoče razlikovati tudi po tem, ali zahtevajo fizični prenos proizvedene električne energije ali ne. Zlasti za države, ki bi želele povečati svojo dolgoročno energetsko varnost, bi lahko bil privlačen fizični prenos. Poleg tega bi se lahko v državi prevzemnici povečala javna podpora projektu sodelovanja, projekt pa bi postal bolj „oprijemljiv“. Vendar pa fizični prenos morda ni vedno možen, saj predstavlja posebne tehnične izzive, ki zahtevajo zadostne povezovalne daljnovode in omrežno infrastrukturo med sodelujočimi državami. Zahteva po fizičnem prenosu električne energije lahko postane zapletena, če sodelujoče države niso sosednje države, saj bo treba v zasnovo in pogajanja o sodelovanju vključiti še druge države. Zato je za številne države lažje, da ne zahtevajo fizičnega prenosa električne energije. Druga utemeljitev za to, da se fizični prenos ne zahteva, je, da se evropski trgi električne energije s spajanjem trgov vse bolj prepletajo. Po tej logiki bi lahko fizični prenos posegal v načela notranjega trga električne energije, tj. najučinkovitejšo uporabo čezmejnih zmogljivosti. Kar zadeva skupne projekte s tretjimi državami, je treba opozoriti, da člen 11 direktive o energiji iz obnovljivih virov zahteva zadostno zmogljivost povezovalnega daljnovoda, da se lahko proizvedena električna energija šteje kot del deleža energije iz obnovljivih virov države članice (23).

Mejni pogoji

Obstajajo številni dejavniki, ki pomembno vplivajo na porazdelitev stroškov in koristi projektov sodelovanja na področju obnovljivih virov energije ter jih je treba upoštevati. Določiti je treba vse mejne pogoje, ki vplivajo na delovanje projekta in njegovo vključitev v širši energetski sistem, saj bodo vplivali na kazalnike stroškov in koristi.

Mehanizem sodelovanja in plačila podpore: poleg izbranega mehanizma sodelovanja so ključni dejavnik morebitni stroški plačil podpore. Stroške podpore je z družbenega vidika sicer mogoče zanemariti, saj pomenijo zgolj prenos od ene strani k drugi (npr. od vlade k razvijalcu), vendar se upoštevajo pri načrtovanju prenosa deležev obnovljivih virov energije.

Izbira lokacije in ureditev priključitve na omrežje: postopek izbire lokacije in ureditve priključitve na omrežje prav tako močno vpliva na prvotno porazdelitev stroškov in koristi ter potrebo po nadomestilu, saj bodo s tem povezane stroške krili operaterji prenosnih sistemov in bodo vključeni v omrežne tarife ali pa bodo vključeni v ponudbo na dražbi in bodo financirani iz programa podpore, pri čemer jih bodo posledično financirali plačniki dajatev. To vpliva na to, kateri strani je treba plačati nadomestilo.

Vrsta plačila podpore: odvisno od vrste plačila podpore, tj. fiksne premije ali spremenljive premije, so stroški podpore za obnovljive vire energije že na začetku jasni ali pa bodo odvisni od gibanja cen na trgu električne energije v državi gostiteljici ali državah, o katerih se dogovorijo sodelujoče strani. Plačila se lahko razlikujejo tudi med posameznimi obrati, ki so del skupnega projekta, če se dodelijo različne stopnje podpore. Te razlike je treba upoštevati pri dodeljevanju vrednosti specifični statistiki obnovljivih virov energije.

Praktično izvajanje delitve stroškov in koristi

Na sliki 1 je prikazan pregled konkretnih korakov za izvajanje delitve stroškov in koristi pri projektih sodelovanja, ki so osredotočeni na proizvodna sredstva. Koraki so podrobneje pojasnjeni v naslednjih oddelkih.

Image 1

Slika 1:

Koraki delitve stroškov in koristi za proizvodna sredstva

Korak 1: ponovna obravnava prvotne analize stroškov in koristi

Temeljita družbena analiza stroškov in koristi je glavni pogoj za razporeditev stroškov in koristi med države članice in druge strani. Vendar morda ne bo dovolj za podlago za pogajanje o njihovi porazdelitvi. Izvedeno analizo stroškov in koristi bo zato treba ponovno obravnavati in razširiti. Sodelujoče države odstopajo od seznama stroškov in koristi, opredeljenih v analizi stroškov in koristi, ter dodajo stroške podpore. Preučiti bodo morale, ali naj dodajo dodatne kazalnike stroškov in koristi, ki bodo vplivali na ponovno obravnavanje prvotne porazdelitve stroškov in koristi na deležnike.

Da bi se ohranila skladnost z glavnimi ugotovljenimi učinki, bi morala delitev stroškov in koristi čim bolj temeljiti na analizi stroškov in koristi ter glavnih ohranjenih mejnih pogojih. Zaradi tehničnih ali regulativnih razlogov in podrobnosti ureditve projekta bodo stroški in koristi najprej dodeljeni eni ali drugi strani. Ti neto stroški in koristi na deležnika, opredeljeni v analizi stroškov in koristi, bodo izhodišče za vse nadaljnje ugotovitve. Po razumevanju prvotne razporeditve stroškov in koristi se bodo morale vse zadevne strani dogovoriti o usklajenem pristopu k njihovi prerazporeditvi, pri čemer bo lahko vsaka sodelujoča država prosto prerazporedila nacionalne stroške v skladu z nacionalnimi posebnostmi.

V spodnji preglednici so navedeni kazalniki stroškov in koristi, zadevne strani in kako bi bilo mogoče te stroške in koristi prilagoditi ali uvesti prehod z analize stroškov in koristi na delitev stroškov in koristi. Najenostavnejši pristop je odstopanje od prvotne analize stroškov in koristi, pri čemer se proizvodni stroški zgolj nadomestijo s stroški podpore.

| Kazalnik stroškov in koristi | Zadevna stran | Učinek |
| --- | --- | --- |
| Naložbe v osnovna sredstva in operativni stroški (CAPEX/OPEX) proizvodnje | Razvijalci proizvodnih sredstev | Naložbe v osnovna sredstva in operativne stroške proizvodnje na začetku krije razvijalec proizvodnih sredstev, pri čemer se običajno refinancirajo s prihodki na trgu in/ali plačili programa podpore. |
| Prihodki na trgu | Razvijalci proizvodnih sredstev | Odvisno od tržne ureditve bo razvijalec prejemal prihodke s trga električne energije. |
| Plačila podpore | Države/razvijalci proizvodnih sredstev | Do plačil podpore so običajno upravičeni obrati za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov. Načeloma se uporablja sistem financiranja države, v kateri je obrat. Možna delitev plačil podpore med države ni tržni učinek prerazporeditve, ampak temeljna odločitev v okviru pristopa sodelovanja. |
| Doseganje cilja glede obnovljivih virov energije | Države članice | Sprva se doseženi cilji glede obnovljivih virov energije dodelijo državi članici, v kateri je obrat. Podobno kot pri plačilih podpore bo dodelitev doseženih ciljev glede obnovljivih virov energije v obliki statistike obnovljivih virov energije rezultat pogajanj med državami članicami. |
| Učinki cene električne energije (veleprodajna tržna cena) | Države | Projekti sodelovanja lahko vplivajo na cene električne energije na zadevnih trgovalnih območjih. To pa nato vpliva na cene električne energije za odjemalce. Čeprav je malo verjetno, da se bodo ti učinki nadomestili, bi to lahko bilo del političnih premislekov za projekt sodelovanja. |
| Emisije CO2 in druge emisije | Države | Spremembe ravni emisij CO2 in drugih emisij zaradi projekta sodelovanja. |
| Izkoriščanje možnosti obnovljivih virov energije | Države | Država, v kateri je obrat za sodelovanje, bi lahko imela manj možnosti za doseganje domačih ciljev. |
| Odlog naložb v dodatne proizvodne zmogljivosti na področju obnovljivih virov energije | Države | Odložitev drugih (domačih) projektov zaradi vstopa v projekt sodelovanja. |
| Dodatni učinki | Države | Obstajajo lahko tudi drugi učinki, kot so učinki na trg dela, vplivi na okolje, učinki na inovacije itd. Glede na njihovo naravo bi bilo te dodatne učinke morda težko količinsko opredeliti, vendar bi lahko imeli vlogo v političnih pogajanjih. |
| Naložbe v osnovna sredstva in operativni stroški (CAPEX/OPEX) infrastrukture | Operaterji prenosnih sistemov | V večini primerov so operaterji prenosnih sistemov odgovorni za predhodno financiranje infrastrukturnih sredstev, vključno s priključitvijo na ojačitev na obali in na kopnem. Naložbe v osnovna sredstva in operativni stroški za infrastrukturo vključujejo stroške povezovalnih daljnovodov in morebitne stroške priključitve na omrežje. Prvotno so dodeljeni enemu ali več operaterjem prenosnih sistemov, refinancirajo pa se z dajatvami za prezasedenost in omrežninami na zadevnih trgovalnih območjih/državah. |
| Dajatve za prezasedenost | Operater prenosnega sistema | Odvisno od tržne ureditve lahko pride do zaslužka v obliki dajatev za prezasedenost. |
| Dodatno ponovno dispečiranje ali rezerve za ponovno dispečiranje | Operater prenosnega sistema | Operaterji prenosnih sistemov lahko zaradi projekta sodelovanja povečajo ali zmanjšajo ponovno dispečiranje. Operater prenosnega sistema povrne stroške ponovnega dispečiranja z omrežnimi tarifami. |
| Dodatni učinki, kot so učinki na prožnost sistema ali odlog naložb v infrastrukturo | Operater prenosnega sistema | Pozitivni ali negativni učinki na prožnost sistema ali učinki, kot je odložitev ojačitve infrastrukture. |

Kazalnik stroškov in koristi

Zadevna stran

Učinek

Naložbe v osnovna sredstva in operativni stroški (CAPEX/OPEX) proizvodnje

Razvijalci proizvodnih sredstev

Naložbe v osnovna sredstva in operativne stroške proizvodnje na začetku krije razvijalec proizvodnih sredstev, pri čemer se običajno refinancirajo s prihodki na trgu in/ali plačili programa podpore.

Prihodki na trgu

Razvijalci proizvodnih sredstev

Odvisno od tržne ureditve bo razvijalec prejemal prihodke s trga električne energije.

Plačila podpore

Države/razvijalci proizvodnih sredstev

Do plačil podpore so običajno upravičeni obrati za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov. Načeloma se uporablja sistem financiranja države, v kateri je obrat. Možna delitev plačil podpore med države ni tržni učinek prerazporeditve, ampak temeljna odločitev v okviru pristopa sodelovanja.

Doseganje cilja glede obnovljivih virov energije

Države članice

Sprva se doseženi cilji glede obnovljivih virov energije dodelijo državi članici, v kateri je obrat. Podobno kot pri plačilih podpore bo dodelitev doseženih ciljev glede obnovljivih virov energije v obliki statistike obnovljivih virov energije rezultat pogajanj med državami članicami.

Učinki cene električne energije (veleprodajna tržna cena)

Države

Projekti sodelovanja lahko vplivajo na cene električne energije na zadevnih trgovalnih območjih. To pa nato vpliva na cene električne energije za odjemalce. Čeprav je malo verjetno, da se bodo ti učinki nadomestili, bi to lahko bilo del političnih premislekov za projekt sodelovanja.

Emisije CO2 in druge emisije

Države

Spremembe ravni emisij CO2 in drugih emisij zaradi projekta sodelovanja.

Izkoriščanje možnosti obnovljivih virov energije

Države

Država, v kateri je obrat za sodelovanje, bi lahko imela manj možnosti za doseganje domačih ciljev.

Odlog naložb v dodatne proizvodne zmogljivosti na področju obnovljivih virov energije

Države

Odložitev drugih (domačih) projektov zaradi vstopa v projekt sodelovanja.

Dodatni učinki

Države

Obstajajo lahko tudi drugi učinki, kot so učinki na trg dela, vplivi na okolje, učinki na inovacije itd. Glede na njihovo naravo bi bilo te dodatne učinke morda težko količinsko opredeliti, vendar bi lahko imeli vlogo v političnih pogajanjih.

Naložbe v osnovna sredstva in operativni stroški (CAPEX/OPEX) infrastrukture

Operaterji prenosnih sistemov

V večini primerov so operaterji prenosnih sistemov odgovorni za predhodno financiranje infrastrukturnih sredstev, vključno s priključitvijo na ojačitev na obali in na kopnem. Naložbe v osnovna sredstva in operativni stroški za infrastrukturo vključujejo stroške povezovalnih daljnovodov in morebitne stroške priključitve na omrežje. Prvotno so dodeljeni enemu ali več operaterjem prenosnih sistemov, refinancirajo pa se z dajatvami za prezasedenost in omrežninami na zadevnih trgovalnih območjih/državah.

Dajatve za prezasedenost

Operater prenosnega sistema

Odvisno od tržne ureditve lahko pride do zaslužka v obliki dajatev za prezasedenost.

Dodatno ponovno dispečiranje ali rezerve za ponovno dispečiranje

Operater prenosnega sistema

Operaterji prenosnih sistemov lahko zaradi projekta sodelovanja povečajo ali zmanjšajo ponovno dispečiranje. Operater prenosnega sistema povrne stroške ponovnega dispečiranja z omrežnimi tarifami.

Dodatni učinki, kot so učinki na prožnost sistema ali odlog naložb v infrastrukturo

Operater prenosnega sistema

Pozitivni ali negativni učinki na prožnost sistema ali učinki, kot je odložitev ojačitve infrastrukture.

Da bi poenostavili pogajanja o delitvi stroškov in koristi, bi morale pogajalske strani poskušati ohraniti seznam kazalnikov, ki jih je treba upoštevati pri delitvi stroškov in koristi do obvladljivega zneska. Najpomembnejši kazalniki za sodelujoče države so stroški podpore in statistika obnovljivih virov energije. Sodelujoče strani lahko vključijo nadaljnje učinke ali jih uvrstijo med teme v pogajanjih, če pričakujejo, da bodo pomembni v smislu vpliva ali politične teže.

Korak 2: razporeditev stroškov in koristi med udeležene države

V naslednjem koraku se vsi stroški in koristi, vključno s stroški podpore, razporedijo med sodelujoče države članice v skladu z rezultati analize stroškov in koristi ter glede na to, kje se naprave za energijo iz obnovljivih virov namestijo/nahajajo (pri čemer je država gostiteljica deležna večine posrednih učinkov). Opozoriti je treba, da lahko učinki, npr. vprašanja prezasedenosti omrežja, prizadenejo tudi druge države, ki niso niti države gostiteljice niti države prevzemnice. V takih primerih se lahko dogovor o delitvi stroškov in koristi razširi na te države.

Na vrsto pravila o razporeditvi močno vpliva izbira programa podpore. Sodelujoče države se lahko dogovorijo, da bodo ustanovile skupni sklad/program ali razširile nacionalni program podpore ene od sodelujočih držav, s katerim se bodo upravljali tokovi plačil podpore za projekt sodelovanja in določila cena prenosa kot oblika nadomestila. V primeru skupnega programa podpore bodo sodelujoče države seveda ustanovile skupni sklad. Nasprotno pa so statistični prenosi in skupni projekti bolj dovzetni za nadomestilo prek cen prenosa. Vlade se bodo morale na koncu dogovoriti o tem, ali bodo vse nove naprave najprej dodelile eni državi ali pa jih bodo „porazdelile“ glede na to, katera država krije stroške podpore. Dodatna težava je, če končna lokacija naprav še ni določena, pri čemer se v tem primeru končna razporeditev lahko izvede šele po izvedbi razpisa. V vsakem primeru je priporočljivo, da se vlade že predhodno dogovorijo o splošnih pogojih razporeditve in izvedejo naknadno prilagoditev.

Korak 3: razporeditev stroškov na enote proizvedene energije

Sodelujoče države na podlagi analize stroškov in koristi, s katero je bila določena predvidena skupna količina proizvedene energije (v GWh), še naprej razporejajo stroške na enote proizvedene energije. Najprej bodo morale sešteti vse stroške in koristi za posamezne sodelujoče strani, pri čemer bodo dobile skupno neto korist/skupne neto stroške na državo. Naslednji korak je dodelitev tega zneska za predvideno proizvodnjo električne energije v napravah v posamezni državi, da se izračuna „strošek“ na enoto proizvedene energije iz obnovljivih virov. Sodelujoče države bi lahko prevzele povprečne stroške na napravo.

Korak 4: dogovor o statistiki prenesenih obnovljivih virov energije v drugo državo in ceni prenosa (EUR/kWh)

V naslednjem koraku bi morale države članice določiti količino prenesene električne energije in ceno na preneseno kWh. Prenos je lahko fizičen ali samo virtualen, in sicer s statistiko obnovljivih virov energije. Cena prenosa se izračuna na podlagi skupne predvidene količine proizvedene električne energije. Izračun cene prenosa je dober pokazatelj ustreznega obsega, vendar imajo sodelujoče države nekaj manevrskega prostora za pogajanja, ki ga zagotavljajo neto prihranki pri stroških sodelovanja.

Države članice, ki so vključene v statistični prenos, se lahko dogovorijo o uporabi različnih vrst pogodb, kot so naknadne promptne pogodbe, predhodne promptne pogodbe ali opcijske pogodbe. Možne so tudi kombinacije teh vrst pogodb, ki se lahko uporabijo za blažitev tveganj obeh strani. Pogajati se je treba o ceni na enoto, ki odstopa od domačih referenčnih cen podpore za različne tehnologije obnovljivih virov energije in upošteva transakcijske stroške ter morebitne stroške ojačitve omrežja. Posredne koristi za državo gostiteljico se odštejejo.

Prav tako je pomembno priznati, da bo pri predhodni analizi projektov čezmejnega sodelovanja vedno obstajala določena negotovost, ki je ni mogoče odpraviti. Strani lahko negotovost obravnavajo na različne načine, zmanjšati pa jo je mogoče z analizo občutljivosti in preverjanjem zanesljivosti. V manj zapletenih primerih sodelovanja se lahko predlagatelji projektov odločijo, da preprosto sprejmejo negotovost in posledične razlike v stroških in koristih ter se politično pogajajo o predhodnem prispevku. Pri bolj zapletenih in celovitih primerih sodelovanja pa je priporočljivo, da se v sporazum o sodelovanju vključi določba o pregledu, ki jo lahko ena ali druga stran uporabi za ponovno preučitev delitve stroškov in koristi v primeru znatnih odstopanj. Uporabi se na primer lahko, če odstopanja dosežejo dogovorjeni prag. Tretja možnost je opredelitev pravil o delitvi nadomestil, ki bi lahko bila na primer odvisna od dejansko potrebnih stroškov podpore, kot so določeni naknadno.

Korak 5: institucionalizacija finančnih transferjev

Nazadnje se morata sodelujoči strani dogovoriti o načinu finančnega prenosa. Kar zadeva „valuto“, je lahko nadomestilo v obliki gotovinskih plačil ali prenosa statistike obnovljivih virov energije. Nadomestilo med operaterji prenosnih sistemov se običajno izvaja z gotovinskimi plačili, države pa se lahko odločijo za nadomestilo v gotovini, statističnih prenosih ali kombinaciji obeh.

Vzpostavitev skupnega sklada za plačila podpore je sicer draga, vendar bi lahko koristila delitvi tveganj med sodelujoče države in s tem zmanjšala tveganje posamezne države, pri čemer bi lahko bila koristna za racionalizacijo postopkov, zlasti v primeru več kot dveh sodelujočih strani in nadaljnjih projektov sodelovanja s podobnimi parametri. Če se ustanovi skupni sklad, bi morala biti plačila vanj sorazmerna z delitvijo cilja glede količine obnovljivih virov energije ter razporeditvijo stroškov in koristi. Vsekakor bi bilo koristno imenovati enotne kontaktne točke za take prenose.

Primeri sodelovanja

Primer 1: statistični prenos

Obravnava dve državi članici (država članica A in država članica B), ki se dogovorita o uporabi mehanizma statističnega prenosa. Pričakuje se, da bo imela država članica A (država prodajalka) presežek energije iz obnovljivih virov zaradi svojega velikega potenciala vodne energije in vetrne energije na kopnem ter da želi prodati pričakovano presežno količino. Njena glavna cilja sta tako prispevati h kritju stroškov lokalne proizvodnje energije iz obnovljivih virov in zmanjšati breme za domače odjemalce električne energije. Vzpostavljena je nacionalna pravna podlaga za uporabo statističnih prenosov, ki bi se zdaj prvič uporabila. Država članica B (prevzemnica) ni na dobri poti, da bi dosegla svoje nacionalne cilje samo z lastnimi viri, pri čemer je vključila uporabo statističnih prenosov v nacionalno zakonodajo in ključne strateške dokumente, v katerih je predvidela, da jih bo morala uporabiti, da bi izpolnila svoje nacionalne cilje glede obnovljivih virov energije.

Da bi povečali varnost načrtovanja, se obe državi članici odločita za predhodno določitev cene prenosa, pa tudi za določitev minimalne količine energije iz obnovljivih virov, s katero bosta trgovali. Država članica A je pripravljena skleniti ta sporazum, ker je na dobri poti, da znatno preseže svoj domači cilj glede obnovljivih virov energije in je prepričana, da bo dosegla presežek obnovljivih virov energije.

Kar zadeva delitev stroškov in koristi, so glavni stroški, ki jih je treba upoštevati, stroški podpore. Višina stroškov podpore, ki jih je treba upoštevati, je odvisna od tega, ali se uporabljajo povprečni ali mejni stroški in katere referenčne tehnologije se uporabljajo.

Pri sodelovanju nastanejo tudi transakcijski stroški. Pričakuje se lahko, da bodo ti sorazmerno nizki in enako razdeljeni med državo članico A in B, zato bi jih bilo mogoče izključiti iz delitve stroškov in koristi. Kar zadeva posredne učinke, lahko na državo gostiteljico vplivajo številni učinki, kot so prihranki emisij toplogrednih plinov, stroški povezovanja sistemov in zanesljivost oskrbe, vendar je mogoče razpravljati o tem, ali se lahko ti učinki pripišejo mehanizmu sodelovanja, saj je država članica A že imela presežek obnovljivih virov energije, preden se je vključila v statistični prenos z državo članico B. Zato se državi članici A in B dogovorita, da teh učinkov za delitev stroškov in koristi ne bosta upoštevali in se bosta osredotočili le na stroške podpore.

Državni članici A in B se bosta najprej morali dogovoriti o najnižji in najvišji ceni prenosa. Za določitev najnižje cene za pogajanja bi morala država članica A upoštevati nacionalno raven podpore za različne tehnologije. Če obstaja dogovor o podpori statističnega prenosa s tehnologijo, je treba izbrati ceno podpore za to določeno tehnologijo. Če takega dogovora ni, je ena od možnosti izračun povprečne cene podpore za obnovljive vire energije v državi članici A. Ta izračunana cena je nato najnižja cena. Najvišja cena pa se določi s ceno za lokalno uporabo obnovljivih virov energije v državi članici B. V teoriji na najvišjo ceno, ki jo je država članica B pripravljena plačati, vpliva tudi cena prenosa, ki jo za statistične prenose ponujajo druge države članice. Ko se doseže dogovor o teoretičnem cenovnem razponu, bi se morali sodelujoči državi članici začeti pogajati o dejanski ceni prenosa, ki bo verjetno znotraj razpona. Poiskati bosta morali srednjo pot z dovolj visokimi prihodki za državo članico A in dovolj nizko ceno za državo članico B, kar bo koristilo obema stranema.

Primer 2: skupni projekt in statistični prenos ob upoštevanju radialno povezanega vetrnega polja na morju (brez fizičnega čezmejnega prenosa električne energije)

Obravnava tri države članice (državo članico A, državo članico B in državo članico C), ki se dogovorijo o obsežnem skupnem projektu z uporabo ustreznega mehanizma sodelovanja. Skupni projekt zajema vetrno polje na morju, ki ga je treba zgraditi in se nahaja v izključni ekonomski coni države članice A (v nadaljnjem besedilu: država gostiteljica), pri čemer država članica B (v nadaljnjem besedilu: država prevzemnica) prispeva stroške podpore. Nato se država prevzemnica in država članica C dogovorita o dodatnem statističnem prenosu, ki ustreza 10 % koristi v zvezi z ustvarjeno električno energijo iz obnovljivih virov v okviru skupnega projekta po ceni, doseženi s pogajanji. Država članica C je zgolj zainteresirana za nakup vnaprej določene količine statistike obnovljivih virov energije, da bi hitreje izpolnila svoje domače cilje glede obnovljivih virov energije, vendar nima nobenega drugega posebnega interesa za skupni projekt.

Država prevzemnica je gonilna sila projekta in usklajuje udeležbo drugih strani. Fizični uvoz električne energije ni potreben, funkcionalnost povezovalnega daljnovoda pa ni del projekta, pri čemer bo vetrno polje radialno povezano z obalo države gostiteljice. Država gostiteljica in država prevzemnica pričakujeta, da bosta s sodelovanjem v tem skupnem projektu svoj začrtani potek v zvezi z obnovljivimi viri energije izpolnili do leta 2030 in naprej dosegli stroškovno bolj učinkovito, hkrati pa bosta deležni gospodarskih, okoljskih in družbenih dodatnih koristi v smislu ustvarjanja delovnih mest in izboljšanja zanesljivosti oskrbe.

Ker želita tako država članica gostiteljica kot država članica prevzemnica s projektom prejeti statistike obnovljivih virov energije, ki se upoštevajo pri njunih nacionalnih ciljih, se strinjata, da bosta obe prispevali k plačilu podpore. Predpostavlja se, da ne bosta vzpostavili skupnega programa podpore, temveč se bosta strinjali o uporabi že vzpostavljenih domačih programom za vetrno energijo na morju, kar pomeni, da bo vsaka država članica vetrno polje na morju obravnavala, kot da bi bilo del njenega programa podpore za obnovljive vire energije. Projekt se odda prek skupnega razpisa. Dogovorjeno je, da se bo uporabljala referenčna cena države članice gostiteljice, tj. država članica prevzemnica sprejme referenčno ceno države članice gostiteljice v svojem sistemu podpore kot osnovo za določitev premije. Projekt je prvi take vrste na trgu, zato se odobri izjema v okviru nacionalnega programa podpore države prevzemnice, ki tega običajno ne bi dopuščala.

Država članica gostiteljica in država članica prevzemnica podpišeta sporazum o sodelovanju za skupni projekt. Politični dogovor na visoki ravni določa, da se obema dodeli količina statistike obnovljivih virov energije iz projekta, ki ustreza količini električne energije, ki jo ta država podpira. Vetrno polje na morju je v izključni ekonomski coni države gostiteljice, zato se ji bo privzeto dodelila statistika obnovljivih virov energije, ki jo bo nato treba prerazporediti v skladu s sporazumom.

Država gostiteljica in država prevzemnica izvedeta analizo stroškov in koristi, pri čemer opredelita najpomembnejše postavke stroškov in koristi ter njihove učinke. Skleneta, da se bosta pri analizi stroškov in koristi osredotočili na stroške proizvodnje energije, stroške povezovanja sistemov, emisije toplogrednih plinov, onesnaževanje zraka in drugo lokalno onesnaževanje, zanesljivost oskrbe ter učinke inovacij. Za določitev njihovih učinkov na delitev stroškov in koristi vključita in ocenita tudi stroške podpore ter učinke na statistiko obnovljivih virov energije.

| | Država članica A


  (gostiteljica) | Država članica B


  (prevzemnica) | Država članica C
  (statistični prenos) |
| --- | --- | --- | --- |
| Proizvedena energija iz obnovljivih virov | 40  % | 60  % | n. r. |
| Statistika obnovljivih virov energije | 40  % | 50  % | 10  % |
| Stroški podpore | 40  % | 60  % | n. r. |
| Stroški povezovanja sistemov (24) | 100  % | n. r. | n. r. |
| Prihranki emisij toplogrednih plinov | 40  % | 60  % | n. r. |
| Onesnaževanje zraka in drugo lokalno onesnaževanje | 40  % | 60  % | n. r. |
| Zanesljivost oskrbe | 40  % | 60  % | n. r. |

Država članica A

(gostiteljica)

Država članica B

(prevzemnica)

Država članica C

(statistični prenos)

Proizvedena energija iz obnovljivih virov

40  %

60  %

n. r.

Statistika obnovljivih virov energije

40  %

50  %

10  %

Stroški podpore

40  %

60  %

n. r.

Stroški povezovanja sistemov (24)

100  %

n. r.

n. r.

Prihranki emisij toplogrednih plinov

40  %

60  %

n. r.

Onesnaževanje zraka in drugo lokalno onesnaževanje

40  %

60  %

n. r.

Zanesljivost oskrbe

40  %

60  %

n. r.

Obe sodelujoči strani se strinjata, da se bosta za delitev stroškov in koristi osredotočili izključno na stroške podpore, statistiko obnovljivih virov energije in stroške povezovanja sistemov ter ne bosta upoštevali nobenih drugih stroškov in koristi.

V naslednjem koraku država gostiteljica in država prevzemnica seštejeta vse svoje stroške in koristi, da dobita skupne neto koristi/stroške na državo članico. Država gostiteljica krije vse stroške povezovanja sistemov, zato nastanejo neto stroški, pri čemer zahteva, da se stroški povezovanja sistemov upoštevajo v ceni prenosa.

Na splošno se pogajalski prostor za ceno prenosa določi z relativnim prispevkom sodelujočih držav članic k stroškom podpore. Glede na to, ali so stroški podpore višji v državi članici prevzemnici ali državi članici gostiteljici, bo sodelovanje, kar zadeva plačila podpore, koristilo bodisi eni bodisi drugi. Na splošno je spodnja meja cene prenosa določena z dodatnimi stroški podpore, ki jih ima država članica A ali B, zgornja meja pa so skupni prihranki stroškov podpore.

Predpostavlja se, da so stroški podpore, specifični za tehnologijo, v državi članici prevzemnici višji kot v državi članici gostiteljici. Sodelovanje torej pomeni prihranke stroškov v državi članici prevzemnici, stroški podpore v državi članici gostiteljici pa se lahko zvišajo (glede na primer nesodelovanja). Vendar sodelovanje vodi k neto prihranku stroškov, saj so skupni stroški podpore v primeru sodelovanja nižji kot v primeru nesodelovanja. V tem primeru ima država članica gostiteljica višje stroške podpore, kot bi jih imela v primeru nesodelovanja, kar bi pomenilo finančno nadomestilo v obliki prenosa k državi članici gostiteljici. Raven cene prenosa bo določena s pogajanji, vendar jo je treba določiti tako, da bosta obe državi imeli zadostne spodbude za mnenje, da je sodelovanje koristno, tj. za državo članico gostiteljico mora biti vsaj tako visoka, v idealnem primeru pa višja, kot so nastali dodatni stroški podpore, za državo članico prevzemnico pa mora biti nižja od njenih skupnih prihrankov stroškov. Seveda imajo lahko države tudi nefinančne motive za nadaljnje sodelovanje, kar bi lahko vplivalo na njihovo pripravljenost, da sprejmejo nižjo/višjo ceno prenosa.

Državi z odstopanjem od skupne količine predvidene proizvedene energije iz obnovljivih virov in stroškov, ki jih imata obe, izračunata ceno prenosa (EUR/kWh), pri kateri se upošteva tudi enaka razdelitev stroškov povezovanja sistemov.

Primer 3: skupni projekt v zvezi s sončnimi fotonapetostnimi napravami in fizičnim prenosom električne energije

Obravnava dve državi članici (državo članico A in državo članico B), ki se dogovorita o obsežnem skupnem projektu z uporabo ustreznega mehanizma sodelovanja. Skupni projekt zajema veliko sončno elektrarno na tleh v državi članici A (v nadaljnjem besedilu: država gostiteljica), pri čemer država članica B (v nadaljnjem besedilu: država prevzemnica) plača stroške podpore. Država gostiteljica ima na voljo veliko lokacij za uporabo fotonapetostne sončne energije in velik sončni potencial. Je na dobri poti, da preseže svoje nacionalne cilje glede obnovljivih virov energije, in je zainteresirana za sodelovanje z drugimi državami članicami, da bi izkoristila svoj čezmeren potencial in okrepila svoj lokalni trg dela. Nasprotno pa država članica B ni na dobri poti, da doseže svoj cilj, pri čemer je zainteresirana za uporabo mehanizmov sodelovanja, da bi dosegla svoj cilj glede obnovljivih virov energije na stroškovno ugodnejši način. Na politični ravni je že izpolnila glavne pogoje za uporabo mehanizmov sodelovanja, tako da je omogočila odprtje svojega domačega, tehnološko nevtralnega programa podpore za obnovljive vire energije za tuje projekte. Država članica A ni zainteresirana, da bi obdržala statistiko obnovljivih virov energije v zvezi s projektom sodelovanja, kar pomeni, da bo stroške podpore v celoti krila država članica B, ki bo obrat povezala s svojim domačim sistemom.

Država članica A zahteva fizični prenos električne energije za zagotovitev, da projekt ne vpliva na izravnavo domačega trga. Zato je nujno, da je na voljo zadostna zmogljivost čezmejnega prenosa in povezovalnih daljnovodov med sodelujočimi državami članicami. Za analizo stroškov in koristi projektov sodelovanja je to pomembno, saj bo potreba po fizičnem izvozu proizvedene električne energije verjetno povzročila znatne stroške.

Država gostiteljica in država prevzemnica podpišeta sporazum o sodelovanju za skupni projekt ter izvedeta analizo stroškov in koristi. Skleneta, da se bosta pri analizi stroškov in koristi osredotočili na stroške proizvodnje energije, stroške povezovanja sistemov, emisije toplogrednih plinov, onesnaževanje zraka in drugo lokalno onesnaževanje, zanesljivost oskrbe ter učinke inovacij. Kar zadeva delitev stroškov in koristi, skleneta, da se bosta osredotočili le na najpomembnejše, tj. na stroške podpore (ki jih krije izključno država članica B), stroške fizičnega prenosa energije (ki jih krije država članica B), učinke na zaposlovanje (za državo članico A) in stroške povezovanja sistemov (tudi država članica A). Glavna korist, ki jo želi država članica A pridobiti s sodelovanjem, je spodbujanje lokalnega trga dela, glavni interes države članice B pa je znižati plačila podpore, ki so potrebna za doseganje njenih domačih ciljev glede obnovljivih virov energije. Obe državi članici sta prepričani, da so mogoče koristi za obe, saj se večji stroški in koristi medsebojno izničujejo, zato se dogovorita, da bosta upoštevali le stroške podpore.

Državi se bosta morali dogovoriti tudi o referenčni tržni ceni. V skladu z dogovorom bo država članica B vključila obrat v svoj domači program podpore, zato bi se lahko uporabila referenčna tržna cena države članice B. Kar zadeva stroške prenosa električne energije, je najpreprostejši način za to, da razvijalci te stroške vključijo v svoje ponudbe, kar pomeni, da se bodo stroški podpore ustrezno zvišali.

Za določitev verjetne transferne cene, ki jo mora država članica B plačati državi članici A, je treba najprej izračunati prihranke, ki jih lahko država članica B doseže zaradi projekta sodelovanja, tj. prihranke pri stroških podpore. To vključuje izračun neposrednih stroškov podpore za fotonapetostno sončno energijo (25) v državi članici A in v državi članici B. Razlika med njima je podlaga za pogajanja o ceni prenosa.

5   Povzetek priporočil glede analize stroškov in koristi ter delitve stroškov in koristi

Države članice in tretje države imajo torej na voljo vrsto možnosti in stopenj svobode za analizo ter delitev stroškov in koristi pri vključenosti v projekte sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov v obojestransko korist.

Na splošno morajo sodelujoče države odgovoriti na dve osrednji vprašanji. Prvič, s katerim finančnim mehanizmom in po kakšni ceni bo država prevzemnica prispevala k stroškom podpore projekta. Drugič, ali bo država prevzemnica plačala nadomestilo državi gostiteljici za notranje nastale stroške in s katerim mehanizmom. Praviloma bi morala država članica, ki plačuje stroške podpore, prejeti ustrezno statistiko obnovljivih virov energije.

V naslednjim oddelkih so povzeti glavni koraki in priporočila za delitev stroškov in koristi na podlagi analize stroškov in koristi. Ta seznam in merila ne posegajo v merila za analizo stroškov in koristi iz uredbe o Instrumentu za povezovanje Evrope, ki so pomembna za vloge za pridobitev statusa čezmejnega projekta na področju energije iz obnovljivih virov.

Splošen pristop in potrebni koraki za prvotno analizo stroškov in koristi

Priporočljivo je, da predlagatelji projektov pri izvajanju analize stroškov in koristi sledijo korakom s spodnjega neizčrpnega seznama:

| — | opredelitev zadevnih deležnikov, |
| --- | --- |

—

opredelitev zadevnih deležnikov,

| — | določitev projektne ureditve projekta čezmejnega sodelovanja:






  — | sodelujoče strani in subjekti, |
| --- | --- | --- |

—

določitev projektne ureditve projekta čezmejnega sodelovanja:

—

sodelujoče strani in subjekti,

| — | drugi ustrezni organi in deležniki, na katere lahko vplivajo stroški ali koristi, npr. razvijalci, operaterji prenosnih sistemov, operaterji distribucijskih sistemov itd., |
| --- | --- |

—

drugi ustrezni organi in deležniki, na katere lahko vplivajo stroški ali koristi, npr. razvijalci, operaterji prenosnih sistemov, operaterji distribucijskih sistemov itd.,

| — | lokacija projekta, |
| --- | --- |

—

lokacija projekta,

| — | uporabljena tehnologija in zasnova, |
| --- | --- |

—

uporabljena tehnologija in zasnova,

| — | druge ustrezne tehnične značilnosti ali lastnosti, |
| --- | --- |

—

druge ustrezne tehnične značilnosti ali lastnosti,

| — | zmogljivost/velikost projekta, |
| --- | --- |

—

zmogljivost/velikost projekta,

| — | časovni okvir, |
| --- | --- |

—

časovni okvir,

| — | vrsta predvidenih rezultatov in storitev ter |
| --- | --- |

—

vrsta predvidenih rezultatov in storitev ter

| — | ustrezni dodatni deli, |
| --- | --- |

—

ustrezni dodatni deli,

| — | opredelitev ustreznega hipotetičnega scenarija, vključno z njegovo ureditvijo (enaki vidiki kot zgoraj), |
| --- | --- |

—

opredelitev ustreznega hipotetičnega scenarija, vključno z njegovo ureditvijo (enaki vidiki kot zgoraj),

| — | seznam vseh stroškov in koristi, ki jih je treba vključiti, |
| --- | --- |

—

seznam vseh stroškov in koristi, ki jih je treba vključiti,

| — | dogovor o pristopu k izračunu ter metodologijah za kazalnike analize stroškov in koristi, |
| --- | --- |

—

dogovor o pristopu k izračunu ter metodologijah za kazalnike analize stroškov in koristi,

| — | zbiranje najnovejših podatkov pri preverjenih nacionalnih, evropskih in mednarodnih virih, |
| --- | --- |

—

zbiranje najnovejših podatkov pri preverjenih nacionalnih, evropskih in mednarodnih virih,

| — | količinska opredelitev in monetizacija kazalnikov, ki jih je mogoče količinsko opredeliti, če nista predragi, ter usten opis učinka nemonetiziranih kazalnikov, |
| --- | --- |

—

količinska opredelitev in monetizacija kazalnikov, ki jih je mogoče količinsko opredeliti, če nista predragi, ter usten opis učinka nemonetiziranih kazalnikov,

| — | izračun delte neto sedanje vrednosti projekta čezmejnega sodelovanja in hipotetičnega scenarija, |
| --- | --- |

—

izračun delte neto sedanje vrednosti projekta čezmejnega sodelovanja in hipotetičnega scenarija,

| — | podroben opis analize in spremljajoče obrazložitve, |
| --- | --- |

—

podroben opis analize in spremljajoče obrazložitve,

| — | preverjanje rezultatov pri zadevnih organih in drugih (neodvisnih) strokovnjakih, |
| --- | --- |

—

preverjanje rezultatov pri zadevnih organih in drugih (neodvisnih) strokovnjakih,

| — | po potrebi izboljšanje analize s prilagoditvijo podatkov in/ali metodologije. |
| --- | --- |

—

po potrebi izboljšanje analize s prilagoditvijo podatkov in/ali metodologije.

Vrstni red korakov se lahko spremeni in v nekaterih primerih ponovi. Države članice lahko proučijo vzpostavitev enotnih kontaktnih točk za podporo predlagateljem projektov pri teh korakih, zlasti specifikaciji ureditve projektov čezmejnega sodelovanja.

Čim obsežnejša utemeljitev na analizi stroškov in koristi

Temeljita družbena analiza stroškov in koristi je glavni pogoj za razporeditev stroškov in koristi med države članice in druge strani. Vendar morda ne bo dovolj za podlago za pogajanje o njihovi porazdelitvi. Izvedeno analizo stroškov in koristi bo zato treba ponovno obravnavati in razširiti.

