# Europeiska unionens L 52/2012

| | ISSN 1977-0820
  doi:10.3000/19770820.L_2012.052.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 52 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 55 årgången24 februari 2012 |

ISSN 1977-0820

doi:10.3000/19770820.L_2012.052.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 52

Svensk utgåva

Lagstiftning

55 årgången24 februari 2012

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | INTERNATIONELLA AVTAL |
| | | 2012/113/EU |
| | * | Rådets beslut av den 14 februari 2012 om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Indonesiens regering om vissa luftfartsaspekter | 1 |
| | | 2012/114/EU |
| | * | Rådets beslut av den 14 februari 2012 om fastställande av den ståndpunkt som Europeiska unionen ska inta i Världshandelsorganisationens allmänna råd vad gäller begäran om ett WTO-undantag för utökade autonoma handelsförmåner som Europeiska unionen beviljat Pakistan | 2 |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 160/2012 av den 23 februari 2012 om förutfastställelse av stödbeloppet för privat lagring av smör för 2012 | 3 |
| | * | Kommissionens förordning (EU) nr 161/2012 av den 23 februari 2012 om nödåtgärder för att skydda bestånden av kolja i vattnen väster om Skottland | 6 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 162/2012 av den 23 februari 2012 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 8 |
| | | Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 163/2012 av den 23 februari 2012 om ändring av förordning (EG) nr 1484/95 vad gäller de representativa priserna inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin | 10 |
| | | BESLUT |
| | | 2012/115/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 10 februari 2012 om fastställande av regler för de nationella övergångsplaner som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp
  [delgivet med nr K(2012) 612]

   (
  1
  ) | 12 |
| | | 2012/116/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 22 februari 2012 om tillfällig saluföring av utsäde av Triticum durum Desf. av sorten Marialva som inte uppfyller kraven i rådets direktiv 66/402/EEG beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.)
  [delgivet med nr K(2012) 1114] | 26 |
| | | 2012/117/EU |
| | * | Kommissionens genomförandebeslut av den 23 februari 2012 om upprättande av en förteckning över avgörande beslutstillfällen för översyn av genomförandet av Galileoprogrammet vad gäller uppbyggnad av markcentrum och markstationer under programmets utvecklings- och installationsfaser | 28 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

INTERNATIONELLA AVTAL

2012/113/EU

*

Rådets beslut av den 14 februari 2012 om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Indonesiens regering om vissa luftfartsaspekter

1

2012/114/EU

*

Rådets beslut av den 14 februari 2012 om fastställande av den ståndpunkt som Europeiska unionen ska inta i Världshandelsorganisationens allmänna råd vad gäller begäran om ett WTO-undantag för utökade autonoma handelsförmåner som Europeiska unionen beviljat Pakistan

2

FÖRORDNINGAR

*

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 160/2012 av den 23 februari 2012 om förutfastställelse av stödbeloppet för privat lagring av smör för 2012

3

*

Kommissionens förordning (EU) nr 161/2012 av den 23 februari 2012 om nödåtgärder för att skydda bestånden av kolja i vattnen väster om Skottland

6

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 162/2012 av den 23 februari 2012 om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

8

Kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 163/2012 av den 23 februari 2012 om ändring av förordning (EG) nr 1484/95 vad gäller de representativa priserna inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin

10

BESLUT

2012/115/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 10 februari 2012 om fastställande av regler för de nationella övergångsplaner som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp
  [delgivet med nr K(2012) 612]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2012) 612]

1

12

2012/116/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 22 februari 2012 om tillfällig saluföring av utsäde av Triticum durum Desf. av sorten Marialva som inte uppfyller kraven i rådets direktiv 66/402/EEG beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.)
  [delgivet med nr K(2012) 1114]

Triticum durum

Triticum aestivum

[delgivet med nr K(2012) 1114]

26

2012/117/EU

*

Kommissionens genomförandebeslut av den 23 februari 2012 om upprättande av en förteckning över avgörande beslutstillfällen för översyn av genomförandet av Galileoprogrammet vad gäller uppbyggnad av markcentrum och markstationer under programmets utvecklings- och installationsfaser

28

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1006/2011 av den 27 september 2011 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EUT L 282 av den 28.10.2011) | 32 |

Rättelser

*

Rättelse till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1006/2011 av den 27 september 2011 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EUT L 282 av den 28.10.2011)

(EUT L 282 av den 28.10.2011)

32

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

INTERNATIONELLA AVTAL

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/1

---

RÅDETS BESLUT

av den 14 februari 2012

om ingående av avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Indonesiens regering om vissa luftfartsaspekter

(2012/113/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2 jämförd med artikel 218.6 a,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets godkännande, och

av följande skäl:

| (1) | Genom sitt beslut av den 5 juni 2003 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med tredjeländer om att ersätta vissa bestämmelser i befintliga bilaterala avtal med ett avtal på unionsnivå. |
| --- | --- |

(1)

Genom sitt beslut av den 5 juni 2003 bemyndigade rådet kommissionen att inleda förhandlingar med tredjeländer om att ersätta vissa bestämmelser i befintliga bilaterala avtal med ett avtal på unionsnivå.

| (2) | I enlighet med rådets beslut 2011/663/EU (1), har avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Indonesiens regering om vissa luftfartsaspekter (2) (nedan kallat avtalet) undertecknats och tillämpas provisoriskt, med förbehåll för att det ingås. |
| --- | --- |

(2)

I enlighet med rådets beslut 2011/663/EU (1), har avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Indonesiens regering om vissa luftfartsaspekter (2) (nedan kallat avtalet) undertecknats och tillämpas provisoriskt, med förbehåll för att det ingås.

| (3) | Avtalet bör godkännas. |
| --- | --- |

(3)

Avtalet bör godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Avtalet mellan Europeiska unionen och Republiken Indonesiens regering om vissa luftfartsaspekter (3) (nedan kallat avtalet) godkänns härmed på unionens vägnar.

Artikel 2

Rådets ordförande ska på unionens vägnar överlämna det meddelande som avses i artikel 8.1 i avtalet.

Artikel 3

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 14 februari 2012.

På rådets vägnar

M. LIDEGAARD

Ordförande

---

(1)  EUT L 264, 8.10.2011, s. 1.

1

(2)  EUT L 264, 8.10.2011, s. 2.

2

(3)  Avtalet har offentliggjorts i EUT L 264, 8.10.2011, s. 2, tillsammans med beslutet om undertecknande.

3

---

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/2 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/2

---

RÅDETS BESLUT

av den 14 februari 2012

om fastställande av den ståndpunkt som Europeiska unionen ska inta i Världshandelsorganisationens allmänna råd vad gäller begäran om ett WTO-undantag för utökade autonoma handelsförmåner som Europeiska unionen beviljat Pakistan

(2012/114/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 207.4 första stycket jämförd med artikel 218.9,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Unionen håller för närvarande på att anta lagstiftning för att ge Pakistan utökade autonoma handelsförmåner. I avsaknad av ett undantag, i nödvändig utsträckning, från unionens skyldigheter i enlighet med artikel I.1 och artikel XIII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (Gatt 1994) skulle behandlingen enligt de autonoma handelsförmånerna behöva utvidgas till alla andra medlemmar i Världshandelsorganisationen (WTO). Därför bör en ansökan lämnas in om ett undantag, i nödvändig utsträckning, från artikel I.1 och artikel XIII i Gatt 1994 i enlighet med artikel IX.3 i Marrakech-avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen. |
| --- | --- |

(1)

Unionen håller för närvarande på att anta lagstiftning för att ge Pakistan utökade autonoma handelsförmåner. I avsaknad av ett undantag, i nödvändig utsträckning, från unionens skyldigheter i enlighet med artikel I.1 och artikel XIII i Allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (Gatt 1994) skulle behandlingen enligt de autonoma handelsförmånerna behöva utvidgas till alla andra medlemmar i Världshandelsorganisationen (WTO). Därför bör en ansökan lämnas in om ett undantag, i nödvändig utsträckning, från artikel I.1 och artikel XIII i Gatt 1994 i enlighet med artikel IX.3 i Marrakech-avtalet om upprättande av Världshandelsorganisationen.

| (2) | Unionen lämnade in en ansökan om undantag den 18 november 2010 och reviderade den senare den 26 oktober 2011 och den 19 januari 2012, och WTO:s allmänna råd kommer att behandla den. |
| --- | --- |

(2)

Unionen lämnade in en ansökan om undantag den 18 november 2010 och reviderade den senare den 26 oktober 2011 och den 19 januari 2012, och WTO:s allmänna råd kommer att behandla den.

| (3) | Därför bör det fastställas vilken ståndpunkt unionen ska inta i förhandlingarna i WTO:s allmänna råd angående den ansökan. |
| --- | --- |

(3)

Därför bör det fastställas vilken ståndpunkt unionen ska inta i förhandlingarna i WTO:s allmänna råd angående den ansökan.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den ståndpunkt som Europeiska unionen ska inta i Världshandelsorganisationens allmänna råd ska vara att godkänna WTO-undantaget för de utökade autonoma handelsförmåner som Europeiska unionen beviljat Pakistan.

Ståndpunkten ska framföras av kommissionen.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Utfärdat i Bryssel den 14 februari 2012.

På rådets vägnar

M. LIDEGAARD

Ordförande

---

FÖRORDNINGAR

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/3 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/3

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 160/2012

av den 23 februari 2012

om förutfastställelse av stödbeloppet för privat lagring av smör för 2012

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artikel 43 a och d jämförd med artikel 4, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 28 i förordning (EG) nr 1234/2007 föreskrivs att stöd kan beviljas för privat lagring av smör. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 28 i förordning (EG) nr 1234/2007 föreskrivs att stöd kan beviljas för privat lagring av smör.

| (2) | Utvecklingen när det gäller smörpriserna och smörlagren tyder på en obalans på marknaden som skulle kunna undanröjas eller begränsas genom säsongslagring. Mot bakgrund av den nuvarande situationen på marknaden bör stöd för privat lagring av smör beviljas från och med den 1 mars 2012. |
| --- | --- |

(2)

Utvecklingen när det gäller smörpriserna och smörlagren tyder på en obalans på marknaden som skulle kunna undanröjas eller begränsas genom säsongslagring. Mot bakgrund av den nuvarande situationen på marknaden bör stöd för privat lagring av smör beviljas från och med den 1 mars 2012.

| (3) | I kommissionens förordning (EG) nr 826/2008 av den 20 augusti 2008 om allmänna bestämmelser för beviljande av stöd för privat lagring för vissa jordbruksprodukter (2) fastställs allmänna bestämmelser för genomförandet av stödordningen för privat lagring. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens förordning (EG) nr 826/2008 av den 20 augusti 2008 om allmänna bestämmelser för beviljande av stöd för privat lagring för vissa jordbruksprodukter (2) fastställs allmänna bestämmelser för genomförandet av stödordningen för privat lagring.

| (4) | Enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 826/2008 ska ett förutfastställt stöd beviljas i enlighet med de närmare bestämmelser och villkor som anges i kapitel III i den förordningen. |
| --- | --- |

(4)

Enligt artikel 6 i förordning (EG) nr 826/2008 ska ett förutfastställt stöd beviljas i enlighet med de närmare bestämmelser och villkor som anges i kapitel III i den förordningen.

| (5) | Enligt artikel 29 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska stödet fastställas med hänsyn till lagringskostnaderna och den sannolika prisutvecklingen för färskt smör och lagrat smör. |
| --- | --- |

(5)

Enligt artikel 29 i förordning (EG) nr 1234/2007 ska stödet fastställas med hänsyn till lagringskostnaderna och den sannolika prisutvecklingen för färskt smör och lagrat smör.

| (6) | Det bör fastställas ett stöd för kostnaderna för inlagring och utlagring av de berörda produkterna och för kostnaderna per dag för kylförvaring och finansiering. |
| --- | --- |

(6)

Det bör fastställas ett stöd för kostnaderna för inlagring och utlagring av de berörda produkterna och för kostnaderna per dag för kylförvaring och finansiering.

| (7) | För att underlätta genomförandet av den här åtgärden och för att ta hänsyn till rådande praxis i medlemsstaterna bör stödet endast avse produkter som har inlagrats helt och hållet. Följaktligen bör ett undantag från artikel 7.3 i förordning (EG) nr 826/2008 införas. |
| --- | --- |

(7)