Sodelujoče strani bi morale zagotoviti, da bodo svoje delo v čim večji meri utemeljile na analizi stroškov in koristi, da bi ohranile skladnost z glavnimi ugotovljenimi učinki. Opredelitev projekta, uporabljeni podatki, osnovni scenarij in mejni pogoji se ne smejo spremeniti, neto vrednosti, izračunane pri analizi stroškov in koristi, pa bi bilo treba uporabiti kot izhodišče za nadaljnje razprave. Določiti je treba vse mejne pogoje, ki vplivajo na delovanje projekta in njegovo vključitev v širši energetski sistem, saj bodo vplivali na kazalnike stroškov in koristi.

S pogajalskim procesom med sodelujočimi stranmi se bo na koncu dosegel dogovor o delitvi stroškov in koristi Pri dogovarjanju o tem, katere stroški in koristi naj vključijo, morajo strani biti prilagodljive. Pri analizi stroškov in koristi je treba vzpostaviti ravnovesje med omejitvijo zapletenostjo in transakcijskimi stroški na obvladljivi ravni, hkrati pa si prizadevati za vključitev vseh ustreznih dejavnikov.

Načela delitve stroškov in koristi

Delitev stroškov in koristi bi morala temeljiti na pravičnosti, tj. nobena stran ne prejema nesorazmernih koristi/ne krije nesorazmernih stroškov zaradi sodelovanja, kar je mogoče doseči z nadomestilom vsem stranem, ki je sorazmerno z njihovim prispevkom, z uresničljivostjo, tj. zmanjšanjem zapletenosti in s tem znižanjem transakcijskih stroškov na obvladljiv znesek z omejevanjem strani ter kategorij stroškov in koristi na najpomembnejše, ter z upoštevanjem dejanskih stroškov in koristi (in dogovorom o morebitnih ureditvah, ki od njih odstopajo šele pozneje).

Zmanjševanje zapletenosti

Pretekle izkušnje v zvezi z mehanizmi sodelovanja so pokazale, da je zapletenost lahko ovira in da je pri zelo zapletenih pogajalskih ureditvah z več deležniki verjetnost, da ne bodo uspešne, večja. Zapletenost pa je mogoče zmanjšati, če se sodelujoče države najprej dogovorijo o osnovnih načelih in pogojih sodelovanja ter šele nato začnejo pogajanja o podrobnostih. Poleg tega lahko pomagajo politični sporazumi na visoki ravni o delitvi stroškov in koristi, kot je bilo v primeru Švedske in Norveške, ki sta se pogajali o svojem skupnem programu podpore.

Obravnavanje negotovosti in njeno upoštevanje pri odločanju

Ker informacij o stroških, koristih in tveganjih ni mogoče zanesljivo poznati, je negotovost naravni del procesa in jo je treba ustrezno upoštevati. Zmanjšati jo je mogoče z analizo občutljivosti in preverjanja zanesljivosti.

Sprejemanje v javnosti

Kar zadeva sprejemanje v javnosti, je priporočljivo, da se pri vsakem projektu sodelovanja že zgodaj in proaktivno obravnava vključenost javnosti, da bi se izognili poznejšim nazadovanjem. Vse neposredne in posredne stroške in koristi, povezane s sodelovanjem, ter splošni pristop k njihovi delitvi med sodelujoče partnerje bi bilo treba jasno opisati in sporočiti javnosti.

6   Vzorec medvladnega sporazuma

Del I. Cilji in opredelitev pojmov

Člen o cilju

| — | Države članice bi morale upoštevati cilj medvladnega sporazuma. Primer v okviru Severnomorskega energetskega sodelovanja je lahko omogočitev izgradnje dodatnih zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v Severnem morju. O cilju se dogovorijo sodelujoče države članice. |
| --- | --- |

—

Države članice bi morale upoštevati cilj medvladnega sporazuma. Primer v okviru Severnomorskega energetskega sodelovanja je lahko omogočitev izgradnje dodatnih zmogljivosti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov v Severnem morju. O cilju se dogovorijo sodelujoče države članice.

Člen o opredelitvi pojmov

| — | Države članice bi morale opredeliti najpomembnejše izraze, ki so vključeni v medvladni sporazum. To zagotavlja skupno razumevanje udeleženih strani in izboljšuje pravno zanesljivost sporazuma. |
| --- | --- |

—

Države članice bi morale opredeliti najpomembnejše izraze, ki so vključeni v medvladni sporazum. To zagotavlja skupno razumevanje udeleženih strani in izboljšuje pravno zanesljivost sporazuma.

Del II. Mehanizem sodelovanja

Člen o mehanizmu sodelovanja

| — | S tem elementom bi bilo treba opisati pravno vključitev sodelovanja v okviru direktive o energiji iz obnovljivih virov, tj. ali je izbran statistični prenos, skupen projekt (z drugo državo članico EU ali tretjo državo) ali skupen program podpore. |
| --- | --- |

—

S tem elementom bi bilo treba opisati pravno vključitev sodelovanja v okviru direktive o energiji iz obnovljivih virov, tj. ali je izbran statistični prenos, skupen projekt (z drugo državo članico EU ali tretjo državo) ali skupen program podpore.

Del III. Podrobnosti sodelovanja

Člen o obsegu sodelovanja

| — | Države članice bi morale opredeliti obseg sodelovanja: (1) samo uporaba obnovljivih virov energije, (2) dodajanje infrastrukture k sodelovanju, (3) dodajanje inovacijskih vidikov k sodelovanju (npr. objekti za shranjevanje ali pretvorbo itd.). |
| --- | --- |

—

Države članice bi morale opredeliti obseg sodelovanja: (1) samo uporaba obnovljivih virov energije, (2) dodajanje infrastrukture k sodelovanju, (3) dodajanje inovacijskih vidikov k sodelovanju (npr. objekti za shranjevanje ali pretvorbo itd.).

Člen o izbranem programu podpore

| — | Države članice bi morale opredeliti uporabljen program podpore (program države članice gostiteljice, program prispevajoče države članice ali nov program podpore). Če se uporabi kateri koli obstoječi program, morajo države članice vključiti sklicevanje na ustrezno pravno podlago. |
| --- | --- |

—

Države članice bi morale opredeliti uporabljen program podpore (program države članice gostiteljice, program prispevajoče države članice ali nov program podpore). Če se uporabi kateri koli obstoječi program, morajo države članice vključiti sklicevanje na ustrezno pravno podlago.

Člen o novem programu podpore (uporablja se samo za skupne programe podpore)

| — | Države članice bi morale opredeliti tehnične elemente programa podpore. Elementi, ki jih je treba preučiti, so:






  a. | sodelovanje v enem projektu/več projektih; |
| --- | --- | --- |

—

Države članice bi morale opredeliti tehnične elemente programa podpore. Elementi, ki jih je treba preučiti, so:

a.

sodelovanje v enem projektu/več projektih;

| b. | največja zmogljivost/količina (količina nameščenih MW ali MWh, ki jih je treba prenesti); |
| --- | --- |

b.

največja zmogljivost/količina (količina nameščenih MW ali MWh, ki jih je treba prenesti);

| c. | upravičena tehnologija (tehnologije); |
| --- | --- |

c.

upravičena tehnologija (tehnologije);

| d. | lokacija ali postopek izbire lokacije in predhodni razvoj; |
| --- | --- |

d.

lokacija ali postopek izbire lokacije in predhodni razvoj;

| e. | ureditev priključitve na omrežje; |
| --- | --- |

e.

ureditev priključitve na omrežje;

| f. | oblika podpore; |
| --- | --- |

f.

oblika podpore;

| g. | zasnova razpisov/dražb; |
| --- | --- |

g.

zasnova razpisov/dražb;

| h. | dogovor o uradnem obvestilu o državni pomoči. |
| --- | --- |

h.

dogovor o uradnem obvestilu o državni pomoči.

Člen o ustrezni tržni ureditvi

| — | Države članice bi morale določiti ustrezno tržno ureditev (npr. določeni referenčni trg) za projekt sodelovanja in vse ustrezne dodatne določbe, ki jih to lahko vključuje. |
| --- | --- |

—

Države članice bi morale določiti ustrezno tržno ureditev (npr. določeni referenčni trg) za projekt sodelovanja in vse ustrezne dodatne določbe, ki jih to lahko vključuje.

Člen o analizi stroškov in koristi ter razporeditev stroškov čezmejnega sodelovanja

| — | Države članice bi se morale dogovoriti o analizi stroškov in koristi ter razporeditvi stroškov čezmejnega sodelovanja.






  — | V primeru enostavnega sodelovanja se lahko statistika obnovljivih virov energije prenese po dogovorjeni ceni prenosa. V tem primeru sodelovanja bi bilo treba analizo stroškov in koristi ohraniti čim bolj enostavno, da se znižajo transakcijski stroški. |
| --- | --- | --- |

—

Države članice bi se morale dogovoriti o analizi stroškov in koristi ter razporeditvi stroškov čezmejnega sodelovanja.

—

V primeru enostavnega sodelovanja se lahko statistika obnovljivih virov energije prenese po dogovorjeni ceni prenosa. V tem primeru sodelovanja bi bilo treba analizo stroškov in koristi ohraniti čim bolj enostavno, da se znižajo transakcijski stroški.

| — | Pri bolj zapletenem sodelovanju (ali pri iskanju dostopa do čezmejnega financiranja obnovljivih virov energije z Instrumentom za povezovanje Evrope in/ali financiranja infrastrukture) bo morda potrebna celovitejša analiza stroškov in koristi. V medvladnem sporazumu bi moral ta oddelek vključevati sklicevanje na razpoložljive izračune analize stroškov in koristi ter posledični pristop k čezmejni razporeditvi stroškov.






  — | Opredelitev neto družbene koristi. |
| --- | --- | --- |

—

Pri bolj zapletenem sodelovanju (ali pri iskanju dostopa do čezmejnega financiranja obnovljivih virov energije z Instrumentom za povezovanje Evrope in/ali financiranja infrastrukture) bo morda potrebna celovitejša analiza stroškov in koristi. V medvladnem sporazumu bi moral ta oddelek vključevati sklicevanje na razpoložljive izračune analize stroškov in koristi ter posledični pristop k čezmejni razporeditvi stroškov.

—

Opredelitev neto družbene koristi.

| — | Porazdelitev glavnih stroškov in koristi med strani. |
| --- | --- |

—

Porazdelitev glavnih stroškov in koristi med strani.

| — | Posledična plačila nadomestil med državami članicami (vključno z deležem stroškov podpore, ki jih financira posamezna partnerica pri sodelovanju, in posledično porazdelitvijo statistike obnovljivih virov energije za namene ciljnega prispevka). |
| --- | --- |

—

Posledična plačila nadomestil med državami članicami (vključno z deležem stroškov podpore, ki jih financira posamezna partnerica pri sodelovanju, in posledično porazdelitvijo statistike obnovljivih virov energije za namene ciljnega prispevka).

| — | Plačilni postopek |
| --- | --- |

—

Plačilni postopek

| — | Uradno obvestilo Evropski komisiji v skladu z direktivo o energiji iz obnovljivih virov. |
| --- | --- |

—

Uradno obvestilo Evropski komisiji v skladu z direktivo o energiji iz obnovljivih virov.

Člen o obveznostih strani

| — | Na tem mestu bi morale sodelujoče države članice opredeliti odgovornosti glede na izbrano obliko sodelovanja ter postopke in sistem, ki omogoča spremljanje, sledenje in izdajanje dokazil in preverjanj (vključno s prenosom podatkov: vsebina, oblika in časovni okvir). |
| --- | --- |

—

Na tem mestu bi morale sodelujoče države članice opredeliti odgovornosti glede na izbrano obliko sodelovanja ter postopke in sistem, ki omogoča spremljanje, sledenje in izdajanje dokazil in preverjanj (vključno s prenosom podatkov: vsebina, oblika in časovni okvir).

Člen o pristojnem organu (uporablja se za skupne projekte ali skupne programe podpore)

| — | Ta element bi moral opisovati pristojni organ (npr. agencijo ali enotno kontaktno točko) in njegove odgovornosti. Odgovornosti lahko vključujejo opredelitev projektov, opredelitev razpisnega postopka, izbiro ponudnika, nadzor nad izvajanjem dodeljenih projektov, izplačilo plačil podpore in poročanje sodelujočim državam. |
| --- | --- |

—

Ta element bi moral opisovati pristojni organ (npr. agencijo ali enotno kontaktno točko) in njegove odgovornosti. Odgovornosti lahko vključujejo opredelitev projektov, opredelitev razpisnega postopka, izbiro ponudnika, nadzor nad izvajanjem dodeljenih projektov, izplačilo plačil podpore in poročanje sodelujočim državam.

Člen o uradnem obvestilu Evropski komisiji

| — | Država članica prodajalka/gostiteljica bi morala v skladu z direktivo o energiji iz obnovljivih virov Evropsko komisijo uradno obvestiti o sporazumu in točni količini statističnega prenosa, ki iz izhaja iz njega. |
| --- | --- |

—

Država članica prodajalka/gostiteljica bi morala v skladu z direktivo o energiji iz obnovljivih virov Evropsko komisijo uradno obvestiti o sporazumu in točni količini statističnega prenosa, ki iz izhaja iz njega.

7   Priloga

Razpoložljivi mehanizmi sodelovanja in osnovna načela sodelovanja

V skladu s členom 8, 9, 11 ali 13 direktive o energiji iz obnovljivih virov lahko države članice izbirajo med tremi glavnimi mehanizmi sodelovanja:

Statistični prenosi (člen 8): V primeru statističnih prenosov se največ dve državi članici dogovorita, da bosta sodelovali in virtualno pripisali določeno količino presežka proizvedene energije iz obnovljivih virov v eni državi članici drugi državi članici. To se izvede naknadno na podlagi cene prenosa, dosežene s pogajanji. Energija, ki jo država članica „kupi“, se bo štela k njenemu nacionalnemu prispevku na podlagi Direktive. Prenos ali dobava fizične energije ni vključena. Statistični prenosi običajno niso povezani s posebnimi projekti, čeprav se države članice lahko odločijo za sklenitev takega sporazuma, če menijo, da je vzajemno koristen. Poleg tega so statistični prenosi načeloma tehnološko nevtralni. Države članice, ki so vključene v statistični prenos, morajo Komisijo uradno obvestiti najpozneje 12 mesecev po koncu leta, v katerem se je prenos začel. Transakcijski stroški za statistične prenose so precej nizki, saj jih je razmeroma enostavno vzpostaviti in se o njih pogajati, državam članicam pa omogočajo omejeno sodelovanje, ne da bi jim bilo treba spremeniti domače mehanizme podpore. Statistični prenosi so manj zapleteni, zato je potrebnih manj smernic o njih, težava pa je lahko sprejemanje v javnosti, saj se v zameno za plačilo ne prenese nobena proizvodnja energije iz obnovljivih virov. Zasebni akterji so iz udeležbe v statističnih prenosih izključeni, to pomeni, da so statistični prenosi rezervirani za javne subjekte.

Skupni projekti držav članic (člen 9): Države članice lahko vstopijo v skupne projekte tudi zaradi sodelovanja pri projektih na področju energije iz obnovljivih virov v zvezi s proizvodnjo električne energije ali ogrevanjem in hlajenjem iz obnovljivih virov. Skupni projekti presegajo zgolj statistične prenose, sodelovanje pa vedno poteka v zvezi s posebnim novim projektom. Skupni projekt lahko zagotovi fizični prenos električne energije ali ne. Poleg posameznih projektov sodelovanja, npr. velikih projektov v zvezi z vetrno energijo na morju, so možne tudi ureditve z več projekti, kadar se ponovi ureditev, ki se nanaša na majhne ali srednje naprave. Te ureditve z več projekti pa je vseeno treba razlikovali od skupnih sistemov podpore, in sicer zaradi njihove končne narave. Projekti se lahko nanašajo na prenove obstoječih naprav ali nove naprave. Koristi in stroški teh projektov se med sodelujoče strani delijo po dogovorjenih pravilih. Države članice se lahko dogovorijo o izvajanju projekta z obstoječim programom podpore katere koli sodelujoče strani ali pa vzpostavijo prilagojen program.

Skupni projekti so lahko primerni tudi za skupne naložbe v nove tehnologije in pridobivanje izkušenj v zvezi z njimi. Stopnja sodelovanja in raven transakcijskih stroškov sta v primerjavi s statističnimi prenosi višji, vendar običajno nižji kot pri skupnih programih podpore, saj je sodelovanje omejeno na dogovorjeno število projektov. V nasprotju s statističnimi prenosi lahko skupni projekti vključujejo tudi zasebne operaterje.

Skupni projekti držav članic in tretjih držav (člen 11): Države članice lahko izvajajo tudi skupne projekte s tretjimi državami, ki bi lahko postali še posebej pomembni v okviru sodelovanja z državami Energetske skupnosti ali Združenim kraljestvom. Vendar pa so skupni projekti s tretjimi državami omejeni na električno energijo iz obnovljivih virov (ogrevanje in hlajenje nista zajeta), pri čemer je treba vzpostaviti dejansko fizično povezavo s tretjo državo. Da bi se zagotovilo dovajanje v elektroenergetski sistem EU, je treba pravočasno rezervirati zmogljivost povezovalnega daljnovoda. Z izjemo pomoči za naložbe, dodeljene napravi, količina proizvedene in izvožene električne energije morda ni prejela podpore iz programa podpore tretje države.

Skupni programi podpore (člen 13): Še en možni mehanizem sodelovanja, ki je na voljo državam članicam, so skupni programi podpore. To pomeni delno ali popolno usklajevanje in/ali združitev nacionalnih programov podpore dveh ali več držav članic. Ker lahko skupni programi podpore pomenijo precejšnje transakcijske stroške, običajno zajemajo več projektov. Uporabijo pa se lahko tudi za velike samostojne projekte z zelo specifično ureditvijo. Skupni programi podpore se lahko nanašajo tudi samo na en del nacionalnega trga obnovljivih virov energije, na primer na posebno tehnologijo ali geografsko območje, npr. obmejno regijo. Če ni določeno drugače, dogovorjeni skupni program podpore ne nadomešča obstoječih nacionalnih programov podpore, ki vzporedno še naprej obstajajo. Skupni programi podpore so običajno zahtevnejši in bolj zapleteni kot skupni projekti in navadno zahtevajo spremembe nacionalne zakonodaje in/ali predpisov.

Načela sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov

Sodelovanje držav članic na področju energije iz obnovljivih virov na splošno urejajo naslednja načela:

Izbirnost: dve državi članici ali več držav članic, ki sodelujejo med seboj ali s tretjo državo, to počne prostovoljno. Poleg tega lahko države članice, ko se odločijo, da bodo združile moči na področju energije iz obnovljivih virov, same načrtujejo podrobnosti in pogoje takega sodelovanja.

Ustvarjanje socialno-ekonomskih koristi: projekti čezmejnega sodelovanja morajo ustvarjati vrednost s celostnega, družbenega vidika. Na splošno to pomeni, da morajo socialno-ekonomske koristi projekta prevladati nad njegovimi stroški, če se primerjajo z uporabo obnovljivih virov energije brez sodelovanja.

Vzpostavitev vzajemno koristnega sodelovanja: poleg ustvarjanja neto družbenih koristi se bodo projekti čezmejnega sodelovanja uresničili le, če bodo projekti zagotovili vzajemne koristi za vse sodelujoče države in ključne deležnike v državah. Na splošno ni verjetno, da bi bili vsi deležniki na boljšem s projektom kot brez njega, zato se morajo države dogovoriti, kateri deležniki bi morali prejeti nadomestilo in kateri ne.

Dogovor o pogojih sodelovanja: države članice, ki nameravajo sodelovati, morajo skleniti sporazum o sodelovanju, v katerem so določeni pogoji.

Uporaba pogojev, specifičnih za lokacijo: sodelujoče države si prizadevajo uskladiti ustrezna pravila in predpise, kolikor je to potrebno, vendar lahko pri tem obstajajo naravne omejitve. Take omejitve bodo veljale zlasti za pogoje, specifične za lokacijo, kot so licenciranje in davki. Zato je privzeto, da se uporabljajo pravila države, v kateri se projekt fizično nahaja, razen če se sodelujoče države dogovorijo in določijo drugače.

Zagotavljanje oprijemljivega učinka: države članice se lahko odločijo, da bodo sodelovanje strukturirale tako, da bo imelo oprijemljive učinke na njihove elektroenergetske sisteme in trge. Sodelujoče države članice lahko na primer zahtevajo fizični uvoz električne energije (ki postane obvezen v skupnih projektih s tretjimi državami).

Delitev stroškov in koristi: v skladu z Direktivo se proizvedena energija iz obnovljivih virov upošteva pri državi, ki financira napravo. Glede na tehnologijo bodo pomembni tudi drugi stroški in koristi poleg stroškov podpore. Stroški priključitve na omrežje in povezovanja sistemov so zlasti pomembni za projekte v zvezi z vetrnimi polji na morju, pomen stroškov podpore pa se običajno zmanjšuje z dovršenostjo tehnologij in stopnjo povezovanja trgov. Na voljo so različne možnosti obračunavanja. Partnerske države lahko prosto določajo podrobnosti sporazuma o sodelovanju.

---

(1)  Temeljijo na prejšnjih smernicah z naslovom „Guidance on the use of renewable energy cooperation mechanism“ (Smernice za uporabo mehanizma za sodelovanje na področju energije iz obnovljivih virov), SWD(2013) 440 final, na voljo na naslovu: https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/documents/com_2013_public_intervention_swd05_en.pdf

(2)  Podroben opis mehanizmov sodelovanja je na voljo v Prilogi. Sodišče Evropske unije je edino pristojno za uradno razlago prava Unije.

(3)  Uredba (EU) 2021/1153 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 7. julija 2021 o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope (UL L 249, 14.7.2021, str. 38).

(4)  COM(2021) 393 final: Obmejne regije EU: živi laboratoriji evropskega povezovanja.

(5)  Obmejne regije so ozemlja na obeh straneh iste meje (opredelitev je na voljo na naslovu: https://ec.europa.eu/eurostat/statistics-explained/index.php?title=Glossary:Border_region).

(6)  Opis tega primera temelji na poročilu „Design options for cross-border auctions“ (Možnosti zasnove čezmejnih dražb), pripravljenem v okviru projekta AURES II o dražbah za podporo na področju energije iz obnovljivih virov. Celotno poročilo je na voljo na naslovu: http://aures2project.eu/wp-content/uploads/2019/06/AURES_II_D6_1_final.pdf.

(7)  Do danes je bilo izvedenih/dogovorjenih dvanajst projektov sodelovanja (od tega deset statističnih prenosov, en skupni projekt in en skupni program podpore). Čeprav to kaže, da bi se izvajanje lahko pospešilo, je uporaba mehanizmov sodelovanja še vedno pod pričakovanji. Izvedli/dogovorili so se naslednji projekti: statistični prenosi med Luksemburgom in Litvo, Luksemburgom in Estonijo, Malto in Estonijo, Nizozemsko in Dansko, Irsko in Dansko, Irsko in Estonijo, Dansko in Belgijo, Finsko in Belgijo, Češko in Slovenijo ter Litvo in Belgijo; skupni projekt Nemčije in Danske ter skupni program podpore Švedske in Norveške. Na podlagi pregleda nacionalnih akcijskih načrtov za energijo iz obnovljivih virov držav članic za leto 2020 je jasno, da so bili zaradi novosti mehanizmov in majhnega števila izvedenih projektov načrti za uporabo mehanizmov sodelovanja še vedno nejasni, previdni ali pa jih sploh ni bilo. Nekaj let pozneje so bili načrti držav članic za uporabo mehanizmov sodelovanja v njihovih nacionalnih energetskih in podnebnih načrtih že bolj konkretni, zlasti zaradi posvetovanj med državami članicami na dvo- ali večstranski podlagi, posamično ali prek različnih skupin in forumov. V zvezi s tem bi bilo treba poudariti delo v regionalnih forumih za energijo, vključno s skupinami na visoki ravni za sodelovanje na področju energije v Severnem morju (NSEC), načrtom medsebojnega povezovanja na baltskem energetskem trgu (BEMIP), povezanostjo srednje in jugovzhodne Evrope s plinovodi (CESEC) ali medsebojno povezanostjo v jugozahodni Evropi (SWE) ali petstranskim energetskim forumom. Forumi so združili ključne deležnike in olajšali dialog. Kljub temu še vedno ni poročil o konkretnih načrtih, ki bi odražali zaznane težave pri uporabi mehanizmov sodelovanja.

(8)  Študije in projekti med drugim vključujejo projekt v zvezi z mehanizmom sodelovanja med državami članicami EU in interakcijo s programi podpore v okviru direktive o energiji iz obnovljivih virov (2009/28/ES) (https://res-cooperation.eu/), projekt CA-RES (https://www.ca-res.eu/) ali projekt MUSTEC (https://mustec.eu/). Glej tudi študijo o sodelovanju med državami EU v okviru direktive o obnovljivih virih energije, 2014, na voljo na naslovu: https://energy.ec.europa.eu/topics/renewable-energy/renewable-energy-directive-targets-and-rules/cooperation-mechanisms_en#documents.

(9)  Med znanimi primeri so memorandum o soglasju o enem ali več vozliščih za energijo na morju med Dansko in Nizozemsko, memorandum o soglasju med Latvijo in Estonijo o skupnem projektu na morju, pismo o nameri glede analize skupnih in hibridnih projektov na morju med Dansko in Nemčijo ter memorandum o soglasju o preučitvi možnosti za energetske otoke med Dansko in Belgijo.

(10)  Pri večini projektov čezmejnega sodelovanja se lahko domneva, da so države članice ali tretje države tiste, ki krijejo najvišje stroške in prejemajo večino koristi. Zato so po naravi pogajalske strani in bodo privzeto zastopale svoje deležnike.

(11)  Ob priznavanju vse večje osredotočenosti na zapletene oblike sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov, na primer v okviru hibridnih vetrnih polj na morju, je treba zagotoviti „smernice o tem, kako usklajevati čezmejno delitev stroškov in koristi za projekte prenosa energije v povezavi z razvojem projektov proizvodnje energije“. Te smernice so povezane s členom 15(1) uredbe TEN-E [Uredba (EU) 2022/869] in sporočilom Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij z naslovom Strategija EU za izkoriščanje možnosti energije iz obnovljivih virov na morju za podnebno nevtralno prihodnost, COM(2020) 741 final, na voljo na naslovu: https://ec.europa.eu/energy/sites/ener/files/offshore_renewable_energy_strategy.pdf.

(12)  Elementi centraliziranega modela so del predloga Komisije z dne 18. maja 2022 o reviziji določb v zvezi z izdajanjem dovoljenj za projekte na področju obnovljivih virov energije iz direktive o energiji iz obnovljivih virov (COM(2022) 222 final).

(13)  Razlog so predvsem mrežni učinki, z regulativnimi spremembami pa je lahko povezana tudi negotovost.

(14)  Če je v sistemu enostranske premije tržna cena nižja od izvršilne cene na dražbi, proizvajalci prejmejo podporo, ki krije vrzel, če pa je tržna cena višja, lahko obdržijo presežek prihodkov. Dvostranska premija deluje podobno, vendar mora proizvajalec vrniti presežek prihodkov. V shemi fiksne premije proizvajalci prejmejo fiksni znesek presežka prihodkov poleg tržne cene.

(15)  O tem, kako povrniti stroške podpore, lahko vsaka sodelujoča država odloči tudi na nacionalni ravni, razen v primeru skupnih programov podpore.

(16)  2022/C 80/01.

(17)  Glej https://ec.europa.eu/regional_policy/en/information/publications/guides/2014/guide-to-cost-benefit-analysis-of-investment-projects-for-cohesion-policy-2014-2020.

(18)  „The Economic Appraisal of Investment Projects at the EIB. Version March 2013 – Under review“ (Ekonomska ocena investicijskih projektov v EIB, Različica iz marca 2013 – v postopku pregleda), na voljo na naslovu https://www.eib.org/attachments/thematic/economic_appraisal_of_investment_projects_en.pdf.

(19)  „Methodologies for assessing the contribution of cross-border projects to the general criteria and for producing the cost-benefit analysis specified in Part IV of the Annex to the Regulation (EU) 2021/1153 establishing the Connecting Europe Facility“ (Metodologije za ocenjevanje prispevka čezmejnih projektov k splošnim merilom ter za pripravo analize stroškov in koristi iz dela IV Priloge k Uredbi (EU) 2021/1153 o vzpostavitvi Instrumenta za povezovanje Evrope), na voljo na naslovu https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SL/TXT/?uri=CELEX:52021SC0429&qid=1564520971474.

(20)  Glej https://tyndp.entsoe.eu/cba.

(21)  Če je državna pomoč potrebna za izvedbo projekta na področju obnovljivih virov energije, bi morala biti analiza vrzeli v financiranju, ki je izvedena v skladu s smernicami o državni pomoči za podnebje, energijo in varstvo okolja, skladna z glavnimi predpostavkami analize stroškov in koristi.

(22)  Kar zadeva infrastrukturo, je iz četrtega poročila o spremljanju odločitev glede čezmejne razporeditve stroškov, ki ga je objavila agencija ACER, razvidno, da se pri večini vseevropskih energetskih projektov, ki vključujejo čezmejno infrastrukturo, izberejo „tradicionalni“ pristopi k razporeditvi stroškov. Večina projektov na kopnem upošteva t. i. „teritorialno načelo“, v skladu s katerim vsaka država krije stroške, povezane z izvajanjem projekta na svojem ozemlju, ne glede na morebitne koristi, ki bi jih projekt lahko zagotovil državam, medtem ko „razporeditev stroškov v razmerju 50 : 50“ prevladuje na morju. Ta pristop se morda ne bo izkazal za učinkovitega v primerih, kot so nova zazankana omrežja na morju, ki bi lahko vplivala na večje število strani.

(23)  Glej zlasti pogoje iz člena 11(2), točki a in c, Direktive (EU) 2018/2001.

(24)  Krije jih operater prenosnega sistema.

(25)  Za izračun se lahko uporabi alternativna tehnologija, če neposredna primerjava ni mogoča ali ni realna.

---

| 29.12.2022 | SL | Uradni list Evropske unije | C 495/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2022

SL

Uradni list Evropske unije

C 495/24

---

Obvestilo Komisije o smernicah državam članicam za posodobitev nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov za obdobje 2021–2030

(2022/C 495/02)

Rekordno visoke cene energije od druge polovice leta 2021, ki so se še zvišale zaradi neupravičene in nezakonite vojaške agresije Rusije proti Ukrajini, dajejo močen zagon za pospešitev izvajanja evropskega zelenega dogovora in krepitev odpornosti energetske unije s pospešitvijo prehoda na čisto energijo in prekinitvijo vsakršne odvisnosti od ruskih fosilnih goriv. Hkrati so nedavne ekstremne vremenske razmere povzročile dodaten pritisk na oskrbo z energijo, prizadele donos pridelkov in promet po celinskih plovnih poteh ter vplivale na dobro počutje državljanov, kar je ostro opozorilo, da se je treba prilagoditi vplivom podnebnih sprememb.

Navedeni nedavni dogodki poudarjajo pomen celostnega načrtovanja za energetsko in podnebno politiko. Močna energetska unija in usklajeno podnebno ukrepanje sta danes bolj kot kdaj koli prej predpogoj za solidarnost, blaginjo in trajnostnost v Evropski uniji. Države članice in Evropska unija si morajo za hitro izboljšanje energetske varnosti in pospešitev pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost prizadevati za še trdnejši sistem upravljanja, vzpostavljen na evropski ravni.

Uredba o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov (v nadaljnjem besedilu: uredba o upravljanju) (1)
  vzpostavlja prožen, vendar stabilen sistem upravljanja za pregledno in vzajemno dopolnjujoče sodelovanje med državami članicami EU in Evropsko komisijo. S tem se pomaga zagotoviti skladen pristop med energetsko in podnebno politiko ter usklajeno ukrepanje v državah članicah.

Nacionalni energetski in podnebni načrti (v nadaljnjem besedilu tudi: nacionalni načrti ali NEPN) so v skladu z uredbo o upravljanju osrednje orodje strateškega načrtovanja. NEPN zagotavljajo kratkoročno, srednjeročno in dolgoročno predvidljivost naložb, zlasti v negotovih časih, in so ključni za mobilizacijo obsežnih naložb, potrebnih za skupno prizadevanje za doseganje cilja podnebne nevtralnosti ter za pošten in pravičen prehod ob ohranjanju energetske varnosti in cenovne dostopnosti. Državam članicam pomagajo pri skupnem doseganju energetskih in podnebnih ciljev v okviru evropskega zelenega dogovora, evropskih podnebnih pravil (2) in svežnja predlogov „Pripravljeni na 55“ (3), vključno z večjimi ambicijami na področju energijske učinkovitosti in energije iz obnovljivih virov, ter mednarodnih obveznosti EU v okviru Pariškega sporazuma.

Glede na čedalje večje izzive za odpornejšo energetsko unijo imajo NEPN tudi ključno vlogo pri uresničevanju načrta REPowerEU (4). EU je od začetka rasti cen energije sredi leta 2021 sprejela celovit in prilagojen odziv na izredne dogodke za reševanje energetske krize, nastale zaradi najnovejših geopolitičnih dogodkov. To bo preoblikovalo energetsko unijo v obdobju do leta 2030 in pozneje. Nacionalni načrti morajo zajemati ključne izzive glede energetske varnosti in cenovne dostopnosti. To vključuje potrebo po hitri diverzifikaciji oskrbe z energijo, oblikovanju doslednega časovnega okvira za skladiščenje plina (5), upoštevanju nujnosti zmanjšanja povpraševanja (6) in nujnega posredovanja za obravnavo visokih cen energije ter krepitvi solidarnosti (7).

Države članice posodobijo svoje nacionalne načrte za obdobje 2021–2030 do junija 2023 (osnutki načrtov) oziroma junija 2024 (končni načrti) (8). Glede na bistveno spremenjene politike in geopolitične okoliščine na področju energije in podnebja od priprave prvotnih NEPN v letih 2019 in 2020 bi se morale posodobitve osredotočiti na potrebo po ambicioznejših podnebnih ukrepih, hitrejšem prehodu na čisto energijo in povečani energetski varnosti. Posodobljeni NEPN bi morali EU omogočiti prehod na odpornejšo in bolj trajnostno energetsko unijo, vključno s hitrim zmanjševanjem odvisnosti od ruskih fosilnih goriv, pri čemer bi se moralo upoštevati načelo neprezrtja.

Ta dokument zagotavlja smernice državam članicam o postopku in področju uporabe priprave osnutka in končnih posodobljenih NEPN, zlasti z opredelitvijo dobrih praks in opisom posledic nedavnih političnih in geopolitičnih dogodkov, na podlagi pravnega okvira, vzpostavljenega z uredbo o upravljanju, in zlasti z njeno Prilogo I (9).

Komisija je med pripravo teh smernic v celoti sodelovala z državami članicami na tehnični ravni in se posvetovala z deležniki na namenski delavnici za deležnike, ki je potekala 8. septembra 2022 (10), zunanjih dogodkih in dvostranskih srečanjih. Te smernice bi bilo treba obravnavati kot enega od elementov stalne izmenjave in sodelovanja v celotnem procesu.

| Okvir 1: Načela in dobre prakse za posodobitev nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov







  — | Povečanje ambicij za pospešitev zelenega prehoda na podnebno nevtralnost in okrepitev odpornosti energetskega sistema v skladu s podnebnimi pravili, svežnjem „Pripravljeni na 55“ in načrtom REPowerEU. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti energiji iz obnovljivih virov, energijski učinkovitosti, energetski varnosti in zmanjševanju emisij toplogrednih plinov. |
| --- | --- |

Okvir 1: Načela in dobre prakse za posodobitev nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov

—

Povečanje ambicij za pospešitev zelenega prehoda na podnebno nevtralnost in okrepitev odpornosti energetskega sistema v skladu s podnebnimi pravili, svežnjem „Pripravljeni na 55“ in načrtom REPowerEU. Posebno pozornost bi bilo treba nameniti energiji iz obnovljivih virov, energijski učinkovitosti, energetski varnosti in zmanjševanju emisij toplogrednih plinov.

| — | Okrepitev načrtovanja v okviru NEPN za zagotovitev poštenega in pravičnega prehoda, blažitev socialnega vpliva in vpliva na zaposlovanje, obravnavanje pomanjkanja delovne sile ter znanj in spretnosti, zmanjšanje energijske revščine in zagotovitev cenovno sprejemljivega dostopa do osnovnih storitev za vse. |
| --- | --- |

—

Okrepitev načrtovanja v okviru NEPN za zagotovitev poštenega in pravičnega prehoda, blažitev socialnega vpliva in vpliva na zaposlovanje, obravnavanje pomanjkanja delovne sile ter znanj in spretnosti, zmanjšanje energijske revščine in zagotovitev cenovno sprejemljivega dostopa do osnovnih storitev za vse.

| — | Zagotovitev nacionalnih ciljev, vključno s financiranjem, ki kažejo konkretne načine za doseganje ciljev do leta 2030 in 2050, v skladu z nacionalnimi dolgoročnimi strategijami. |
| --- | --- |

—

Zagotovitev nacionalnih ciljev, vključno s financiranjem, ki kažejo konkretne načine za doseganje ciljev do leta 2030 in 2050, v skladu z nacionalnimi dolgoročnimi strategijami.

| — | Vključitev ciljev prilagajanja in njihovo upoštevanje, kjer je to ustrezno, v petih razsežnostih posodobljenih NEPN. |
| --- | --- |

—

Vključitev ciljev prilagajanja in njihovo upoštevanje, kjer je to ustrezno, v petih razsežnostih posodobljenih NEPN.

| — | Določitev ciljev za zmanjšanje emisij metana in vključitev okrepljenih ciljev ter ukrepov za blažitev in prilagajanje v sektorjih rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva v zvezi z emisijami CO2 in drugimi emisijami ter odvzemom ogljika. |
| --- | --- |

—

Določitev ciljev za zmanjšanje emisij metana in vključitev okrepljenih ciljev ter ukrepov za blažitev in prilagajanje v sektorjih rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva v zvezi z emisijami CO2 in drugimi emisijami ter odvzemom ogljika.

| — | Izkoriščanje sinergij med energetsko in digitalno agendo za spodbuditev digitalizacije energetskega sistema. |
| --- | --- |

—

Izkoriščanje sinergij med energetsko in digitalno agendo za spodbuditev digitalizacije energetskega sistema.

| — | Izboljšanje razsežnosti raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti s specifičnimi cilji, in vključevanje diverzifikacije proizvodnih zmogljivosti ter razvoja znanj in spretnosti za pospešitev prehoda na čisto energijo. |
| --- | --- |

—

Izboljšanje razsežnosti raziskav, inovacij in konkurenčnosti, zlasti s specifičnimi cilji, in vključevanje diverzifikacije proizvodnih zmogljivosti ter razvoja znanj in spretnosti za pospešitev prehoda na čisto energijo.

| — | Obsežno in vključujoče posvetovanje s civilno družbo, lokalnimi organi, socialnimi partnerji in sektorskimi deležniki v zgodnji fazi procesa. |
| --- | --- |

—

Obsežno in vključujoče posvetovanje s civilno družbo, lokalnimi organi, socialnimi partnerji in sektorskimi deležniki v zgodnji fazi procesa.

| — | Okrepitev regionalnega sodelovanja kot neločljivega vidika nacionalnih načrtov, zlasti v zvezi z razsežnostjo energetske varnosti, za opredelitev doslednih politik in poglobljene solidarnosti. |
| --- | --- |

—

Okrepitev regionalnega sodelovanja kot neločljivega vidika nacionalnih načrtov, zlasti v zvezi z razsežnostjo energetske varnosti, za opredelitev doslednih politik in poglobljene solidarnosti.

| — | Raziskovanje sinergij med cilji in prispevki ter politikami in ukrepi v okviru petih razsežnosti energetske unije (11). |
| --- | --- |

—

Raziskovanje sinergij med cilji in prispevki ter politikami in ukrepi v okviru petih razsežnosti energetske unije (11).

| — | Pridobivanje izkušenj na podlagi prvotnih NEPN, njihovih ocen s strani Komisije in stanja njihovega izvajanja za opredelitev vrzeli in področij za izboljšave v smeri večjih ambicij in rezultatov. |
| --- | --- |

—

Pridobivanje izkušenj na podlagi prvotnih NEPN, njihovih ocen s strani Komisije in stanja njihovega izvajanja za opredelitev vrzeli in področij za izboljšave v smeri večjih ambicij in rezultatov.

| — | Zagotavljanje skladnosti z drugimi instrumenti načrtovanja in upoštevanje ustreznih politik, ukrepov in naložb v posodobljenih NEPN (12). |
| --- | --- |

—

Zagotavljanje skladnosti z drugimi instrumenti načrtovanja in upoštevanje ustreznih politik, ukrepov in naložb v posodobljenih NEPN (12).

| — | Priprava celovite, posodobljene in razčlenjene analitične podlage, ki bo vključevala vpliv na gospodarstvo, zaposlovanje, družbo, raziskave, inovacije, konkurenčnost in okolje ter prispevek krožnega gospodarstva. |
| --- | --- |

—

Priprava celovite, posodobljene in razčlenjene analitične podlage, ki bo vključevala vpliv na gospodarstvo, zaposlovanje, družbo, raziskave, inovacije, konkurenčnost in okolje ter prispevek krožnega gospodarstva.

| — | Zagotovitev podrobnega načrta financiranja, ki obravnava naložbene potrebe za vsako od petih razsežnosti s stroškovno učinkovito uporabo javne proračunske podpore in mobilizacijo zasebnih naložb, vključno s finančnimi instrumenti in inovativnimi shemami financiranja. |
| --- | --- |

—

Zagotovitev podrobnega načrta financiranja, ki obravnava naložbene potrebe za vsako od petih razsežnosti s stroškovno učinkovito uporabo javne proračunske podpore in mobilizacijo zasebnih naložb, vključno s finančnimi instrumenti in inovativnimi shemami financiranja.

| — | Upoštevanje in zagotavljanje skladnosti s priporočili za posamezne države, izdanimi v okviru evropskega semestra. |
| --- | --- |

—

Upoštevanje in zagotavljanje skladnosti s priporočili za posamezne države, izdanimi v okviru evropskega semestra.