För att underlätta genomförandet av den här åtgärden och för att ta hänsyn till rådande praxis i medlemsstaterna bör stödet endast avse produkter som har inlagrats helt och hållet. Följaktligen bör ett undantag från artikel 7.3 i förordning (EG) nr 826/2008 införas.

| (8) | Om de efterfrågade upplysningarna om lagringsplatsen redan ingår i stödansökan bör det för att förenkla och effektivisera administrationen vara möjligt att frångå begäran om att samma upplysningar ska skickas in efter det att avtalet har slutits, i enlighet med artikel 20 första stycket led a i förordning (EG) nr 826/2008. |
| --- | --- |

(8)

Om de efterfrågade upplysningarna om lagringsplatsen redan ingår i stödansökan bör det för att förenkla och effektivisera administrationen vara möjligt att frångå begäran om att samma upplysningar ska skickas in efter det att avtalet har slutits, i enlighet med artikel 20 första stycket led a i förordning (EG) nr 826/2008.

| (9) | I förenklingssyfte och för att effektivisera logistiken bör medlemsstaterna tillåtas att frångå kravet på att varje enhet som lagras ska märkas med avtalsnummer om avtalsnumret antecknas i lagerbokföringen. |
| --- | --- |

(9)

I förenklingssyfte och för att effektivisera logistiken bör medlemsstaterna tillåtas att frångå kravet på att varje enhet som lagras ska märkas med avtalsnummer om avtalsnumret antecknas i lagerbokföringen.

| (10) | För att förenkla och effektivisera administrationen samt ta hänsyn till den särskilda situationen som gäller för lagring av smör bör kontrollerna i enlighet med artikel 36.6 i förordning (EG) nr 826/2008 utföras på minst hälften av avtalen, vilket medför att ett undantag bör göras från den artikeln. |
| --- | --- |

(10)

För att förenkla och effektivisera administrationen samt ta hänsyn till den särskilda situationen som gäller för lagring av smör bör kontrollerna i enlighet med artikel 36.6 i förordning (EG) nr 826/2008 utföras på minst hälften av avtalen, vilket medför att ett undantag bör göras från den artikeln.

| (11) | I kommissionens förordning (EG) nr 792/2009 av den 31 augusti 2009 om närmare bestämmelser för medlemsstaternas anmälningar till kommissionen av uppgifter och dokument inom ramen för genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaderna, systemet för direktstöd, främjandet av försäljning av jordbruksprodukter och ordningarna för de yttersta randområdena och de mindre Egeiska öarna (3), fastställs gemensamma regler för hur medlemsstaternas behöriga myndigheter ska anmäla uppgifter och dokument till kommissionen. Reglerna omfattar i synnerhet medlemsstaternas skyldighet att använda de informationssystem som kommissionen gjort tillgängliga och godkännandet av tillträdesrätterna för de myndigheter och individer som har rätt att skicka anmälningar. I förordningen fastställs vidare gemensamma principer för informationssystemen i syfte att garantera dokumentens äkthet, integritet och läsbarhet under hela den tid de måste bevaras. Dessutom innehåller förordningen regler om skydd av personuppgifter. |
| --- | --- |

(11)

I kommissionens förordning (EG) nr 792/2009 av den 31 augusti 2009 om närmare bestämmelser för medlemsstaternas anmälningar till kommissionen av uppgifter och dokument inom ramen för genomförandet av den gemensamma organisationen av marknaderna, systemet för direktstöd, främjandet av försäljning av jordbruksprodukter och ordningarna för de yttersta randområdena och de mindre Egeiska öarna (3), fastställs gemensamma regler för hur medlemsstaternas behöriga myndigheter ska anmäla uppgifter och dokument till kommissionen. Reglerna omfattar i synnerhet medlemsstaternas skyldighet att använda de informationssystem som kommissionen gjort tillgängliga och godkännandet av tillträdesrätterna för de myndigheter och individer som har rätt att skicka anmälningar. I förordningen fastställs vidare gemensamma principer för informationssystemen i syfte att garantera dokumentens äkthet, integritet och läsbarhet under hela den tid de måste bevaras. Dessutom innehåller förordningen regler om skydd av personuppgifter.

| (12) | Enligt förordning (EG) nr 792/2009 ska kravet att använda informationssystemen i enlighet med den förordningen anges i de förordningar som fastställer en specifik anmälningsskyldighet. |
| --- | --- |

(12)

Enligt förordning (EG) nr 792/2009 ska kravet att använda informationssystemen i enlighet med den förordningen anges i de förordningar som fastställer en specifik anmälningsskyldighet.

| (13) | Kommissionen har utvecklat ett informationssystem som gör att den elektroniskt kan hantera dokument och förfaranden i sina interna arbetsrutiner och i sina kontakter med de myndigheter som är involverade i den gemensamma jordbrukspolitiken. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen har utvecklat ett informationssystem som gör att den elektroniskt kan hantera dokument och förfaranden i sina interna arbetsrutiner och i sina kontakter med de myndigheter som är involverade i den gemensamma jordbrukspolitiken.

| (14) | Anmälningskraven avseende privat lagring av smör anses kunna uppfyllas genom det systemet i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009, särskilt de anmälningskrav som fastställs i artikel 35 i förordning (EG) nr 826/2008. |
| --- | --- |

(14)

Anmälningskraven avseende privat lagring av smör anses kunna uppfyllas genom det systemet i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009, särskilt de anmälningskrav som fastställs i artikel 35 i förordning (EG) nr 826/2008.

| (15) | Av tydlighetsskäl bör denna förordning upphöra att gälla den dag som fastställts som sista dag för den avtalade lagringen. |
| --- | --- |

(15)

Av tydlighetsskäl bör denna förordning upphöra att gälla den dag som fastställts som sista dag för den avtalade lagringen.

| (16) | Förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen har inte yttrat sig inom den tid som dess ordförande har bestämt. |
| --- | --- |

(16)

Förvaltningskommittén för den samlade marknadsordningen har inte yttrat sig inom den tid som dess ordförande har bestämt.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   I denna förordning fastställs bestämmelser om stöd för privat lagring av saltat och osaltat smör enligt artikel 28 a i förordning (EG) nr 1234/2007 för avtal som sluts från och med den 1 mars 2012.

2.   Om inget annat anges i denna förordning ska bestämmelserna i förordning (EG) nr 826/2008 tillämpas.

Artikel 2

Den enhet som avses i artikel 16.2 c i förordning (EG) nr 826/2008 ska vara det parti i lager som motsvarar en kvantitet av den produkt som omfattas av denna förordning som väger minst ett ton och har en homogen sammansättning och kvalitet, är producerad i en och samma fabrik och som inlagrats i ett och samma lager på en och samma dag.

Artikel 3

1.   Genom undantag från artikel 7.3 i förordning (EG) nr 826/2008 ska ansökningarna endast avse produkter som har inlagrats helt och hållet.

2.   Artikel 20 första stycket led a i förordning (EG) nr 826/2008 ska inte gälla.

3.   Medlemsstaterna får frångå kravet i artikel 22.1 e i förordning (EG) nr 826/2008 om att avtalsnumret ska framgå av märkningen, under förutsättning att den lageransvariga förbinder sig att ange avtalsnumret i det register som avses i punkt III i bilaga I till den förordningen.

4.   Genom undantag från artikel 36.6 i förordning (EG) nr 826/2008 ska de myndigheter som är ansvariga för kontroll vid slutet av den avtalade lagringsperioden och under hela utlagringsperioden från augusti 2012 till februari 2013 genom stickprover kontrollera det lagrade smörets vikt och identitet för åtminstone hälften av antalet avtal.

Artikel 4

1.   Stödet för de produkter som avses i artikel 1 ska vara

| — | 14,88 euro per lagrat ton för fasta lagringskostnader, |
| --- | --- |

—

14,88 euro per lagrat ton för fasta lagringskostnader,

| — | 0,26 euro per ton per dag för avtalad lagring. |
| --- | --- |

—

0,26 euro per ton per dag för avtalad lagring.

2.   Avtalad inlagring ska ske mellan den 1 mars och den 15 augusti 2012. Utlagring får ske först från och med den 16 augusti 2012. Avtalad lagring ska avslutas den dag som föregår dagen för utlagringen eller senast den sista dagen i februari året efter det år produkten inlagrades.

3.   Stöd får endast beviljas om den avtalade lagringsperioden är mellan 90 och 210 dagar.

Artikel 5

1.   Medlemsstaterna ska meddela kommissionen följande:

| a) | Senast varje tisdag meddelas för den föregående veckan de kvantiteter för vilka avtal slutits samt de kvantiteter av produkter för vilka ansökningar om att sluta avtal har lämnats in, i enlighet med artikel 35.1 a i förordning (EG) nr 826/2008. |
| --- | --- |

a)

Senast varje tisdag meddelas för den föregående veckan de kvantiteter för vilka avtal slutits samt de kvantiteter av produkter för vilka ansökningar om att sluta avtal har lämnats in, i enlighet med artikel 35.1 a i förordning (EG) nr 826/2008.

| b) | Senast i slutet av varje månad meddelas för den föregående månaden den lagerinformation som krävs enligt artikel 35.1 b i förordning (EG) nr 826/2008. |
| --- | --- |

b)

Senast i slutet av varje månad meddelas för den föregående månaden den lagerinformation som krävs enligt artikel 35.1 b i förordning (EG) nr 826/2008.

2.   De meddelanden som avses i punkt 1 ska lämnas i enlighet med förordning (EG) nr 792/2009.

Artikel 6

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den upphör att gälla den 28 februari 2013.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 februari 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 223, 21.8.2008, s. 3.

2

(3)  EUT L 228, 1.9.2009, s. 3.

3

---

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/6 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/6

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 161/2012

av den 23 februari 2012

om nödåtgärder för att skydda bestånden av kolja i vattnen väster om Skottland

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2371/2002 av den 20 december 2002 om bevarande och hållbart utnyttjande av fiskeresurserna inom ramen för den gemensamma fiskeripolitiken (1), särskilt artikel 7, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt förordning (EG) nr 2371/2002 ska den gemensamma fiskeripolitiken tillhandahålla samordnade åtgärder för bevarande, förvaltning och utnyttjande av de levande akvatiska resurserna, inklusive särskilda åtgärder för att minska fiskeverksamhetens påverkan på de marina ekosystemen och icke-målarter. |
| --- | --- |

(1)

Enligt förordning (EG) nr 2371/2002 ska den gemensamma fiskeripolitiken tillhandahålla samordnade åtgärder för bevarande, förvaltning och utnyttjande av de levande akvatiska resurserna, inklusive särskilda åtgärder för att minska fiskeverksamhetens påverkan på de marina ekosystemen och icke-målarter.

| (2) | För att skydda arterna torsk, kolja och vitling fastställs i punkt 6.1 i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 43/2009 (2), ändrad genom förordning (EG) nr 1288/2009 (3) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 579/2011 (4), en zon inom Ices-område VI där fiske är förbjudet (nedan kallad vattnen väster om Skottland). |
| --- | --- |

(2)

För att skydda arterna torsk, kolja och vitling fastställs i punkt 6.1 i bilaga III till rådets förordning (EG) nr 43/2009 (2), ändrad genom förordning (EG) nr 1288/2009 (3) och Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 579/2011 (4), en zon inom Ices-område VI där fiske är förbjudet (nedan kallad vattnen väster om Skottland).

| (3) | Genom undantag från det förbudet tillåts enligt punkterna 6.5 och 6.6 i bilaga III till förordning (EG) nr 43/2009 fiske efter havskräfta respektive fiske med trål, bottenvad eller liknande redskap under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda, särskilt kravet att högst en viss procentandel av den fångst som behålls ombord består av en blandning av torsk, kolja och/eller vitling. |
| --- | --- |

(3)

Genom undantag från det förbudet tillåts enligt punkterna 6.5 och 6.6 i bilaga III till förordning (EG) nr 43/2009 fiske efter havskräfta respektive fiske med trål, bottenvad eller liknande redskap under förutsättning att vissa villkor är uppfyllda, särskilt kravet att högst en viss procentandel av den fångst som behålls ombord består av en blandning av torsk, kolja och/eller vitling.

| (4) | Syftet med detta krav var att minska fiskedödligheten för de tre bestånden inom deras utbredningsområde genom att förhindra riktat fiske. |
| --- | --- |

(4)

Syftet med detta krav var att minska fiskedödligheten för de tre bestånden inom deras utbredningsområde genom att förhindra riktat fiske.