1   Izražanje novega pravnega, socialno-ekonomskega, političnega in geopolitičnega konteksta

Ta oddelek obravnava način, kako pomembne spremembe od leta 2019 v zakonodajnem, socialno-ekonomskem in geopolitičnem okviru za energetsko in podnebno politiko vplivajo na posodobitve NEPN v smislu ambicij in področja uporabe. To je dopolnjeno s seznamom referenc v preglednici 1, v kateri so povzeti glavni cilji in prispevki ter politike in ukrepi, potrebni za njihovo doseganje, kot so predstavljeni v zakonodaji, strategijah in predlogih. Države članice so pozvane, naj upoštevajo te reference v svojih osnutkih posodobljenih nacionalnih načrtov. Končni posodobljeni načrti bi morali odražati vsak nov pomemben dogodek v nenehno spreminjajočem se zakonodajnem, socialno-ekonomskem in geopolitičnem kontekstu ter morajo ustrezno upoštevati izdana priporočila Komisije v zvezi z osnutki posodobljenih načrtov (13).

1.1   
  Okrepitev ambicij za podnebno nevtralnost do leta 2030

Evropski zeleni dogovor je zagotovil močen zagon za povečanje energetskih in podnebnih ambicij ob upoštevanju načela neprezrtja. Z evropskimi podnebnimi pravili sta cilja doseganja podnebne nevtralnosti na ravni EU do leta 2050 in zmanjšanja neto emisij toplogrednih plinov do leta 2030 za vsaj 55 % v primerjavi z letom 1990 postala pravna obveznost. Ta cilja sta bistveno strožja v primerjavi s tistimi, na podlagi katerih so države članice pripravile prvotne NEPN (14).

Sveženj „Pripravljeni na 55“ nadgrajuje okvir podnebne in energetske politike do leta 2030, da bi se uresničile ambicije evropskih podnebnih pravil. Države članice bo nujno spodbudil k posodobitvi ciljev, določenih v prvotnih NEPN, ter politik in ukrepov za njihovo doseganje, zlasti v razsežnostih razogljičenja (vključno z energijo iz obnovljivih virov), energijske učinkovitosti in notranjega trga energije.

Vzporedno in za uresničitev večjih ambicij so bile sprejete tudi ključne evropske energetske in podnebne strategije, zlasti strategije za povezovanje energetskega sistema (15), vodik (16), energijo iz obnovljivih virov na morju (17), sončno energijo (18), prilagajanje podnebnim spremembam (19) in trajnostne ogljikove kroge (20), ter akcijski načrt EU za digitalizacijo energetskega sistema (21)
  .. Komisija je za pomoč pri doseganju podnebnih in energetskih ciljev predložila tudi druge pomembne strategije, in sicer strategijo za ničelno onesnaževanje (22), strategijo za biotsko raznovrstnost (23), strategijo EU za gozdove (24) ter strategijo za trajnostno in pametno mobilnost (25).

V začetku tega leta so bili v načrtu REPowerEU predstavljeni konkretni ukrepi za zmanjšanje energetske odvisnosti EU od ruskih goriv in pospešitev izvajanja evropskega zelenega dogovora z novimi ukrepi ter nadgradnjo svežnja „Pripravljeni na 55“. Cilj načrta je cenovno dostopnejša, varnejša in trajnostna energija za odpornejši energetski sistem in resnično energetsko unijo. Komisija je v okviru tega načrta pozvala sozakonodajalca, naj okrepita cilje v direktivah o energijski učinkovitosti in o energiji iz obnovljivih virov. Z izvajanjem načrta REPowerEU se bo pospešila uporaba alternativ zemeljskemu plinu in obnovljivih virov, zlasti trajnostnega biometana, obnovljivega vodika, fotonapetostne sončne energije in vetrne energije na morju, začeli pa se bodo tudi strukturni srednje- do dolgoročni ukrepi za energijsko učinkovitost.

To povečanje ambicij bi se moralo odražati v osnutkih posodobljenih nacionalnih načrtov. Države članice bi morale v celoti vključiti nove in revidirane energetske in podnebne cilje, vključene v predloge svežnja „Pripravljeni na 55“ in načrta REPowerEU (26), čeprav zakonodajni postopek za sprejetje še ni zaključen. Države članice bi morale že razmišljati o predlaganih okrepljenih nacionalnih ciljih v okviru uredbe o porazdelitvi prizadevanj in uredbe o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu (LULUCF), kjer sta sozakonodajalca v okviru obeh aktov podprla raven ambicioznosti, ki jo je predlagala Komisija. Države članice bi morale upoštevati tudi nove cilje v okviru prenovljene direktive o energijski učinkovitosti in revidirane direktive o energiji iz obnovljivih virov.

Od priprave prvotnih NEPN so države članice delale tudi na lastnih nacionalnih dolgoročnih strategijah v skladu z uredbo o upravljanju. V skladu z uredbo o upravljanju bi morali biti posodobljeni NEPN skladni s temi dolgoročnimi strategijami, pa tudi s ciljem podnebne nevtralnosti, določenim v evropskih podnebnih pravilih.

Posodobljeni načrti bi morali upoštevati tudi mednarodni razvoj dogodkov v zvezi s Pariškim sporazumom, zlasti postopek, določen v Glasgowskem podnebnem paktu za povečanje prizadevanj na področju blažitve podnebnih sprememb (27). Ta vsebuje več sklepov o energetskem in podnebnem načrtovanju, vključno s postopnim opuščanjem energije iz premoga, postopnim opuščanjem subvencij za fosilna goriva in premislekom o nadaljnjih ukrepih za zmanjšanje emisij, ki niso povezane s CO2, vključno z metanom, do leta 2030.

1.2   
  Povečanje energetske varnosti in cenovne dostopnosti v smeri odpornejše energetske unije

Posodobljeni NEPN morajo okrepiti pripravljenost in ukrepe v EU, ki prispevajo h kolektivni energetski varnosti. Nedavne geopolitične razmere so povzročile skokovit in neprimerljiv porast veleprodajnih in maloprodajnih cen energije, pri čemer so medletne spremembe dosegle vrh pri 360 % oziroma 55 % (avgust 2022). Ta izjemna nestanovitnost na trgu energije zadeva vse države članice ter vpliva na kupno moč gospodinjstev in konkurenčnost gospodarstva. Hkrati pa te razmere povečujejo pritisk na evropsko energetsko varnost.

Posodobljeni nacionalni načrti bi morali odražati ukrepe, ki izhajajo iz načrta REPowerEU in bodo dolgoročno korenito preoblikovali energetski sistem.

Nova uredba o skladiščenju plina (28) od držav članic zahteva, da okrepijo načrtovanje svoje energetske varnosti. Ključna je diverzifikacija oskrbe z energijo s preučevanjem novih možnosti za uvoz energije, vključno z jedrskimi gorivi in nadomestki fosilnih goriv. Države članice bi morale v premisleke o mešanici virov energije v posodobljenih NEPN vključiti vidike zanesljive oskrbe z energijo.

Države članice se spodbuja tudi, naj upoštevajo napredek in načrtovanje infrastrukturnih projektov, ki so opredeljeni kot pomembni za doseganje ciljev evropskega zelenega dogovora in načrta REPowerEU. Zaradi omrežja TEN-E (29) in projektov skupnega interesa so naši energetski trgi varnejši, bolj povezani in bolj konkurenčni. Peti seznam projektov skupnega interesa (30) in omejena dodatna infrastruktura, opredeljena v Prilogi 3 k načrtu REPowerEU, bosta pomagala odpraviti preostala ozka grla v omrežjih ter dodatno diverzificirati plinske poti in vire, okrepila omrežja električne energije na kopnem in pomagala pri uresničevanju ambicioznih ciljev v zvezi z energijo iz obnovljivih virov na morju v morskih bazenih po vsej Evropi. Hkrati infrastrukturni projekti ne bi smeli povzročiti odvisnosti od fosilnih goriv in nasedlih naložb, ki ovirajo dolgoročni prehod na podnebno nevtralno gospodarstvo.

Poleg tega bi morale države članice izkoristiti ves potencial takojšnjega odziva na energetsko krizo za utrditev razsežnosti energetske varnosti v nacionalnih načrtih.

V posodobljenih NEPN bi bilo treba upoštevati sporočilo „Varčujmo s plinom za varno zimo“ (31)
  in uredbo Sveta o usklajenih ukrepih za zmanjšanje povpraševanja po plinu (32)
  , v kateri so določeni ukrepi za pripravo na morebitne motnje v oskrbi s plinom. Ti kratkoročni ukrepi so namenjeni krepitvi skupne pripravljenosti EU v duhu solidarnosti. Ukrepi, sprejeti v okviru tega okvira, so povezani z načrtom REPowerEU, zlasti s sporočilom o varčevanju z energijo v EU.

Komisija je tudi predlagala takojšnje ukrepe za obvladovanje porasta cen energije. Svet je 6. oktobra 2022 sprejel nujne ukrepe za obravnavo visokih cen energije (33). Zmanjšanje odjema električne energije v konicah bo skupaj z ustrezno podporo končnim odjemalcem, ki izhaja iz določitve zgornje meje prihodkov podmejnih tehnologij in solidarnostnega prispevka, prispevalo k zanesljivejši in cenovno dostopnejši energiji v prihodnjih mesecih. Komisija je 18. oktobra 2022 predložila nadaljnje nujne predloge za zajezitev cen energije in zagotovitev večje solidarnosti na področju pripravljenosti (34).

Solidarnost in kolektivni ukrepi so ključni za NEPN, saj vplivajo na energetsko varnost vsake države članice, cenovno dostopnost energije in navsezadnje na skupno odpornost EU.

V posodobljenih nacionalnih načrtih bi bilo treba upoštevati, kako so nujni ukrepi za omejitev vpliva visokih cen energije (i) vključeni v srednjeročno načrtovanje do leta 2030 in (ii) skladni z vsemi petimi razsežnostmi energetske unije. Ukrepi bi morali biti zasnovani tako, da pomagajo končnim odjemalcem, vendar pri tem ne izkrivljajo dolgoročnih splošnih ciljev evropskega zelenega dogovora, vključno z razogljičenjem, ničelnim onesnaževanjem, biotsko raznovrstnostjo, učinkovito rabo virov in cilji energijske učinkovitosti. Prav tako morajo biti fiskalno vzdržni ter ne smejo ogroziti zanesljive oskrbe z energijo in enakih konkurenčnih pogojev na notranjem trgu energije.

Države članice bi morale v posodobljenih NEPN opisati, kako nameravajo odjemalcem zagotoviti prednosti cenejše energije iz obnovljivih virov in nizkoogljičnih tehnologij. Za popolno razogljičenje sektorja električne energije bi morale države članice preučiti naložbene spodbude v prožnost, (pametna) omrežja, digitalne rešitve za omrežja električne energije in stabilne zmogljivosti. Prav tako se zdi pomembno zagotoviti bolj likvidne terminske borze ter boljšo zaščito odjemalcev pred preveliko nestanovitnostjo cen, visokimi cenami in pretiranimi tveganji s strani dobaviteljev. NEPN bi morali preučiti tudi, kako izboljšati učinkovitost čezmejnega trgovanja in hkrati zagotoviti, da se lahko z vsemi oblikami električne energije prosto trguje med državami članicami. Vzporedno se Komisija prednostno ukvarja s pripravo poglobljene in celovite reforme zasnove trga električne energije.

Države članice so pozvane, naj kar najbolje izkoristijo celostni pristop nacionalnih načrtov in v celoti preučijo sinergije med ustreznimi razsežnostmi v načrtih. Hiter napredek pri skladiščenju, diverzifikaciji oskrbe z energijo in odzivu na povpraševanje bo na primer povečal energetsko varnost in pomagal pospešiti uvedbo energije iz obnovljive energije, povečati energijsko učinkovitost v celotnem energetskem sistemu in izboljšati povezovanje notranjega trga energije.

Kjer je ustrezno, je treba v celoti aktivirati regionalno sodelovanje in ustrezen forum za razvoj skupnih ukrepov in mehanizmov solidarnosti, ki bodo zagotovili alternativno oskrbo, preprečili motnje ter povečali pripravljenost in odpornost.

Nazadnje, v skladu z načrtom REPowerEU bi bilo treba v posodobljenih nacionalnih načrtih upoštevati zunanje sodelovanje EU na področju energije (35). Države članice bi se morale sklicevati na ustrezne pobude ali projekte, ki so bili sprejeti ali izvedeni v skladu s strategijo Global Gateway (36).

| Okvir 2: Uporaba evropskega semestra kot odskočne deske


  Uredba o upravljanju od držav članic zahteva, da upoštevajo zadnja priporočila za posamezne države, izdana v okviru evropskega semestra (37). Poročila o državah v okviru evropskega semestra 2022 opredeljujejo ključne nerešene ali na novo nastajajoče makroekonomske izzive, ki niso zadostno zajeti v zavezah, sprejetih v načrtih za okrevanje in odpornost.

  Priporočila za posamezne države za leto 2022 se osredotočajo na te strukturne izzive, vključno z izvajanjem načrta REPowerEU, pri čemer se ustrezna pozornost namenja socialni pravičnosti prehoda na čisto energijo (38). Na področju energetske in podnebne politike so ta priporočila namenjena predvsem zmanjšanju odvisnosti od ruskih fosilnih goriv in nadaljnjemu razogljičenju gospodarstva. Pozivajo k pospešenemu uvajanju energije iz obnovljivih virov in potrebne infrastrukture, podpiranju potrebnega preusposabljanja in izpopolnjevanja delovne sile, odpravljanju vrzeli v delovni sili ter znanjih in spretnostih, povečanju energijske učinkovitosti in povečanju povezovalnih zmogljivosti po vsej EU. Pri precejšnjem številu držav članic so priporočila povezana tudi s trajnostno mobilnostjo, pri nekaterih državah članicah pa se nanašajo na okoljske vidike, kot je krožno gospodarstvo.

  Države članice pri posodabljanju svojih NEPN v celoti upoštevajo priporočila za posamezne države za leti 2022 in 2023, izdana v okviru evropskega semestra. Vključiti bi morale tudi informacije o tem, kako ustrezne politike in ukrepi v vsaki razsežnosti posodobljenih nacionalnih načrtov prispevajo k izpolnjevanju priporočil za posamezne države na področju energije in podnebja. |
| --- |

Okvir 2: Uporaba evropskega semestra kot odskočne deske

Uredba o upravljanju od držav članic zahteva, da upoštevajo zadnja priporočila za posamezne države, izdana v okviru evropskega semestra (37). Poročila o državah v okviru evropskega semestra 2022 opredeljujejo ključne nerešene ali na novo nastajajoče makroekonomske izzive, ki niso zadostno zajeti v zavezah, sprejetih v načrtih za okrevanje in odpornost.

Priporočila za posamezne države za leto 2022 se osredotočajo na te strukturne izzive, vključno z izvajanjem načrta REPowerEU, pri čemer se ustrezna pozornost namenja socialni pravičnosti prehoda na čisto energijo (38). Na področju energetske in podnebne politike so ta priporočila namenjena predvsem zmanjšanju odvisnosti od ruskih fosilnih goriv in nadaljnjemu razogljičenju gospodarstva. Pozivajo k pospešenemu uvajanju energije iz obnovljivih virov in potrebne infrastrukture, podpiranju potrebnega preusposabljanja in izpopolnjevanja delovne sile, odpravljanju vrzeli v delovni sili ter znanjih in spretnostih, povečanju energijske učinkovitosti in povečanju povezovalnih zmogljivosti po vsej EU. Pri precejšnjem številu držav članic so priporočila povezana tudi s trajnostno mobilnostjo, pri nekaterih državah članicah pa se nanašajo na okoljske vidike, kot je krožno gospodarstvo.

Države članice pri posodabljanju svojih NEPN v celoti upoštevajo priporočila za posamezne države za leti 2022 in 2023, izdana v okviru evropskega semestra. Vključiti bi morale tudi informacije o tem, kako ustrezne politike in ukrepi v vsaki razsežnosti posodobljenih nacionalnih načrtov prispevajo k izpolnjevanju priporočil za posamezne države na področju energije in podnebja.

1.3   
  Zagotovitev poštenega in pravičnega prehoda

1.3.1   Zmanjšanje socialnih učinkov in učinkov na zaposlovanje ter zagotavljanje pravičnega in poštenega energetskega in podnebnega prehoda

V posodobljenih NEPN bi bilo treba socialno-ekonomske učinke bolje upoštevati kot v prvotnih nacionalnih načrtih. Pravičnost in solidarnost sta ključna cilja in sestavni del evropskega zelenega dogovora, v katerem se priznava, da nobena oseba in kraj bi ne smela biti prezrta. Obravnavanje socialno-ekonomskih učinkov energetskega in podnebnega prehoda od samega začetka ter zaščita gospodinjstev, izpostavljenih industrij in delavcev v celotnem procesu je predpogoj za reševanje trenutne energetske krize in utiranje poti pravičnemu prehodu.

V priporočilu Sveta o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost so opisani svežnji politik za podporo pravičnemu zelenemu prehodu, pri čemer so države članice pozvane, naj ga v celoti upoštevajo pri posodabljanju svojih NEPN (39). Države članice bi morale zlasti razviti jasne strategije, s katerimi bi opredelile in izmerile socialne posledice energetskega in podnebnega prehoda ter posledice na področju zaposlovanja ter znanj in spretnosti (ali kakršne koli druge distribucijske učinke) ter ustrezno razmislile o tem, kako se učinkovito soočiti s temi izzivi. V posodobljenih nacionalnih načrtih bi bilo treba jasno prednost nameniti financiranju za pravičen prehod, preusposabljanje in izpopolnjevanje ter podporo prilagoditvam trga dela.

Razvoj in izvajanje politik in ukrepov bi morala slediti vsedružbenemu pristopu in razčlenjenemu pristopu, ki se osredotoča na najbolj prizadete regije, industrije in skupine prebivalstva, zlasti tiste, ki so že v ranljivem položaju.

| Okvir 3: Ključne politike in ukrepi pravičnega prehoda za posodobljene NEPN







  — | Spodbujanje izboljšav na področju energijske učinkovitosti, tudi v sektorju cenovno dostopnih socialnih stanovanj; zagotavljanje finančnih spodbud in svetovanja posameznikom, pri čemer se namenja ustrezna pozornost ločenim spodbudam med lastniki in najemniki ter gibanju bivalnih stroškov; |
| --- | --- |

Okvir 3: Ključne politike in ukrepi pravičnega prehoda za posodobljene NEPN

—

Spodbujanje izboljšav na področju energijske učinkovitosti, tudi v sektorju cenovno dostopnih socialnih stanovanj; zagotavljanje finančnih spodbud in svetovanja posameznikom, pri čemer se namenja ustrezna pozornost ločenim spodbudam med lastniki in najemniki ter gibanju bivalnih stroškov;

| — | zagotavljanje, tudi z uporabo digitalnih orodij, prilagojenih informacij in svetovanja vsem odjemalcem, zlasti ranljivim gospodinjstvom, o tem, kako zmanjšati povpraševanje po energiji in znižati račune za energijo. Usmerjanje ukrepov za varčevanje z energijo v porabo in proizvodne dejavnosti z velikim povpraševanjem po energiji; |
| --- | --- |

—

zagotavljanje, tudi z uporabo digitalnih orodij, prilagojenih informacij in svetovanja vsem odjemalcem, zlasti ranljivim gospodinjstvom, o tem, kako zmanjšati povpraševanje po energiji in znižati račune za energijo. Usmerjanje ukrepov za varčevanje z energijo v porabo in proizvodne dejavnosti z velikim povpraševanjem po energiji;

| — | opolnomočenje odjemalcev energije z olajšanjem dostopa do energije iz obnovljivih virov, poenostavitvijo postopkov za pridobitev dovoljenj in nadaljnjim razvojem samooskrbe prek skupnosti državljanov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov, ki jih spremljajo kampanje, s posebnim poudarkom na ranljivih skupinah in odjemalcih, ki živijo na podeželju in oddaljenih območjih (npr. v najbolj oddaljenih regijah EU (40); |
| --- | --- |

—

opolnomočenje odjemalcev energije z olajšanjem dostopa do energije iz obnovljivih virov, poenostavitvijo postopkov za pridobitev dovoljenj in nadaljnjim razvojem samooskrbe prek skupnosti državljanov in skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov, ki jih spremljajo kampanje, s posebnim poudarkom na ranljivih skupinah in odjemalcih, ki živijo na podeželju in oddaljenih območjih (npr. v najbolj oddaljenih regijah EU (40);

| — | preprečevanje izzivov za trajnostni promet, vključno s cenovno dostopnostjo za ranljiva gospodinjstva, in sicer z neposrednimi podpornimi ukrepi in razvojem potrebne infrastrukture; |
| --- | --- |

—

preprečevanje izzivov za trajnostni promet, vključno s cenovno dostopnostjo za ranljiva gospodinjstva, in sicer z neposrednimi podpornimi ukrepi in razvojem potrebne infrastrukture;

| — | podpiranje dostopa do kakovostne zaposlitve, zlasti prek javnih zavodov za zaposlovanje, prilagojene pomoči pri iskanju zaposlitve in drugih ukrepov aktivne politike trga dela (npr. tečaji, spodbude za zaposlovanje in prehajanje na trgu dela, ciljno usmerjeni in časovno omejeni zaposlitveni programi, podporne sheme za vajeništva in kakovostna pripravništva); |
| --- | --- |

—

podpiranje dostopa do kakovostne zaposlitve, zlasti prek javnih zavodov za zaposlovanje, prilagojene pomoči pri iskanju zaposlitve in drugih ukrepov aktivne politike trga dela (npr. tečaji, spodbude za zaposlovanje in prehajanje na trgu dela, ciljno usmerjeni in časovno omejeni zaposlitveni programi, podporne sheme za vajeništva in kakovostna pripravništva);

| — | spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in podjetništva v zelenih dejavnostih, na primer s finančnimi in nefinančnimi ukrepi, zagotavljanjem dostopne podpore premalo zastopanim in ranljivim skupinam ter spodbujanjem zelenih meril za oddajo javnega naročila za podjetnike; |
| --- | --- |

—

spodbujanje ustvarjanja delovnih mest in podjetništva v zelenih dejavnostih, na primer s finančnimi in nefinančnimi ukrepi, zagotavljanjem dostopne podpore premalo zastopanim in ranljivim skupinam ter spodbujanjem zelenih meril za oddajo javnega naročila za podjetnike;

| — | opremljanje ljudi s pravimi znanji in spretnostmi za dostop do kakovostnih delovnih mest in odpravljanje pomanjkanja delovne sile za zelene in digitalne prehode s spodbujanjem (1) vključujočega izobraževanja in usposabljanja v skladu z napovedovanjem potreb po spretnostih in prek partnerstev z deležniki, kot je pakt za znanja in spretnosti (41); (2) shem za vajeništvo, plačanih pripravništev in shem sledenja na delovnem mestu; (3) usposabljanja odraslih za izpopolnjevanje in preusposabljanje, na primer z individualnimi učnimi računi (42), splošno priznanimi tečaji ali pridružitvijo paktu EU za znanja in spretnosti (43); |
| --- | --- |

—

opremljanje ljudi s pravimi znanji in spretnostmi za dostop do kakovostnih delovnih mest in odpravljanje pomanjkanja delovne sile za zelene in digitalne prehode s spodbujanjem (1) vključujočega izobraževanja in usposabljanja v skladu z napovedovanjem potreb po spretnostih in prek partnerstev z deležniki, kot je pakt za znanja in spretnosti (41); (2) shem za vajeništvo, plačanih pripravništev in shem sledenja na delovnem mestu; (3) usposabljanja odraslih za izpopolnjevanje in preusposabljanje, na primer z individualnimi učnimi računi (42), splošno priznanimi tečaji ali pridružitvijo paktu EU za znanja in spretnosti (43);

| — | zagotavljanje uravnoteženega in enakega dostopa do izobrazbe in zaposlitvenih možnosti na vseh ravneh in v vseh sektorjih, na primer z zmanjšanjem trenutne neuravnotežene zastopanosti spolov, ki je bila doslej značilna za študente naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike ter energetski sektor; |
| --- | --- |

—

zagotavljanje uravnoteženega in enakega dostopa do izobrazbe in zaposlitvenih možnosti na vseh ravneh in v vseh sektorjih, na primer z zmanjšanjem trenutne neuravnotežene zastopanosti spolov, ki je bila doslej značilna za študente naravoslovja, tehnologije, inženirstva in matematike ter energetski sektor;

| — | zagotavljanje poštenih sistemov davčnih ugodnosti in socialne zaščite za podporo najbolj prizadetim ljudem in gospodinjstvom, zlasti tistim v ranljivih položajih, med drugim s (1) ciljno usmerjeno in začasno neposredno dohodkovno podporo za dopolnitev naložbenih ukrepov, (2) prenosom davčnega bremena stran od dohodkov od dela in v smeri zelenih ciljev ter (3) zagotavljanjem inovativnih shem prehodov med zaposlitvami za zagotovitev dohodkovne varnosti med prehajanjem na trgu dela. |
| --- | --- |

—

zagotavljanje poštenih sistemov davčnih ugodnosti in socialne zaščite za podporo najbolj prizadetim ljudem in gospodinjstvom, zlasti tistim v ranljivih položajih, med drugim s (1) ciljno usmerjeno in začasno neposredno dohodkovno podporo za dopolnitev naložbenih ukrepov, (2) prenosom davčnega bremena stran od dohodkov od dela in v smeri zelenih ciljev ter (3) zagotavljanjem inovativnih shem prehodov med zaposlitvami za zagotovitev dohodkovne varnosti med prehajanjem na trgu dela.

1.3.2   Obravnavanje perečih izzivov energijske revščine

Cenovna dostopnost je prednostna naloga energetske unije in bi jo bilo treba upoštevati v posodobljenih NEPN. Vse države članice se spodbuja, naj določijo jasen, specifičen, dosegljiv, merljiv in časovno omejen cilj za zmanjšanje energijske revščine. Države članice ocenijo število energijsko revnih gospodinjstev (44). Priporočilo Komisije o energijski revščini (45) vsebuje smernice o ustreznih kazalnikih za njeno merjenje. Spodbuja se razlaga o tem, kako se uporabljajo ta opredelitev in kazalniki ter kako se zbirajo podatki o energijski revščini, tudi na nacionalni in lokalni ravni.

Posodobljeni NEPN bi morali upoštevati najnovejše zakonodajne spremembe, zlasti predlagano opredelitev energijske revščine v direktivi o energijski učinkovitosti in predlaganem socialnem podnebnem skladu ter zgoraj navedeno priporočilo Sveta o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost.

Če država članica na podlagi take ocene ugotovi, da znatno število gospodinjstev živi v energijski revščini, mora v svoj posodobljeni nacionalni načrt vključiti nacionalni okvirni cilj za zmanjšanje energijske revščine, vključno s časovnim okvirom, do kdaj naj bodo cilji doseženi (46). Vendar se glede na trenutni porast cen energije vse države članice spodbuja, naj si zastavijo cilj za zmanjšanje energijske revščine. Če se cilj ne zdi potreben, bi morale države članice to odločitev utemeljiti in določiti najmanjše število gospodinjstev, ki bi se v tem kontekstu štelo za „znatno“. Poleg tega bi morali biti v nacionalnih načrtih začrtani politike in ukrepi za reševanje energijske revščine, vključno z ukrepi socialne politike in drugimi ustreznimi nacionalnimi programi. Države članice bi morale opisati, kako je bil cilj določen, in uporabiti najnovejše razpoložljive podatke, da bi se upošteval trenutni porast cen energije.

2   Tematska vprašanja

2.1   
  Spodbujanje prehoda na čisto energijo

Vzpostavljeni okvir upravljanja z energijo se je izkazal za pozitivnega, saj so bili cilji EU glede energijske učinkovitosti in energije iz obnovljivih virov za leto 2020 preseženi. Za hitro in nujno nadomestitev ruskih fosilnih goriv bo potrebna znatna okrepitev prehoda na čisto energijo, pri čemer bodo morali imeti prednost strukturni ukrepi za energijsko učinkovitost, temeljiti pa bo morala na močnem spodbujanju uvajanja energije iz obnovljivih virov. Poleg tega bo imela uvedba digitalnih rešitev za energijo pomembno vlogo pri podpiranju preoblikovanja energetskega sektorja; spodbujanje sodelovanja med energetskimi in digitalnimi akterji ter ustvarjanje sinergij med energetsko in digitalno agendo je ključno za doseganje podnebnega cilja. Med posodabljanjem nacionalnih načrtov v tej smeri je treba v celoti izkoristiti potencial mehanizma upravljanja.

2.1.1   Pospeševanje uvajanja energije iz obnovljivih virov in vodika

Posodobljeni NEPN bi morali biti usklajeni z večjimi ambicijami, predlaganimi v revidirani direktivi o energiji iz obnovljivih virov, in sicer z zagotovitvijo nacionalnega prispevka k zavezujočemu splošnemu cilju EU. Nacionalni načrti bi morali vključevati tudi sektorske prispevke, sorazmerne s tem splošnim ciljem, in izpolnjevati podcilje za prometni sektor, sektor daljinskega ogrevanja in hlajenja ter industrijski in stavbni sektor. Pospešena in množična uporaba energije iz obnovljivih virov po vsej EU je nujna za odločilno prispevanje k prizadevanjem EU za postopno opuščanje fosilnih goriv iz Rusije in doseganje cilja podnebne nevtralnosti.

V skladu z načrtom REPowerEU bi bilo treba posebno pozornost nameniti nadomeščanju zemeljskega plina s povečanjem trajnostne proizvodnje biometana (tj., ki temelji predvsem na organskih odpadkih ter gozdnih in kmetijskih odpadkih) in pospeševanjem uporabe obnovljivega vodika v sektorjih prometa in industrije, ki jih je težko razogljičiti.

V posodobljenih NEPN bi bilo treba upoštevati uvedbo potrebne infrastrukture in spodbud v skladu s ciljem načrta REPowerEU, tj. 10 milijonov ton domače proizvodnje obnovljivega vodika in 35 milijard kubičnih metrov trajnostne proizvodnje biometana do leta 2030. Poleg tega bi bilo treba opisati načrt za zamenjavo goriva za prevoz na osnovi nafte z elektrifikacijo in obnovljivim vodikom v kopenskem prometu. V skladu s ciljem 10 milijonov ton uvoženega vodika do leta 2030 bi bilo treba v posodobljenih nacionalnih načrtih upoštevati tudi sprejete ali načrtovane pobude ali ukrepe oziroma vzpostavljena ali načrtovana mednarodna partnerstva, da bi se olajšal uvoz obnovljivega vodika.

Države članice se prav tako spodbuja, naj v posodobljene NEPN vključijo vidik trajnostne proizvodnje in uporabe bioplina in biometana, pri čemer naj ocenijo nacionalne potenciale in opredelijo usmeritve za dosego teh potencialov do let 2030 in 2050 (47).

Potreben je celovit okvir politik in ukrepov, ki spodbujajo uporabo energije iz obnovljivih virov v vseh pomembnih sektorjih gospodarstva. Hitrejša uvedba energije iz obnovljivih virov je še posebej pomembna za sektorje, kjer je bil napredek doslej počasnejši (kot so promet, stavbe in industrija, zlasti v industrijskih sektorjih, v katerih je težko zmanjšati emisije). Poudarek bi moral biti na spodbujanju uvajanja elektrifikacije, obnovljivih tehnologijah (vključno z obnovljivim vodikom v industrijskih sektorjih), skladiščenju energije in odzivu na povpraševanje, ki vnaša prožnost v energetski sistem in omogoča povezovanje sistema za energijo iz obnovljivih virov.

Poseben izziv pri razvoju in uvajanju večine projektov na področju energije iz obnovljivih virov, ki ga morajo obravnavati NEPN, zadeva izdajo dovoljenj. V zvezi s tem bi morale države članice uskladiti svoje nacionalne politike in ukrepe s predlogom za spremembo direktive o energiji iz obnovljivih virov (48) iz maja 2022 ter strategijo EU za sončno energijo in povezanim priporočilom o pospešitvi postopkov izdaje dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov (49).

Države članice bi morale med posodabljanjem svojih nacionalnih načrtov oblikovati tudi ukrepe za olajšanje pogodb o nakupu električne energije in potrdil o izvoru. Politike bi morale obravnavati tudi uvedbo rešitev za energijo iz obnovljivih virov v stavbah na podlagi predloga prenovitve direktive o energijski učinkovitosti stavb, zlasti v zvezi z ogrevanjem (npr. toplotne črpalke) in sončno energijo na strehah, v skladu z ambicijami načrta REPowerEU.

2.1.2   Nadgrajevanje strukturnih ukrepov za energijsko učinkovitost

Ukrepi za energijsko učinkovitost so lahko pogosto najcenejši, najvarnejši in najčistejši način za zmanjšanje naše odvisnosti od uvoza fosilnih goriv iz Rusije in zagotovitev pravičnega usmerjanja k prehodu na čisto energijo. Poleg tega manjša poraba energije prispeva k zanesljivi oskrbi z energijo in njenem skladiščenju, pomaga zmanjševati energijsko revščino in povečuje konkurenčnost v svetovnem okolju.

Posodobljeni NEPN bi morali biti usklajeni z večjimi ambicijami, predlaganimi v prenovljeni direktivi o energijski učinkovitosti, z zagotavljanjem nacionalnega prispevka k splošnemu zavezujočemu cilju EU in deležem porabe energije v sektorjih končne porabe. Posodobljeni nacionalni načrti bi morali vsebovati tudi podrobnosti o izračunu in metodologiji v zvezi z obveznostjo prihranka energije ter zahtevane informacije o skupni tlorisni površini, ki jo je treba obnoviti, ali enakovrednih letnih prihrankih energije za javne stavbe.

Politike, ukrepi in programi na področju energijske učinkovitosti v posodobljenih nacionalnih načrtih bi morali zajeti vse sektorje povpraševanja po energiji, vključno s stavbami (stanovanjskimi in storitvenimi), industrijo in prometom. Načelo „energijska učinkovitost na prvem mestu“ (50) bi se moralo uporabiti kot glavno načelo, pri čemer bi se morala pojasniti njegova uporaba. Poleg tega bi bilo treba zagotoviti metodologijo izračuna in osnovne podatke za izračun faktorja primarne energije.

Kar zadeva stavbe, bi morali biti posodobljeni NEPN usklajeni s posodobljenimi in povečanimi ambicijami in zahtevami v predlogu direktive o energijski učinkovitosti stavb ter povečanimi prizadevanji za energijsko prenovo stavb, s ciljem podvojitve stopenj prenove (val prenove (51)). Posodobljeni NEPN bi morali v skladu z zavezami iz nacionalnih dolgoročnih strategij prenove vključevati ukrepe, sprejete za postopno razogljičenje stavbnega fonda, vključno s podpornimi ukrepi za finančno in tehnično pomoč, ki so povezani tudi z razpoložljivostjo kvalificirane delovne sile.

V skladu z načrtom REPowerEU in sporočilom EU o varčevanju z energijo (52)
  bi morale države članice vključiti informacije o svojih prispevkih in o tem, kako izvajajo načrt REPowerEU, in sicer z vključitvijo ukrepov za spremembo vedenja, komunikacijskih kampanj in fiskalnih ukrepov, ki se izvajajo ali načrtujejo za spodbujanje varčevanja z energijo.

2.1.3 Preučevanje celotnega potenciala dvojnega, ekološkega in digitalnega prehoda

Korenita digitalna preobrazba energetskega sistema EU je tudi eden od ključnih elementov za doseganje ciljev načrta REPowerEU in evropskega zelenega dogovora. Za energijsko učinkovitost in učinkovito rabo virov, razogljičenje, elektrifikacijo, sektorsko povezovanje in decentralizacijo energetskega sistema so potrebna ogromna prizadevanja na področju digitalizacije.

Države članice so pozvane, naj opredelijo sinergije med energetskimi in digitalnimi nacionalnimi dejavnostmi in cilji ter razmislijo o tem, kako jih še naprej izkoriščati s politikami in ukrepi v skladu z akcijskim načrtom EU za digitalizacijo energetskega sistema (53). Digitalizacija bo ključna za spodbujanje vključenosti odjemalcev in razvoj električne infrastrukture, ki bo primerna za prihodnji energetski sistem. Vlaganje v digitalizacijo omrežja električne energije bo omogočilo tudi stroškovno učinkovito preoblikovanje energetskega sistema.

Države članice se spodbuja tudi, naj na podlagi izkušenj z načrti za okrevanje in odpornost poiščejo sinergije med NEPN in nacionalnimi strateškimi načrti za digitalno desetletje, predloženimi v okviru programa Pot v digitalno desetletje za leto 2030 (54), za zagotovitev, da digitalna infrastruktura in tehnologije prispevajo k trajnostnemu krožnemu in podnebno nevtralnemu gospodarstvu in družbi v skladu z evropskim zelenim dogovorom. Države članice so pozvane, naj razmislijo o tem, kako bodo izkoristile proces in orodja digitalnega desetletja ter zlasti večdržavne projekte za pospešitev zelenega prehoda.

2.2   
  Vključitev zahtev prilagajanja podnebnim spremembam

Pogostost in resnost ekstremnih vremenskih dogodkov se povečujeta. Od priprave prvotnih NEPN se po svetu vse bolj priznava pomen prilagajanja podnebnim spremembam (55). Komisija je leta 2021 objavila novo strategijo EU za prilagajanje podnebnim spremembam, v kateri je poudarila pomen vključevanja odpornosti proti podnebnim spremembam v nacionalne fiskalne okvire in rešitev, ki temeljijo na naravi. V evropskih podnebnih pravilih je poudarjen pomen odpornosti sektorskih ukrepov na morebitne negativne učinke podnebnih sprememb (56).

Države članice so pozvane, naj v posodobljenih nacionalnih načrtih določijo cilje prilagajanja, da bi podprle doseganje nacionalnih ciljev in prispevkov v okviru energetske unije (57)
  , v skladu s strategijo EU za prilagajanje podnebnim spremembam. Tveganja, povezana s podnebnimi spremembami, je treba vključiti v odločitve o naložbah in načrtovanju ter povečati zmogljivost prilagajanja držav članic, okrepiti odpornost in zmanjšati ranljivosti zaradi podnebnih sprememb. Pomembno je, da lahko prilagoditveni ukrepi, če so pravilno zasnovani, prinesejo tudi dodatne koristi za blaženje podnebnih sprememb ter izboljšajo socialno in ekonomsko odpornost na pravičen način, ob upoštevanju neenakomernih regionalnih in družbenih vplivov podnebnih sprememb in ekstremnih vremenskih dogodkov. Naložbe v blaženje podnebnih sprememb morajo biti odporne proti podnebnim spremembam.

Cilji prilagajanja bi morali biti količinsko opredeljeni, kjer je to mogoče, ter jasno povezani s specifičnimi cilji in politikami energetske unije, ki jih podpirajo. Sklicevanja na nacionalno prilagoditveno strategijo ali načrt bi se lahko vključila v ustrezne oddelke poglavja o politikah in ukrepih v posodobljenih NEPN. V posodobljenih NEPN bi lahko bilo na primer določeno, kateri ukrepi bodo zaščitili potencial rabe zemljišč za sekvestracijo ogljika (razsežnost razogljičenja), zmogljivosti za proizvodnjo električne energije (razsežnost energetske varnosti) ali varčevanje z energijo v stanovanjskih prostorih (razsežnost energijske učinkovitosti) glede na vodni stres ali pomanjkanje vode, suše, poplave, gozdne požare ali vročinske valove. Načrtovane in izvedene rešitve, ki temeljijo na naravi, se lahko opišejo skupaj z njihovimi dejanskimi ali pričakovanimi vplivi v smislu prilagajanja podnebnim spremembam (npr. zaščita pred dezertifikacijo, vročino v mestih, poplavami itd.). Poseben poudarek bi bilo treba nameniti vodi, zlasti odpornosti energetskih sistemov na strukturno ali sezonsko pomanjkanje vode. Upoštevajo se lahko tudi inovativni pristopi, kot so zavarovalne police in fiskalni ukrepi za odpravo vrzeli na področju varstva podnebja, ter naložbe, namenjene ohranjanju biotske raznovrstnosti, ki bi prispevale k prilagajanju podnebnim spremembam.