| (5) | I den information och de råd som kommissionen fått från Internationella havsforskningsrådet (Ices) och från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) betonas att införandet av reglerna om fångstsammansättning i Ices-område VIa har fått till följd att fångst kastas överbord. |
| --- | --- |

(5)

I den information och de råd som kommissionen fått från Internationella havsforskningsrådet (Ices) och från vetenskapliga, tekniska och ekonomiska kommittén för fiskerinäringen (STECF) betonas att införandet av reglerna om fångstsammansättning i Ices-område VIa har fått till följd att fångst kastas överbord.

| (6) | Ices bedömer att beståndet av kolja i Ices-område VIa befinner sig under säkra biologiska gränser men att en starkare rekrytering än normalt under senare tid kommer att bidra till en ökning av lekbeståndets biomassa. |
| --- | --- |

(6)

Ices bedömer att beståndet av kolja i Ices-område VIa befinner sig under säkra biologiska gränser men att en starkare rekrytering än normalt under senare tid kommer att bidra till en ökning av lekbeståndets biomassa.

| (7) | Den fortsatta tillväxten av dessa årsklasser innebär att de nu kommer in i fisket. Reglerna om fångstsammansättning kommer att leda till att allt mer fisk av detta bestånd kastas överbord för att landningskraven ska uppfyllas, innan fisken har kunnat bidra till framtida produktion. Avlägsnande av lekbiomassa för ett bestånd under säkra biologiska gränser utgör ett allvarligt hot mot beståndets långsiktiga återhämtning och hållbarhet. En fortsatt tillämpning av reglerna om fångstsammansättning reglerar landningarna men inte fångsterna. Oberoende av en eventuell kvotförändring kommer den nuvarande ökningen av beståndet av kolja att leda till att allt mer fisk kastas överbord av regelskäl. |
| --- | --- |

(7)

Den fortsatta tillväxten av dessa årsklasser innebär att de nu kommer in i fisket. Reglerna om fångstsammansättning kommer att leda till att allt mer fisk av detta bestånd kastas överbord för att landningskraven ska uppfyllas, innan fisken har kunnat bidra till framtida produktion. Avlägsnande av lekbiomassa för ett bestånd under säkra biologiska gränser utgör ett allvarligt hot mot beståndets långsiktiga återhämtning och hållbarhet. En fortsatt tillämpning av reglerna om fångstsammansättning reglerar landningarna men inte fångsterna. Oberoende av en eventuell kvotförändring kommer den nuvarande ökningen av beståndet av kolja att leda till att allt mer fisk kastas överbord av regelskäl.

| (8) | Ökade fiskemöjligheter för beståndet av kolja i Ices-område VIa från och med februari 2012 kommer att leda till en ökning av fisketrycket. Ansträngningar att utnyttja fiskemöjligheterna för 2012 kommer att leda till ökad dödlighet för arter som fångas tillsammans med kolja, särskilt vitling och torsk. |
| --- | --- |

(8)

Ökade fiskemöjligheter för beståndet av kolja i Ices-område VIa från och med februari 2012 kommer att leda till en ökning av fisketrycket. Ansträngningar att utnyttja fiskemöjligheterna för 2012 kommer att leda till ökad dödlighet för arter som fångas tillsammans med kolja, särskilt vitling och torsk.

| (9) | Eftersom det huvudsakliga fisket efter kolja sker från februari och framåt behövs omedelbara ändringar för att förhindra alltför stora utkast. |
| --- | --- |

(9)

Eftersom det huvudsakliga fisket efter kolja sker från februari och framåt behövs omedelbara ändringar för att förhindra alltför stora utkast.

| (10) | Om utkasten av kolja fortgår och ökar, kommer detta att påverka framtida återhämtning och produktion. En maximering av fiskemöjligheterna hotar hållbarheten för andra bestånd. Det finns risk för att hög fiskedödlighet leder till ytterligare krascher för dessa bestånd. |
| --- | --- |

(10)

Om utkasten av kolja fortgår och ökar, kommer detta att påverka framtida återhämtning och produktion. En maximering av fiskemöjligheterna hotar hållbarheten för andra bestånd. Det finns risk för att hög fiskedödlighet leder till ytterligare krascher för dessa bestånd.

| (11) | Obalansen mellan landningskraven och oundvikliga bifångster av kolja kommer att öka betydligt under 2012. Det är därför nödvändigt att omgående upphäva reglerna om fångstsammansättning vad gäller kolja för att förhindra ett allvarligt hot mot återhämtningen av denna art i vattnen väster om Skottland och förhindra ytterligare fisketryck på andra bestånd, samtidigt som man möjliggör ett rationellt utnyttjande av fiskemöjligheterna för 2012. |
| --- | --- |

(11)

Obalansen mellan landningskraven och oundvikliga bifångster av kolja kommer att öka betydligt under 2012. Det är därför nödvändigt att omgående upphäva reglerna om fångstsammansättning vad gäller kolja för att förhindra ett allvarligt hot mot återhämtningen av denna art i vattnen väster om Skottland och förhindra ytterligare fisketryck på andra bestånd, samtidigt som man möjliggör ett rationellt utnyttjande av fiskemöjligheterna för 2012.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Under denna förordnings tillämpningsperiod ska de procentsatser för fångstsammansättning som anges i punkterna 6.5 iii och 6.6 ii i del A i bilaga III till förordning (EG) nr 43/2009 inte tillämpas beträffande kolja.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas till och med den 25 augusti 2012.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 februari 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EGT L 358, 31.12.2002, s. 59.

1

(2)  EUT L 22, 26.1.2009, s. 1.

2

(3)  EUT L 347, 24.12.2009, s. 6.

3

(4)  EUT L 165, 24.6.2011, s. 1.

4

---

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/8 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/8

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 162/2012

av den 23 februari 2012

om fastställande av schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1),

med beaktande av kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 av den 7 juni 2011 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1234/2007 vad gäller sektorn för frukt och grönsaker och sektorn för bearbetad frukt och bearbetade grönsaker (2), särskilt artikel 136.1, och

av följande skäl:

| (1) | I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs, i enlighet med resultatet av de multilaterala handelsförhandlingarna i Uruguayrundan, kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärden vid import från tredjeländer, för de produkter och de perioder som anges i del A i bilaga XVI till den förordningen.

| (2) | Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning. |
| --- | --- |

(2)

Varje arbetsdag fastställs ett schablonimportvärde i enlighet med artikel 136.1 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 med hänsyn till varierande dagliga uppgifter. Denna förordning bör därför träda i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonimportvärden som avses i artikel 136 i genomförandeförordning (EU) nr 543/2011 fastställs i bilagan till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 februari 2012.