2.3   
  Izboljšanje načrtovanja za sektorje rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva

Sektorji rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva bodo imeli ključno vlogo pri doseganju ciljev EU na področju podnebne nevtralnosti in prilagajanja podnebnim spremembam z znatnim zmanjšanjem emisij toplogrednih plinov, obsežnejšimi odvzemi ogljika in ekosistemskimi storitvami za izboljšanje odpornosti. Ponor ogljika v EU se vztrajno zmanjšuje. Vzročni dejavniki so med drugim povečanje povpraševanja po lesu, naraščajoč delež gozdov, ki dosežejo sečno zrelost, in povečanje motenj v gozdovih. Hkrati napredek pri zmanjševanju emisij v kmetijskem sektorju EU stagnira kljub povečani podpori podnebnim ukrepom. Ključni viri emisij toplogrednih plinov v kmetijskem sektorju so emisije metana, ki jih povzroča živina – tako zaradi črevesne fermentacije kot zaradi ravnanja z gnojem – ter emisije dušikovega oksida zaradi uporabe kemičnih gnojil in ravnanja z gnojem.

Kot je opisano v oddelku 1.1, bi morali posodobljeni NEPN upoštevati povečane ambicije, predlagane za revizijo uredbe LULUCF, in sicer z določitvijo poti k uresničitvi nacionalnih ciljev. V nacionalnih načrtih bi moralo biti navedeno, kako nameravajo s politikami in ukrepi ter večjimi ambicijami povečati prispevek svojih sektorjev rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva k okrepljenemu podnebnemu cilju EU. Države članice bi morale bolje vključiti ukrepe za blaženje podnebnih sprememb in prilagajanje nanje ter obnovo narave v svoje sektorje rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva v okviru povezanih pobud za biotsko raznovrstnost in bioenergijo. V nedavnem predlogu zakona o obnovi narave (58) so obravnavani tudi vidiki upravljanja zemljišč, ki so pomembni za blaženje podnebnih sprememb in prilagajanje nanje.

Politike in ukrepi bi morali odražati povečane ambicije glede prilagajanja podnebnim spremembam in njihovega blaženja, pri čemer bi morali zajemati emisije CO2 in druge emisije ter odvzem ogljika v zvezi z energijsko učinkovitostjo, proizvodnjo in uporabo energije iz obnovljivih virov ter ohranjanjem, zaščito in obnovo ekosistemov.

| Okvir 4: Vsebina posodobljenih NEPN, povezana z LULUCF. Načrtovanje in količinska opredelitev naslednjih dejavnosti:







  — | opredelitev izboljšav za sistem zbiranja informacij in spremljanja, ki je potreben za učinkovite odločitve politike, načrtovanje in izvajanje v sektorjih rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva (npr. prek satelitskih posnetkov). Sistem bi moral vključevati potrebo po zagotavljanju učinkovitega izvajanja v zvezi s cilji za zaščito in obnovo ekosistemov; |
| --- | --- |

Okvir 4: Vsebina posodobljenih NEPN, povezana z LULUCF. Načrtovanje in količinska opredelitev naslednjih dejavnosti:

—

opredelitev izboljšav za sistem zbiranja informacij in spremljanja, ki je potreben za učinkovite odločitve politike, načrtovanje in izvajanje v sektorjih rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva (npr. prek satelitskih posnetkov). Sistem bi moral vključevati potrebo po zagotavljanju učinkovitega izvajanja v zvezi s cilji za zaščito in obnovo ekosistemov;

| — | zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v kmetijskem sektorju, v katerem ni CO2, vključno v zvezi s črevesno fermentacijo ter ravnanjem z gnojem in gnojili; |
| --- | --- |

—

zmanjšanje emisij toplogrednih plinov v kmetijskem sektorju, v katerem ni CO2, vključno v zvezi s črevesno fermentacijo ter ravnanjem z gnojem in gnojili;

| — | povečanje neto odvzemov v sektorjih rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva, tudi z ogljičnim kmetovanjem, in dolgotrajnih materialov za shranjevanje ogljika (kot so gradbeni izdelki na osnovi lesa), pri čemer je poudarek na integriranih pristopih, kot so rešitve, ki temeljijo na naravi, da se prispeva tudi k ciljem za zaščito in obnovo ekosistemov ter drugim okoljskim ciljem (npr. biotska raznovrstnost, ničelno onesnaženje, zaustavitev izčrpavanja naravnih virov); |
| --- | --- |

—

povečanje neto odvzemov v sektorjih rabe zemljišč, gozdarstva in kmetijstva, tudi z ogljičnim kmetovanjem, in dolgotrajnih materialov za shranjevanje ogljika (kot so gradbeni izdelki na osnovi lesa), pri čemer je poudarek na integriranih pristopih, kot so rešitve, ki temeljijo na naravi, da se prispeva tudi k ciljem za zaščito in obnovo ekosistemov ter drugim okoljskim ciljem (npr. biotska raznovrstnost, ničelno onesnaženje, zaustavitev izčrpavanja naravnih virov);

| — | spodbujanje in izvajanje ukrepov za energijsko učinkovitost v zvezi z biomaso, vključno z dobavo izolacijskih materialov na biološki osnovi. |
| --- | --- |

—

spodbujanje in izvajanje ukrepov za energijsko učinkovitost v zvezi z biomaso, vključno z dobavo izolacijskih materialov na biološki osnovi.

2.4   
  Zmanjševanje emisij metana

Komisija spodbuja države članice, naj v posodobljenih NEPN določijo sektorske cilje za zmanjšanje emisij metana ter ustrezne politike in ukrepe, pri čemer naj upoštevajo cilje strategije EU za metan (59).

Zmanjšanje emisij metana neposredno prispeva k upočasnitvi segrevanja. Ker je metan predhodnik ozona, se z njegovim zmanjšanjem zmanjšuje tudi onesnaženost zraka. V stoletnem časovnem okviru je potencial globalnega segrevanja metana 28-krat večji od potenciala CO2. V EU več kot polovica antropogenih emisij metana izvira iz kmetijstva, pri čemer je živinoreja odgovorna za 54 % vseh emisij metana v EU (več kot 6 % vseh emisij toplogrednih plinov v EU) (60). Približno četrtina emisij metana izvira iz trdnih odpadkov in odpadne vode, skoraj petina pa iz energije.

Metan je zajet v uredbi o porazdelitvi prizadevanj (61)
  , ki državam članicam zagotavlja prožnost pri izbiri ustreznih politik za zmanjšanje emisij metana. Poleg tega ima EU več sektorskih politik, ki pomagajo zmanjšati emisije metana (62), kot so skupna kmetijska politika, direktiva o odlaganju odpadkov na odlagališčih, predlagane in načrtovane revizije direktive o industrijskih emisijah, direktive o čiščenju komunalne odpadne vode in direktive o energiji iz obnovljivih virov ter nova predlagana uredba o zmanjšanju emisij metana v energetskem sektorju.

| Okvir 5: Primeri politik in ukrepov za zmanjšanje emisij metana:







  — | Kmetijstvo – uvedba spodbud za vzrejo živali, ki izboljšujejo zdravje in plodnost, upravljanje krme in krmne dodatke za zmanjšanje emisij metana pri črevesni fermentaciji ob hkratnem preprečevanju kompromisov z drugimi okoljskimi vprašanji, kot so emisije amoniaka; spodbujanje tehnik skladiščenja gnoja (npr. hlajenje gnojevke, zakisanje gnojevke, pokrivanje gnoja in gnojišč, uvedba mejnih vrednosti emisij in zahtev za spremljanje) in anaerobne presnove s pridobivanjem bioplina za zmanjšanje emisij metana pri ravnanju z gnojem, pri čemer sta dodatni prednosti zmanjšanje odvisnosti od uvoza zemeljskega plina in preprečevanje emisij amoniaka; spodbujanje bolj trajnostne prehrane, ki vsebuje manj rdečega in predelanega mesa ter več rastlinskih virov beljakovin. |
| --- | --- |

Okvir 5: Primeri politik in ukrepov za zmanjšanje emisij metana:

—

Kmetijstvo – uvedba spodbud za vzrejo živali, ki izboljšujejo zdravje in plodnost, upravljanje krme in krmne dodatke za zmanjšanje emisij metana pri črevesni fermentaciji ob hkratnem preprečevanju kompromisov z drugimi okoljskimi vprašanji, kot so emisije amoniaka; spodbujanje tehnik skladiščenja gnoja (npr. hlajenje gnojevke, zakisanje gnojevke, pokrivanje gnoja in gnojišč, uvedba mejnih vrednosti emisij in zahtev za spremljanje) in anaerobne presnove s pridobivanjem bioplina za zmanjšanje emisij metana pri ravnanju z gnojem, pri čemer sta dodatni prednosti zmanjšanje odvisnosti od uvoza zemeljskega plina in preprečevanje emisij amoniaka; spodbujanje bolj trajnostne prehrane, ki vsebuje manj rdečega in predelanega mesa ter več rastlinskih virov beljakovin.

| — | Trdni odpadki in odpadne vode – zmanjšanje odlaganja organskih odpadkov na odlagališčih s popolnim in hitrim izvajanjem zakonodaje o odpadkih in odlagališčih; ločevanje pri viru in anaerobna presnova s pridobivanjem bioplina za zmanjšanje emisij metana iz trdnih odpadkov; anaerobna presnova blata s pridobivanjem bioplina za zmanjšanje emisij metana iz odpadne vode. |
| --- | --- |

—

Trdni odpadki in odpadne vode – zmanjšanje odlaganja organskih odpadkov na odlagališčih s popolnim in hitrim izvajanjem zakonodaje o odpadkih in odlagališčih; ločevanje pri viru in anaerobna presnova s pridobivanjem bioplina za zmanjšanje emisij metana iz trdnih odpadkov; anaerobna presnova blata s pridobivanjem bioplina za zmanjšanje emisij metana iz odpadne vode.

| — | Energija – v skladu s predlagano uredbo o zmanjšanju emisij metana (63) je treba izboljšati merjenje, sporočanje in preverjanje emisij metana v energetskem sektorju ter zmanjšati emisije z obveznim ugotavljanjem in odpravljanjem uhajanja ter prepovedjo izpuščanja in sežiganja na bakli. |
| --- | --- |

—

Energija – v skladu s predlagano uredbo o zmanjšanju emisij metana (63) je treba izboljšati merjenje, sporočanje in preverjanje emisij metana v energetskem sektorju ter zmanjšati emisije z obveznim ugotavljanjem in odpravljanjem uhajanja ter prepovedjo izpuščanja in sežiganja na bakli.

2.5   
  Vključevanje dolgoročnega geološkega shranjevanja CO2

Države članice se spodbuja, naj v posodobljene NEPN vključijo prizadevanja, ki jih načrtujejo, da bi svoji industriji omogočile trajno zajemanje in shranjevanje procesnih emisij na geoloških območjih shranjevanja v skladu z direktivo 2009/31/ES. Da bi se dosegel cilj podnebne nevtralnosti, morajo biti preostale emisije toplogrednih plinov po vsej EU in odvzemi iz sektorjev, v katerih je težko zmanjšati emisije, uravnoteženi v EU najpozneje do leta 2050, pri čemer mora EU doseči negativne emisije.

Številne dejavnosti, vključno z energetsko intenzivnimi industrijami, kot so industrija cementa, železa in jekla, aluminija, celuloze in papirja ter rafinerije, pa tudi kmetijstvo, imajo lastne procesne emisije, ki izhajajo iz samih proizvodnih procesov. Zajemanje in shranjevanje ogljika ali zajemanje in uporaba ogljika lahko ključno prispevata k boju proti emisijam, ki izvirajo iz teh sektorjev.

Poleg tega lahko pomagata pri odstranjevanju CO2 iz ozračja z odvzemanjem ogljika, kot je bioenergija z zajemanjem in shranjevanjem ogljika (BECCS), ter z neposrednim zajemanjem in shranjevanjem ogljika iz zraka (DACCS). V posodobljenih NEPN bi bilo treba pristopiti k uvedbi BECCS ob popolnem upoštevanju omejitev in razpoložljivosti trajnostne biomase.

| Okvir 6: Določitev ciljev in prispevkov za zajemanje in shranjevanje ogljika.


  Države članice se spodbuja, naj zagotovijo naslednje informacije:







  — | letno projekcijo skupnih procesnih emisij, ki jih bo treba zmanjšati z zajemanjem CO2; |
| --- | --- |

Okvir 6: Določitev ciljev in prispevkov za zajemanje in shranjevanje ogljika.

Države članice se spodbuja, naj zagotovijo naslednje informacije:

—

letno projekcijo skupnih procesnih emisij, ki jih bo treba zmanjšati z zajemanjem CO2;

| — | letni biogeni CO2 in CO2 neposredno iz zraka, ki bo na voljo za geološko shranjevanje CO2; |
| --- | --- |

—

letni biogeni CO2 in CO2 neposredno iz zraka, ki bo na voljo za geološko shranjevanje CO2;

| — | zmogljivost geološkega shranjevanja CO2, ki je lahko operativno na voljo vsako leto; |
| --- | --- |

—

zmogljivost geološkega shranjevanja CO2, ki je lahko operativno na voljo vsako leto;

| — | letno zmogljivost shranjevanja CO2, ki bi lahko bila na voljo ob koncu izkoriščanja nahajališč ogljikovodikov; |
| --- | --- |

—

letno zmogljivost shranjevanja CO2, ki bi lahko bila na voljo ob koncu izkoriščanja nahajališč ogljikovodikov;

| — | načrtovano infrastrukturo za transport CO2; |
| --- | --- |

—

načrtovano infrastrukturo za transport CO2;

| — | javno financiranje, ki je na voljo za naložbe v zajemanje, transport in shranjevanje CO2; |
| --- | --- |

—

javno financiranje, ki je na voljo za naložbe v zajemanje, transport in shranjevanje CO2;

| — | kakršne koli druge ukrepe za podporo uvedbe dolgoročnih možnosti geološkega shranjevanja CO2. |
| --- | --- |

—

kakršne koli druge ukrepe za podporo uvedbe dolgoročnih možnosti geološkega shranjevanja CO2.

2.6   
  Spodbujanje razsežnosti raziskav, inovacij in konkurenčnosti

Države članice so na podlagi ocene prvotnih NEPN (64)
  iz leta 2020 ter ob upoštevanju trenutnih geopolitičnih okoliščin in nedavnih političnih dogodkov pozvane, naj v posodobljenih načrtih okrepijo razsežnost raziskav, inovacij in konkurenčnosti.

Za uspešne dejavnosti raziskav in inovacij na področju čiste energije in nizkoogljičnih tehnologij z nizkimi emisijami ogljika je potrebno zadostno število strokovnjakov in podjetnikov, ki jih podpira sinergijska uporaba programov EU ter nacionalnih in regionalnih programov. Jasni nacionalni cilji na področju raziskav in inovacij do leta 2030 (in kadar je ustrezno, do leta 2050), okrepljeno sodelovanje med državami članicami in stalno spremljanje nacionalnih dejavnosti na področju raziskav in inovacij so ključni za krepitev konkurenčnosti EU in doseganje ciljev zelenega dogovora. Ti elementi so bistveni tudi za premostitev vrzeli med raziskavami in inovacijami ter tržnim uvajanjem, s čimer se krepi konkurenčnost EU, in sčasoma vodijo k pospešenemu uvajanju tehnologij, za katere se pričakuje, da bodo učinkovale na cilje zelenega dogovora. Strategije raziskav in inovacij bi morale zajemati in negovati tudi netehnološke, transdisciplinarne vidike, ki so ključni za pospeševanje ekoloških in energetskih prehodov; spodbujanje vedenjskih sprememb, podnebno ozaveščenih izbir življenjskega sloga, spodbujanje institucionalnih, upravljavskih in političnih inovacij za ustvarjanje ugodnih pogojev za podnebno nevtralno preobrazbo.

V posodobljenih nacionalnih načrtih bi se morali opisati cilji in politike držav članic za olajšanje povečanja proizvodnje komercialno dostopnih nizkoogljičnih tehnologij, opreme in sestavnih delov (na primer z upoštevanjem trenutnega stanja in trendov za naložbe, dodane vrednosti) na njihovem ozemlju – ter njihove cilje in politike, da bi se to doseglo s prizadevanji za diverzifikacijo v tretjih državah. V načrtu REPowerEU je navedeno, da bo treba za njegovo uresničitev diverzificirati dobavo opreme za energijo iz obnovljivih virov in kritičnih surovin, zmanjšati sektorske odvisnosti, odpraviti ozka grla v oskrbovalnih verigah ter povečati zmogljivost EU na področju proizvodnje tehnologij za čisto energijo. V posodobljenih NEPN bi bilo treba bolje upoštevati potrebe v zvezi s proizvodnimi zmogljivostmi in industrijskimi vrednostnimi verigami v ključnih nizkoogljičnih energetskih tehnologijah.

| Okvir 7: Dobra praksa za izboljšanje razsežnosti raziskav, inovacij in konkurenčnosti







  — | Opredelitev in opis potreb po raziskavah in inovacijah na področju čiste energije za doseganje energetskih in podnebnih ciljev, vključno z vplivi na okolje in vidiki pravičnega prehoda (65) ter oceno socialno-ekonomskih učinkov zelenega prehoda. |
| --- | --- |

Okvir 7: Dobra praksa za izboljšanje razsežnosti raziskav, inovacij in konkurenčnosti

—

Opredelitev in opis potreb po raziskavah in inovacijah na področju čiste energije za doseganje energetskih in podnebnih ciljev, vključno z vplivi na okolje in vidiki pravičnega prehoda (65) ter oceno socialno-ekonomskih učinkov zelenega prehoda.

| — | Opis nacionalnih ciljev na področju raziskav in inovacij ter ciljev financiranja, ki prikazujejo konkretne in kvantitativne poti za doseganje ciljev do leta 2030 in 2050 za specifične ključne tehnologije čiste energije ter zajemanje in shranjevanje ogljika. |
| --- | --- |

—

Opis nacionalnih ciljev na področju raziskav in inovacij ter ciljev financiranja, ki prikazujejo konkretne in kvantitativne poti za doseganje ciljev do leta 2030 in 2050 za specifične ključne tehnologije čiste energije ter zajemanje in shranjevanje ogljika.

| — | Vključitev industrijskih korakov vrednostnih verig čiste energije, na primer z obravnavanjem proizvodnih zmogljivosti za tehnologije obnovljivih virov energije, s čimer bi se podprla tudi konkurenčnost evropske industrije. |
| --- | --- |

—

Vključitev industrijskih korakov vrednostnih verig čiste energije, na primer z obravnavanjem proizvodnih zmogljivosti za tehnologije obnovljivih virov energije, s čimer bi se podprla tudi konkurenčnost evropske industrije.

| — | Preučitev sinergij med ustreznimi nacionalnimi sredstvi in dejavnostmi, z inovacijskimi platformami in delovnimi skupinami za izvajanje Evropskega strateškega načrta za energetsko tehnologijo (SET) ter po potrebi s štirimi misijami EU v okviru zelenega dogovora (66). |
| --- | --- |

—

Preučitev sinergij med ustreznimi nacionalnimi sredstvi in dejavnostmi, z inovacijskimi platformami in delovnimi skupinami za izvajanje Evropskega strateškega načrta za energetsko tehnologijo (SET) ter po potrebi s štirimi misijami EU v okviru zelenega dogovora (66).

| — | Izboljšanje sodelovanja med državami načrta SET, med drugim zlasti s partnerstvom za prehod na čisto energijo v okviru programa Obzorje Evropa. |
| --- | --- |

—

Izboljšanje sodelovanja med državami načrta SET, med drugim zlasti s partnerstvom za prehod na čisto energijo v okviru programa Obzorje Evropa.

| — | Opis, kako okrepiti sodelovanje z globalnimi partnerji glede raziskav in inovacij na področju čiste energije. |
| --- | --- |

—

Opis, kako okrepiti sodelovanje z globalnimi partnerji glede raziskav in inovacij na področju čiste energije.

| — | Izboljšanje podpore in dostopa do financiranja za poslovne inovacije, vključno z zagonskimi podjetji, podjetji v razširitveni fazi in MSP. |
| --- | --- |

—

Izboljšanje podpore in dostopa do financiranja za poslovne inovacije, vključno z zagonskimi podjetji, podjetji v razširitveni fazi in MSP.

| — | Vključitev povečanja obsega proizvodnje in raznolike proizvodne zmogljivosti na področju čiste energije in nizkoogljičnih tehnoloških verig v nacionalne cilje in politike ter ukrepe v zvezi s konkurenčnostjo. |
| --- | --- |

—

Vključitev povečanja obsega proizvodnje in raznolike proizvodne zmogljivosti na področju čiste energije in nizkoogljičnih tehnoloških verig v nacionalne cilje in politike ter ukrepe v zvezi s konkurenčnostjo.

| — | Vključitev razvoja znanj in spretnosti, ki je potreben za prehod na čisto energijo, na primer v povezavi s paktom za znanja in spretnosti na področju energije iz obnovljivih virov. |
| --- | --- |

—

Vključitev razvoja znanj in spretnosti, ki je potreben za prehod na čisto energijo, na primer v povezavi s paktom za znanja in spretnosti na področju energije iz obnovljivih virov.

| — | Vključitev pojmov možnosti recikliranja in krožnosti ter potrebe po zmanjšanju odvisnosti in učinkoviti diverzifikaciji virov uvoženih surovin in sestavnih delov, potrebnih za proizvodnjo tehnologij čiste energije. |
| --- | --- |

—

Vključitev pojmov možnosti recikliranja in krožnosti ter potrebe po zmanjšanju odvisnosti in učinkoviti diverzifikaciji virov uvoženih surovin in sestavnih delov, potrebnih za proizvodnjo tehnologij čiste energije.

| — | Opredelitev in opis, kako izboljšati konkurenčnost tehnologij čiste energije na svetovnem trgu, vključno z glavnimi gonili in izzivi na notranjem in svetovnem trgu. |
| --- | --- |

—

Opredelitev in opis, kako izboljšati konkurenčnost tehnologij čiste energije na svetovnem trgu, vključno z glavnimi gonili in izzivi na notranjem in svetovnem trgu.

2.7   
  Vključevanje cilja podnebne nevtralnosti

Države članice morajo v posodobljene NEPN vključiti elemente, ki povečujejo skladnost in doslednost s ciljem podnebne nevtralnosti EU ter temeljijo na njihovih nacionalnih dolgoročnih strategijah. Za zagotovitev doslednosti in skladnosti s ciljem podnebne nevtralnosti EU so evropska podnebna pravila spremenila uredbo o upravljanju in v njene ustrezne določbe vključila cilj podnebne nevtralnosti (67). Elementi, pri katerih lahko države članice izboljšajo skladnost in doslednost, so med drugim:

| — | pri svoji oceni učinkov načrtovanih politik in ukrepov z analizo skladnosti s ciljem podnebne nevtralnosti EU, določenim v členu 2(1) podnebnih pravil (člen 3(2)(f), uredbe o upravljanju); |
| --- | --- |

—

pri svoji oceni učinkov načrtovanih politik in ukrepov z analizo skladnosti s ciljem podnebne nevtralnosti EU, določenim v členu 2(1) podnebnih pravil (člen 3(2)(f), uredbe o upravljanju);

| — | v analitični podlagi za načrt z opisom načina, kako obstoječe politike in ukrepi ter načrtovane politike in ukrepi prispevajo k doseganju cilja podnebne nevtralnosti EU, kot je določeno v členu 2(1) podnebnih pravil (člen 8(2)(e), uredbe o upravljanju in Priloga 1, del 1, oddelek B, točka 5.5 uredbe o upravljanju); |
| --- | --- |

—

v analitični podlagi za načrt z opisom načina, kako obstoječe politike in ukrepi ter načrtovane politike in ukrepi prispevajo k doseganju cilja podnebne nevtralnosti EU, kot je določeno v členu 2(1) podnebnih pravil (člen 8(2)(e), uredbe o upravljanju in Priloga 1, del 1, oddelek B, točka 5.5 uredbe o upravljanju);

| — | pri določanju politik in ukrepov, povezanih z emisijami in odvzemi toplogrednih plinov, z zagotavljanjem obetov glede cilja podnebne nevtralnosti EU (Priloga I, del 1, oddelek A, točka 3.1.1.i, uredbe o upravljanju). |
| --- | --- |

—

pri določanju politik in ukrepov, povezanih z emisijami in odvzemi toplogrednih plinov, z zagotavljanjem obetov glede cilja podnebne nevtralnosti EU (Priloga I, del 1, oddelek A, točka 3.1.1.i, uredbe o upravljanju).

3   Medsektorske točke, ki jim je treba posvetiti pozornost pri posodabljanju NEPN

3.1   
  Nadgrajevanje izkušenj, pridobljenih iz prvotnih NEPN

Prvotni nacionalni energetski in podnebni načrti, ki so jih predložile države članice, postavljajo temelje za krepitev ambicij in doseganje ciljev evropskega zelenega dogovora in načrta REPowerEU. Njihova priprava je sledila ponavljajočemu se postopku, določenemu v uredbi o upravljanju, ki temelji na obsežnih posvetovanjih med Komisijo in državami članicami ter posvetovanjih z deležniki in civilno družbo. Komisija je ocenila prve osnutke načrtov posamezno in na ravni EU (68) ter izdala priporočila državam članicam (69) za dokončanje načrtov. Končni načrti so bili predloženi, nekateri sicer z zamudo, do 31. decembra 2019, Komisija pa je končne načrte ocenila posamezno in skupno (70).

3.1.1   Izboljšanje nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov do leta 2030

Vsevladni pristop je osrednji del priprave prvotnih načrtov in eno od vodilnih načel uredbe o upravljanju. Pomaga izboljšati doslednost med petimi razsežnostmi energetske unije in ustvarja sinergije med različnimi področji politike.

Države članice so pozvane, naj se pri pripravi posodobljenih celovitih osnutkov in končnih nacionalnih načrtov obrnejo na vse ustrezne organe in deležnike. Ti ustrezni organi bi morali sodelovati v svojih različnih portfeljih, da bi posodobili nacionalne načrte in dosegli skupne cilje energetske unije, evropskega zelenega dogovora, evropskega semestra, mehanizma za okrevanje in odpornost, načrta REPowerEU in drugih dosežkov na področju energetike in podnebne politike v EU. Tak postopek bi moral zagotoviti, da organi prevzamejo odgovornost za izvajanje celovitih nacionalnih načrtov.

Države članice se spodbuja k nadgradnji njihovih prvotnih nacionalnih načrtov, pri čemer naj v celoti upoštevajo povezano oceno, ki jo je izvedla Komisija.

3.1.2   Sinergije s celovitimi poročili o napredku

Države članice se spodbuja, naj pri pripravi posodobljenih NEPN uporabijo prva celovita nacionalna energetska in podnebna poročila o napredku. Poročila se lahko uporabijo za: (i) pomoč pri opisu trenutnega stanja, vključno s prilagajanjem podnebnim spremembam; (ii) oceno preostalih vrzeli za doseganje ciljev in prispevkov, določenih v prvih nacionalnih načrtih, in (iii) oblikovanje ugotovitev o ustreznosti politik, ukrepov in naložb, ki jih vsebujejo celovita nacionalna in podnebna poročila o napredku za vsako razsežnost in sektor, vključno z njihovim vplivom na kakovost zraka in emisije onesnaževal zraka.

Države članice bodo do 15. marca 2023 Komisiji prvič predložile celovita nacionalna energetska in podnebna poročila o napredku (71). . Poročanje in spremljanje napredka sta dve glavni značilnosti uredbe o upravljanju. Celovita nacionalna energetska in podnebna poročila o napredku bodo prispevala k oceni napredka pri izvajanju prvotnih NEPN, podprti z dokazi, in so zato dragocen način za prepoznavanje potencialnih področij za izboljšave. Oblika poročanja o napredku in njegovega spremljanja je bila razvita za analizo izvajanja energetskih in podnebnih politik v NEPN, pri čemer je treba upoštevati omejitev upravnega bremena za države članice in Komisijo.

Informacije, zbrane za poročanje o napredku, lahko koristijo analitičnemu delu posodobljenih nacionalnih načrtov ter načrtovanim politikam in ukrepom. Kadar pa gre za trg električne energije in plina, cene energije in razčlenitev trenutnih cenovnih elementov (cenovne komponente energije, omrežja, davkov/dajatev), bi morale države članice zagotoviti posodobljeno analizo v primerjavi s stanjem v času predložitve celovitih nacionalnih in podnebnih poročil o napredku.

3.2   
  Zgodnje in vključujoče sodelovanje javnosti v skladu z Aarhuško konvencijo

Države članice morajo tako kot pri prvotnih načrtih pripraviti posodobitev NEPN v dialogu z lokalnimi organi, organizacijami civilne družbe, socialnimi partnerji, sektorsko poslovno skupnostjo, vlagatelji in drugimi deležniki. V skladu s členom 10 uredbe o upravljanju morajo države članice zagotoviti, da ima javnost zgodaj in učinkovito možnost sodelovati pri pripravi NEPN. Države članice so podpisnice Aarhuške konvencije (72), zato so dolžne javnosti že na začetku zagotoviti učinkovito sodelovanje ter pregledno in pravično udeležbo pri pripravi osnutkov posodobljenih nacionalnih načrtov (73). Zlasti je treba javnosti dati dovolj časa za sodelovanje v različnih fazah in se je treba z njo posvetovati, ko so še vse možnosti odprte (74). Temeljito posvetovanje pomeni, da mora imeti javnost dostop do vseh ustreznih dokumentov, poročil in predpostavk na začetku posvetovalnega obdobja. Države članice so pozvane, naj razmislijo o dobrih praksah, kot je vzpostavitev posvetovanja prek posebnega spletnega mesta NEPN, ki vsebuje vse informacije.

V skladu s členom 11 uredbe o upravljanju morajo države članice vzpostaviti energetski in podnebni dialog na več ravneh. Zagotoviti morajo platformo za razpravo z deležniki o različnih scenarijih, predvidenih za energetsko in podnebno politiko ter doseganje cilja podnebne nevtralnosti EU, določenega v podnebnih pravilih (75). Države članice bodo o napredku pri vzpostavljanju tega dialoga poročale v celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih poročilih o napredku. Države članice se spodbuja, naj pri javnih posvetovanjih okrepijo dialog na več ravneh ter sodelujejo z regionalnimi in lokalnimi posamezniki in skupinami, ki lahko predlagajo konkretne ukrepe. Preučiti bi morale tudi sinergije z obstoječimi forumi, kot je Konvencija županov EU. Države članice morajo zagotoviti tudi popolno in pravočasno posvetovanje in sodelovanje socialnih partnerjev v skladu z ustreznimi nacionalnimi pravili in praksami. Socialni dialog in vsedružbeni pristop sta ključna za razvijanje in izvajanje učinkovitih energetskih in podnebnih politik v skladu z načeli evropskega stebra socialnih pravic.

Države članice morajo v posodobljene NEPN vključiti povzetek posvetovanj in stališč ali začasnih stališč javnosti. Države članice bi morale pojasniti, kako so bila upoštevana mnenja javnosti, pred predložitvijo osnutkov in končnih nacionalnih načrtov. Od držav članic se pričakuje tudi, da opišejo, kako je postopek omogočil pregledno in pravično sodelovanje javnosti.

3.3   
  Okrepitev regionalnega sodelovanja za bolj usklajen odziv in spodbujanje solidarnosti

Države članice se spodbuja, naj pri pripravi posodobljenih nacionalnih načrtov okrepijo regionalno sodelovanje. Kolikor je mogoče, je priporočljivo, da se tako sodelovanje usklajuje prek vzpostavljenega regionalnega foruma za sodelovanje. Po potrebi lahko podporo zagotovijo tudi regionalne skupine, ustanovljene v okviru platforme EU za nakup energije (76), in regionalne rizične skupine, povezane z zanesljivostjo oskrbe s plinom na trgu EU. Čeprav je bil mehanizem upravljanja zasnovan tako, da spodbuja sodelovanje med državami članicami na čezmejni in regionalni ravni (77), države članice niso izkoristile celotnega potenciala regionalnega sodelovanja med pripravo prvotnih NEPN.

Države članice se prav tako spodbuja, naj se prostovoljno vključijo v skupno pripravo delov svojih NEPN, tako na teritorialni kot sektorski ravni. To je priložnost za zmanjšanje upravnega bremena za države članice in izboljšanje vsebine NEPN. Komisija je pripravljena olajšati to sodelovanje, če bodo države članice zaprosile za to med pripravo osnutkov posodobljenih NEPN. Regionalno sodelovanje na področju energetskih in podnebnih politik omogoča preučevanje sinergij za učinkovito doseganje nacionalnih energetskih in podnebnih ciljev, kar zagotavlja doslednejše načrte. Področja za usklajevanje lahko vključujejo na primer skupne projekte ali podporne sheme za energijo iz obnovljivih virov (npr. dosledni časovni okviri in ukrepi za vzpostavitev skupne sheme) in dosledne pristope pri razvoju energije iz obnovljivih virov v regiji ali sodelovanje v okviru načrta SET.

Države članice so pozvane, naj povzamejo rezultate regionalnih posvetovanj v svojih osnutkih posodobljenih nacionalnih načrtov, vključno s pripombami drugih držav članic, in pojasnijo, kako so bile te pripombe upoštevane.

Države članice so tudi pozvane, naj vključijo regionalne partnerje, da se zagotovi dosledno načrtovanje in obravnavajo tveganja, povezana z zanesljivo oskrbo z energijo. To je pomembno tudi zato, da se zagotovi vzpostavitev zadostne električne infrastrukture in infrastrukture za prenos energije (fizična razsežnost) ter spodbudi povezovanje trgov. Nedavni razvoj energetskih politik je izpostavil potrebo po regionalnem sodelovanju za povečanje odpornosti in pripravljenosti energetskega sistema ter pospešitev prehoda na čisto energijo. Danes, bolj kot kdaj koli prej, sta regionalno sodelovanje in evropska solidarnost najmočnejša prednost EU za doseganje raznolike oskrbe z energijo, krepitev razsežnosti energetske varnosti v NEPN in za doseganje odpornejše energetske unije. Da bi Komisija olajšala regionalno sodelovanje, objavlja posebne smernice o delitvi stroškov in koristi pri projektih sodelovanja na področju energije iz obnovljivih virov.

Komisija poziva države članice, naj v osnutkih posodobljenih nacionalnih načrtov povzamejo svoje sodelovanje na platformi EU za nakup energije in morebitne ukrepe, ki izhajajo iz tega dela. Platforma EU za nakup energije je bila ustanovljena za usklajevanje dela za diverzifikacijo oskrbe EU s plinom iz neruskih virov. To bo delno vključevalo vzpostavitev prostovoljnega mehanizma za nakup plina in obnovljivega vodika za EU, s čimer bi se optimalno izkoristila skupna politična in tržna teža EU. Poleg tega je bilo ustanovljenih pet regionalnih skupin (jugovzhodna Evropa, srednjevzhodna Evropa, severozahod, jugozahod in Baltik), da bi se pripravili akcijski načrti za operacionalizacijo prizadevanj platforme EU za nakup energije.

3.4   
  Preučevanje celotnega potenciala sinergij in medsebojnih povezav z drugimi instrumenti načrtovanja za zeleni in pravični prehod

Posodobljeni NEPN bi morali upoštevati nove instrumente financiranja in načrtovanja, ki so bili vzpostavljeni od predložitve prvih končnih NEPN leta 2019. Dostop do nekaterih sredstev je pogojen z odobritvijo namenskih načrtov držav članic. NEPN bi morali na dosleden in celovit način upoštevati vse ustrezne politike in ukrepe, ki prispevajo k doseganju nacionalnih energetskih in podnebnih ciljev in prispevkov, vključno z ukrepi in možnostmi financiranja, ki izhajajo iz drugih instrumentov financiranja in načrtovanja (78).

3.4.1   Mehanizem za okrevanje in odpornost

Pomembno je, da države članice v posodobljenih NEPN v celoti upoštevajo energetske in podnebne naložbe ter reforme nacionalnih načrtov za okrevanje in odpornost (79)
  in jih nadgradijo, da bi dosegle svoje posodobljene cilje in zaveze do leta 2030. Mehanizem za okrevanje in odpornost v kvantitativnem smislu zagotavlja največji novi vir financiranja za energetsko in podnebno politiko. Načrti za okrevanje in odpornost bodo vse do avgusta 2026 (80) še naprej v različni meri usmerjali energetske in podnebne reforme ter naložbene agende držav članic. Načrti za okrevanje in odpornost so bili pripravljeni tako, da prispevajo k ciljem in prispevkom NEPN glede na povečane ambicije za leti 2030 in 2050. Države članice bi morale v skladu z načrtom REPowerEU v svojih načrtih za okrevanje in odpornost upoštevati dodatne politike in ukrepe z vključitvijo posebnega poglavja o načrtu REPowerEU.

Komisija za zagotovitev preglednosti in doslednosti poziva države članice, naj pri izvajanju posodobljenih NEPN jasno opišejo vlogo načrtov za okrevanje in odpornost, vključno s poglavji o načrtu REPowerEU. V ta namen bi morali posodobljeni nacionalni načrti zagotavljati kvantitativne informacije glede prispevka ukrepov v okviru načrtov za okrevanje in odpornost k posodobljenim podnebnim in energetskim ciljem, tudi v smislu financiranja. Poleg tega so države članice pozvane, naj v posodobljenih NEPN navzkrižno primerjajo poglavje o načrtih za okrevanje in odpornost ter poglavje o načrtu REPowerEU za vsako zadevno politiko in ukrep. Države članice bi morale navesti, ali je politika ali ukrep v celoti ali delno del poglavja o načrtih za okrevanje in odpornost ter poglavja o REPowerEU, in vlogo NEPN pri dopolnjevanju poglavij o načrtih za okrevanje in odpornost ter o načrtu REPowerEU.

Kjer je primerno, bi morale vključiti sklic na Izvedbeni sklep Sveta o odobritvi ocene njihovega načrta za okrevanje in odpornost. Države članice bi morale navesti morebitne razširitve naložb in reform, ki lahko dodatno prispevajo k ciljem in prispevku njihovih posodobljenih nacionalnih načrtov do leta 2030.

Komisija prav tako spodbuja države članice, naj uporabijo svoje izkušnje s postopkom v zvezi z načrti za okrevanje in odpornost. To lahko dodatno izboljša raven podrobnosti glede naložb in reform v posodobljenih NEPN v smislu ocen stroškov, financiranja, opisa področja uporabe ter posebnih mejnikov in ciljev. Ohraniti bo treba skladnost med obema instrumentoma.

Čeprav se v okviru sedanje uredbe o upravljanju to ne zahteva, Komisija spodbuja države članice, naj pri opredeljevanju politik in ukrepov za posodobljene NEPN uporabijo merila v zvezi z načelom, da se ne škoduje bistveno. Popolna skladnost z merili načela, da se ne škoduje bistveno, je ključna značilnost zasnove načrtov za okrevanje in odpornost. Zagotavlja, da načrti prispevajo k zelenemu prehodu in trajnostnemu okrevanju, hkrati pa omejujejo škodo za biotsko raznovrstnost, vodne in morske vire, spodbujajo krožnost in preprečujejo onesnaževanje, pri čemer preprečujejo odvisnost od netrajnostnih sredstev in dejavnosti. Komisija je zagotovila tehnične smernice za uporabo načela, da se ne škoduje bistveno, v okviru načrtov za okrevanje in odpornost (81).

3.4.2   Sklad za pravični prehod

Mehanizem za pravični prehod (82), zlasti Sklad za pravični prehod (SPP), je bil ustanovljen za mobilizacijo naložb v obdobju 2021–2027. To naložbeno orodje bo pomagalo evropskim regijam, ki jih je najbolj prizadel prehod na podnebno nevtralnost zaradi njihove velike odvisnosti od pridobivanja fosilnih goriv – vključno s premogom, šoto in oljnim skrilavcem – ter od ogljično intenzivnih industrijskih procesov. Sklad za pravični prehod, ki je del kohezijske politike, prav tako uporablja načelo, da se ne škoduje bistveno, in izključuje naložbe v fosilna goriva. Določa močen okvir upravljanja, osredotočen na območne načrte za pravični prehod, ki so v zaključni fazi. Območni načrti za pravični prehod so strateški dokumenti, ki pojasnjujejo proces pravičnega prehoda v vsaki državi članici in dejavnosti za ublažitev pričakovanih socialno-ekonomskih posledic na najbolj prizadetih območjih. Območni načrti za pravični prehod bodo okvir za ukrepe in naložbe v regijah, odvisnih od premoga, in/ali regijah z industrijami z visokimi emisijami toplogrednih plinov (kot so kemična, jeklarska in cementna industrija), na katere je prehod najbolj negativno vplival.