På kommissionens vägnar För ordföranden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157, 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAGA

Schablonimportvärden för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (euro/100 kg) |
| --- |
| KN-nummer | Kod för tredjeland (1) | Schablonimportvärde |
| 0702 00 00 | IL | 107,2 |
| JO | 75,8 |
| MA | 79,0 |
| TN | 93,9 |
| TR | 95,1 |
| ZZ | 90,2 |
| 0707 00 05 | JO | 134,1 |
| MA | 94,2 |
| TR | 156,1 |
| ZZ | 128,1 |
| 0709 93 10 | MA | 66,1 |
| TR | 138,4 |
| ZZ | 102,3 |
| 0805 10 20 | EG | 50,2 |
| IL | 74,0 |
| MA | 52,2 |
| TN | 48,6 |
| TR | 72,2 |
| ZZ | 59,4 |
| 0805 20 10 | IL | 128,4 |
| MA | 88,3 |
| ZZ | 108,4 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | EG | 83,5 |
| IL | 111,6 |
| MA | 102,7 |
| TR | 62,7 |
| ZZ | 90,1 |
| 0805 50 10 | EG | 74,4 |
| TR | 57,7 |
| ZZ | 66,1 |
| 0808 10 80 | CA | 136,5 |
| CL | 98,4 |
| CN | 90,6 |
| MK | 29,3 |
| US | 146,9 |
| ZZ | 100,3 |
| 0808 30 90 | AR | 108,4 |
| CL | 96,2 |
| CN | 48,2 |
| US | 127,1 |
| ZA | 87,7 |
| ZZ | 93,5 |

(euro/100 kg)

KN-nummer

Kod för tredjeland (1)

Schablonimportvärde

0702 00 00

IL

107,2

JO

75,8

MA

79,0

TN

93,9

TR

95,1

ZZ

90,2

0707 00 05

JO

134,1

MA

94,2

TR

156,1

ZZ

128,1

0709 93 10

MA

66,1

TR

138,4

ZZ

102,3

0805 10 20

EG

50,2

IL

74,0

MA

52,2

TN

48,6

TR

72,2

ZZ

59,4

0805 20 10

IL

128,4

MA

88,3

ZZ

108,4

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

EG

83,5

IL

111,6

MA

102,7

TR

62,7

ZZ

90,1

0805 50 10

EG

74,4

TR

57,7

ZZ

66,1

0808 10 80

CA

136,5

CL

98,4

CN

90,6

MK

29,3

US

146,9

ZZ

100,3

0808 30 90

AR

108,4

CL

96,2

CN

48,2

US

127,1

ZA

87,7

ZZ

93,5

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ZZ står för ”övrigt ursprung”.

---

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/10

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 163/2012

av den 23 februari 2012

om ändring av förordning (EG) nr 1484/95 vad gäller de representativa priserna inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”förordningen om en samlad marknadsordning”) (1), särskilt artikel 143 jämförd med artikel 4,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 614/2009 av den 7 juli 2009 om det gemensamma handelssystemet för äggalbumin och mjölkalbumin (2), särskilt artikel 3.4, och

av följande skäl:

| (1) | Genom kommissionens förordning (EG) nr 1484/95 (3) fastställs tillämpningsföreskrifter för ordningen för tillämpning av tilläggsbelopp för import samt representativa priser inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin. |
| --- | --- |

(1)

Genom kommissionens förordning (EG) nr 1484/95 (3) fastställs tillämpningsföreskrifter för ordningen för tillämpning av tilläggsbelopp för import samt representativa priser inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin.

| (2) | Det framgår av den regelbundna kontrollen av de uppgifter som ligger till grund för fastställandet av de representativa priserna för produkterna inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin att de representativa priserna för import av vissa produkter bör ändras med hänsyn till variationerna i pris efter ursprung. |
| --- | --- |

(2)

Det framgår av den regelbundna kontrollen av de uppgifter som ligger till grund för fastställandet av de representativa priserna för produkterna inom sektorerna för fjäderfäkött och ägg samt för äggalbumin att de representativa priserna för import av vissa produkter bör ändras med hänsyn till variationerna i pris efter ursprung.

| (3) | Förordning (EG) nr 1484/95 bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(3)

Förordning (EG) nr 1484/95 bör ändras i enlighet med detta.

| (4) | Denna åtgärd bör tillämpas så fort uppdaterade uppgifter föreligger, varför den här förordningen bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs. |
| --- | --- |

(4)

Denna åtgärd bör tillämpas så fort uppdaterade uppgifter föreligger, varför den här förordningen bör träda i kraft samma dag som den offentliggörs.

| (5) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna. |
| --- | --- |

(5)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilaga I till förordning (EG) nr 1484/95 ska ersättas med texten i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 23 februari 2012.

På kommissionens vägnar För ordföranden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 181, 14.7.2009, s. 8.

2

(3)  EGT L 145, 29.6.1995, s. 47.

3

---

BILAGA

”BILAGA I

| KN-nr | Varuslag | Representativt pris
  (EUR/100 kg) | Säkerhet som avses i artikel 3.3
  (EUR/100 kg) | Ursprung (1) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 0207 12 10 | Plockade och urtagna (s.k. 70 %-kycklingar), frysta | 124,1 | 0 | AR |
| 0207 12 90 | Plockade och urtagna (s.k. 65 %-kycklingar), frysta | 140,1 | 0 | AR |
| 133,6 | 0 | BR |
| 0207 14 10 | Styckningsdelar av höns, benfria, frysta | 285,6 | 4 | AR |
| 223,3 | 23 | BR |
| 322,7 | 0 | CL |
| 0207 14 50 | Kycklingbröst, frysta | 222,0 | 0 | BR |
| 0207 27 10 | Styckningsdelar av kalkoner, frysta | 315,3 | 0 | BR |
| 415,6 | 0 | CL |
| 0408 11 80 | Torkad äggula | 314,4 | 0 | AR |
| 0408 91 80 | Torkade ägg utan skal | 337,5 | 0 | AR |
| 1602 32 11 | Inte kokta eller på annat sätt värmebehandlade beredningar av höns av arten Gallus domesticus | 306,1 | 0 | BR |
| 353,6 | 0 | CL |
| 3502 11 90 | Torkat äggalbumin | 522,3 | 0 | AR |