Države članice v posodobljenih NEPN upoštevajo proces prehoda, opisan v območnih načrtih za pravični prehod. Države članice bi morale pojasniti sinergije med podnebnimi in energetskimi cilji do leta 2030 ter prehodom s fosilnih goriv. Prav tako bi morale opisati, kako bo doseganje nacionalnih ciljev ciljno ublažilo socialno-ekonomske vplive na regionalni ravni.

3.4.3   Socialni sklad za podnebje

Komisija spodbuja države članice, naj v posodobljene NEPN v največji možni meri vključijo analizo, ki je potrebna za pripravo socialnih načrtov za podnebje. Pojasniti bi morale, kako nameravajo uporabiti prihodke iz Socialnega sklada za podnebje za doseganje ustreznih ciljev in prispevkov. Socialni sklad za podnebje (83) je predlagan v okviru svežnja „Pripravljeni na 55“ za obravnavanje socialnih učinkov na ranljiva gospodinjstva, uporabnike prevoza in mikropodjetja, ki lahko nastanejo zaradi vključitve stavb in cestnega prevoza v sistem trgovanja z emisijami. Cilj Socialnega sklada za podnebje je podpreti ranljive skupine pri zmanjševanju njihove odvisnosti od dragih fosilnih goriv z izboljšanjem učinkovitosti stavb, razogljičenjem ogrevanja in hlajenja stavb (tudi z vključevanjem energije iz obnovljivih virov) in povečanjem dostopa do trajnostnega prometa. Namenjen je tudi podpori ranljivim skupinam z nacionalnimi ukrepi, ki zagotavljajo ciljno usmerjeno začasno neposredno dohodkovno podporo ob hkratnem izvajanju naložbenih ukrepov.

Ko bodo pogajanja o svežnju „Pripravljeni na 55“ zaključena, bodo NEPN in načrti v okviru Socialnega sklada za podnebje tesno povezani, ker NEPN opisujejo politični okvir, v katerem bo deloval Socialni sklad za podnebje. Načrti v okviru Socialnega sklada za podnebje bodo oblikovani na podlagi načrtovanih reform in zavez, ki so jih sprejele države članice v NEPN. Sami načrti v okviru Socialnega sklada za podnebje bodo osredotočeni na konkretne ukrepe in naložbe, ki jih financira Socialni sklad za podnebje. Poleg tega bodo zagotovili doslednost in razvili sinergije z nacionalnimi programi in instrumenti EU ter drugimi ustreznimi programi in instrumenti.

3.4.4   Skupna kmetijska politika

Komisija spodbuja države članice, naj iščejo sinergije med strateškimi načrti skupne kmetijske politike (SKP) in NEPN. Države članice so s strateškimi načrti SKP oblikovale podporne sheme, ki vključujejo obravnavanje ciljev na področju podnebja, energije, zdravja in biotske raznovrstnosti. Komisija je predložila priporočila in pripombe o strateškem načrtu SKP vsake države članice. Države članice so poleg tega opredelile ali načrtovale nacionalne ukrepe onkraj načrtov SKP, ki bi lahko prispevali k tem ambicijam. Države članice morajo ob upoštevanju teh ciljev ponovno oceniti in po potrebi prilagoditi svoje strateške načrte SKP, ko bodo začeli veljati ambicioznejši cilji, vzpostavljeni z uredbo o LULUCF in spremenjeno uredbo o porazdelitvi prizadevanj (ki jo je treba še sprejeti) (84). Države članice bi morale posodobiti NEPN in strateške načrte SKP ter raziskati sinergije med njimi, kjer je to mogoče.

Povezavo med obema procesoma je mogoče še izboljšati s: (i) krepitvijo prizadevanj za oceno učinkov kmetijskih politik in ukrepov na zmanjšanje emisij toplogrednih plinov; (ii) povečanjem odvzemov ogljika; in (iii) opredelitvijo ustreznih obnovljivih virov energije, kot je biometan. Komisija in Evropska agencija za okolje organizirata krepitev zmogljivosti v okviru dejavnosti za izboljšanje poročanja o podnebnih politikah in ukrepih (85).

3.4.5   Kohezijska politika

Države članice so pozvane, naj v posodobljenih NEPN razmislijo o sinergijah z obstoječimi dokumenti načrtovanja, sestavljenimi v okviru kohezijske politike EU za obdobje 2021–2027. Kohezijska politika EU (izvaja se prek Evropskega sklada za regionalni razvoj, Kohezijskega sklada, Evropskega socialnega sklada plus in Sklada za pravični prehod) prispeva h krepitvi ekonomske, socialne in teritorialne kohezije (86).

V obdobju 2021–2027 se kohezijska politika (ki mobilizira naložbe EU v vrednosti 392 milijard EUR) osredotoča na pet ciljev politike (vključno s ciljem o zelenem, nizkoogljičnem prehodu na podnebno nevtralno gospodarstvo) in evropski zeleni dogovor. Države članice morajo za pridobitev sredstev kohezijske politike pripraviti partnerske sporazume, ki jim sledijo operativni programi. Slednji morajo upoštevati NEPN in obravnavati morebitne izzive, ugotovljene v njih. Države članice morajo izpolniti tudi omogočitvene pogoje, vključno s tistimi v zvezi s popolnim NEPN, energijsko učinkovitostjo, obnovo stanovanjskih in nestanovanjskih stavb ter energijo iz obnovljivih virov.

3.5   
  Močna analitična podlaga

Zanesljivi posodobljeni nacionalni načrti morajo odražati strateško vizijo in biti podprti s trdno in zanesljivo kvantitativno analizo trenutnih in predvidenih razmer. Močna analitična podlaga bo zagotovila tudi, da bodo različni deli načrta celoviti in primerljivi. Analitični del NEPN se začne s trenutnim stanjem, vključno s projekcijami z obstoječimi politikami in ukrepi (87),, ki se je od prvotnih NEPN bistveno spremenilo. Oddelek o „trenutnem stanju“ posodobljenega načrta mora za vsako od petih razsežnosti energetske unije upoštevati vse pomembne spremembe na podlagi najnovejših razpoložljivih informacij. Zlasti bi bilo treba upoštevati socialne in gospodarske posledice pandemije COVID-19 ter trenutne geopolitične razmere, ki vplivajo na cene energije, širše gledano pa notranji trg energije ter energetsko varnost in trende na področju emisij.

Države članice se spodbuja, naj uporabljajo najsodobnejša orodja in pristope za modeliranje. Države članice bi morale za zagotovitev doslednega pristopa uporabljati enake ključne parametre za uvozne cene nafte, plina in premoga ter cene ogljika v okviru sistema EU za trgovanje z emisijami, kot se uporabljajo za poročanje v skladu s členom 18 uredbe o upravljanju. Države članice bi se morale jasno sklicevati na vire, na katerih temelji njihova analiza, da zagotovijo preglednost uporabljenih podatkov. Komisija poziva države članice, naj, če je le mogoče, uporabljajo uradno evropsko statistiko.

3.5.1   Scenariji in časovni okvir

Posodobljeni NEPN opisujejo trenutno stanje (88)
  z vključitvijo projekcij toplogrednih plinov v okviru razvoja dogodkov v sektorjih in projekcij za druge razsežnosti energetske unije z obstoječimi ukrepi (tj. scenarij z obstoječimi ukrepi) vsaj do leta 2040, vključno z letom 2030 (89). Poleg tega bi morali posodobljeni NEPN vključevati projekcije z dodatnimi načrtovanimi politikami in ukrepi (tj. scenarij z dodatnimi ukrepi) (90). Te projekcije bodo omogočile oceno učinka takih načrtovanih politik in ukrepov ter primerjavo njihovega učinka z učinki obstoječih politik in ukrepov, ki veljajo vsaj do leta 2040 (91)
  , (92). Države članice morajo opisati tudi, kako obstoječe in načrtovane politike in ukrepi prispevajo k doseganju cilja podnebne nevtralnosti EU iz člena 2(1) evropskega podnebnega prava (93). .

Evropska podnebna pravila spreminjajo zahteve za projekcije antropogenih emisij toplogrednih plinov (94) na zaporedje prihodnjih šestih namesto štirih let, ki se končajo z 0 ali 5, neposredno po letu poročanja. Države članice bodo do 15. marca 2023 pripravile projekcije emisij toplogrednih plinov do leta 2050 in jih predložile v skladu s členom 18 uredbe o upravljanju, zato se jih spodbuja, naj v svojih posodobljenih NEPN zagotovijo projekcije do leta 2050 za scenarije z obstoječimi ukrepi in scenarije z dodatnimi ukrepi, da predstavijo trende v smeri podnebne nevtralnosti v EU.

Države članice morajo objaviti podroben opis domnev, parametrov in metodologij, uporabljenih za končne scenarije in projekcije, pri čemer morajo upoštevati statistične omejitve, omejitve pri izdaji dovoljenj za poslovne zbirke podatkov in skladnost s pravili o varstvu podatkov (95). Prostodostopna orodja in podatke bi bilo treba čim bolj uporabljati za spodbujanje preglednosti, potrjevanja in primerljivosti rezultatov.

3.5.2   Glavni gospodarski, družbeni in okoljski vplivi

Države članice v posodobljenih nacionalnih načrtih ocenijo makroekonomski učinek načrtovanih politik in ukrepov ali skupin politik in ukrepov na nacionalni in, kjer je primerno, regionalni ravni. Kadar je mogoče, se ocenijo tudi njihovi vplivi na zdravje, okolje, konkurenčnost, zaposlovanje, spretnosti in družbo. To bi moralo vključevati primerjavo s projekcijami, ki temeljijo na obstoječih politikah in ukrepih ali skupinah ukrepov (96) s posebnim poudarkom na oceni distribucijskih učinkov (97) in energijske revščine (98). Komisija redno objavlja rezultate raziskovalnih projektov na tem področju, vključno z makro in mikro modeliranjem za ocenjevanje zaposlitvenih, družbenih in porazdelitvenih učinkov prehoda na čisto energijo ali ocenjevanje geopolitičnih dogodkov (npr. scenariji za cene energije) (99). Ti elementi lahko podpirajo posodobitev nacionalnih načrtov.

Države članice se spodbuja, naj razmislijo o vprašanjih, kot so morebitna ozka grla v celotnem gospodarstvu ali sektorjih, zlasti v zvezi z oskrbo z energijo, vodo in surovinami ter razpoložljivostjo delovne sile in znanj in spretnosti. Poleg tega bi bilo treba opisati pričakovane spremembe v sektorski sestavi gospodarstva držav članic, saj bodo nekatere industrije nazadovale, druge bodo nastale in/ali rasle, tretje pa se bodo preoblikovale. V zvezi s tem bi bilo treba vključiti premisleke o raziskavah, inovacijah in konkurenčnosti sektorja čiste energije. Prav tako bi bilo treba v celoti oceniti pozitivni učinek energetskega prehoda.

Vpliv na okolje, obravnavan v posodobljenih načrtih, bi moral upoštevati ugotovitve nacionalnih energetskih in podnebnih poročil o napredku (100). V načrtih bi bilo treba upoštevati tudi sedanji in prihodnji sovpliv razogljičenja in zmanjšanja emisij onesnaževal (odpravljanje onesnaževanja). Povezave med vodo, energijo in podnebjem imajo ključno vlogo pri doseganju ciljev energetske unije. Ekstremni dogodki, kot so suše in visoke temperature, obremenjujejo elektroenergetske sisteme, kar vpliva na delovanje elektrarn. Nizek vodostaj poslabšuje energetsko krizo v Evropi, vpliva na proizvodnjo vodne in jedrske energije ter plovbo po celinskih plovnih poteh. Države članice so pozvane, naj opišejo vpliv načrtovanih politik in ukrepov v posodobljenih NEPN na upravljanje voda (vključno s sušami, poplavami in povpraševanjem po vodi) in vodne ekosisteme, zlasti na razsežnost energetske varnosti. Države članice se spodbuja, naj pripravijo posodobljene NEPN v skladu z ustreznimi dokumenti načrtovanja za upravljanje voda, kot so načrti upravljanja povodja, načrti za obvladovanje poplavne ogroženosti in načrti za obvladovanje suše.

Komisija spodbuja države članice, naj posodobljene NEPN pripravijo v tesni povezavi s posodobitvijo svojih nacionalnih programov nadzora nad onesnaževanjem zraka (101). Za razliko od prvotnih NEPN je v posodobljenih NEPN še vedno mogoče izboljšati in okrepiti oceno vpliva načrtovanih politik in ukrepov na emisije onesnaževal zraka. Države članice bodo v okviru celovitih nacionalnih energetskih in podnebnih poročil o napredku posredovale tudi informacije o količinski opredelitvi vpliva politik in ukrepov (ali skupin politik in ukrepov) na kakovost zraka in emisije onesnaževal zraka. Vendar ocena v NEPN državam članicam omogoča, da prednostno razvrstijo tiste ukrepe, ki povečujejo skupne koristi. Poleg tega morajo biti politike in ukrepi skladni s strategijo EU za biotsko raznovrstnost (102), akcijskim načrtom za krožno gospodarstvo (103), akcijskim načrtom za ničelno onesnaževanje (104) in evropskim načrtom za boj proti raku (105).

Vplivi na okolje, obravnavani v posodobljenih načrtih, bi morali upoštevati tudi vplive podnebne in energetske politike na biotsko raznovrstnost. Podnebne spremembe in izguba biotske raznovrstnosti so medsebojno povezane. Energetske in podnebne politike lahko privedejo do sinergij, pa tudi do kompromisov z biotsko raznovrstnostjo (npr. obnova narave ali rešitve, ki temeljijo na naravi, za povečanje ponorov v primerjavi s krčenjem ali degradacijo gozdov za proizvodnjo biomase za energijo). Te vplive bi bilo treba upoštevati in količinsko opredeliti v posodobljenih nacionalnih načrtih.

3.5.3   Vključevanje in modeliranje prispevka krožnega gospodarstva k podnebnemu prehodu

Države članice se spodbuja, naj v posodobljenih nacionalnih načrtih določijo svoje ključne politike in ukrepe na področju krožnega gospodarstva, ki vplivajo na emisije toplogrednih plinov, porabo energije in uporabo kritičnih surovin. Krožno gospodarstvo zmanjšuje količino odpadkov (vključno z organskimi odpadki, ki so vir emisij metana) in uporabo primarnih virov (vključno z energijo in kritičnimi surovinami), s čimer zmanjšuje emisije toplogrednih plinov. Ustvarja delovna mesta v bližini izdelkov, ki jih je treba vzdrževati, obnavljati ali deliti (106). Poleg tega krožnost izboljšuje razpoložljivost surovin in zmanjšuje odvisnost evropskega gospodarstva od uvoza. Krožno gospodarstvo ustvarja tudi nova delovna mesta in priložnosti na različnih ravneh znanj in spretnosti, tudi za pogosto premalo zastopane skupine na trgu dela, kot so ženske, invalidi in ranljive skupine. Posodobljeni NEPN bi morali navzkrižno primerjati navedene strategije, akcijske načrte in zakonodajo na področju krožnega gospodarstva z učinki na energijo in emisije toplogrednih plinov. V NEPN bi se moralo z uporabo razpoložljivih orodij za modeliranje oceniti tudi dejansko in pričakovano zmanjšanje emisij toplogrednih plinov, doseženo z ukrepi krožnega gospodarstva.

Države članice bi morale poročati o ključnih politikah in ukrepih na področju odpadkov in odpadne vode, katerih cilj je zmanjšanje emisij metana. Vključiti bi morale količinsko opredelitev dejanskega ali ocenjenega učinka takih politik in ukrepov na emisije toplogrednih plinov. Države članice se spodbuja tudi, naj zagotovijo informacije o modelih, uporabljenih za oceno učinka.

3.6   
  Financiranje energetskih in podnebnih prehodov: usklajevanje naložbenih potreb z razpoložljivim javnim in zasebnim financiranjem

Države članice se spodbuja, naj v posodobljene nacionalne načrte vključijo celovit in dosleden pregled javnih in zasebnih naložb, potrebnih za doseganje njihovih energetskih in podnebnih ciljev in prispevkov. Ob predložitvi nacionalnih načrtov leta 2020 so vse države članice določile potrebe po energetskih naložbah, vključno s sektorsko razčlenitvijo. Vendar niso vse države članice zajele naložbenih potreb za vseh pet razsežnosti energetske unije ali zagotovile celovitega pregleda naložbenih potreb za podnebni prehod, vključno z ukrepi za prilagajanje podnebnim spremembam. Poleg tega so bile metodologije in predloge, uporabljene za predstavitev različnih podatkov, pogosto nedosledne. Zaradi razlik v pristopih in poglobljenosti analize je bilo težko primerjati ocene naložb v vseh nacionalnih načrtih. To je pomenilo, da ni bilo zadostne predvidljivosti za vlagatelje in da je bila splošna zanesljivost nacionalnih načrtov manjša.

Da bi se zagotovil dosleden pregled naložbenih potreb in financiranja, se države članice spodbuja, naj konsolidirajo pregled na ravni vsakega posameznika ali skupine politik in ukrepov. Za vsakega od njih se opišejo informacije o predvideni naložbi ter njenem javnem (nacionalna raven in raven EU) in zasebnem financiranju. Predloga v Prilogi XIII o napredku pri financiranju nacionalnih energetskih in podnebnih poročil o napredku bi se lahko uporabila kot struktura za poročanje.

3.6.1   Ocene naložbenih potreb

Države članice v posodobljenih NEPN zagotovijo informacije o obsegu naložb, ki naj bi bil potreben v zvezi z načrtovanimi politikami in ukrepi (107)
  . Komisija poziva države članice, naj navedejo vire financiranja za izvajanje načrtovanih ključnih politik in ukrepov ali skupin politik in ukrepov (glej spodnji oddelek 3.6.2). Za politike in ukrepe, ki so že bili sprejeti in izvedeni, bi morale države članice zagotoviti pregled ocenjene začetne naložbe in, kadar je na voljo, dejanske naložbe z uporabo, kadar je mogoče, informacij, zbranih z nacionalnimi energetskimi in podnebnimi poročili o napredku. Če je mogoče, bi moral biti ta pregled razčlenjen na ključne politike in ukrepe ali skupine politik in ukrepov. Dobra analitična podlaga prispeva k opredelitvi naložbenih potreb. Take potrebe je mogoče oceniti na različne načine z uporabo komplementarnih pristopov od zgoraj navzdol ali od spodaj navzgor. Medtem ko so pristopi od zgoraj navzdol najprimernejši za primerjavo alternativnih scenarijev politike, pristopi od spodaj navzdol pomagajo slediti potrebam po posameznih naložbah in reformah.

| Okvir 8: Dobre prakse za opis ocenjenih naložbenih potreb

  Za izboljšanje preglednosti se države članice zlasti spodbuja, naj v posodobljene NEPN vključijo naslednje elemente:






  — | opis metodologije, uporabljene za izračun ocen; |
| --- | --- |

Okvir 8: Dobre prakse za opis ocenjenih naložbenih potreb

Za izboljšanje preglednosti se države članice zlasti spodbuja, naj v posodobljene NEPN vključijo naslednje elemente:

—

opis metodologije, uporabljene za izračun ocen;

| — | opis izhodišča (tj. scenarij brez dodatne naložbe); |
| --- | --- |

—

opis izhodišča (tj. scenarij brez dodatne naložbe);

| — | jasno navedbo, na kaj se nanašajo podatki (npr. kumulativna naložba v primerjavi z letnimi dodatnimi naložbami, nominalne vrednosti v primerjavi z diskontiranimi vrednostmi) in po možnosti vrste vključenih naložb (npr. kapital, trajno blago, operativni stroški); |
| --- | --- |

—

jasno navedbo, na kaj se nanašajo podatki (npr. kumulativna naložba v primerjavi z letnimi dodatnimi naložbami, nominalne vrednosti v primerjavi z diskontiranimi vrednostmi) in po možnosti vrste vključenih naložb (npr. kapital, trajno blago, operativni stroški);

| — | razčlenitev naložb po natančno opredeljenih skupinah ključnih politik in ukrepov, po možnosti petih razsežnostih energetske unije in/ali sektorjev v skladu s celovitim poročanjem o napredku; |
| --- | --- |

—

razčlenitev naložb po natančno opredeljenih skupinah ključnih politik in ukrepov, po možnosti petih razsežnostih energetske unije in/ali sektorjev v skladu s celovitim poročanjem o napredku;

| — | informacije o obsegu naložb, ki naj bi se sprožil in bo predvidoma potreben za uresničitev vsake politike in ukrepa, ter vir financiranja (javni (nacionalni, EU, vključno z mehanizmom za okrevanje in odpornost) in zasebni – če je na voljo); |
| --- | --- |

—

informacije o obsegu naložb, ki naj bi se sprožil in bo predvidoma potreben za uresničitev vsake politike in ukrepa, ter vir financiranja (javni (nacionalni, EU, vključno z mehanizmom za okrevanje in odpornost) in zasebni – če je na voljo);

| — | referenčno leto vrednosti naložbe in ustrezne diskontne stopnje. |
| --- | --- |

—

referenčno leto vrednosti naložbe in ustrezne diskontne stopnje.

3.6.2   Javno in zasebno financiranje

Države članice se spodbuja, naj kvantitativno in kvalitativno opišejo financiranje vsake politike in ukrepa, vključenega v posodobljene NEPN. To vključuje informacije o tem, kako se bodo uporabljali instrumenti financiranja EU in nacionalni instrumenti financiranja (108). Na primer, kako uporabljati programe v okviru proračuna EU, kot je mehanizem za okrevanje in odpornost, prihodke, ustvarjene prek EU ETS (vključno s skladom za modernizacijo, skladom za inovacije in nacionalnimi prihodki z dražb) in druga nacionalno razpoložljiva sredstva. Ker se različni instrumenti EU in nacionalni instrumenti lahko dopolnjujejo, se države članice spodbuja, naj opišejo, kako so ustvarile stroškovno učinkovite sinergije in mešane rešitve za javno finančno podporo, kako preprečujejo dvojno financiranje in kako naj bi javni instrumenti dodatno mobilizirali zasebne naložbe.

Države članice so pozvane, naj opišejo vlogo razvojnih bank pri financiranju energetskih in podnebnih naložb ter pri pridobivanju zasebnega kapitala. Evropska investicijska banka si je na primer kot „podnebna banka“ EU zastavila vrsto ciljev (v okviru operacij v EU in globalnih operacij): do leta 2025 bo 50 % njenih dejavnosti podpiralo podnebne ukrepe in okoljsko trajnostnost; njeno financiranje od konca leta 2020 je v celoti usklajeno s Pariškim sporazumom; postavila pa si je splošni cilj mobilizacije vsaj 1 bilijona EUR za podnebne in okoljske projekte v tekočem desetletju.

Posodobljeni NEPN bi morali zagotoviti tudi pregled nad tem, koliko naj bi zasebni sektor prispeval k financiranju načrtovanih politik in ukrepov. Za energijsko učinkovitost bi morale države članice na primer zagotoviti podrobne informacije o pričakovanem obsegu zasebnih naložb in uporabi produktov za posojila za energijsko učinkovitost (zelena posojila, hipoteke za energijsko učinkovitost) s strani odjemalcev.

4   Ponavljajoči se postopek s Komisijo in nadaljnji koraki

Komisija pričakuje, da bodo vse države članice spoštovale časovni okvir, določen v členu 14 uredbe o upravljanju. Glede na večje ambicije in omejen čas, ki je na voljo do leta 2030, bi morale države članice dati prednost pripravi osnutkov končnih posodobljenih načrtov.

Komisija je v celoti zavezana k podpiranju držav članic pri posodabljanju NEPN. Komisija bo zlasti še naprej sodelovala z državami članicami na tehnični ravni, da bi zagotovila nadaljnje poglobljene izmenjave in dodatne podrobnosti o specifičnih vidikih teh smernic. Komisija bo organizirala ustrezne delovne skupine in dvostranske izmenjave ter sodelovala v sektorskih in regionalnih okoljih, da bi podprla dobro sodelovanje v celotnem procesu.

Komisija poleg rednih izmenjav uporablja več instrumentov, vključno z evropskim semestrom in Instrumentom za tehnično podporo, ter podpornih ukrepov in študij, kot so pogodbe o podpori za pripravo in oceno posodobitev NEPN. Ko bodo države članice predložile osnutke posodobljenih nacionalnih načrtov (109), jih bo Komisija ocenila in državam članicam morda izdala priporočila za posamezne države, kot je določeno v uredbi o upravljanju.

V okviru ponavljajočega se postopka med državami članicami in Komisijo bo Komisija ocenila NEPN glede na zahteve uredbe o upravljanju, pri čemer bo v celoti upoštevala smernice iz tega dokumenta. Komisija bo posebno pozornost posvetila temu, ali so cilji in prispevki, ki so jih določile države članice, zadostni za skupno doseganje energetske unije, vključno s tistimi v ustrezni zakonodaji, o kateri trenutno potekajo pogajanja, in v oceni posameznih načrtov.

Preglednica 1

Ključni cilji in prispevki ter politike in ukrepi, predstavljeni v zakonodaji, strategijah in predlogih.

| Opomba: | ta preglednica ni izčrpna, temveč povzema ključne elemente, ki jih je treba upoštevati pri posodobitvi NEPN. |
| --- | --- |

Opomba:

| Pobuda | Sklic | Vrsta | Cilji | Politike in ukrepi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Evropski zeleni dogovor
  Evropska podnebna pravila | COM(2019) 640 final
  Uredba (EU) 2021/1119 | Sporočilo
  Sprejeta zakonodaja | — | Podnebna nevtralnost na ravni EU do leta 2050. |

Pobuda

Sklic

Vrsta

Cilji

Politike in ukrepi

Evropski zeleni dogovor

Evropska podnebna pravila

COM(2019) 640 final

Uredba (EU) 2021/1119

Sporočilo

Sprejeta zakonodaja

—

Podnebna nevtralnost na ravni EU do leta 2050.

| — | Povečanje cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v EU do leta 2030 na vsaj 50 % in v smeri 55 %. |
| --- | --- |

—

Povečanje cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v EU do leta 2030 na vsaj 50 % in v smeri 55 %.

Ni relevantno.

Gonilo za podnebno nevtralno gospodarstvo: strategija EU za povezovanje energetskega sistema

COM(2020) 299 final

Sporočilo

| — | Ni dodatnih ciljev |
| --- | --- |

—

Ni dodatnih ciljev

Ukrepi za:

| — | uporabo povezovanja energetskega sistema za uravnoteženje električnega omrežja in zagotovitev povezovanja električne energije iz obnovljivih virov; |
| --- | --- |

—

uporabo povezovanja energetskega sistema za uravnoteženje električnega omrežja in zagotovitev povezovanja električne energije iz obnovljivih virov;

| — | povezovanje sektorja ogrevanja in električne energije, da se zagotovi večja vključenost energije iz obnovljivih virov v obeh; |
| --- | --- |

—

povezovanje sektorja ogrevanja in električne energije, da se zagotovi večja vključenost energije iz obnovljivih virov v obeh;

| — | povezovanje različnih sektorjev končne porabe in energetskega sektorja, da se zagotovi uporaba odpadne toplote; |
| --- | --- |

—

povezovanje različnih sektorjev končne porabe in energetskega sektorja, da se zagotovi uporaba odpadne toplote;

| — | zagotovitev dostopa do podatkov za uporabnike električnih vozil. |
| --- | --- |

—

zagotovitev dostopa do podatkov za uporabnike električnih vozil.

Strategija za vodik za podnebno nevtralno Evropo

COM(2020) 301 final

Sporočilo

| — | 6 GW elektrolizatorjev obnovljivega vodika v EU do leta 2024 in 40 GW do leta 2030. |
| --- | --- |

—

6 GW elektrolizatorjev obnovljivega vodika v EU do leta 2024 in 40 GW do leta 2030.

Ni relevantno.

Priporočilo Komisije o energijski revščini

COM(2020) 9600 final.

Sporočilo

| — | Ni dodatnih ciljev |
| --- | --- |

—

Ni dodatnih ciljev

Ukrepi za:

| — | zmanjšanje in/ali blaženje energijske revščine z energijsko učinkovitostjo; |
| --- | --- |

—

zmanjšanje in/ali blaženje energijske revščine z energijsko učinkovitostjo;

| — | zagotavljanje dostopa do energije za vse skupine odjemalcev, zlasti za najbolj ranljive. |
| --- | --- |

—

zagotavljanje dostopa do energije za vse skupine odjemalcev, zlasti za najbolj ranljive.

Strategija EU za izkoriščanje možnosti energije iz obnovljivih virov na morju za podnebno nevtralno prihodnost

COM(2020) 741 final

Sporočilo

| — | Najmanj 60 GW inštalirane moči vetrnih elektrarn na morju in najmanj 1 GW oceanske energije do leta 2030 z namenom, da bi do leta 2050 dosegli 300 GW oziroma 40 GW. |
| --- | --- |

—

Najmanj 60 GW inštalirane moči vetrnih elektrarn na morju in najmanj 1 GW oceanske energije do leta 2030 z namenom, da bi do leta 2050 dosegli 300 GW oziroma 40 GW.

| — | Države članice naj cilje razvoja energije iz obnovljivih virov na morju vključijo v svoje nacionalne pomorske prostorske načrte. |
| --- | --- |

—

Države članice naj cilje razvoja energije iz obnovljivih virov na morju vključijo v svoje nacionalne pomorske prostorske načrte.

Ni relevantno.

Oblikovanje Evrope, odporne proti podnebnim spremembam – nova strategija EU za prilagajanje podnebnim spremembam

COM(2021) 82 final

Sporočilo

| — | Družba, odporna proti podnebnim spremembam in popolnoma prilagojena njihovim neizogibnim vplivom. |
| --- | --- |

—

Družba, odporna proti podnebnim spremembam in popolnoma prilagojena njihovim neizogibnim vplivom.

| — | V strategiji je 48 javnopolitičnih zavez. |
| --- | --- |

—

V strategiji je 48 javnopolitičnih zavez.

| — | Uvedba rešitev, ki temeljijo na naravi, za prispevanje k blaženju podnebnih tveganj, okrepitvi varstva podnebja in zaščiti dostopa do sladke vode. |
| --- | --- |

—

Uvedba rešitev, ki temeljijo na naravi, za prispevanje k blaženju podnebnih tveganj, okrepitvi varstva podnebja in zaščiti dostopa do sladke vode.

| — | Načrti za obvladovanje suše, ukrepi za povečanje zmogljivosti tal za zadrževanje vode in varno ponovno uporabo vode. |
| --- | --- |

—

Načrti za obvladovanje suše, ukrepi za povečanje zmogljivosti tal za zadrževanje vode in varno ponovno uporabo vode.

„Pripravljeni na 55“: uresničevanje podnebnega cilja EU za leto 2030 na poti do podnebne nevtralnosti

COM(2021) 550 final

Sporočilo

Ni relevantno (cilji so v priloženih predlogih)

Ni relevantno (ukrepi so v priloženih predlogih)

Prenova direktive o energijski učinkovitosti (110)

COM(2021) 558 final

Zakonodajni predlog

| — | Cilj 9 % za energijsko učinkovitost na ravni EU do leta 2030 in revidirani prispevki držav članic k temu cilju. |
| --- | --- |

—

Cilj 9 % za energijsko učinkovitost na ravni EU do leta 2030 in revidirani prispevki držav članic k temu cilju.

| — | Obveznost prihranka energije – podcilj za prihranke energije zaradi energijske revščine in cenovno dostopnih socialnih stanovanj. |
| --- | --- |

—

Obveznost prihranka energije – podcilj za prihranke energije zaradi energijske revščine in cenovno dostopnih socialnih stanovanj.

| — | Cilj zmanjšanja skupne porabe končne energije vseh javnih organov. |
| --- | --- |

—

Cilj zmanjšanja skupne porabe končne energije vseh javnih organov.

| — | Zahteva po prenovi vseh javnih stavb v skoraj brezemisijske stavbe. |
| --- | --- |

—

Zahteva po prenovi vseh javnih stavb v skoraj brezemisijske stavbe.

| — | Skladnost z načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“. |
| --- | --- |

—

Skladnost z načelom „energijska učinkovitost na prvem mestu“.

| — | Ukrepi za odpravo ovir za energetsko učinkovita javna naročila. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za odpravo ovir za energetsko učinkovita javna naročila.

| — | Seznam javnih organov, ki morajo prispevati k cilju zmanjšanja skupne porabe končne energije javnih organov. |
| --- | --- |

—

Seznam javnih organov, ki morajo prispevati k cilju zmanjšanja skupne porabe končne energije javnih organov.

| — | Ukrepi za izpolnjevanje zahteve glede prihrankov energije. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za izpolnjevanje zahteve glede prihrankov energije.

| — | Ukrepi v sektorjih pretvarjanja, distribucije in prenosa energije, vključno z učinkovito infrastrukturo za daljinsko ogrevanje in hlajenje. |
| --- | --- |

—

Ukrepi v sektorjih pretvarjanja, distribucije in prenosa energije, vključno z učinkovito infrastrukturo za daljinsko ogrevanje in hlajenje.

| — | Ukrepi za spodbujanje energetskih pregledov in sistemov upravljanja z energijo. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spodbujanje energetskih pregledov in sistemov upravljanja z energijo.

| — | Celovita ocena ogrevanja in hlajenja (uporabi se v končnih NEPN 2024). |
| --- | --- |

—

Celovita ocena ogrevanja in hlajenja (uporabi se v končnih NEPN 2024).

| — | Ukrepi za spodbujanje in olajševanje učinkovite rabe energije s strani končnih odjemalcev in končnih uporabnikov. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spodbujanje in olajševanje učinkovite rabe energije s strani končnih odjemalcev in končnih uporabnikov.

| — | Ukrepi za spodbujanje javnih organov k uporabi pogodbenega zagotavljanja prihranka energije pri prenovi velikih stavb. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spodbujanje javnih organov k uporabi pogodbenega zagotavljanja prihranka energije pri prenovi velikih stavb.

| — | Ukrepi za spodbujanje energetskih storitev v javnem sektorju. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spodbujanje energetskih storitev v javnem sektorju.

| — | Potrjevanje in/ali enakovredni sistemi kvalifikacij za poklice na področju energijske učinkovitosti. |
| --- | --- |

—

Potrjevanje in/ali enakovredni sistemi kvalifikacij za poklice na področju energijske učinkovitosti.

| — | Financiranje programov in sistemov za energijsko učinkovitost. |
| --- | --- |

—

Financiranje programov in sistemov za energijsko učinkovitost.

Revizija direktive o energiji iz obnovljivih virov (glavna) [1]

COM(2021) 557 final

Zakonodajni predlog

| — | Navzgor popravljen cilj 40 % glede obnovljivih virov energije na ravni EU do leta 2030 in popravljeni prispevki držav članic za uresničitev tega cilja. |
| --- | --- |

—

Navzgor popravljen cilj 40 % glede obnovljivih virov energije na ravni EU do leta 2030 in popravljeni prispevki držav članic za uresničitev tega cilja.

| — | Navzgor popravljena intenzivnost toplogrednih plinov in cilj zmanjšanja v prometnem sektorju. |
| --- | --- |

—

Navzgor popravljena intenzivnost toplogrednih plinov in cilj zmanjšanja v prometnem sektorju.

| — | Navzgor popravljen podcilj za napredna biogoriva za leti 2025 in 2030. |
| --- | --- |

—

Navzgor popravljen podcilj za napredna biogoriva za leti 2025 in 2030.

| — | Novi podcilji za goriva iz obnovljivih virov nebiološkega izvora v prometu. |
| --- | --- |

—

Novi podcilji za goriva iz obnovljivih virov nebiološkega izvora v prometu.

| — | Novo letno povečanje deleža obnovljivih virov energije pri ogrevanju in hlajenju, vključno z zavezujočim delom povečanja in prostovoljnimi dodatnimi stopnjami povečanja držav članic. |
| --- | --- |

—

Novo letno povečanje deleža obnovljivih virov energije pri ogrevanju in hlajenju, vključno z zavezujočim delom povečanja in prostovoljnimi dodatnimi stopnjami povečanja držav članic.

| — | Navzgor popravljeno okvirno letno povečanje daljinskega ogrevanja in hlajenja. |
| --- | --- |

—

Navzgor popravljeno okvirno letno povečanje daljinskega ogrevanja in hlajenja.

| — | Nova okvirna merila za delež obnovljivih virov energije v nacionalnem stavbnem sektorju leta 2030. |
| --- | --- |

—

Nova okvirna merila za delež obnovljivih virov energije v nacionalnem stavbnem sektorju leta 2030.

| — | Novo okvirno letno povečanje deleža obnovljivih virov energije v industriji za obdobje 2021–2030. |
| --- | --- |

—

Novo okvirno letno povečanje deleža obnovljivih virov energije v industriji za obdobje 2021–2030.

| — | Novi cilj za goriva iz obnovljivih virov nebiološkega izvora v industriji za leti 2030 in 2035. |
| --- | --- |

—

Novi cilj za goriva iz obnovljivih virov nebiološkega izvora v industriji za leti 2030 in 2035.

| — | Skupni projekti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov (člen 9). |
| --- | --- |

—

Skupni projekti za proizvodnjo energije iz obnovljivih virov (člen 9).

| — | Sheme certificiranja za oblikovalce in inštalaterje na področju goriv iz obnovljivih virov nebiološkega izvora (člen 18). |
| --- | --- |

—

Sheme certificiranja za oblikovalce in inštalaterje na področju goriv iz obnovljivih virov nebiološkega izvora (člen 18).

| — | Ukrepi za povezovanje sistemov (člen 20 in 20a). |
| --- | --- |

—

Ukrepi za povezovanje sistemov (člen 20 in 20a).

| — | Ukrepi za povečanje letnega povprečnega deleža obnovljivih virov energije pri ogrevanju in hlajenju v skladu s členom 24(1) in (2) ter uporabljeni ukrepi s seznama na podlagi člena 23(4). |
| --- | --- |

—

Ukrepi za povečanje letnega povprečnega deleža obnovljivih virov energije pri ogrevanju in hlajenju v skladu s členom 24(1) in (2) ter uporabljeni ukrepi s seznama na podlagi člena 23(4).

| — | Ocena nacionalnega potenciala energije iz obnovljivih virov (člen 23(1a)). |
| --- | --- |

—

Ocena nacionalnega potenciala energije iz obnovljivih virov (člen 23(1a)).

| — | Ukrepi za povečanje letnega povprečnega deleža obnovljivih virov energije pri daljinskem ogrevanju in hlajenju. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za povečanje letnega povprečnega deleža obnovljivih virov energije pri daljinskem ogrevanju in hlajenju.

| — | Ukrepi za povečanje deleža obnovljivih virov energije pri hlajenju in daljinskem hlajenju. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za povečanje deleža obnovljivih virov energije pri hlajenju in daljinskem hlajenju.

| — | Okvir za omogočanje povezovanja sektorjev med energetskimi omrežji. |
| --- | --- |

—

Okvir za omogočanje povezovanja sektorjev med energetskimi omrežji.

| — | Mehanizem dobropisov v okviru obveznosti na področju prometa (člen 25). |
| --- | --- |

—

Mehanizem dobropisov v okviru obveznosti na področju prometa (člen 25).

| — | Ukrepi v zvezi s trajnostnimi merili, vključno z izvzetimi območji za gozdno biomaso. |
| --- | --- |

—

Ukrepi v zvezi s trajnostnimi merili, vključno z izvzetimi območji za gozdno biomaso.

| — | Ukrepi, ki zagotavljajo načelo kaskadne uporabe biomase. |
| --- | --- |

—

Ukrepi, ki zagotavljajo načelo kaskadne uporabe biomase.

Zmanjšanje emisij metana v energetskem sektorju

COM(2021) 805 final

Zakonodajni predlog

Ni relevantno.

| — | Načrti za zmanjšanje emisij metana ter merjenje metana iz opuščenih rudnikov in neaktivnih vrtin. |
| --- | --- |

—

Načrti za zmanjšanje emisij metana ter merjenje metana iz opuščenih rudnikov in neaktivnih vrtin.

Mehanizem za ogljično prilagoditev na mejah

COM(2021) 564 final

Zakonodajni predlog

| — | Obravnava emisij toplogrednih plinov, vgrajenih v določeno blago, ko je uvoženo na carinsko območje EU, da se prepreči tveganje selitve virov CO2. |
| --- | --- |

—

Obravnava emisij toplogrednih plinov, vgrajenih v določeno blago, ko je uvoženo na carinsko območje EU, da se prepreči tveganje selitve virov CO2.

Ni relevantno.

Revizija direktive o obdavčitvi energije

COM(2021) 563 final

Zakonodajni predlog

| — | Zagotavljanje, da bodo jasna pravila o obdavčitvi energentov in električne energije še naprej prispevala k nemotenemu delovanju notranjega trga ter da bo obdavčitev bolje odražala njihov vpliv na okolje in zdravje. |
| --- | --- |

—

Zagotavljanje, da bodo jasna pravila o obdavčitvi energentov in električne energije še naprej prispevala k nemotenemu delovanju notranjega trga ter da bo obdavčitev bolje odražala njihov vpliv na okolje in zdravje.

| — | Ukrepi za obdavčitev energentov in električne energije v skladu z direktivo. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za obdavčitev energentov in električne energije v skladu z direktivo.

Zagotavljanje enakih konkurenčnih pogojev za trajnostni zračni prevoz (ReFuelEU za letalstvo) (111)

COM(2021) 561 final

Zakonodajni predlog

| — | Trajnostna letalska goriva naj bi leta 2025 predstavljala 2 % letalskega goriva, leta 2030 5 %, leta 2050 pa 63 %. |
| --- | --- |

—

Trajnostna letalska goriva naj bi leta 2025 predstavljala 2 % letalskega goriva, leta 2030 5 %, leta 2050 pa 63 %.

Ni relevantno.

Uporaba obnovljivih in nizkoogljičnih goriv v pomorskem prevozu (FuelEU za pomorstvo) (111)

COM(2021) 562 final

Zakonodajni predlog

| — | Omejitev intenzivnosti toplogrednih plinov porabljene energije na krovu. |
| --- | --- |

—

Omejitev intenzivnosti toplogrednih plinov porabljene energije na krovu.

| — | Obveznost uporabe oskrbe z električno energijo z obale ali brezemisijske energije med privezom. |
| --- | --- |

—

Obveznost uporabe oskrbe z električno energijo z obale ali brezemisijske energije med privezom.

Ni relevantno.

Vzpostavitev infrastrukture za alternativna goriva (111)
   (112)

COM(2021) 559 final

Zakonodajni predlog

| — | Nacionalni cilji za vzpostavitev zadostne infrastrukture za alternativna goriva v Uniji za cestna vozila, plovila in mirujoče zrakoplove. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za vzpostavitev zadostne infrastrukture za alternativna goriva v Uniji za cestna vozila, plovila in mirujoče zrakoplove.

Ni relevantno.

Sistem za trgovanje z emisijami (ETS) (glavni) – vključno s pomorstvom, stavbami in prometom

COM(2021) 551 final

Zakonodajni predlog

| — | Prispevek sektorjev, vključenih v EU ETS, v obliki 61-odstotnega zmanjšanja leta 2030 v primerjavi z letom 2005. |
| --- | --- |

—

Prispevek sektorjev, vključenih v EU ETS, v obliki 61-odstotnega zmanjšanja leta 2030 v primerjavi z letom 2005.

| — | Zmanjšanje emisij za 43 % leta 2030 v primerjavi z letom 2005 za stavbni sektor in sektor cestnega prometa. |
| --- | --- |

—

Zmanjšanje emisij za 43 % leta 2030 v primerjavi z letom 2005 za stavbni sektor in sektor cestnega prometa.

| — | Oblikovanje cen ogljika in zagotavljanje financiranja za podnebne ukrepe s prihodki z dražb, sklada za modernizacijo in sklada za inovacije, skupaj z rezervo za stabilnost trga kot orodjem za zagotavljanje stabilnosti trga ogljika. |
| --- | --- |

—

Oblikovanje cen ogljika in zagotavljanje financiranja za podnebne ukrepe s prihodki z dražb, sklada za modernizacijo in sklada za inovacije, skupaj z rezervo za stabilnost trga kot orodjem za zagotavljanje stabilnosti trga ogljika.

ETS – rezerva za stabilnost trga

COM(2021) 571 final

Zakonodajni predlog

| — | Ohranjanje sedanjih parametrov rezerve za stabilnost trga po letu 2023, da se zagotovi tržna predvidljivost: stopnja vključitve 24 % in najmanjši znesek za vključitev v rezervo 200 milijonov pravic. |
| --- | --- |

—

Ohranjanje sedanjih parametrov rezerve za stabilnost trga po letu 2023, da se zagotovi tržna predvidljivost: stopnja vključitve 24 % in najmanjši znesek za vključitev v rezervo 200 milijonov pravic.

Ni relevantno.

ETS – letalstvo

COM(2021) 552 final

Zakonodajni predlog

| — | Postopna odprava brezplačne pravice do emisij za letalstvo in dokončna odprava do leta 2027 ter konsolidiranje skupne količine pravic za letalstvo na sedanjih ravneh z uporabo linearnega faktorja zmanjšanja v okviru ETS. |
| --- | --- |

—

Postopna odprava brezplačne pravice do emisij za letalstvo in dokončna odprava do leta 2027 ter konsolidiranje skupne količine pravic za letalstvo na sedanjih ravneh z uporabo linearnega faktorja zmanjšanja v okviru ETS.

Ni relevantno.

ETS v povezavi s sporočilom o shemi CORSIA

COM(2021) 567 final

Zakonodajni predlog

Ni relevantno.

Ni relevantno.

Socialni sklad za podnebje

COM(2021) 568 final

Zakonodajni predlog

Ni relevantno.

| — | Socialni načrt za podnebje. |
| --- | --- |

—

Socialni načrt za podnebje.

| — | Ukrepi za izboljšanje energijske učinkovitosti stavb. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za izboljšanje energijske učinkovitosti stavb.

| — | Ukrepi za povečanje razogljičenja ogrevanja in hlajenja stavb. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za povečanje razogljičenja ogrevanja in hlajenja stavb.

| — | Ukrepi za boljši dostop do brezemisijske in nizkoemisijske mobilnosti in prevoza. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za boljši dostop do brezemisijske in nizkoemisijske mobilnosti in prevoza.

Sklad za pravični prehod

Uredba (EU) 2021/1056

Sprejeta zakonodaja

Ni relevantno.

| — | Dejavnosti, podprte na podlagi člena 8. |
| --- | --- |

—

Dejavnosti, podprte na podlagi člena 8.

Revizija uredbe o porazdelitvi prizadevanj

COM(2021) 555 final

Zakonodajni predlog

| — | Povišanje cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v EU do leta 2030 v sektorjih porazdelitve prizadevanj na 40 % v primerjavi z ravnmi iz leta 2005 in razdelitev ciljev EU na zavezujoče nacionalne dodelitve. |
| --- | --- |

—

Povišanje cilja zmanjšanja emisij toplogrednih plinov v EU do leta 2030 v sektorjih porazdelitve prizadevanj na 40 % v primerjavi z ravnmi iz leta 2005 in razdelitev ciljev EU na zavezujoče nacionalne dodelitve.

Ni relevantno.

Revizija uredbe o rabi zemljišč, spremembi rabe zemljišč in gozdarstvu

COM(2021) 554 final

Zakonodajni predlog

| — | Povečan cilj EU glede odvzema ogljika do leta 2030 v sektorju rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstvu na 310 milijonov ton ter nacionalni zavezujoči cilji za obdobje 2026–2030. |
| --- | --- |

—

Povečan cilj EU glede odvzema ogljika do leta 2030 v sektorju rabe zemljišč, spremembe rabe zemljišč in gozdarstvu na 310 milijonov ton ter nacionalni zavezujoči cilji za obdobje 2026–2030.

| — | Prizadevanja za podnebno nevtralnost sektorja zemljišč do leta 2035. |
| --- | --- |

—

Prizadevanja za podnebno nevtralnost sektorja zemljišč do leta 2035.

| — | Celoviti načrti za blažitev za sektor zemljišč. |
| --- | --- |

—

Celoviti načrti za blažitev za sektor zemljišč.

| — | Povezava z biotsko raznovrstnostjo in obnovo narave. |
| --- | --- |

—

Povezava z biotsko raznovrstnostjo in obnovo narave.

CO2 za osebne avtomobile in kombinirana vozila

COM(2021) 556 final

Zakonodajni predlog

| — | Osebni avtomobili: Cilj do leta 2030 za celotni vozni park EU je enak 37,5-odstotnemu zmanjšanju cilja v letu 2021. Cilj do leta 2035 je 100-odstotno zmanjšanje. |
| --- | --- |

—

Osebni avtomobili: Cilj do leta 2030 za celotni vozni park EU je enak 37,5-odstotnemu zmanjšanju cilja v letu 2021. Cilj do leta 2035 je 100-odstotno zmanjšanje.

| — | Gospodarska vozila: Cilj do leta 2030 za celotni vozni park EU je enak 31-odstotnemu zmanjšanju cilja v letu 2021. Cilj do leta 2035 je 100-odstotno zmanjšanje. |
| --- | --- |

—

Gospodarska vozila: Cilj do leta 2030 za celotni vozni park EU je enak 31-odstotnemu zmanjšanju cilja v letu 2021. Cilj do leta 2035 je 100-odstotno zmanjšanje.

Ni relevantno.

Prenovljena direktiva o energijksi učinkovitosti stavb

COM(2021) 802 final

Zakonodajni predlog

| — | Nacionalno določeni cilji za zagotovitev visoko energetsko učinkovitega in razogljičenega nacionalnega stavbnega fonda ter preoblikovanje obstoječih stavb v brezemisijske stavbe do leta 2050. |
| --- | --- |

—

Nacionalno določeni cilji za zagotovitev visoko energetsko učinkovitega in razogljičenega nacionalnega stavbnega fonda ter preoblikovanje obstoječih stavb v brezemisijske stavbe do leta 2050.

| — | Novi minimalni standardi energijske učinkovitosti. |
| --- | --- |

—

Novi minimalni standardi energijske učinkovitosti.

| — | Posodobitev opredelitve skoraj ničenergijske stavbe za nove in obstoječe stavbe. |
| --- | --- |

—

Posodobitev opredelitve skoraj ničenergijske stavbe za nove in obstoječe stavbe.

| — | Nacionalni načrt prenove stavb. |
| --- | --- |

—

Nacionalni načrt prenove stavb.

| — | Ukrepi za podporo skladnosti z minimalnimi standardi energijske učinkovitosti (člen 9(3)). |
| --- | --- |

—

Ukrepi za podporo skladnosti z minimalnimi standardi energijske učinkovitosti (člen 9(3)).

Revizija uredbe

za vodik/plin

COM(2021) 804 final

Zakonodajni predlog

Ni relevantno.

| — | Preventivni in nujni ukrepi za zanesljivo oskrbo s plinom. |
| --- | --- |

—

Preventivni in nujni ukrepi za zanesljivo oskrbo s plinom.

| — | Ukrepi v zvezi s kibernetsko varnostjo. |
| --- | --- |

—

Ukrepi v zvezi s kibernetsko varnostjo.

Revizija uredbe

o vodiku/plinu

COM(2021) 803 final

Zakonodajni predlog

Ni relevantno.

| — | Ukrepi, ki omogočajo delovanje trga vodika, zlasti infrastruktura. |
| --- | --- |

—

Ukrepi, ki omogočajo delovanje trga vodika, zlasti infrastruktura.

| — | Ukrepi v zvezi s pravico odjemalcev do vodika. |
| --- | --- |

—

Ukrepi v zvezi s pravico odjemalcev do vodika.

Priporočilo

o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost

2022/C 243/04

Priporočilo Sveta

| — | Zagotovitev, da bo prehod EU na podnebno nevtralno in okoljsko trajnostno gospodarstvo do leta 2050 pravičen in da nihče ne bo prezrt. |
| --- | --- |

—

Zagotovitev, da bo prehod EU na podnebno nevtralno in okoljsko trajnostno gospodarstvo do leta 2050 pravičen in da nihče ne bo prezrt.

| — | Celoviti in dosledni svežnji politik o:






  a) | aktivni podpori za kakovostno zaposlovanje; |
| --- | --- | --- |

—

Celoviti in dosledni svežnji politik o:

a)

aktivni podpori za kakovostno zaposlovanje;

| b) | izobraževanju, usposabljanju in vseživljenjskem učenju; |
| --- | --- |

b)

izobraževanju, usposabljanju in vseživljenjskem učenju;

| c) | pravičnih sistemih davčnih ugodnosti in socialni zaščiti; |
| --- | --- |

c)

pravičnih sistemih davčnih ugodnosti in socialni zaščiti;

| d) | dostopu do osnovnih storitev/stanovanj. |
| --- | --- |

d)

dostopu do osnovnih storitev/stanovanj.

Zanesljivost oskrbe z energijo in dostopne cene energije: možnosti za nujne ukrepe in priprava na prihodnjo zimo

COM(2022) 138 final

Sporočilo

Ni relevantno.

| — | Finančna nadomestila na maloprodajnem in veleprodajnem trgu, kot so dohodkovna podpora, znižana obdavčitev, model zbiranja. |
| --- | --- |

—

Finančna nadomestila na maloprodajnem in veleprodajnem trgu, kot so dohodkovna podpora, znižana obdavčitev, model zbiranja.

| — | Fiksna cena za generatorje. |
| --- | --- |

—

Fiksna cena za generatorje.

Obveznosti glede ravni skladiščenja plina

Uredba (EU) 2022/1032

Uredba

| — | Najmanjša 80-odstotna raven skladiščenja plina do 1. novembra 2022, ki se bo v naslednjih letih dvignila na 90 %. |
| --- | --- |

—

Najmanjša 80-odstotna raven skladiščenja plina do 1. novembra 2022, ki se bo v naslednjih letih dvignila na 90 %.

| — | Nacionalni cilji za povečanje prožnosti energetskih sistemov, vključno s shranjevanjem energije. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za povečanje prožnosti energetskih sistemov, vključno s shranjevanjem energije.

| — | Ukrepi za zagotovitev krivulj polnjenja in ciljev napolnjenosti v naslednjih letih ter polnjenja podzemnih skladišč. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za zagotovitev krivulj polnjenja in ciljev napolnjenosti v naslednjih letih ter polnjenja podzemnih skladišč.

| — | Ukrepi za usklajevanje z državami članicami. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za usklajevanje z državami članicami.

Načrt REPowerEU

COM(2022) 230 final

Sporočilo

| — | Nacionalni cilji za postopno opuščanje ruskega plina. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za postopno opuščanje ruskega plina.

| — | Nacionalni cilji glede diverzifikacije virov energije in oskrbe iz tretjih držav. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji glede diverzifikacije virov energije in oskrbe iz tretjih držav.

| — | Nacionalni cilji za nadomestitev ruskih fosilnih goriv z uporabo domačih virov energije, zlasti obnovljive energije in nizkoogljičnih plinov. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za nadomestitev ruskih fosilnih goriv z uporabo domačih virov energije, zlasti obnovljive energije in nizkoogljičnih plinov.

| — | Cilji za proizvodnjo obnovljivih plinov, zlasti s prispevanjem k povečanju proizvodnje metana na 35 milijard kubičnih metrov do leta 2030. |
| --- | --- |

—

Cilji za proizvodnjo obnovljivih plinov, zlasti s prispevanjem k povečanju proizvodnje metana na 35 milijard kubičnih metrov do leta 2030.

| — | Cilji za proizvodnjo vodika. |
| --- | --- |

—

Cilji za proizvodnjo vodika.

| — | Revidirani preventivni akcijski načrti in načrti za izredne razmere. |
| --- | --- |

—

Revidirani preventivni akcijski načrti in načrti za izredne razmere.

| — | Diverzifikacija oskrbovalnih poti plina in nafte. |
| --- | --- |

—

Diverzifikacija oskrbovalnih poti plina in nafte.

| — | Diverzifikacija virov ogrevanja. |
| --- | --- |

—

Diverzifikacija virov ogrevanja.

| — | Solidarnostni mehanizmi med državami članicami. |
| --- | --- |

—

Solidarnostni mehanizmi med državami članicami.

| — | Ukrepi za spodbujanje regionalnega sodelovanja in odnosov z mednarodnimi partnerji. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spodbujanje regionalnega sodelovanja in odnosov z mednarodnimi partnerji.

| — | Politike in ukrepi za ustvarjanje pogojev za prehod s fosilnih goriv na obnovljive in nizkoogljične pline, zlasti trajnostni biometan in obnovljivi vodik. |
| --- | --- |

—

Politike in ukrepi za ustvarjanje pogojev za prehod s fosilnih goriv na obnovljive in nizkoogljične pline, zlasti trajnostni biometan in obnovljivi vodik.

Varčevanje z energijo v EU

COM(2022) 240 final

Sporočilo

Ni relevantno.

| — | Ukrepi za kratkoročno zmanjšanje povpraševanja. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za kratkoročno zmanjšanje povpraševanja.

| — | Ukrepi za krepitev energijske učinkovitosti, kot je navedeno v oddelku 3.2 sporočila. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za krepitev energijske učinkovitosti, kot je navedeno v oddelku 3.2 sporočila.

| — | Ukrepi za povečanje energijske učinkovitosti v prometu in spodbujanje prehoda na učinkovite obnovljive pobude. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za povečanje energijske učinkovitosti v prometu in spodbujanje prehoda na učinkovite obnovljive pobude.

| — | Ukrepi financiranja, ki spremljajo tako naložbo. |
| --- | --- |

—

Ukrepi financiranja, ki spremljajo tako naložbo.

Strategija EU za sončno energijo

COM(2022) 221 final

Sporočilo

| — | Skoraj 600 GW zmogljivosti fotovoltaične solarne energije v EU do leta 2030. |
| --- | --- |

—

Skoraj 600 GW zmogljivosti fotovoltaične solarne energije v EU do leta 2030.

| — | Nacionalni cilji za vzpostavitev energetske skupnosti, ki temelji na obnovljivih virih energije, v vsaki občini z več kot 10 000 prebivalci. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za vzpostavitev energetske skupnosti, ki temelji na obnovljivih virih energije, v vsaki občini z več kot 10 000 prebivalci.

| — | Ukrepi za omogočanje učinkovite samooskrbe v večstanovanjskih stavbah (izvajanje direktive o energiji iz obnovljivih virov II). |
| --- | --- |

—

Ukrepi za omogočanje učinkovite samooskrbe v večstanovanjskih stavbah (izvajanje direktive o energiji iz obnovljivih virov II).

| — | Ukrepi za zagotavljanje dostopa do sončne energije energetsko revnim gospodinjstvom in ranljivim odjemalcem. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za zagotavljanje dostopa do sončne energije energetsko revnim gospodinjstvom in ranljivim odjemalcem.

| — | Naložbeni okvir in ukrepi za pospešitev naložb v sončno energijo v kombinaciji z obnovami, skladiščenjem in toplotnimi črpalkami. |
| --- | --- |

—

Naložbeni okvir in ukrepi za pospešitev naložb v sončno energijo v kombinaciji z obnovami, skladiščenjem in toplotnimi črpalkami.

| — | Ukrepi za odpravo upravnih ovir za stroškovno učinkovite razširitve že nameščenih sistemov. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za odpravo upravnih ovir za stroškovno učinkovite razširitve že nameščenih sistemov.

| — | Ukrepi za podpiranje fotonapetostnih sistemov, integriranih v nove in prenovljene stavbe. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za podpiranje fotonapetostnih sistemov, integriranih v nove in prenovljene stavbe.

| — | Ukrepi za oceno in odpravo neupravičenih ovir za razvoj skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov in energetskih skupnosti državljanov. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za oceno in odpravo neupravičenih ovir za razvoj skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov in energetskih skupnosti državljanov.

| — | Ukrepi za odpravo ovir za inovativne oblike uvajanja sončne energije. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za odpravo ovir za inovativne oblike uvajanja sončne energije.

Zunanje sodelovanje EU na področju energije v spreminjajočem se svetu

JOIN(2022) 23 final

Sporočilo

Ni relevantno.

| — | Ukrepi za pripravo EU na trgovino z obnovljivim vodikom, pri čemer se daje prednost potrebam lokalnega prebivalstva po energiji in vodi. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za pripravo EU na trgovino z obnovljivim vodikom, pri čemer se daje prednost potrebam lokalnega prebivalstva po energiji in vodi.

| — | Ukrepi za olajšanje razpoložljivosti financiranja in dostopa do njega za naložbe v energijsko učinkovitost in varčevanje z energijo. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za olajšanje razpoložljivosti financiranja in dostopa do njega za naložbe v energijsko učinkovitost in varčevanje z energijo.

Spremembe direktiv o energiji iz obnovljivih virov, energijski učinkovitosti stavb in energijski učinkovitosti

COM(2022) 222 final

Zakonodajni predlog

| — | Navzgor popravljen cilj za obnovljive vire energije na 45 % do leta 2030. |
| --- | --- |

—

Navzgor popravljen cilj za obnovljive vire energije na 45 % do leta 2030.

| — | Cilj 13 % za energijsko učinkovitost na ravni EU do leta 2030 in revidirani prispevki držav članic k temu cilju. |
| --- | --- |

—

Cilj 13 % za energijsko učinkovitost na ravni EU do leta 2030 in revidirani prispevki držav članic k temu cilju.

| — | Nacionalni cilji v zvezi z določitvijo „namenskih območij“. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji v zvezi z določitvijo „namenskih območij“.

| — | Kartiranje območij, potrebnih za nacionalne prispevke k cilju glede obnovljivih virov energije za leto 2030. |
| --- | --- |

—

Kartiranje območij, potrebnih za nacionalne prispevke k cilju glede obnovljivih virov energije za leto 2030.

| — | Ukrepi v zvezi z namenskimi območji za obnovljive vire energije. |
| --- | --- |

—

Ukrepi v zvezi z namenskimi območji za obnovljive vire energije.

| — | Ukrepi za spoštovanje rokov za izdajo dovoljenj. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spoštovanje rokov za izdajo dovoljenj.

| — | Ukrepi za omejitev trajanja pridobivanja dovoljenj za strešne solarne naprave (revizija prenovljene direktive o energiji iz obnovljivih virov). |
| --- | --- |

—

Ukrepi za omejitev trajanja pridobivanja dovoljenj za strešne solarne naprave (revizija prenovljene direktive o energiji iz obnovljivih virov).

| — | Ukrepi za zagotovitev, da so vse nove stavbe „pripravljene na sončno energijo“, in da postane sončna energija obvezna za kategorije stavb (revizija direktive o energetski učinkovitosti stavb). |
| --- | --- |

—

Ukrepi za zagotovitev, da so vse nove stavbe „pripravljene na sončno energijo“, in da postane sončna energija obvezna za kategorije stavb (revizija direktive o energetski učinkovitosti stavb).

Priporočilo o postopkih izdaje dovoljenj in pogodbah o nakupu električne energije

C(2022) 3219 final

Priporočilo

| — | Nacionalni cilji za izpopolnjevanje in preusposabljanje osebja za premostitev vrzeli v spretnostih osebja, ki se ukvarja s postopki izdaje dovoljenj in okoljskimi ocenami. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za izpopolnjevanje in preusposabljanje osebja za premostitev vrzeli v spretnostih osebja, ki se ukvarja s postopki izdaje dovoljenj in okoljskimi ocenami.

| — | Dolgoročne usmeritve za načrtovano širitev energije iz obnovljivih virov. |
| --- | --- |

—

Dolgoročne usmeritve za načrtovano širitev energije iz obnovljivih virov.

Ukrepi za:

| — | pospešitev in poenostavitev postopkov izdaje dovoljenj; |
| --- | --- |

—

pospešitev in poenostavitev postopkov izdaje dovoljenj;

| — | poenostavitev režimov za skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov; |
| --- | --- |

—

poenostavitev režimov za skupnosti na področju energije iz obnovljivih virov;

| — | poenostavitev postopka odobritve in vzpostavitev točke „vse na enem mestu“; |
| --- | --- |

—

poenostavitev postopka odobritve in vzpostavitev točke „vse na enem mestu“;

| — | uvedbo digitaliziranih postopkov; |
| --- | --- |

—

uvedbo digitaliziranih postopkov;

| — | poenostavitev okoljskih postopkov; |
| --- | --- |

—

poenostavitev okoljskih postopkov;

| — | poenostavitev nadomestitve stare zmogljivosti obstoječe energije iz obnovljivih virov z novo zmogljivostjo; |
| --- | --- |

—

poenostavitev nadomestitve stare zmogljivosti obstoječe energije iz obnovljivih virov z novo zmogljivostjo;

| — | spodbujanje inovativnih projektov; |
| --- | --- |

—

spodbujanje inovativnih projektov;

| — | olajšanje podjetniških pogodb o nakupu električne energije. |
| --- | --- |

—

olajšanje podjetniških pogodb o nakupu električne energije.

Smernice glede postopkov izdaje dovoljenj in pogodb o nakupu električne energije

SWD(2022) 149 final

Smernice

| — | Enako kot za priporočilo o postopkih izdaje dovoljenj. |
| --- | --- |

—

Enako kot za priporočilo o postopkih izdaje dovoljenj.

| — | Enako kot za priporočilo o postopkih izdaje dovoljenj. |
| --- | --- |

—

Enako kot za priporočilo o postopkih izdaje dovoljenj.

Sprememba mehanizma za okrevanje in odpornost (poglavja o načrtu REPowerEU)

COM(2022) 231 final

Zakonodajni predlog

Ni relevantno.

| — | Poglavje o načrtu REPowerEU bo vključeno v načrt za okrevanje in odpornost. |
| --- | --- |

—

Poglavje o načrtu REPowerEU bo vključeno v načrt za okrevanje in odpornost.

Smernice o načrtih za okrevanje in odpornost v okviru načrta REPowerEU

C(2022) 3300 final

Obvestilo Komisije

Ni relevantno.

| — | Novi ukrepi, ki prispevajo k ciljem načrta REPowerEU (seznam možnih naložb in reform je naveden v obvestilu). |
| --- | --- |

—

Novi ukrepi, ki prispevajo k ciljem načrta REPowerEU (seznam možnih naložb in reform je naveden v obvestilu).

Varčujmo s plinom za varno zimo

COM(2022) 360 final

Sporočilo

| — | Nacionalni cilji za izpolnitev načrta za 15-odstotno zmanjšanje povpraševanja po plinu. |
| --- | --- |

—

Nacionalni cilji za izpolnitev načrta za 15-odstotno zmanjšanje povpraševanja po plinu.

| — | Ukrepi za zmanjšanje ogrevanja in hlajenja v stavbah. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za zmanjšanje ogrevanja in hlajenja v stavbah.

| — | Ukrepi za varčevanje s plinom pri proizvodnji električne in toplotne energije. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za varčevanje s plinom pri proizvodnji električne in toplotne energije.

| — | Ukrepi za spodbujanje prehoda na druga goriva v industrijah. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za spodbujanje prehoda na druga goriva v industrijah.

Usklajeni ukrepi za zmanjšanje povpraševanja po plinu

Uredba (EU) 2022/1369

Uredba

| — | Zmanjšanje nacionalne porabe plina v obdobju od 1. avgusta 2022 do 31. marca 2023 za vsaj 15 % v primerjavi s povprečno porabo plina v obdobju od 1. avgusta do 31. marca v petih zaporednih letih. |
| --- | --- |

—

Zmanjšanje nacionalne porabe plina v obdobju od 1. avgusta 2022 do 31. marca 2023 za vsaj 15 % v primerjavi s povprečno porabo plina v obdobju od 1. avgusta do 31. marca v petih zaporednih letih.

Ni relevantno.

Nujno posredovanje za obravnavo visokih cen energije

COM(2022) 473 final

Zakonodajni predlog

| — | Zmanjšanje porabe električne energije za 10 % v primerjavi z referenčnim obdobjem. |
| --- | --- |

—

Zmanjšanje porabe električne energije za 10 % v primerjavi z referenčnim obdobjem.

| — | Zmanjšanje porabe električne energije v konicah za 5 %. |
| --- | --- |

—

Zmanjšanje porabe električne energije v konicah za 5 %.

| — | Ukrepi za pospešitev uporabe pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov, zlasti s strani MSP. |
| --- | --- |

—

Ukrepi za pospešitev uporabe pogodb o nakupu električne energije iz obnovljivih virov, zlasti s strani MSP.

Digitalizacija energetskega sistema – akcijski načrt EU

COM(2022) 552 final

Sporočilo

Ni relevantno.

Ukrepi za:

| — | povečanje naložb na področju raziskav in inovacij v digitalne rešitve na področju energije, vključno s podjetji v razširitveni fazi; |
| --- | --- |

—

povečanje naložb na področju raziskav in inovacij v digitalne rešitve na področju energije, vključno s podjetji v razširitveni fazi;

| — | povečanje naložb v razvoj, uvajanje, preskušanje in pilotiranje ter tržno uvajanje digitalnih rešitev na področju energije; |
| --- | --- |

—

povečanje naložb v razvoj, uvajanje, preskušanje in pilotiranje ter tržno uvajanje digitalnih rešitev na področju energije;

| — | povečanje naložb v inteligentnost omrežja električne energije; |
| --- | --- |

—

povečanje naložb v inteligentnost omrežja električne energije;

| — | spodbujanje povezovanja energetskih sistemov in načrtovanja digitalne infrastrukture, na primer s ponovno uporabo odpadne toplote iz podatkovnih centrov; |
| --- | --- |

—

spodbujanje povezovanja energetskih sistemov in načrtovanja digitalne infrastrukture, na primer s ponovno uporabo odpadne toplote iz podatkovnih centrov;

| — | preučitev vseh možnosti javnih omrežij (zlasti baznih postaj 5G) in frekvenčnih pasov za rešitve energetskega omrežja, ki zahtevajo vseevropsko povezljivost; |
| --- | --- |

—

preučitev vseh možnosti javnih omrežij (zlasti baznih postaj 5G) in frekvenčnih pasov za rešitve energetskega omrežja, ki zahtevajo vseevropsko povezljivost;

| — | opolnomočenje odjemalcev, krepitev njihovih digitalnih znanj in spretnosti ter ponujanje pametnih energetskih storitev za odjemalce; |
| --- | --- |

—

opolnomočenje odjemalcev, krepitev njihovih digitalnih znanj in spretnosti ter ponujanje pametnih energetskih storitev za odjemalce;

| — | obravnavanje ogljičnega odtisa informacijskih in komunikacijskih tehnologij; |
| --- | --- |

—

obravnavanje ogljičnega odtisa informacijskih in komunikacijskih tehnologij;

| — | spodbujanje sodelovanja med energetskimi in digitalnimi akterji ter ustvarjanje sinergij med energetskimi in digitalnimi agendami. |
| --- | --- |

—

spodbujanje sodelovanja med energetskimi in digitalnimi akterji ter ustvarjanje sinergij med energetskimi in digitalnimi agendami.

---

(1)  Uredba (EU) 2018/1999 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 11. decembra 2018 o upravljanju energetske unije in podnebnih ukrepov (uredba o upravljanju) (UL L 328, 21.12.2018, str. 1.).

(2)  Uredba (EU) 2021/1119 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. junija 2021 o vzpostavitvi okvira za doseganje podnebne nevtralnosti (evropska podnebna pravila) (UL L 243, 9.7.2021, str. 1.).

(3)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij – Pripravljeni na 55: uresničevanje podnebnega cilja EU za leto 2030 na poti do podnebne nevtralnosti, (COM(2021) 550 final); sveženj za vodik in razogljičeni plin, (COM(2021) 803 in COM(2021) 804).

(4)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Načrt REPowerEU“, 18. maj 2022, (COM(2022) 230 final).

(5)  Po sprejetju Uredbe (EU) 2022/1032 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 29. junija 2022 o spremembi uredb (EU) 2017/1938 in (ES) št. 715/2009 glede skladiščenja plina (UL L 173, 30.6.2022, str. 17.).

(6)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Varčujmo s plinom za varno zimo“ (COM(2022) 360 final) in Uredba Sveta (EU) 2022/1854 z dne 6. oktobra 2022 o nujnem posredovanju za obravnavo visokih cen energije (UL L 261 I, 7.10.2022, str. 1.).

(7)  Predlog uredbe Sveta „Krepitev solidarnosti z boljšim usklajevanjem nabav plina, čezmejno izmenjavo plina in zanesljivimi referenčnimi vrednostmi za cene“ (COM(2022) 549 final).

(8)  Glej člen 14 ter zahteve iz poglavja 2 in Priloge I k uredbi o upravljanju.

(9)  Sodišče Evropske unije je edino pristojno za uradno razlago prava Unije.

(10)  Delavnica za deležnike o posodobitvah nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov | Evropska komisija (europa.eu).

(11)  Pet razsežnosti energetske unije, kot so navedene v členu 1(2) uredbe o upravljanju, ki so tesno povezane in se vzajemno krepijo: energetska varnost, notranji trg energije, energijska učinkovitost, razogljičenje ter raziskave, inovacije in konkurenčnost.

(12)  . Glej oddelek 3.4.

(13)  Komisija bo v skladu s členom 9(2) uredbe o upravljanju ocenila osnutke posodobljenih NEPN najpozneje šest mesecev pred rokom za predložitev končnih načrtov.

(14)  Člen 2(11) uredbe o upravljanju.

(15)  Gonilo za podnebno nevtralno gospodarstvo: strategija EU za povezovanje energetskega sistema (COM(2020) 299 final).

(16)  Strategija za vodik za podnebno nevtralno Evropo, (COM(2020) 301 final).

(17)  Strategija EU za izkoriščanje možnosti energije iz obnovljivih virov na morju za podnebno nevtralno prihodnost, (COM(2020) 741 final.

(18)  Strategija EU za sončno energijo, (COM(2022) 221 final).

(19)  Oblikovanje Evrope, odporne proti podnebnim spremembam – nova strategija EU za prilagajanje podnebnim spremembam (COM(2021) 82 final).

(20)  Trajnostni ogljikovi krogi, (COM(2021) 800 final).

(21)  Digitalizacija energetskega sistema – akcijski načrt EU, (COM(2022) 552 final.

(22)  Pot do zdravega planeta za vse – Akcijski načrt EU: Naproti ničelnemu onesnaževanju zraka, vode in tal, (COM(2021) 400 final).

(23)  Strategija EU za biotsko raznovrstnost do leta 2030 – Vračanje narave v naša življenja, (COM(2020) 380 final).

(24)  Nova strategija EU za gozdove do leta 2030, (COM(2021) 572 final).

(25)  Strategija za trajnostno in pametno mobilnost, (COM(2020) 789 final).

(26)  Uredba (EU) 2022/1032.

(27)  Sklep 1/CMA.3.

(28)  Uredba (EU) 2022/1032.

(29)  Uredba (EU) 2022/869 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2022 o smernicah za vseevropsko energetsko infrastrukturo, spremembi uredb (ES) št. 715/2009, (EU) 2019/942 in (EU) 2019/943 ter direktiv 2009/73/ES in (EU) 2019/944 in razveljavitvi Uredbe (EU) št. 347/2013 (UL L 152, 3.6.2022, str. 45.).

(30)  Delegirana uredba Komisije (EU) 2022/564 z dne 19. novembra 2021 o spremembi Uredbe (EU) št. 347/2013 Evropskega parlamenta in Sveta v zvezi s seznamom projektov skupnega interesa Unije (UL L 109, 8.4.2022, str. 14.).

(31)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij, „Varčujmo s plinom za varno zimo“, (COM(2022) 360 final).

(32)  Uredba Sveta (EU) 2022/1369 z dne 5. avgusta 2022 o usklajenih ukrepih za zmanjšanje povpraševanja po plinu (UL L 206, 8.8.2022, str. 1.).

(33)  Uredba Sveta (EU) 2022/1854 z dne 6. oktobra 2022 o nujnem posredovanju za obravnavo visokih cen energije (UL L 261 I, 7.10.2022, str. 1.).

(34)  Predlog uredbe Sveta, „Krepitev solidarnosti z boljšim usklajevanjem nabav plina, čezmejno izmenjavo plina in zanesljivimi referenčnimi vrednostmi za cene“, (COM(2022) 549 final).

(35)  Zunanje sodelovanje EU na področju energije v spreminjajočem se svetu (JOIN(2022) 23 final).

(36)  Strategija Global Gateway (JOIN(2021) 30 final).

(37)  Člen 14(5) Uredbe (EU) 2018/1999.

(38)  Glej Prilogo 8 k poročilom o državah v okviru evropskega semestra 2022.

(39)  Priporočilo Sveta z dne 16. junija 2022 o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost (UL C 243, 27.6.2022, str. 35.).

(40)  EU ima devet najbolj oddaljenih regij v zahodnem Atlantskem oceanu, Karibskem bazenu, Amazonskem gozdu in Indijskem oceanu. Skupaj v njih živi 4,8 milijona državljanov. Najbolj oddaljene regije so otoki, arhipelagi in eno kopensko ozemlje (Francoska Gvajana) ter niso del evropskega celinskega omrežja. V skladu s členom 5(1)(e)(iv) uredbe o upravljanju morajo države članice pri določanju ciljev glede energije iz obnovljivih virov upoštevati geografske, okoljske in naravne omejitve, vključno s tistimi na nepovezanih območjih in v nepovezanih regijah.

(41)  https://pact-for-skills.ec.europa.eu/index_sl

(42)  Priporočilo Sveta o individualnih učnih računih.

(43)  Glej tudi poročilo Skupnega raziskovalnega središča, Czako V., Skills for the clean energy transition (Znanja in spretnosti za prehod na čisto energijo), Urad za publikacije Evropske unije, Luxembourg, 2022, JRC129676.

(44)  Člen 3(3)(d) uredbe o upravljanju.

(45)  Priporočilo Komisije (EU) 2020/1563 z dne 14. oktobra 2020 o energijski revščini (UL L 357, 27.10.2020, str. 35.).

(46)  Člen 3(3)(d) uredbe o upravljanju.

(47)  „Implementing the Repower EU Action Plan: investment needs, hydrogen accelerator and achieving the bio-methane targets“ (Izvajanje akcijskega načrta EU REPower: naložbene potrebe, pospeševalnik za vodik in doseganje ciljev glede biometana) (SWD(2022) 230 final), str. 35.

(48)  Predlog Direktive Evropskega parlamenta in Sveta o spremembi Direktive (EU) 2018/2001 o spodbujanju uporabe energije iz obnovljivih virov, Direktive 2010/31/EU o energetski učinkovitosti stavb in Direktive 2012/27/EU o energetski učinkovitosti (COM(2022) 222 final).

(49)  Strategija EU za sončno energijo (COM(2022) 221 final), Smernice za države članice o dobrih praksah za pospešitev postopkov izdaje dovoljenj za projekte na področju energije iz obnovljivih virov in o poenostavitvi sklepanja pogodb o nakupu energije iz obnovljivih virov (SWD(2022) 0149 final).

(50)  Člen 2(18) uredbe o upravljanju.

(51)  Sporočilo o valu prenove (COM(2020) 662 final).

(52)  Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij, „Varčevanje z energijo v EU“ (COM(2022) 240 final).

(53)  Digitalizacija energetskega sistema – akcijski načrt EU (COM(2022) 552 final).

(54)  Predlog sklepa Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi programa politike „Pot v digitalno desetletje“ do leta 2030 (COM(2021) 574 final).

(55)  Na primer na podnebnem vrhu ZN, vrhu o globalnem prilagajanju in različnih Konferencah pogodbenic UNFCCC in Pariškega sporazuma.

(56)  V skladu s členom 5 evropskih podnebnih pravil morajo države članice zagotoviti, da so politike za prilagajanje podnebnim spremembam usklajene, se medsebojno podpirajo, prinašajo dodatne koristi za sektorske politike in prispevajo k boljšemu in doslednemu vključevanju prilagajanja podnebnim spremembam v vsa področja politike.

(57)  Člen 4(a), točka (1)(iii), in Priloga I k uredbi o upravljanju.

(58)  Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o obnovi narave (COM(2022) 304 final).

(59)  Strategija EU za zmanjšanje emisij metana (COM(2020) 663 final).

(60)  Evropska agencija za okolje.

(61)  Uredba (EU) 2018/842 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 30. maja 2018 o zavezujočem letnem zmanjšanju emisij toplogrednih plinov za države članice v obdobju od 2021 do 2030 kot prispevku k podnebnim ukrepom za izpolnitev zavez iz Pariškega sporazuma. (UL L 156, 19.6.2018, str. 26.)

(62)  Kot so skupna kmetijska politika, direktiva o odlaganju odpadkov na odlagališčih ter predlagane in načrtovane revizije direktive o industrijskih emisijah, direktive o čiščenju komunalne odpadne vode in direktive o energiji iz obnovljivih virov .

(63)  Predlog Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o zmanjšanju emisij metana v energetskem sektorju in spremembi Uredbe (EU) 2019/942, (COM(2021) 805 final).

(64)  Ocena nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov na ravni EU – Spodbujanje zelenega prehoda in okrevanja gospodarstva s celostnim energetskim in podnebnim načrtovanjem.

(65)  Glej Priporočilo Sveta z dne 16. junija 2022 o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost (UL C 243, 27.6.2022, str. 35.).

(66)  Prilagajanje podnebnim spremembam, obnova naših oceanov in voda do leta 2030, podnebno nevtralna in pametna mesta, evropski dogovor o tleh.

(67)  Člen 13 evropskih podnebnih pravil.

(68)  Združeni pri uresničevanju energetske unije in podnebnih ukrepov – Postavitev temeljev za uspešen prehod na čisto energijo (COM(2019) 285 final). Glej tudi Economidou, M., Ringel, M., Valentova, M., Zancanella, P., Tsemekidi Tzeiranak, S., Zangheri, P., Paci, D., Ribeiro Serrenho, T., Palermo, V. in Bertoldi, P., National Energy and Climate Plans for 2021-2030 under the EU Energy Union (Nacionalni energetski in podnebni načrti za obdobje 2021–2030 v okviru energetske unije EU), EUR 30487 EN, Urad za publikacije Evropske unije, Luxembourg, 2020, ISBN 978-92-76-27013-3, doi:10.2760/678371, JRC122862.