KN-nr

Varuslag

Representativt pris

(EUR/100 kg)

Säkerhet som avses i artikel 3.3

(EUR/100 kg)

Ursprung (1)

0207 12 10

Plockade och urtagna (s.k. 70 %-kycklingar), frysta

124,1

0

AR

0207 12 90

Plockade och urtagna (s.k. 65 %-kycklingar), frysta

140,1

0

AR

133,6

0

BR

0207 14 10

Styckningsdelar av höns, benfria, frysta

285,6

4

AR

223,3

23

BR

322,7

0

CL

0207 14 50

Kycklingbröst, frysta

222,0

0

BR

0207 27 10

Styckningsdelar av kalkoner, frysta

315,3

0

BR

415,6

0

CL

0408 11 80

Torkad äggula

314,4

0

AR

0408 91 80

Torkade ägg utan skal

337,5

0

AR

1602 32 11

Inte kokta eller på annat sätt värmebehandlade beredningar av höns av arten Gallus domesticus

306,1

0

BR

353,6

0

CL

3502 11 90

Torkat äggalbumin

522,3

0

AR

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ’ZZ’ betecknar ’övrigt ursprung’.”

1

---

BESLUT

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/12 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/12

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 10 februari 2012

om fastställande av regler för de nationella övergångsplaner som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU om industriutsläpp

[delgivet med nr K(2012) 612]

(Text av betydelse för EES)

(2012/115/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/75/EU av den 24 november 2010 om industriutsläpp (samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar) (1), särskilt artikel 41 b, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 32 i direktiv 2010/75/EU fastställs att medlemsstaterna under perioden från och med den 1 januari 2016 till och med den 30 juni 2020 får fastställa och genomföra en nationell övergångsplan som omfattar specifika förbränningsanläggningar, där planen ska omfatta utsläpp av en eller flera av följande föroreningar: kväveoxider, svaveldioxid och stoft. För gasturbiner ska endast utsläpp av kväveoxider omfattas av planen. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 32 i direktiv 2010/75/EU fastställs att medlemsstaterna under perioden från och med den 1 januari 2016 till och med den 30 juni 2020 får fastställa och genomföra en nationell övergångsplan som omfattar specifika förbränningsanläggningar, där planen ska omfatta utsläpp av en eller flera av följande föroreningar: kväveoxider, svaveldioxid och stoft. För gasturbiner ska endast utsläpp av kväveoxider omfattas av planen.

| (2) | Förbränningsanläggningar som omfattas av den nationella övergångsplanen får undantas från skyldigheten att iaktta de utsläppsgränsvärden som avses i artikel 30.2 i direktiv 2010/75/EU för de föroreningar som omfattas av planen eller, i tillämpliga fall, de avsvavlingsgrader som avses i artikel 31 i direktiv 2010/75/EU. |
| --- | --- |

(2)

Förbränningsanläggningar som omfattas av den nationella övergångsplanen får undantas från skyldigheten att iaktta de utsläppsgränsvärden som avses i artikel 30.2 i direktiv 2010/75/EU för de föroreningar som omfattas av planen eller, i tillämpliga fall, de avsvavlingsgrader som avses i artikel 31 i direktiv 2010/75/EU.

| (3) | För att säkerställa en enhetlig tillämpning av artikel 32 i direktiv 2010/75/EU bör genomförandebestämmelser antas. |
| --- | --- |

(3)

För att säkerställa en enhetlig tillämpning av artikel 32 i direktiv 2010/75/EU bör genomförandebestämmelser antas.

| (4) | De åtgärder som fastställs i detta beslut överensstämmer med yttrandet från den kommitté som har inrättats i enlighet med artikel 75.1 i direktiv 2010/75/EU. |
| --- | --- |

(4)

De åtgärder som fastställs i detta beslut överensstämmer med yttrandet från den kommitté som har inrättats i enlighet med artikel 75.1 i direktiv 2010/75/EU.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förbränningsanläggningar som ska ingå i de nationella övergångsplanerna

I enlighet med de detaljerade bestämmelser som fastställs i avsnitt 1 i bilagan till detta beslut ska en nationell övergångsplan bara omfatta hela förbränningsanläggningar som omfattas av kapitel III i direktiv 2010/75/EU, med iakttagande av bestämmelserna i artikel 32.1 och reglerna om sammansatta utsläpp i artikel 29 i direktiv 2010/75/EU.

Artikel 2

De nationella övergångsplanernas innehåll

1.   Alla nationella övergångsplaner ska innehålla följande information i enlighet med avsnitt 2 i bilagan till detta beslut:

| a) | En förteckning över alla förbränningsanläggningar som omfattas av planen, inklusive all relevant information om deras driftsegenskaper. |
| --- | --- |

a)

En förteckning över alla förbränningsanläggningar som omfattas av planen, inklusive all relevant information om deras driftsegenskaper.

| b) | De beräknade bidragen från varje enskild förbränningsanläggning till utsläppstaken för 2016 och 2019. |
| --- | --- |

b)

De beräknade bidragen från varje enskild förbränningsanläggning till utsläppstaken för 2016 och 2019.

| c) | En tabell som fastställer utsläppstaken för var och en av de föroreningar som planen omfattar för åren 2016, 2017, 2018, 2019 och första planeringsterminen 2020. |
| --- | --- |

c)

En tabell som fastställer utsläppstaken för var och en av de föroreningar som planen omfattar för åren 2016, 2017, 2018, 2019 och första planeringsterminen 2020.

| d) | Detaljerad information om beräkningarna för dessa utsläppstak. |
| --- | --- |

d)

Detaljerad information om beräkningarna för dessa utsläppstak.