(69)  Nacionalni energetski in podnebni načrti | Evropska komisija (europa.eu).

(70)  Ocena nacionalnih energetskih in podnebnih načrtov na ravni EU – Spodbujanje zelenega prehoda in okrevanja gospodarstva s celostnim energetskim in podnebnim načrtovanjem (COM (2020)564).

(71)  V skladu s členi 17 do 25 uredbe o upravljanju.

(72)  Aarhuška konvencija (europa.eu).

(73)  Člen 6 Aarhuške konvencije.

(74)  Člen 7 Aarhuške konvencije.

(75)  Projekt NECPlatform, financiran v okviru programa LIFE, je namenjen podpori šestim državam članicam EU (Bolgarija, Hrvaška, Francija, Italija, Portugalska in Romunija) pri vzpostavitvi in upravljanju trajnih platform za podnebni in energetski dialog na več ravneh za pomoč pri izpolnjevanju zahtev iz člena 11 uredbe o upravljanju s spodbujanjem vertikalnega in horizontalnega povezovanja energetskih in podnebnih politik; več informacij: Portal za financiranje in javne razpise (europa.eu).

(76)  Platforma EU za nakup energije (europa.eu).

(77)  Člen 12 uredbe o upravljanju.

(78)  Za pregled orodij in instrumentov financiranja EU za pravičen zeleni prehod glej Prilogo 3 k delovnemu dokumentu služb Komisije, priloženemu predlogu Komisije za priporočilo Sveta o zagotavljanju pravičnega prehoda na podnebno nevtralnost (SWD(2021) 452 final).

(79)  Vzpostavljeni z Uredbo (EU) 2021/241 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 12. februarja 2021 o vzpostavitvi Mehanizma za okrevanje in odpornost (UL L 57, 18.2.2021, str. 17.).

(80)  Približno 40 % dodeljenih sredstev v okviru načrtov za okrevanje in odpornost se nanaša na ukrepe, ki podpirajo podnebne cilje, več načrtov za okrevanje in odpornost pa s precejšnjim odstopanjem presega 37-odstotni prag financiranja podnebnih sprememb, določen v uredbi. Skupni odhodki za podnebne ukrepe v 26 načrtih, sprejetih do 5. oktobra 2022, znašajo 199,9 milijarde EUR. Poleg tega načrti vključujejo 18,4 milijarde EUR dodatnih odhodkov za okolje, s čimer skupni znesek odhodkov, ki so označeni kot prispevajoči k podnebnim ali okoljskim ciljem, znaša 218,2 milijarde EUR ali 44,1 % vseh dodeljenih sredstev.

(81)  COM(2021) 1054 final.

(82)  Napovedan v okviru sporočila z dne 14. januarja 2020 o naložbenem načrtu za evropski zeleni dogovor.

(83)  Predlog uredbe Evropskega parlamenta in Sveta o ustanovitvi Socialnega sklada za podnebje (COM(2021) 568 final).

(84)  Uredba (EU) 2021/2115 o strateških načrtih SKP, člen 120.

(85)  Spletni seminar o oceni kmetijskih politik in ukrepov v zvezi s toplogrednimi plini, julij 2022, glej https://www.eionet.europa.eu/etcs/etc-cm/products/webinars-and-workshops/2021-webinar-on-the-evaluation-of-agricultural-greenhouse-gas-policies-and-measures

(86)  V obdobju 2014–2020 je bila glavni vir financiranja EU za naložbe v podnebje in energijo, saj je bilo vloženih skoraj 70 milijonov EUR. Kohezijska politika v podporo energetski uniji, evropskim strukturnim in investicijskim skladom (europa.eu).

(87)  Člen 8 uredbe o upravljanju.

(88)  V skladu z oddelkom B Priloge I k uredbi o upravljanju.

(89)  Priloga I, oddelek B.4.2.1.ii., k uredbi o upravljanju.

(90)  Priloga I, oddelek B.5, k uredbi o upravljanju.

(91)  Najmanj do 10 let po obdobju, zajetem v načrtu.

(92)  Priloga I, oddelek B.5.1.i., k uredbi o upravljanju.

(93)  Člen 8(2)(e) uredbe o upravljanju.

(94)  Nacionalni energetski in podnebni načrti | Evropska komisija (europa.eu).

(95)  Člen 8(3) uredbe o upravljanju.

(96)  Člen 8(2)(b) uredbe o upravljanju.

(97)  Glej Sporočilo o ocenjevanju porazdelitvenega učinka (COM(2022) 494 final).

(98)  Člen 3(3)(d) uredbe o upravljanju.

(99)  Glej na primer projekte GD-AMEDI in AMEDI+, ki jih skupaj upravljata GD EMPL in GD JRC. Glavni rezultati obeh projektov bodo predstavljeni in dostopni na skupnem spletnem mestu projekta.

(100)  Člen 14(4) uredbe o upravljanju.

(101)  Ta posodobitev bo za večino držav članic predvidena leta 2023, tj. štiri leta po sprejetju prvega nacionalnega programa nadzora nad onesnaževanjem zraka, v skladu s členom 6(3) Direktive 2016/2284 o zmanjšanju nacionalnih emisij za nekatera onesnaževala zraka.

(102)  COM(2020) 380 final.

(103)  COM(2020) 98 final.

(104)  COM(2021) 400 final.

(105)  https://ec.europa.eu/health/sites/default/files/non_communicable_diseases/docs/eu_cancer-plan_sl.pdf

(106)  Akcijski načrt za krožno gospodarstvo (COM(2020) 98 final).

(107)  Priloga I, oddelek 5.3.(i), k uredbi o upravljanju.

(108)  Poročilo o stanju energetske unije 2022 (COM(2022) 547) vsebuje seznam razpoložljivih instrumentov financiranja EU.

(109)  Člen 31 uredbe o upravljanju.

(110)  COM(2022) 222 final (glej drugje v preglednici) predlaga dodatno okrepitev nekaterih ciljev v tem predlogu.

(111)  Predlog, ki ima drugačno pravno podlago kot uredba o upravljanju. Države članice bi morale zagotoviti skladnost med NEPN in cilji ter politikami in ukrepi za njihovo doseganje, kot je določeno v tem predlogu. Države članice se spodbuja, naj politike in ukrepe, povezane s tem predlogom, vključijo v NEPN, če imajo pomembne podnebne in energetske značilnosti.

(112)  Države članice bi morale zagotoviti skladnost med NEPN in nacionalnim okvirom politike v tej predlagani uredbi.

---

IV Informacije

INFORMACIJE INSTITUCIJ, ORGANOV, URADOV IN AGENCIJ EVROPSKE UNIJE

Svet

| 29.12.2022 | SL | Uradni list Evropske unije | C 495/56 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2022

SL

Uradni list Evropske unije

C 495/56

---

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o spodbujanju medgeneracijske razsežnosti na področju mladine za krepitev dialoga in socialne kohezije

(2022/C 495/03)

SVET IN PREDSTAVNIKI VLAD DRŽAV ČLANIC, KI SO SE SESTALI V OKVIRU SVETA –

OB UPOŠTEVANJU NASLEDNJEGA:

| 1. | Namen evropskega cilja mladih #3 z naslovom „Vključujoče družbe“ iz strategije EU za mlade je „zagotoviti več prostorov, priložnosti, virov in programov za spodbujanje dialoga (1) in socialne kohezije ter za boj proti diskriminaciji in segregaciji“, namen evropskega cilja mladih #4 z naslovom „Informacije in konstruktivni dialog“ pa zagotoviti, da mladi sodelujejo v participativnem in konstruktivnem dialogu. |
| --- | --- |

1.

Namen evropskega cilja mladih #3 z naslovom „Vključujoče družbe“ iz strategije EU za mlade je „zagotoviti več prostorov, priložnosti, virov in programov za spodbujanje dialoga (1) in socialne kohezije ter za boj proti diskriminaciji in segregaciji“, namen evropskega cilja mladih #4 z naslovom „Informacije in konstruktivni dialog“ pa zagotoviti, da mladi sodelujejo v participativnem in konstruktivnem dialogu.

| 2. | V okviru evropskega leta mladih (2022) se na podlagi obstoječih možnosti na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni priznava, da je treba mlade opolnomočiti, jim izrekati priznanje, jih podpirati in sodelovati z njimi, ter tako zagotoviti, da se njihovi interesi in potrebe ustrezno upoštevajo v političnih ukrepih na vseh področjih politike (2). Medgeneracijska razsežnost mladinskih politik je ključna za doseganje ciljev evropskega leta mladih in zagotavljanje, da se bo njegova zapuščina ohranila v obliki socialne kohezije. |
| --- | --- |

2.

V okviru evropskega leta mladih (2022) se na podlagi obstoječih možnosti na evropski, nacionalni, regionalni in lokalni ravni priznava, da je treba mlade opolnomočiti, jim izrekati priznanje, jih podpirati in sodelovati z njimi, ter tako zagotoviti, da se njihovi interesi in potrebe ustrezno upoštevajo v političnih ukrepih na vseh področjih politike (2). Medgeneracijska razsežnost mladinskih politik je ključna za doseganje ciljev evropskega leta mladih in zagotavljanje, da se bo njegova zapuščina ohranila v obliki socialne kohezije.

| 3. | Mladinsko delo lahko med drugim prispeva k vključevanju mladih, ki prihajajo iz raznolikih okolij in živijo v različnih življenjskih razmerah, vključno z mladimi z manj priložnostmi, v raznovrstne medgeneracijske projekte in dejavnosti ter je lahko dragocen instrument tako za spodbujanje medgeneracijskega dialoga, solidarnosti in pravičnosti kot za vzpostavljanje pozitivnih odnosov med ljudmi različnih generacij. |
| --- | --- |

3.

Mladinsko delo lahko med drugim prispeva k vključevanju mladih, ki prihajajo iz raznolikih okolij in živijo v različnih življenjskih razmerah, vključno z mladimi z manj priložnostmi, v raznovrstne medgeneracijske projekte in dejavnosti ter je lahko dragocen instrument tako za spodbujanje medgeneracijskega dialoga, solidarnosti in pravičnosti kot za vzpostavljanje pozitivnih odnosov med ljudmi različnih generacij.

| 4. | Mladinski sveti, mladinske organizacije, strukture mladinskega dela, mladinske mreže in neformalne skupine mladih imajo lahko pomembno vlogo pri spodbujanju medgeneracijskega dialoga, pravičnosti in solidarnosti. S strokovnim znanjem in izkušnjami mladih (3) ustvarjajo prostor za eksperimentiranje in lahko prispevajo k odkrivanju inovativnih rešitev in načinov medgeneracijskega sodelovanja. |
| --- | --- |

4.

Mladinski sveti, mladinske organizacije, strukture mladinskega dela, mladinske mreže in neformalne skupine mladih imajo lahko pomembno vlogo pri spodbujanju medgeneracijskega dialoga, pravičnosti in solidarnosti. S strokovnim znanjem in izkušnjami mladih (3) ustvarjajo prostor za eksperimentiranje in lahko prispevajo k odkrivanju inovativnih rešitev in načinov medgeneracijskega sodelovanja.

| 5. | Pandemija COVID-19 in vojna agresija Rusije v Ukrajini, ki je leta 2022 povzročila doslej največji prihod ukrajinskih beguncev v Evropo, sta pokazali, da imajo prostovoljci vseh starosti pomembno vlogo v družbah, kar zadeva spodbujanje družbene odpornosti v kriznih razmerah. Mladi so v državah članicah s svojo prostovoljno dejavnostjo med pandemijo in v času prihoda beguncev dokazali, da lahko spodbujajo medgeneracijsko solidarnost in tkanje medgeneracijskih vezi med mladimi in drugimi starostnimi skupinami (4). |
| --- | --- |

5.

Pandemija COVID-19 in vojna agresija Rusije v Ukrajini, ki je leta 2022 povzročila doslej največji prihod ukrajinskih beguncev v Evropo, sta pokazali, da imajo prostovoljci vseh starosti pomembno vlogo v družbah, kar zadeva spodbujanje družbene odpornosti v kriznih razmerah. Mladi so v državah članicah s svojo prostovoljno dejavnostjo med pandemijo in v času prihoda beguncev dokazali, da lahko spodbujajo medgeneracijsko solidarnost in tkanje medgeneracijskih vezi med mladimi in drugimi starostnimi skupinami (4).

| 6. | Medgeneracijsko prostovoljstvo povezuje mlade in starejše v smotrnih in vzajemno koristnih dejavnostih, programih in projektih, ki spodbujajo solidarnost, globlje razumevanje in spoštovanje med generacijami ter prispevajo k oblikovanju bolj povezanih skupnosti. |
| --- | --- |

6.

Medgeneracijsko prostovoljstvo povezuje mlade in starejše v smotrnih in vzajemno koristnih dejavnostih, programih in projektih, ki spodbujajo solidarnost, globlje razumevanje in spoštovanje med generacijami ter prispevajo k oblikovanju bolj povezanih skupnosti.

| 7. | Digitalni razkorak kaže na dolgoletno neenakost pri razvijanju spretnosti in zagotavljanju dostopa do novih tehnologij. Zelena knjiga o staranju, ki jo je pripravila Komisija, priznava, da „naložbe v digitalna znanja in spretnosti, razvoj skupnosti ter medgeneracijsko kohezijo lahko preprečijo poslabšanje duševnega zdravja in dobrega počutja ter zmanjšajo neenakosti“ (5). Izmenjava digitalnih spretnosti in znanja je področje, na katerem imajo lahko mladi vodilno vlogo in lahko pomagajo okrepiti občutek medgeneracijske povezanosti s starejšimi (6). |
| --- | --- |

7.

Digitalni razkorak kaže na dolgoletno neenakost pri razvijanju spretnosti in zagotavljanju dostopa do novih tehnologij. Zelena knjiga o staranju, ki jo je pripravila Komisija, priznava, da „naložbe v digitalna znanja in spretnosti, razvoj skupnosti ter medgeneracijsko kohezijo lahko preprečijo poslabšanje duševnega zdravja in dobrega počutja ter zmanjšajo neenakosti“ (5). Izmenjava digitalnih spretnosti in znanja je področje, na katerem imajo lahko mladi vodilno vlogo in lahko pomagajo okrepiti občutek medgeneracijske povezanosti s starejšimi (6).

| 8. | Programi in pobude EU, kot so Erasmus+, Evropska solidarnostna enota, mladinski dialog EU, evropsko leto mladih 2022, Konferenca o prihodnosti Evrope, Novi evropski Bauhaus, evropski strukturni in investicijski skladi, vključno s pobudo ALMA (Aim, Learn, Master, Achieve) v okviru Evropskega socialnega sklada plus in Instrumenta Evropske unije za okrevanje (NextGenerationEU), bi lahko bili dragoceni instrumenti za spodbujanje medgeneracijskega dialoga in solidarnosti na področju mladine na lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni. Projekti, ki temeljijo na prostovoljstvu in solidarnostnih aktivnostih, so trden dokaz, da so mladi med drugim zavezani dejavnemu sodelovanju v medgeneracijskem dialogu in solidarnosti. |
| --- | --- |

8.

Programi in pobude EU, kot so Erasmus+, Evropska solidarnostna enota, mladinski dialog EU, evropsko leto mladih 2022, Konferenca o prihodnosti Evrope, Novi evropski Bauhaus, evropski strukturni in investicijski skladi, vključno s pobudo ALMA (Aim, Learn, Master, Achieve) v okviru Evropskega socialnega sklada plus in Instrumenta Evropske unije za okrevanje (NextGenerationEU), bi lahko bili dragoceni instrumenti za spodbujanje medgeneracijskega dialoga in solidarnosti na področju mladine na lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni. Projekti, ki temeljijo na prostovoljstvu in solidarnostnih aktivnostih, so trden dokaz, da so mladi med drugim zavezani dejavnemu sodelovanju v medgeneracijskem dialogu in solidarnosti.

| 9. | Izredno pomembno je na vseh ravneh spodbujati medgeneracijsko pravičnost z mladinskimi politikami (7), zlasti na podeželskih, oddaljenih, obrobnih, manj razvitih območjih in v najbolj oddaljenih regijah. Zmanjševanje deleža mlajših generacij v več državah članicah (8) in „beg možganov“ predstavljata resen izziv za številne od teh skupnosti, zato je za zagotavljanje kohezije ključno usmerjati več pozornosti v medgeneracijsko pravičnost z oblikovanjem podpornih mladinskih politik (9). |
| --- | --- |

9.

Izredno pomembno je na vseh ravneh spodbujati medgeneracijsko pravičnost z mladinskimi politikami (7), zlasti na podeželskih, oddaljenih, obrobnih, manj razvitih območjih in v najbolj oddaljenih regijah. Zmanjševanje deleža mlajših generacij v več državah članicah (8) in „beg možganov“ predstavljata resen izziv za številne od teh skupnosti, zato je za zagotavljanje kohezije ključno usmerjati več pozornosti v medgeneracijsko pravičnost z oblikovanjem podpornih mladinskih politik (9).

| 10. | Pri spodbujanju medgeneracijske razsežnosti v mladinskih politikah in ponudbe mladinskega dela je treba zagotoviti enakost spolov (10). Za to si bodo morale prizadevati ne le vlade, temveč tudi civilna družba, vključno z mladinskimi organizacijami, mladinskimi voditelji, mladinskimi delavci, mediji in zasebnim sektorjem. |
| --- | --- |

10.

Pri spodbujanju medgeneracijske razsežnosti v mladinskih politikah in ponudbe mladinskega dela je treba zagotoviti enakost spolov (10). Za to si bodo morale prizadevati ne le vlade, temveč tudi civilna družba, vključno z mladinskimi organizacijami, mladinskimi voditelji, mladinskimi delavci, mediji in zasebnim sektorjem.

| 11. | Mladinski dialog EU kot največji participativni mehanizem za mlade v EU skupaj s sistemom soupravljanja Sveta Evrope zagotavlja prostor za pojmovanje medgeneracijskega dialoga kot procesa, znotraj katerega imajo ljudje različnih starosti možnosti za skupen razmislek in soustvarjanje. Na konferenci EU o mladih, ki je potekala od 11. do 13. julija 2022 v Pragi, so mladi izrazili mnenje, da medgeneracijski dialog ne bi smel nadomestiti neposrednega mladinskega dialoga z oblikovalci politik, temveč bi moral potekati vzporedno z njim – |
| --- | --- |

11.

Mladinski dialog EU kot največji participativni mehanizem za mlade v EU skupaj s sistemom soupravljanja Sveta Evrope zagotavlja prostor za pojmovanje medgeneracijskega dialoga kot procesa, znotraj katerega imajo ljudje različnih starosti možnosti za skupen razmislek in soustvarjanje. Na konferenci EU o mladih, ki je potekala od 11. do 13. julija 2022 v Pragi, so mladi izrazili mnenje, da medgeneracijski dialog ne bi smel nadomestiti neposrednega mladinskega dialoga z oblikovalci politik, temveč bi moral potekati vzporedno z njim –

MENIJO NASLEDNJE:

| 12. | Treba je spodbujati dialog tako med mladimi kot med mladimi in starejšimi generacijami. Koristi združevanja izkušenj in kompetenc različnih generacij so velike in prispevajo k oblikovanju miroljubnih in kohezivnih družb, ki temeljijo na medsebojnem spoštovanju, sočutju, solidarnosti in razumevanju potreb vseh starostnih skupin. |
| --- | --- |

12.

Treba je spodbujati dialog tako med mladimi kot med mladimi in starejšimi generacijami. Koristi združevanja izkušenj in kompetenc različnih generacij so velike in prispevajo k oblikovanju miroljubnih in kohezivnih družb, ki temeljijo na medsebojnem spoštovanju, sočutju, solidarnosti in razumevanju potreb vseh starostnih skupin.

| 13. | S sodelovanjem v medgeneracijskem dialogu in medgeneracijskih solidarnostnih projektih, vključno s prostovoljskimi dejavnostmi, lahko mladi pridobijo prečne kompetence in socialne spretnosti, ki jih lahko uporabijo na drugih življenjskih področjih. Dejavno sodelovanje različnih generacij v medgeneracijskem dialogu prispeva k razvijanju medosebnih spretnosti in vzajemne prilagodljivosti ter krepitvi socialne odpornosti in dobrobiti s socialnim vključevanjem, vzpostavljanjem socialnih stikov in preprečevanjem socialne osamitve. |
| --- | --- |

13.

S sodelovanjem v medgeneracijskem dialogu in medgeneracijskih solidarnostnih projektih, vključno s prostovoljskimi dejavnostmi, lahko mladi pridobijo prečne kompetence in socialne spretnosti, ki jih lahko uporabijo na drugih življenjskih področjih. Dejavno sodelovanje različnih generacij v medgeneracijskem dialogu prispeva k razvijanju medosebnih spretnosti in vzajemne prilagodljivosti ter krepitvi socialne odpornosti in dobrobiti s socialnim vključevanjem, vzpostavljanjem socialnih stikov in preprečevanjem socialne osamitve.

| 14. | Spodbujanje medgeneracijske pravičnosti s celostnim in v prihodnost usmerjenim pristopom k razvoju mladinskih politik prispeva k socialni koheziji. Oblikovalci politik, ki jih podpirajo raziskovalci, mladinski delavci, mladinske organizacije, drugi strokovnjaki (11) in drugi zadevni deležniki, bi morali pokazati močno politično zavezanost odpravljanju neenakosti med različnimi generacijami in tudi znotraj njih ter reševanju medgeneracijskih izzivov. Imeti bi morali dostop do obstoječih nacionalnih ali evropskih podatkov in dokazov, razčlenjenih po starosti, za spremljanje neenakosti med mladimi, ki prihajajo iz raznolikih okolij in živijo v različnih življenjskih razmerah, ter med starostnimi skupinami. |
| --- | --- |

14.

Spodbujanje medgeneracijske pravičnosti s celostnim in v prihodnost usmerjenim pristopom k razvoju mladinskih politik prispeva k socialni koheziji. Oblikovalci politik, ki jih podpirajo raziskovalci, mladinski delavci, mladinske organizacije, drugi strokovnjaki (11) in drugi zadevni deležniki, bi morali pokazati močno politično zavezanost odpravljanju neenakosti med različnimi generacijami in tudi znotraj njih ter reševanju medgeneracijskih izzivov. Imeti bi morali dostop do obstoječih nacionalnih ali evropskih podatkov in dokazov, razčlenjenih po starosti, za spremljanje neenakosti med mladimi, ki prihajajo iz raznolikih okolij in živijo v različnih življenjskih razmerah, ter med starostnimi skupinami.

| 15. | Oblikovalci politik, mladinske organizacije, vključno z lokalnimi mladinskimi sveti, mladi, mladinski delavci, mladinski voditelji, raziskovalci, izobraževalci in drugi zadevni deležniki bi morali, kjer je to ustrezno, razmisliti o dodatnih ukrepih in inovativnih pristopih, ki bi lahko združevali mlade z drugimi starostnimi skupinami v postopkih odločanja. |
| --- | --- |

15.

Oblikovalci politik, mladinske organizacije, vključno z lokalnimi mladinskimi sveti, mladi, mladinski delavci, mladinski voditelji, raziskovalci, izobraževalci in drugi zadevni deležniki bi morali, kjer je to ustrezno, razmisliti o dodatnih ukrepih in inovativnih pristopih, ki bi lahko združevali mlade z drugimi starostnimi skupinami v postopkih odločanja.

| 16. | Treba je spoštovati raznovrstnost generacij v smislu različnih značilnosti posameznikov in skupine, vključno z duševnimi in telesnimi sposobnostmi ter socialno-ekonomskimi razmerami, in njihove identitete, da bi imele vse generacije enake možnosti za polno in učinkovito sodelovanje v medgeneracijskem dialogu na vseh ravneh odločanja, ki vplivajo na njihovo osebno, poklicno in socialno življenje. |
| --- | --- |

16.

Treba je spoštovati raznovrstnost generacij v smislu različnih značilnosti posameznikov in skupine, vključno z duševnimi in telesnimi sposobnostmi ter socialno-ekonomskimi razmerami, in njihove identitete, da bi imele vse generacije enake možnosti za polno in učinkovito sodelovanje v medgeneracijskem dialogu na vseh ravneh odločanja, ki vplivajo na njihovo osebno, poklicno in socialno življenje.

| 17. | Treba je podpirati plačane in prostovoljne mladinske delavce pri spodbujanju in izvajanju medgeneracijske razsežnosti njihovega dela. Izobraževanje in usposabljanje plačanih in prostovoljnih mladinskih delavcev na področju medgeneracijske razsežnosti bi bilo treba po potrebi prilagoditi za spodbujanje medgeneracijske solidarnosti in pravičnosti pri zagotavljanju mladinskega dela in prostovoljskih dejavnostih. |
| --- | --- |

17.

Treba je podpirati plačane in prostovoljne mladinske delavce pri spodbujanju in izvajanju medgeneracijske razsežnosti njihovega dela. Izobraževanje in usposabljanje plačanih in prostovoljnih mladinskih delavcev na področju medgeneracijske razsežnosti bi bilo treba po potrebi prilagoditi za spodbujanje medgeneracijske solidarnosti in pravičnosti pri zagotavljanju mladinskega dela in prostovoljskih dejavnostih.

| 18. | Preučiti bi bilo treba vključevanje raziskovalcev v razvoj dolgoročnih strukturnih ukrepov za spodbujanje medgeneracijske solidarnosti in enakopravnosti, na primer z zagotavljanjem kazalnikov medgeneracijske pravičnosti ali rednimi raziskovalnimi publikacijami s področja medgeneracijske pravičnosti. |
| --- | --- |

18.

Preučiti bi bilo treba vključevanje raziskovalcev v razvoj dolgoročnih strukturnih ukrepov za spodbujanje medgeneracijske solidarnosti in enakopravnosti, na primer z zagotavljanjem kazalnikov medgeneracijske pravičnosti ali rednimi raziskovalnimi publikacijami s področja medgeneracijske pravičnosti.

| 19. | Inovativne pobude za medgeneracijski dialog o razvoju digitalnih spretnosti lahko mlade Evropejce spodbudijo, da omogočijo lažje vključevanje vrstnikov in starejših v digitalni prehod. Tovrstne pobude, katerih cilj je opolnomočiti skupnosti, da okrepijo svoje spretnosti digitalne pismenosti, lahko pomagajo premagovati osamljenost članov skupnosti, prispevajo k njihovi dobrobiti in povečajo njihovo socialno vključenost ter tako pomagajo graditi kohezivne skupnosti. |
| --- | --- |

19.

Inovativne pobude za medgeneracijski dialog o razvoju digitalnih spretnosti lahko mlade Evropejce spodbudijo, da omogočijo lažje vključevanje vrstnikov in starejših v digitalni prehod. Tovrstne pobude, katerih cilj je opolnomočiti skupnosti, da okrepijo svoje spretnosti digitalne pismenosti, lahko pomagajo premagovati osamljenost članov skupnosti, prispevajo k njihovi dobrobiti in povečajo njihovo socialno vključenost ter tako pomagajo graditi kohezivne skupnosti.

| 20. | Koncept trajnostnega razvoja, kot je naveden v ciljih Združenih narodov za trajnostni razvoj, in potreba po okrepitvi njegove socialne razsežnosti vključujeta dejavno sodelovanje državljanov vseh starosti pri oblikovanju varnih, vključujočih in kohezivnih skupnosti. Družbeno priznavanje različnih potreb in odgovornosti, ki jih imajo različne starostne skupine, se lahko okrepi z dogodki in prostovoljskimi dejavnostmi, ki združujejo predstavnike različnih starostnih skupin, s tem pa bi mlajše in starejše generacije imele priložnost za interakcijo in izmenjavo mnenj o temah, povezanih s trajnostno Evropo. |
| --- | --- |

20.

Koncept trajnostnega razvoja, kot je naveden v ciljih Združenih narodov za trajnostni razvoj, in potreba po okrepitvi njegove socialne razsežnosti vključujeta dejavno sodelovanje državljanov vseh starosti pri oblikovanju varnih, vključujočih in kohezivnih skupnosti. Družbeno priznavanje različnih potreb in odgovornosti, ki jih imajo različne starostne skupine, se lahko okrepi z dogodki in prostovoljskimi dejavnostmi, ki združujejo predstavnike različnih starostnih skupin, s tem pa bi mlajše in starejše generacije imele priložnost za interakcijo in izmenjavo mnenj o temah, povezanih s trajnostno Evropo.

| 21. | Razumevanje generacijske raznolikosti močno vpliva na krepitev zmogljivosti za oblikovanje zdravih medgeneracijskih odnosov in socialne kohezije. Za spodbujanje dialoga med mlajšimi in starejšimi generacijami bi bilo treba tudi otrokom omogočiti, da sodelujejo v medgeneracijskem dialogu, da bi se ustvarila skupna izkušnja konstruktivnega dialoga, hkrati pa tudi razvijalo medsebojno spoštovanje in sočutje že od zgodnjega otroštva. |
| --- | --- |

21.

Razumevanje generacijske raznolikosti močno vpliva na krepitev zmogljivosti za oblikovanje zdravih medgeneracijskih odnosov in socialne kohezije. Za spodbujanje dialoga med mlajšimi in starejšimi generacijami bi bilo treba tudi otrokom omogočiti, da sodelujejo v medgeneracijskem dialogu, da bi se ustvarila skupna izkušnja konstruktivnega dialoga, hkrati pa tudi razvijalo medsebojno spoštovanje in sočutje že od zgodnjega otroštva.

POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE NA VSEH USTREZNIH RAVNEH, NAJ:

| 22. | poskrbijo za ozaveščanje oblikovalcev politik o medgeneracijski pravičnosti ter jim posredujejo dokaze, informacije, podatke in druge ustrezne vire, ki so pri oblikovanju politik potrebni za krepitev enakosti, ne glede na starost; |
| --- | --- |

22.

poskrbijo za ozaveščanje oblikovalcev politik o medgeneracijski pravičnosti ter jim posredujejo dokaze, informacije, podatke in druge ustrezne vire, ki so pri oblikovanju politik potrebni za krepitev enakosti, ne glede na starost;

| 23. | preučijo možnosti, da se v strategije in politike na področju mladih po potrebi vključijo cilji in ukrepi, ki odražajo medgeneracijsko razsežnost. Te cilje in ukrepe bi bilo treba razviti na podlagi znanja, dokazov in dobrih praks ter ob posvetovanju z različnimi skupinami mladih, organizacijami, ki jih zastopajo, in drugimi zadevnimi deležniki za doseganje bolj odzivnih in tako bolj vključujočih rezultatov politik; |
| --- | --- |

23.

preučijo možnosti, da se v strategije in politike na področju mladih po potrebi vključijo cilji in ukrepi, ki odražajo medgeneracijsko razsežnost. Te cilje in ukrepe bi bilo treba razviti na podlagi znanja, dokazov in dobrih praks ter ob posvetovanju z različnimi skupinami mladih, organizacijami, ki jih zastopajo, in drugimi zadevnimi deležniki za doseganje bolj odzivnih in tako bolj vključujočih rezultatov politik;

| 24. | v tesnem sodelovanju z mladinskimi organizacijami, mladinskimi sveti ter lokalnimi, regionalnimi in nacionalnimi organi in skupnostmi spodbujajo in omogočajo posvetovanje z mladimi ter njihovo aktivno in smotrno sodelovanje v razvoju, izvajanju in vrednotenju medgeneracijske razsežnosti vseh mladinskih politik; |
| --- | --- |

24.

v tesnem sodelovanju z mladinskimi organizacijami, mladinskimi sveti ter lokalnimi, regionalnimi in nacionalnimi organi in skupnostmi spodbujajo in omogočajo posvetovanje z mladimi ter njihovo aktivno in smotrno sodelovanje v razvoju, izvajanju in vrednotenju medgeneracijske razsežnosti vseh mladinskih politik;

| 25. | olajšajo ustvarjanje priložnosti in dostopnih prostorov za mlade, da se vključijo v smotrn medgeneracijski dialog v postopkih javnega odločanja na vseh področjih politike, ki vplivajo na njihovo življenje in dobrobit, in sicer z izvajanjem ciljno usmerjenih ukrepov, ki omogočajo vključevanje predvsem mladih z manj priložnostmi in premalo zastopanih skupin mladih; |
| --- | --- |

25.

olajšajo ustvarjanje priložnosti in dostopnih prostorov za mlade, da se vključijo v smotrn medgeneracijski dialog v postopkih javnega odločanja na vseh področjih politike, ki vplivajo na njihovo življenje in dobrobit, in sicer z izvajanjem ciljno usmerjenih ukrepov, ki omogočajo vključevanje predvsem mladih z manj priložnostmi in premalo zastopanih skupin mladih;

| 26. | preučijo načine za zagotavljanje prostora za povezovanje oblikovalcev politik, raziskovalcev, mladinskih delavcev in mladih, da bi skupaj lahko razvili orodja za medgeneracijski dialog, kot so nabori orodij za medgeneracijski dialog, ter olajšajo enak dostop do informacij o tem, kako se lahko mladim prisluhne v okviru priložnosti medgeneracijskega dialoga; |
| --- | --- |

26.

preučijo načine za zagotavljanje prostora za povezovanje oblikovalcev politik, raziskovalcev, mladinskih delavcev in mladih, da bi skupaj lahko razvili orodja za medgeneracijski dialog, kot so nabori orodij za medgeneracijski dialog, ter olajšajo enak dostop do informacij o tem, kako se lahko mladim prisluhne v okviru priložnosti medgeneracijskega dialoga;

| 27. | izkoristijo priložnosti, ki jih zagotavljajo programi Evropske solidarnostne enote in Erasmus+ za podporo razvoju in izvajanju strategij za krepitev zmogljivosti mladinskih organizacij in mladih, ki prispevajo k razvoju prostovoljstva v skupnosti z vzpostavljanjem partnerstev, ki odražajo raznolikost celotne skupnosti in potrebe različnih generacij; |
| --- | --- |

27.

izkoristijo priložnosti, ki jih zagotavljajo programi Evropske solidarnostne enote in Erasmus+ za podporo razvoju in izvajanju strategij za krepitev zmogljivosti mladinskih organizacij in mladih, ki prispevajo k razvoju prostovoljstva v skupnosti z vzpostavljanjem partnerstev, ki odražajo raznolikost celotne skupnosti in potrebe različnih generacij;

| 28. | preučijo možnosti, znotraj katerih obstoječi in na kompetencah temelječi okviri (12) za formalno in neformalno izobraževanje, učenje in usposabljanje na področju mladih pomagajo odražati medgeneracijsko razsežnost v dejavnostih mladinskega dela. |
| --- | --- |

28.

preučijo možnosti, znotraj katerih obstoječi in na kompetencah temelječi okviri (12) za formalno in neformalno izobraževanje, učenje in usposabljanje na področju mladih pomagajo odražati medgeneracijsko razsežnost v dejavnostih mladinskega dela.

POZIVAJO DRŽAVE ČLANICE IN EVROPSKO KOMISIJO, NAJ V OKVIRU SVOJIH PRISTOJNOSTI IN NA USTREZNIH RAVNEH TER OB UPOŠTEVANJU NAČELA SUBSIDIARNOSTI:

| 29. | preučijo uporabo obstoječih smernic, nabora orodij (13) in mehanizmov, kot so državljanski forumi (14), da bi se spodbujalo vključevanje mladinske razsežnosti v sektorske politike in s tem izboljšala skladnost politik za zagotavljanje politik in storitev, ki bolje odgovarjajo potrebam mladih; |
| --- | --- |

29.

preučijo uporabo obstoječih smernic, nabora orodij (13) in mehanizmov, kot so državljanski forumi (14), da bi se spodbujalo vključevanje mladinske razsežnosti v sektorske politike in s tem izboljšala skladnost politik za zagotavljanje politik in storitev, ki bolje odgovarjajo potrebam mladih;

| 30. | še naprej uporabljajo obstoječe participativne mehanizme in platforme, kot so simulacije sej mladinskega parlamenta in politični dialog z oblikovalci politik na lokalni, nacionalni, regionalni in evropski ravni, za spodbujanje medgeneracijskega dialoga na vseh ravneh med mladimi in deležniki z mandatom za odločanje; |
| --- | --- |

30.

še naprej uporabljajo obstoječe participativne mehanizme in platforme, kot so simulacije sej mladinskega parlamenta in politični dialog z oblikovalci politik na lokalni, nacionalni, regionalni in evropski ravni, za spodbujanje medgeneracijskega dialoga na vseh ravneh med mladimi in deležniki z mandatom za odločanje;

| 31. | izkoristijo obstoječe mreže in orodja, med njimi mrežo Eurodesk in Evropski mladinski portal, ki sta namenjena spodbujanju uporabniku prijaznih informacij o različnih možnostih v EU za razvoj in izvajanje projektov in pobud, ki podpirajo medgeneracijski dialog, solidarnost in pravičnost; |
| --- | --- |

31.

izkoristijo obstoječe mreže in orodja, med njimi mrežo Eurodesk in Evropski mladinski portal, ki sta namenjena spodbujanju uporabniku prijaznih informacij o različnih možnostih v EU za razvoj in izvajanje projektov in pobud, ki podpirajo medgeneracijski dialog, solidarnost in pravičnost;

| 32. | za večjo socialno kohezijo v lokalnih skupnostih omogočijo lažjo izmenjavo dobrih praks, ki zajemajo skupno udeležbo mlajših in starejših državljanov v solidarnostnih aktivnostih ter načrtovanje v skupnosti, kot ga razvijajo programi, kot sta Erasmus+ in Evropska solidarnostna enota, ter vseživljenjsko učenje z obstoječimi orodji in platformami EU; |
| --- | --- |

32.

za večjo socialno kohezijo v lokalnih skupnostih omogočijo lažjo izmenjavo dobrih praks, ki zajemajo skupno udeležbo mlajših in starejših državljanov v solidarnostnih aktivnostih ter načrtovanje v skupnosti, kot ga razvijajo programi, kot sta Erasmus+ in Evropska solidarnostna enota, ter vseživljenjsko učenje z obstoječimi orodji in platformami EU;

| 33. | organizirajo dejavnosti vzajemnega učenja, kot so seminarji, dejavnosti vzajemnega učenja ali druge ustrezne oblike sodelovanja med deležniki z različnih področij politike, mladimi in mladinskimi organizacijami pri spodbujanju medgeneracijskega dialoga, solidarnosti in pravičnosti; |
| --- | --- |

33.

organizirajo dejavnosti vzajemnega učenja, kot so seminarji, dejavnosti vzajemnega učenja ali druge ustrezne oblike sodelovanja med deležniki z različnih področij politike, mladimi in mladinskimi organizacijami pri spodbujanju medgeneracijskega dialoga, solidarnosti in pravičnosti;

| 34. | podpirajo in preučijo možnosti za oblikovanje prostorov in pobud za mlade, kjer je to mogoče, in sicer v okviru obstoječega finančnega okvira in programov. Za krepitev socialne kohezije naj mladim omogočijo, da oblikujejo dejavnosti, ki spodbujajo medgeneracijski dialog, in v njih tudi sodelujejo. |
| --- | --- |

34.

podpirajo in preučijo možnosti za oblikovanje prostorov in pobud za mlade, kjer je to mogoče, in sicer v okviru obstoječega finančnega okvira in programov. Za krepitev socialne kohezije naj mladim omogočijo, da oblikujejo dejavnosti, ki spodbujajo medgeneracijski dialog, in v njih tudi sodelujejo.

POZIVAJO EVROPSKO KOMISIJO, NAJ V SKLADU Z NAČELOM SUBSIDIARNOSTI:

| 35. | spodbuja sinergije med mladinsko politiko in drugimi politikami in programi, ki se nanašajo na mlade, da se dosežejo cilji strategije EU za mlade, vključno z evropskima ciljema mladih #3 z naslovom „Vključujoče družbe“ in #4 z naslovom „Informacije in konstruktivni dialog“, pri čemer naj cilji strategije EU za mlade vključujejo dialog in socialno kohezijo ter sodelovanje v spoštljivem in nenasilnem dialogu; |
| --- | --- |

35.

spodbuja sinergije med mladinsko politiko in drugimi politikami in programi, ki se nanašajo na mlade, da se dosežejo cilji strategije EU za mlade, vključno z evropskima ciljema mladih #3 z naslovom „Vključujoče družbe“ in #4 z naslovom „Informacije in konstruktivni dialog“, pri čemer naj cilji strategije EU za mlade vključujejo dialog in socialno kohezijo ter sodelovanje v spoštljivem in nenasilnem dialogu;

| 36. | poudari vlogo koordinatorice EU za mlade pri ozaveščanju o nujnosti obravnavanja medgeneracijskih vidikov na vseh ustreznih področjih politike; |
| --- | --- |

36.

poudari vlogo koordinatorice EU za mlade pri ozaveščanju o nujnosti obravnavanja medgeneracijskih vidikov na vseh ustreznih področjih politike;

| 37. | omogoči lažjo izmenjavo dobrih praks med državami članicami pri spodbujanju medgeneracijskega dialoga in solidarnosti z uporabo Evropskega mladinskega portala, portala Youth Wiki ter programov in pobud EU, kot so Erasmus+, Evropska solidarnostna enota, Ustvarjalna Evropa in Novi evropski Bauhaus. |
| --- | --- |

37.

omogoči lažjo izmenjavo dobrih praks med državami članicami pri spodbujanju medgeneracijskega dialoga in solidarnosti z uporabo Evropskega mladinskega portala, portala Youth Wiki ter programov in pobud EU, kot so Erasmus+, Evropska solidarnostna enota, Ustvarjalna Evropa in Novi evropski Bauhaus.

POZIVAJO VSE AKTERJE, VKLJUČENE V DEJAVNOSTI EVROPSKEGA SODELOVANJA NA PODROČJU MLADINE, NAJ:

| 38. | spodbujajo evropski dan medgeneracijske solidarnosti, ki se od leta 2009 dalje vsako leto praznuje 29. aprila in je dobra priložnost za Unijo, da obnovi svojo zavezanost krepitvi solidarnosti in sodelovanja med generacijami za spodbujanje pravične in trajnostne družbe (15); |
| --- | --- |

38.

spodbujajo evropski dan medgeneracijske solidarnosti, ki se od leta 2009 dalje vsako leto praznuje 29. aprila in je dobra priložnost za Unijo, da obnovi svojo zavezanost krepitvi solidarnosti in sodelovanja med generacijami za spodbujanje pravične in trajnostne družbe (15);

| 39. | spodbujajo medgeneracijski dialog za boj proti diskriminaciji na podlagi starosti in starizmu, tako da povežejo različne starostne skupine in jim omogočijo, da se bolje spoznajo, se učijo druga od druge in sodelujejo v vsakdanjem življenju; |
| --- | --- |

39.

spodbujajo medgeneracijski dialog za boj proti diskriminaciji na podlagi starosti in starizmu, tako da povežejo različne starostne skupine in jim omogočijo, da se bolje spoznajo, se učijo druga od druge in sodelujejo v vsakdanjem življenju;

| 40. | si skupaj prizadevajo za izvajanje evropskega cilja mladih #4 z vključevanjem različnih generacij v skupne dejavnosti, namenjene vključevanju lokalnih skupnosti v boj proti ciljno usmerjenim dezinformacijskim in propagandnim kampanjam. Oceniti bi bilo treba programe za medijsko pismenost, namenjene krepitvi družbene odpornosti proti ciljno usmerjenim dezinformacijskim kampanjam in širjenju napačnih informacij, ter razmisliti o njihovi razširitvi v formalnem izobraževanju in v neformalnem učnem okolju, če je to potrebno. To je zlasti pomembno v kontekstu dezinformacijskih kampanj in širjenja napačnih informacij v kriznih razmerah, kot v primeru pandemije COVID-19 in vojne agresije Rusije v Ukrajini leta 2022. |
| --- | --- |

40.

si skupaj prizadevajo za izvajanje evropskega cilja mladih #4 z vključevanjem različnih generacij v skupne dejavnosti, namenjene vključevanju lokalnih skupnosti v boj proti ciljno usmerjenim dezinformacijskim in propagandnim kampanjam. Oceniti bi bilo treba programe za medijsko pismenost, namenjene krepitvi družbene odpornosti proti ciljno usmerjenim dezinformacijskim kampanjam in širjenju napačnih informacij, ter razmisliti o njihovi razširitvi v formalnem izobraževanju in v neformalnem učnem okolju, če je to potrebno. To je zlasti pomembno v kontekstu dezinformacijskih kampanj in širjenja napačnih informacij v kriznih razmerah, kot v primeru pandemije COVID-19 in vojne agresije Rusije v Ukrajini leta 2022.

---

(1)  Za namene teh sklepov Sveta ‚dialog‘ pomeni ‚medgeneracijski dialog‘.

(2)  Sklep (EU) 2021/2316 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. decembra 2021 o evropskem letu mladih (2022), UL L 462, 28.12.2021, str.1.

(3)  Strokovno znanje mladih pomeni uvid mladih v to, kar po njihovih izkušnjah dobro deluje.

(4)  Odgovori držav članic v redno posodobljenih vprašalnikih o ukrepih, ki so jih države članice sprejele med pandemijo COVID-19 na področju izobraževanja in mladih v okviru hrvaškega, nemškega, portugalskega in slovenskega predsedovanja.

(5)  Zelena knjiga Komisije o staranju: Spodbujanje solidarnosti in odgovornosti med generacijami, COM(2021) 50 final, UL C 50, 27.1.2021, str. 21.

(6)  Posebna reportaža Euractiv Golden years: Opportunities for Europe’s ageing population (Zlata leta: priložnosti za starajoče se prebivalstvo v Evropi) z dne 22. junija 2022, ki se sklicuje na poročilo Edwards Lifesciences Unifying Generations: Building the Pathway to Intergenerational Solidarity (Združevanje generacij: pot do medgeneracijske solidarnosti) z dne 21. junija 2022.

(7)  Mladinske politike so politike, ki vplivajo na življenja mladih in katerih sestavni del sta izboljšanje njihovih življenjskih razmer in priložnosti ter podpora enakim možnostim za njihovo sodelovanje v gospodarskem, socialnem in političnem življenju.

(8)  UNECE Policy Brief on Ageing No. 18 (Politični pregled UN/ECE na področju staranja št. 18), marec 2017.

(9)  Podporne mladinske politike temeljijo na oceni potreb mladih in obravnavajo različne vidike javnih politik, ki niso zajeti v splošnejših političnih dokumentih, na primer dobrobit, duševno zdravje, stanovanjske razmere, dostop do infrastrukture ali storitev itd.

(10)  Strategija za enakost spolov za obdobje 2020–2025 zagotavlja okvir za delo Evropske komisije na področju enakosti spolov ter določa cilje politike in ključne ukrepe za obdobje 2020–2025. Sporočilo Komisije, COM(2020) 152 final.

(11)  Za namene teh sklepov Sveta „drugi strokovnjak“ pomeni osebo, ki glede na določen nacionalni kontekst ponavadi velja za mentorja, izobraževalca, akademika, inštruktorja ali trenerja, ki oblikovalcem politik, mladinskim delavcem in prostovoljcem, ki delajo na področju mladine, nudi usposabljanje ali izobraževanje, da bi se lahko naučili spretnosti, ki jih potrebujejo pri svojem delu ali dejavnostih.

(12)  Svet Evrope, Priporočilo Odbora ministrov CM/Rec(2017) državam članicam o mladinskem delu.

(13)  OECD (2020), Governance for Youth, Trust and Intergenerational Justice: Fit for All Generations? (Upravljanje za mlade, zaupanje in medgeneracijska pravičnost: je primerno za vse generacije?), OECD Public Governance Reviews, OECD Publishing, Pariz; oziroma United Nations Youth Strategy, youth marker methodology, Youth 2030 Working with and for young people (Strategija Združenih narodov za mlade, metodologija kazalnikov za mlade, Strategija za mlade 2030: delo z mladimi in za mlade).

(14)  Dok. COM(2022) 404 final: Državljanski forumi državljanom omogočajo, da skupaj razmišljajo o temah, ki so zanje pomembne. Evropski državljanski forumi so bili na primer eden od ključnih elementov Konference o prihodnosti Evrope. Tako kot na tej Konferenci bi bilo treba udeležence izbrati naključno. Vendar bi moral izbor odražati tudi raznolikost in demografijo Evrope. Mladi bi morali sestavljati tretjino udeleženk in udeležencev. Po potrebi bo v oceno učinka, v kateri bodo povzeti rezultati teh participativnih in posvetovalnih postopkov, vključeno „poročilo državljanov“. Če so vsi udeleženci mladi, bi to pomenilo „oceno učinka z vidika mladih“. Prvi od te nove generacije državljanskih forumov se bo začel v okviru govora o stanju v Uniji leta 2022.

(15)  Sklep št. 940/2011/EU Evropskega parlamenta in Sveta z dne 14. septembra 2011 o evropskem letu aktivnega staranja in solidarnosti med generacijami (2012), UL L 246/5, 23.9.2011.

---

PRILOGA

a)   UPORABLJENI VIRI

Pri sprejemanju teh sklepov so se Svet in predstavniki vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, seznanili z naslednjimi dokumenti:

| — | Priporočilo Sveta z dne 5. aprila 2022 o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji, UL C 157, 11.4.2022, str. 1. |
| --- | --- |

—

Priporočilo Sveta z dne 5. aprila 2022 o mobilnosti mladih prostovoljcev v Evropski uniji, UL C 157, 11.4.2022, str. 1.

| — | Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta – Spodbujanje angažiranosti mladih kot akterjev sprememb za varstvo okolja, UL C 159, 12.4.2022, str. 9. |
| --- | --- |

—

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta – Spodbujanje angažiranosti mladih kot akterjev sprememb za varstvo okolja, UL C 159, 12.4.2022, str. 9.

| — | Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. decembra 2021 o evropskem letu mladih 2022, UL L 462, 28.12.2021, str. 1. |
| --- | --- |

—

Sklep Evropskega parlamenta in Sveta z dne 22. decembra 2021 o evropskem letu mladih 2022, UL L 462, 28.12.2021, str. 1.

| — | Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o varovanju in ustvarjanju državljanskih prostorov za mlade, ki omogočajo smiselno participacijo mladih, UL C 501I, 13.12.2021, str. 19. |
| --- | --- |

—

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o varovanju in ustvarjanju državljanskih prostorov za mlade, ki omogočajo smiselno participacijo mladih, UL C 501I, 13.12.2021, str. 19.

| — | Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o krepitvi upravljanja na več ravneh pri spodbujanju participacije mladih v postopkih odločanja, UL C 241, 21.6.2021, str. 3. |
| --- | --- |

—

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o krepitvi upravljanja na več ravneh pri spodbujanju participacije mladih v postopkih odločanja, UL C 241, 21.6.2021, str. 3.

| — | Evropska komisija, Zelena knjiga o staranju: Spodbujanje solidarnosti in odgovornosti med generacijami, COM(2021) 50 final. |
| --- | --- |

—

Evropska komisija, Zelena knjiga o staranju: Spodbujanje solidarnosti in odgovornosti med generacijami, COM(2021) 50 final.

| — | Sklepi Sveta o vključevanju staranja v javne politike, 6976/21 (2021). |
| --- | --- |

—

Sklepi Sveta o vključevanju staranja v javne politike, 6976/21 (2021).

| — | Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o spodbujanju demokratične ozaveščenosti in demokratičnega udejstvovanja mladih v Evropi, UL C 415, 1.12.2020, str. 16. |
| --- | --- |

—

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o spodbujanju demokratične ozaveščenosti in demokratičnega udejstvovanja mladih v Evropi, UL C 415, 1.12.2020, str. 16.

| — | Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o več priložnostih za mlade na podeželskih in oddaljenih območjih, UL C 193, 9.6.2020, str. 3. |
| --- | --- |

—

Sklepi Sveta in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o več priložnostih za mlade na podeželskih in oddaljenih območjih, UL C 193, 9.6.2020, str. 3.

| — | Resolucija Sveta in predstavnikov držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o določitvi smernic za upravljanje dialoga EU z mladimi – Strategija Evropske unije za mlade 2019–2027, UL C 189, 5.6.2019, str. 1. |
| --- | --- |

—

Resolucija Sveta in predstavnikov držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o določitvi smernic za upravljanje dialoga EU z mladimi – Strategija Evropske unije za mlade 2019–2027, UL C 189, 5.6.2019, str. 1.

| — | Resolucija Sveta Evropske unije in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o okviru za evropsko sodelovanje na področju mladine: strategija Evropske unije za mlade 2019–2027, UL C 456, 18.12.2018, str. 1. |
| --- | --- |

—

Resolucija Sveta Evropske unije in predstavnikov vlad držav članic, ki so se sestali v okviru Sveta, o okviru za evropsko sodelovanje na področju mladine: strategija Evropske unije za mlade 2019–2027, UL C 456, 18.12.2018, str. 1.

| — | Sklep Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem letu aktivnega staranja in solidarnosti med generacijami (2012), UL L 246, 23.9.2011, str. 5. |
| --- | --- |

—

Sklep Evropskega parlamenta in Sveta o evropskem letu aktivnega staranja in solidarnosti med generacijami (2012), UL L 246, 23.9.2011, str. 5.

| — | Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Novi evropski Bauhaus – Lepo, trajnostno, skupaj“, COM(2021) 573. |
| --- | --- |

—

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Novi evropski Bauhaus – Lepo, trajnostno, skupaj“, COM(2021) 573.

| — | Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Strategija EU o otrokovih pravicah“, COM(2021) 142 final. |
| --- | --- |

—

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Strategija EU o otrokovih pravicah“, COM(2021) 142 final.

| — | Evropski svet za zunanje odnose, politični pregled, Europe’s invisible divides: How covid-19 is polarising European politics (Nevidna razhajanja v Evropi: kako covid-19 razdvaja evropsko politiko?), september 2021. |
| --- | --- |

—

Evropski svet za zunanje odnose, politični pregled, Europe’s invisible divides: How covid-19 is polarising European politics (Nevidna razhajanja v Evropi: kako covid-19 razdvaja evropsko politiko?), september 2021.

| — | Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Unija enakosti: strategija za enakost spolov za obdobje 2020–2025“, COM(2020) 152. |
| --- | --- |

—

Sporočilo Komisije Evropskemu parlamentu, Svetu, Evropskemu ekonomsko-socialnemu odboru in Odboru regij „Unija enakosti: strategija za enakost spolov za obdobje 2020–2025“, COM(2020) 152.

| — | Evropska komisija, Mapping study on the intergenerational dimension of sport: final report to the European Commission (Primerjalna študija o medgeneracijski razsežnosti športa: končno poročilo za Evropsko komisijo), Urad za publikacije, 2020. |
| --- | --- |

—

Evropska komisija, Mapping study on the intergenerational dimension of sport: final report to the European Commission (Primerjalna študija o medgeneracijski razsežnosti športa: končno poročilo za Evropsko komisijo), Urad za publikacije, 2020.

| — | Evropska komisija, Akcijski načrt za evropski steber socialnih pravic. |
| --- | --- |

—

Evropska komisija, Akcijski načrt za evropski steber socialnih pravic.

| — | Evropska komisija, Evropski steber socialnih pravic v 20 načelih. |
| --- | --- |

—

Evropska komisija, Evropski steber socialnih pravic v 20 načelih.

| — | OECD, Recommendation of the Council on Creating Better Opportunities for Young People (Priporočilo Sveta o ustvarjanju boljših priložnosti za mlade), OECD/LEGAL/0474, 10. junij 2022. |
| --- | --- |

—

OECD, Recommendation of the Council on Creating Better Opportunities for Young People (Priporočilo Sveta o ustvarjanju boljših priložnosti za mlade), OECD/LEGAL/0474, 10. junij 2022.

| — | Poročilo OECD, Governance for Youth, Trust and Intergenerational Justice: Fit for all generations? (Upravljanje za mlade, zaupanje in medgeneracijska pravičnost: je primerno za vse generacije?), 22. november 2020. |
| --- | --- |

—

Poročilo OECD, Governance for Youth, Trust and Intergenerational Justice: Fit for all generations? (Upravljanje za mlade, zaupanje in medgeneracijska pravičnost: je primerno za vse generacije?), 22. november 2020.

| — | Poročilo OECD, Youth and Covid-19: Response, recovery and Resilience: (Mladi in COVID-19: odziv, okrevanje in odpornost), 11. junij 2020. |
| --- | --- |

—

Poročilo OECD, Youth and Covid-19: Response, recovery and Resilience: (Mladi in COVID-19: odziv, okrevanje in odpornost), 11. junij 2020.

| — | Evropska komisija, Commission Staff Working document, Better Regulation Guidelines (Delovni dokument služb Komisije, Smernice za boljše pravno urejanje), SWD(2021) 305 final, 3. november 2021. |
| --- | --- |

—

Evropska komisija, Commission Staff Working document, Better Regulation Guidelines (Delovni dokument služb Komisije, Smernice za boljše pravno urejanje), SWD(2021) 305 final, 3. november 2021.

| — | Združeni narodi, Youth Strategy Youth 2030: Working With and For Young People (Strategija za mlade 2030: delo z mladimi in za mlade). |
| --- | --- |

—

Združeni narodi, Youth Strategy Youth 2030: Working With and For Young People (Strategija za mlade 2030: delo z mladimi in za mlade).

| — | Deležan Tomaž, Derailing modern democracies: the case of youth absence from an intergenerational perspective, Annales, 2018. |
| --- | --- |

—

Deležan Tomaž, Derailing modern democracies: the case of youth absence from an intergenerational perspective, Annales, 2018.

| — | Deležan Tomaž, Intergenerational dialogue for democracy. International IDEA, Discussion Paper 1/2017. |
| --- | --- |

—

Deležan Tomaž, Intergenerational dialogue for democracy. International IDEA, Discussion Paper 1/2017.

| — | Letter to EU institutions by the Parents for Future in Europe, 12. junij 2020. |
| --- | --- |

—

Letter to EU institutions by the Parents for Future in Europe, 12. junij 2020.

b)   ZA NAMENE TEH SKLEPOV VELJAJO NASLEDNJE OPREDELITVE GLAVNIH POJMOV:

„Spodbujanje medgeneracijske razsežnosti pri oblikovanju mladinske politike in zagotavljanju mladinskega dela“ pomeni spodbujanje medgeneracijskega dialoga, solidarnosti in enakopravnosti/pravičnosti na področju mladine v okviru mandata strategije EU za mlade za obdobje 2019–2027 z:

| — | inovativnimi medsektorskimi mladinskimi politikami (na primer vzpostavitev medgeneracijske razsežnosti kot ene od horizontalnih prednostnih nalog, stebrov ali strateških ali operativnih ciljev v dokumentih o mladinski politiki), ki spodbujajo dialog v postopkih odločanja, da bi mladim omogočili, da enakopravno sodelujejo pri sprejemanju odločitev, ki vplivajo na njihovo življenje, ter tako spodbujali starostno raznolikost in pravičnost, ne glede na starost, v javnem življenju na lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni; |
| --- | --- |

—

inovativnimi medsektorskimi mladinskimi politikami (na primer vzpostavitev medgeneracijske razsežnosti kot ene od horizontalnih prednostnih nalog, stebrov ali strateških ali operativnih ciljev v dokumentih o mladinski politiki), ki spodbujajo dialog v postopkih odločanja, da bi mladim omogočili, da enakopravno sodelujejo pri sprejemanju odločitev, ki vplivajo na njihovo življenje, ter tako spodbujali starostno raznolikost in pravičnost, ne glede na starost, v javnem življenju na lokalni, regionalni, nacionalni in evropski ravni;

| — | bogatenjem ponudbe mladinskega dela z vključevanjem medgeneracijske solidarnosti in medgeneracijskega dialoga v aktivnosti v okviru mladinskega dela in prostovoljskih aktivnosti. |
| --- | --- |

—

bogatenjem ponudbe mladinskega dela z vključevanjem medgeneracijske solidarnosti in medgeneracijskega dialoga v aktivnosti v okviru mladinskega dela in prostovoljskih aktivnosti.

„Medgeneracijski dialog“ pomeni interaktivno in varno participativno okolje ali priložnost, ki povezuje mlajše in starejše generacije, da bi si izmenjali znanja in ustvarili skupne izkušnje. Izvaja se lahko z različnimi mehanizmi (npr. z anketami, srečanji, okroglimi mizami, državljanskimi forumi, forumi ali svetovalnimi sveti), namenjen pa je doseganju visoke ravni obveščenosti državljanov, skupnemu sprejemanju odločitev ter vključevanju načel medgeneracijske pravičnosti in enakopravnosti v različne ravni upravljanja.

„Medgeneracijska enakost“ pomeni zagotavljanje enake ravni priložnosti in pomoči vsem starostnim skupinam v družbi. Zagotavlja, da imajo vse starostne skupine enake pravice in odgovornosti.

„Medgeneracijska pravičnost“ pomeni priznavanje, da imajo različne starostne skupine različne potrebe in da so potrebne prilagoditve, da se odpravijo neravnovesja. Ta proces je stalen in zahteva, da se opredelijo in odpravijo namerne in nenamerne ovire, ki izhajajo iz pristranskosti ali sistemskih struktur. Pravičnost pomeni zagotavljanje različnih ravni podpore in pomoči glede na posebne potrebe ali zmožnosti različnih starostnih skupin. Zagotavlja, da imajo vse starostne skupine sredstva, ki jih potrebujejo za dostop do enakih priložnosti.

„Medgeneracijska enakopravnost“ se nanaša na poštenost med generacijami, ki temelji na zamisli, da prizadevanja sedanje generacije za blaginjo ne bi smela zmanjšati priložnosti za dobro in dostojno življenje naslednjih generacij (Združeni narodi, 2013 (1)). V kontekstu teh sklepov Sveta medgeneracijska enakopravnost opisuje odnose med sodobnimi generacijami, tj. med mlajšimi in starejšimi generacijami.

„Medgeneracijska solidarnost“ se nanaša na vzajemno podporo in sodelovanje med različnimi starostnimi skupinami, da bi živeli v družbi, v kateri imajo ljudje vseh starosti vlogo, ki je v skladu z njihovimi potrebami in zmogljivostmi, ter lahko v enaki meri izkoristijo gospodarski in socialni napredek svoje skupnosti.

c)   POVZETEK KONČNEGA POROČILA O NACIONALNIH POSVETOVANJIH V OKVIRU 9. CIKLA MLADINSKEGA DIALOGA EU

Posvetovalna faza 9. cikla mladinskega dialoga EU (EUYD9) je potekala od januarja do avgusta 2022. Ta povzetek rezultatov EUYD9 zajema posvetovalne dejavnosti, ki so jih izvedle nacionalne delovne skupine, prispevek mednarodnih nevladnih mladinskih organizacij, ki so sodelovale pri EUYD9, in rezultate mladinske konference EUYD9, ki je potekala v Pragi na Češkem (2). Vključeni so tudi vmesni rezultati zbiranja primerov dobrih praks (3).

Rezultati 1. vsebinskega podsklopa: „Informacije in izobraževanje“

Po mnenju mladih, ki so sodelovali v posvetovanjih, bi viri informacij in priložnosti za učenje o podnebnih spremembah morali:

| — | biti mladim prijazni, dostopni in na voljo v različnih oblikah in jezikih; |
| --- | --- |

—

biti mladim prijazni, dostopni in na voljo v različnih oblikah in jezikih;

| — | prikazovati pomen podnebnih sprememb za življenje najrazličnejših mladih; |
| --- | --- |

—

prikazovati pomen podnebnih sprememb za življenje najrazličnejših mladih;

| — | biti razumljivi, zaupanja vredni in znanstveno utemeljeni, zajemati vrsto okoljskih tem in prikazovati politične procese in razvoj v zvezi s trajnostnostjo; |
| --- | --- |

—

biti razumljivi, zaupanja vredni in znanstveno utemeljeni, zajemati vrsto okoljskih tem in prikazovati politične procese in razvoj v zvezi s trajnostnostjo;

| — | poudarjati povezave med podnebnimi spremembami in neenakostjo, ki jih mnogi mladi v posvetovanjih niso poznali; |
| --- | --- |

—

poudarjati povezave med podnebnimi spremembami in neenakostjo, ki jih mnogi mladi v posvetovanjih niso poznali;

| — | poleg omogočanja izmenjave informacij biti usmerjeni k motiviranju in opolnomočenju mladih, da bi ukrepali v korist trajnostnosti, tudi s političnimi ukrepi in zavezanostjo trajnostnemu življenjskemu slogu; |
| --- | --- |

—

poleg omogočanja izmenjave informacij biti usmerjeni k motiviranju in opolnomočenju mladih, da bi ukrepali v korist trajnostnosti, tudi s političnimi ukrepi in zavezanostjo trajnostnemu življenjskemu slogu;

| — | izogibati se „apokaliptičnim sporočilom“, ki ustvarjajo občutek brezupa in vplivajo na duševno zdravje mladih. |
| --- | --- |

—

izogibati se „apokaliptičnim sporočilom“, ki ustvarjajo občutek brezupa in vplivajo na duševno zdravje mladih.

Predlagano je bilo, da bi za povečanje priložnosti za učenje o trajnostnosti bolje izkoristili šole in tematiko vključili v učne načrte. Čeprav so bile šole najpogosteje predlagani forum za te priložnosti, so bili kot koristna učna okolja opredeljeni tudi civilna družba, mladinski klubi, mladinske organizacije, digitalna orodja in vzajemni programi. Izpostavljena je bila potreba po financiranju mladinskega dela in mladinskih organizacij, da bi razširili priložnosti za učenje na področju trajnostnosti.

Rezultati 2. vsebinskega podsklopa: „Ukrepanje in opolnomočenje“

Skupno mnenje udeležencev posvetovanja je bilo, da so oblikovalci politik in politiki premalo ukrepali na področju trajnostnih in okoljskih vprašanj ter da imajo mladi zelo omejene priložnosti, da bi od nosilcev odločanja zahtevali, naj prevzamejo odgovornost za te teme. Izrazili so občutek nezaupanja in nezadovoljstva do politikov. Številni mladi, vendar ne vsi , so bili sposobni prepoznati različne razpoložljive participativne mehanizme (npr. proteste, peticije, organizacije civilne družbe). Na splošno pa je bilo rečeno, da vsi ti mehanizmi zaradi neukrepanja zadevnih oblikovalcev politik ne prinašajo sprememb v zvezi s trajnostnostjo. Nobene posebne vrste mehanizmov niso bile splošno prepoznane kot učinkovitejše od drugih. Mladi, ki sodelujejo v formalnih strukturah (npr. mladinski sveti, svetovalni odbori), so dejali, da imajo te strukture določen učinek, če so vključene v oblikovanje politik. Vendar pa številni mladi teh struktur niso poznali. Priložnosti, da se od nosilcev odločanja zahteva, da prevzamejo odgovornost, naj bi se izboljšale z:

| — | zavezo oblikovalcev politik izvajanju obsežnejših ukrepov na podlagi rezultatov participativnih mehanizmov; |
| --- | --- |

—

zavezo oblikovalcev politik izvajanju obsežnejših ukrepov na podlagi rezultatov participativnih mehanizmov;

| — | izboljšanjem dostopnosti participativnih mehanizmov, pri čemer se zagotovi, da se osredotočajo na težave marginaliziranih skupin in težave, ki zadevajo večino ljudi, ter marginaliziranim mladim omogočajo, da prevzamejo vodilno vlogo; |
| --- | --- |

—

izboljšanjem dostopnosti participativnih mehanizmov, pri čemer se zagotovi, da se osredotočajo na težave marginaliziranih skupin in težave, ki zadevajo večino ljudi, ter marginaliziranim mladim omogočajo, da prevzamejo vodilno vlogo;

| — | povečanjem priložnosti za sodelovanje na področju trajnostnosti, zlasti v neuradnem in rednem dialogu z izvoljenimi predstavniki; |
| --- | --- |

—

povečanjem priložnosti za sodelovanje na področju trajnostnosti, zlasti v neuradnem in rednem dialogu z izvoljenimi predstavniki;

| — | spodbujanjem in zaščito mladinskih svetov s povečanjem virov, ustanovitvijo več lokalnih mladinskih svetov in zagotavljanjem zakonodajne podlage. |
| --- | --- |

—

spodbujanjem in zaščito mladinskih svetov s povečanjem virov, ustanovitvijo več lokalnih mladinskih svetov in zagotavljanjem zakonodajne podlage.

Rezultati 3. vsebinskega podsklopa: „Upravljanje“

Na konferencah EUYD9 o mladih v Franciji in na Češkem ter na neformalnem ministrskem srečanju 22. januarja 2022 v Strasbourgu so mladi izrazili pomisleke glede zavajanja na račun mladosti (v ang.: youth washing). Mladi, ki so sodelovali v fazi posvetovanja, tega koncepta niso preveč dobro poznali, pogosto pa so ga bili sposobni prepoznati. Dejali so, da zavajanje na račun mladosti pomeni sodelovanje med politiki ali oblikovalci politik in mladimi, ki kljub pričakovanjem ne zagotavlja dejanske možnosti za doseganje politične spremembe. V posvetovanjih je bilo ugotovljeno, da lahko participativni mehanizmi zmanjšajo zavajanje na račun mladosti s:

| — | povečanjem preglednosti in prepoznavnosti, tako da se mladim posredujejo jasne informacije o izvedljivosti njihovih zahtev in da se zaveze oblikovalcev politik javno beležijo in spodbujajo; |
| --- | --- |

—

povečanjem preglednosti in prepoznavnosti, tako da se mladim posredujejo jasne informacije o izvedljivosti njihovih zahtev in da se zaveze oblikovalcev politik javno beležijo in spodbujajo;

| — | zagotavljanjem nadaljnjih ukrepov in povratnih informacij mladim o ukrepih, ki so jih sprejeli oblikovalci politik po aktivnem sodelovanju, tako da oblikovalci politik javno poročajo o doseženih spremembah ali utemeljijo, zakaj v določenih rokih sprememb ni bilo, ter sodelujejo v stalnem dialogu z mladimi; |
| --- | --- |

—

zagotavljanjem nadaljnjih ukrepov in povratnih informacij mladim o ukrepih, ki so jih sprejeli oblikovalci politik po aktivnem sodelovanju, tako da oblikovalci politik javno poročajo o doseženih spremembah ali utemeljijo, zakaj v določenih rokih sprememb ni bilo, ter sodelujejo v stalnem dialogu z mladimi;

| — | razvojem skladnejših in močnejših povezav med participativnimi mehanizmi in sektorji politik, ki so povezani s trajnostnostjo. |
| --- | --- |

—

razvojem skladnejših in močnejših povezav med participativnimi mehanizmi in sektorji politik, ki so povezani s trajnostnostjo.

Rezultati 4. vsebinskega podsklopa: „Mobilnost in solidarnost“

Med posvetovanjem so mlade iz različnih marginaliziranih okolij vprašali, kako bi lahko izkoristili priložnosti za mobilnost po vsej EU, povezane z okoljem. Največja težava so bile finančne ovire, dejanske ali zaznane. Med njimi so bili neposredni stroški, nezmožnost prekinitve zaposlitve ali tveganje izgube socialne pomoči. Pomembne so bile tudi jezikovne ovire in pomanjkanje dostopnih informacij o priložnostih. Nekateri mladi so menili, da priložnosti za mobilnost v EU niso namenjene mladim iz njihovega okolja. Na to je vplivala tudi težnja po osredotočanju na najnujnejše življenjske potrebe ali lokalna vprašanja, ne pa na okoljske teme. Mladi, s katerimi je bilo opravljeno posvetovanje, so ugotovili, da je treba:

| — | znižati prag za dostop do priložnosti z odpravo stroškov, zagotoviti kratkoročne priložnosti (ki trajajo dva do tri dni), poenostaviti upravne postopke in vzpostaviti neposredne povezave prek šol ali lokalnih projektov; |
| --- | --- |

—

znižati prag za dostop do priložnosti z odpravo stroškov, zagotoviti kratkoročne priložnosti (ki trajajo dva do tri dni), poenostaviti upravne postopke in vzpostaviti neposredne povezave prek šol ali lokalnih projektov;

| — | povečati financiranje in podporo organizacijam, ki spodbujajo projekte mobilnosti in solidarnostne projekte; |
| --- | --- |

—

povečati financiranje in podporo organizacijam, ki spodbujajo projekte mobilnosti in solidarnostne projekte;

| — | posebno pozornost nameniti lokalnim okoljskim pobudam, ki so povezane s skupnostmi marginaliziranih mladih in vplivajo nanje; |
| --- | --- |

—

posebno pozornost nameniti lokalnim okoljskim pobudam, ki so povezane s skupnostmi marginaliziranih mladih in vplivajo nanje;

| — | povečati obveščanje javnosti in ozaveščanje, vključno z zagotavljanjem priložnosti za mobilnost v povezavi s šolami, ter s sodelovanjem z organizacijami, strokovnjaki in predhodnimi udeleženci, ki so vzpostavili zaupne vezi z mladimi, ki prihajajo iz marginaliziranega okolja; |
| --- | --- |

—

povečati obveščanje javnosti in ozaveščanje, vključno z zagotavljanjem priložnosti za mobilnost v povezavi s šolami, ter s sodelovanjem z organizacijami, strokovnjaki in predhodnimi udeleženci, ki so vzpostavili zaupne vezi z mladimi, ki prihajajo iz marginaliziranega okolja;

| — | poudariti osebne koristi sodelovanja, zlasti kar zadeva zaposljivost in zaposlitvene spretnosti, ter narediti priložnosti bolj privlačne; |
| --- | --- |

—

poudariti osebne koristi sodelovanja, zlasti kar zadeva zaposljivost in zaposlitvene spretnosti, ter narediti priložnosti bolj privlačne;

| — | zagotoviti prožno, visokokakovostno in strokovno podporo, ki lahko zadovolji različne potrebe po dostopnosti, vključno z organizacijami za financiranje, ki delajo z mladimi v marginaliziranem okolju, da se zagotovijo priložnosti za okoljsko mobilnost. |
| --- | --- |

—

zagotoviti prožno, visokokakovostno in strokovno podporo, ki lahko zadovolji različne potrebe po dostopnosti, vključno z organizacijami za financiranje, ki delajo z mladimi v marginaliziranem okolju, da se zagotovijo priložnosti za okoljsko mobilnost.

Rezultati 5. vsebinskega podsklopa: „Dostop do infrastrukture“

Kot eden ključnih dejavnikov, ki mladim preprečujejo, da bi se odločali za bolj trajnostni življenjski slog, so bile opredeljene finančne omejitve. Udeleženci, s katerimi je bilo opravljeno posvetovanje, so pozvali k razvoju trajnostne infrastrukture, ki bi bila mladim cenovno dostopna. Poudarili so tudi splošno pomanjkanje infrastrukture na podeželskih območjih. Vrste infrastrukture, ki bi jih želeli imeti:

| — | cenovno dostopen in izboljšan javni prevoz ter varnejša in bolj razširjena kolesarska infrastruktura, ki postajata izvedljivi rešitvi v primerjavi z avtomobili; |
| --- | --- |

—

cenovno dostopen in izboljšan javni prevoz ter varnejša in bolj razširjena kolesarska infrastruktura, ki postajata izvedljivi rešitvi v primerjavi z avtomobili;

| — | finančno dostopna stanovanja, saj so mladi menili, da so finančne ovire zanje pomemben dejavnik, ki vpliva na to, da težko upoštevajo trajnostnost pri izbiri stanovanja; |
| --- | --- |

—

finančno dostopna stanovanja, saj so mladi menili, da so finančne ovire zanje pomemben dejavnik, ki vpliva na to, da težko upoštevajo trajnostnost pri izbiri stanovanja;

| — | bolj zeleni in odprti javni prostori ter spodbujanje obnovljivih virov energije; |
| --- | --- |

—

bolj zeleni in odprti javni prostori ter spodbujanje obnovljivih virov energije;

| — | cenovno dostopne trajnostne možnosti na področju hrane in potrošnje, vključno z recikliranjem in ponovno uporabo. To je bilo pomembno za številne mlade, vendar ne tako zelo kot drugi predlogi. |
| --- | --- |

—

cenovno dostopne trajnostne možnosti na področju hrane in potrošnje, vključno z recikliranjem in ponovno uporabo. To je bilo pomembno za številne mlade, vendar ne tako zelo kot drugi predlogi.

Na konferenci EU o mladih v Pragi je bila opredeljena vloga mladinske politike in mladinskega sektorja pri podpiranju participacije mladih na področjih politike, ki so bolj neposredno povezana z infrastrukturo, kot so promet, stanovanjske razmere, urbanistično načrtovanje, energija in kmetijstvo.

Rezultati medsektorske teme: Medgeneracijski dialog

Na konferenci EU o mladih v Pragi je bilo ugotovljeno, da trajnostnost in vključenost nista mladinski vprašanji, temveč vprašanji, ki vplivata na celotno družbo. Zato so povedali, da je za dobro oblikovanje politik potreben medgeneracijski dialog med vsemi generacijami. V posvetovanjih EUYD9 niso bile podane odločne zahteve za medgeneracijski dialog, vendar pa so mladi, ki so sodelovali, tej temi ob njeni predstavitvi izrazili določeno stopnjo podpore. Menili so, da bi medgeneracijski dialog lahko:

| — | upravičil zaskrbljenost in prizadevanja mladih v zvezi z vprašanji o trajnostnosti in prispeval k zavedanju o pomembnosti njihovih skrbi in prizadevanj; |
| --- | --- |

—

upravičil zaskrbljenost in prizadevanja mladih v zvezi z vprašanji o trajnostnosti in prispeval k zavedanju o pomembnosti njihovih skrbi in prizadevanj;

| — | vzpostavil vzajemno solidarnost in podporo med generacijami; |
| --- | --- |

—

vzpostavil vzajemno solidarnost in podporo med generacijami;

| — | spodbujal medgeneracijsko učenje in mladim omogočil, da vplivajo na stališča starejših generacij o trajnostnosti. |
| --- | --- |

—

spodbujal medgeneracijsko učenje in mladim omogočil, da vplivajo na stališča starejših generacij o trajnostnosti.

Povedali so, da medgeneracijski dialog ne bi smel nadomestiti obstoječih participativnih mehanizmov za mlade ali neposrednega dialoga med mladimi in oblikovalci politik, temveč bi moral potekati vzporedno s temi dejavnostmi.

---

(1)  Združeni narodi, Intergenerational solidarity and the needs of future generations (Medgeneracijska solidarnost in potrebe prihodnjih generacij), Poročilo generalnega sekretarja, A/68/322, 2013.

(2)  Konferenca EU o mladih, EUYD9, ki je potekala v Pragi na Češkem. Končno poročilo konference: razprave o trajnostnosti in vključevanju, 25. julij 2022.

(3)  EUYD9 Mid-Term Report. Good Practices and Consultation Processes (Vmesno poročilo EUYD9. Dobre prakse in postopki posvetovanj), 30. junij 2022.

---

Evropska komisija

| 29.12.2022 | SL | Uradni list Evropske unije | C 495/66 |
| --- | --- | --- | --- |

29.12.2022

SL

Uradni list Evropske unije

C 495/66

---

Menjalni tečaji eura (1)

28. december 2022

(2022/C 495/04)

1 euro =

| | Valuta | Menjalni tečaj |
| --- | --- | --- |
| USD | ameriški dolar | 1,0640 |
| JPY | japonski jen | 142,21 |
| DKK | danska krona | 7,4365 |
| GBP | funt šterling | 0,88058 |
| SEK | švedska krona | 11,1038 |
| CHF | švicarski frank | 0,9863 |
| ISK | islandska krona | 151,90 |
| NOK | norveška krona | 10,4495 |
| BGN | bolgarski lev | 1,9558 |
| CZK | češka krona | 24,252 |
| HUF | madžarski forint | 403,30 |
| PLN | poljski zlot | 4,7008 |
| RON | romunski lev | 4,9460 |
| TRY | turška lira | 19,9144 |
| AUD | avstralski dolar | 1,5660 |
| CAD | kanadski dolar | 1,4361 |
| HKD | hongkonški dolar | 8,2931 |
| NZD | novozelandski dolar | 1,6772 |
| SGD | singapurski dolar | 1,4323 |
| KRW | južnokorejski won | 1 348,59 |
| ZAR | južnoafriški rand | 18,2890 |
| CNY | kitajski juan | 7,4224 |
| HRK | hrvaška kuna | 7,5365 |
| IDR | indonezijska rupija | 16 765,93 |
| MYR | malezijski ringit | 4,7055 |
| PHP | filipinski peso | 59,613 |
| RUB | ruski rubelj | |
| THB | tajski bat | 36,953 |
| BRL | brazilski real | 5,6109 |
| MXN | mehiški peso | 20,6856 |
| INR | indijska rupija | 88,0943 |

Valuta

Menjalni tečaj

USD

ameriški dolar

1,0640

JPY

japonski jen

142,21

DKK

danska krona

7,4365

GBP

funt šterling

0,88058

SEK

švedska krona

11,1038

CHF

švicarski frank

0,9863

ISK

islandska krona

151,90

NOK

norveška krona

10,4495

BGN

bolgarski lev

1,9558

CZK

češka krona

24,252

HUF

madžarski forint

403,30

PLN

poljski zlot

4,7008

RON

romunski lev

4,9460

TRY

turška lira

19,9144

AUD

avstralski dolar

1,5660

CAD

kanadski dolar

1,4361

HKD

hongkonški dolar

8,2931

NZD

novozelandski dolar

1,6772

SGD

singapurski dolar

1,4323

KRW

južnokorejski won

1 348,59

ZAR

južnoafriški rand

18,2890

CNY

kitajski juan

7,4224

HRK

hrvaška kuna

7,5365

IDR

indonezijska rupija

16 765,93

MYR

malezijski ringit

4,7055

PHP

filipinski peso

59,613

RUB

ruski rubelj

THB

tajski bat

36,953

BRL

brazilski real

5,6109

MXN

mehiški peso

20,6856

INR

indijska rupija

88,0943

---

(1)  Vir: referenčni menjalni tečaj, ki ga objavlja ECB.

---