Dessutom ska den nationella övergångsplanen innehålla följande information:

| a) | En beskrivning av hur genomförandet av planen ska övervakas och rapporteras till kommissionen. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av hur genomförandet av planen ska övervakas och rapporteras till kommissionen.

| b) | En förteckning över de åtgärder som ska vidtas för att säkerställa att alla förbränningsanläggningar som omfattas av planen senast den 1 juli 2020 uppfyller alla tillämpliga utsläppsgränsvärden som fastställs i bilaga V till direktiv 2010/75/EU. |
| --- | --- |

b)

En förteckning över de åtgärder som ska vidtas för att säkerställa att alla förbränningsanläggningar som omfattas av planen senast den 1 juli 2020 uppfyller alla tillämpliga utsläppsgränsvärden som fastställs i bilaga V till direktiv 2010/75/EU.

2.   Vid tillämpningen av punkt 1 första stycket a ska medlemsstaterna använda mallen i tabell A.1 i tillägg A till bilagan till detta beslut.

Vid tillämpningen av punkt 1 första stycket c ska medlemsstaterna använda mallen i tabell B.3 i tillägg B till bilagan till detta beslut.

Artikel 3

Fastställande av utsläppstak i de nationella övergångsplanerna

1.   Vid tillämpningen av artikel 32.3 i direktiv 2010/75/EU ska utsläppstaken beräknas i enlighet med de metoder som fastställs i avsnitt 3 i bilagan till detta beslut.

2.   Medlemsstaterna ska använda mallen i tabell B.1 i tillägg B till bilagan till detta beslut för att presentera de relevanta utsläppsgränsvärdena och minimikraven på avsvavlingsgrad, de beräknade bidragen från var och en av förbränningsanläggningarna till utsläppstaken för 2016 och de totala utsläppstaken för 2016.

I följande fall ska medlemsstaterna, i kolumnen ”kommentarer” i mallen, tillhandahålla ytterligare information om utsläppsgränsvärdena som använts för beräkningen:

| a) | När utsläppsgränsvärdena i anmärkningarna till tabellerna C.1 och C.2 i tillägg C till bilagan till detta beslut har använts. |
| --- | --- |

a)

När utsläppsgränsvärdena i anmärkningarna till tabellerna C.1 och C.2 i tillägg C till bilagan till detta beslut har använts.

| b) | När anläggningar använder flera olika bränsletyper eller består av en kombination av flera olika typer av anläggningar. |
| --- | --- |

b)

När anläggningar använder flera olika bränsletyper eller består av en kombination av flera olika typer av anläggningar.

3.   Medlemsstaterna ska använda mallen i tabell B.2 i tillägg B till bilagan till detta beslut för att presentera de relevanta utsläppsgränsvärdena och minimikraven på avsvavlingsgrad, de beräknade bidragen från var och en av förbränningsanläggningarna till utsläppstaken för 2019 och de totala utsläppstaken för 2019.

I följande fall ska medlemsstaterna, i kolumnen ”kommentarer” i mallen, tillhandahålla ytterligare information om utsläppsgränsvärdena som använts för beräkningen:

| a) | När utsläppsgränsvärdena i anmärkningarna till tabellerna D.1 och D.2 i tillägg D till bilagan till detta beslut har använts. |
| --- | --- |

a)

När utsläppsgränsvärdena i anmärkningarna till tabellerna D.1 och D.2 i tillägg D till bilagan till detta beslut har använts.

| b) | När anläggningar använder flera olika bränsletyper eller består av en kombination av flera olika typer av anläggningar. |
| --- | --- |

b)

När anläggningar använder flera olika bränsletyper eller består av en kombination av flera olika typer av anläggningar.

Artikel 4

Genomförande av de nationella övergångsplanerna

I enlighet med artikel 32.5 andra och tredje stycket i direktiv 2010/75/EU får en medlemsstat inte genomföra sin nationella övergångsplan förrän den godkänts av kommissionen.

Artikel 5

Senare ändringar av de nationella övergångsplanerna

1.   Medlemsstaterna ska inrätta en mekanism som gör det möjligt att identifiera alla relevanta förändringar av förbränningsanläggningarna som omfattas av den nationella övergångsplanen som kan påverka de aktuella utsläppstaken.

2.   Enligt artikel 32.6 i direktiv 2010/75/EU ska medlemsstaterna informera kommissionen om alla senare ändringar av planen som påverkar de aktuella utsläppstaken, i enlighet med avsnitt 4 i bilagan till detta beslut.

Artikel 6

Kontroll av att bestämmelserna följs, åtgärder och rapportering till kommissionen

1.   I enlighet med artikel 32.4 i direktiv 2010/75/EU ska behöriga myndigheter kontrollera utsläppen av kväveoxider, svaveldioxid och stoft från alla förbränningsanläggningar som omfattas av den nationella övergångsplanen, genom att verifiera den kontroll eller de beräkningsdata som förbränningsanläggningarnas verksamhetsutövare använder sig av.

2.   Medlemsstaterna ska säkerställa att utsläppen av kväveoxider, svaveldioxid och stoft från de förbränningsanläggningar som omfattas av den nationella övergångsplanen begränsas i tillräckligt hög grad för att utsläppstaken ska klaras. Om det finns risk för att utsläppstaken inte kommer att klaras ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att förhindra att det sker några utsläpp som överskrider dessa tak.

3.   Medlemsstater som genomför en nationell övergångsplan ska varje år inom 12 månader till kommissionen rapportera de uppgifter på anläggningsnivå som anges i artikel 72.3 i direktiv 2010/75/EU för alla förbränningsanläggningar som omfattas av planen.

Artikel 7

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 10 februari 2012.

På kommissionens vägnar

Janez POTOČNIK

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 334, 17.12.2010, s. 17.

1

---

BILAGA

1.   Förbränningsanläggningar som ska omfattas av den nationella övergångsplanen

Delar av förbränningsanläggningar (t.ex. en eller flera individuella förbränningsenheter som delar en gemensam skorsten med andra enheter, eller som är i en sådan situation som anges i artikel 29.2 i direktiv 2010/75/EU) ska inte omfattas av en nationell övergångsplan (1).

Vid tillämpningen av artikel 32.1 andra stycket b i direktiv 2010/75/EU hör även anläggningar som inte drivs av raffinaderiets verksamhetsutövare men som befinner sig inom raffinaderiet och använder de bränslen som avses i det ledet till de förbränningsanläggningar som omfattas av denna bestämmelse.

Förbränningsanläggningar som vid någon tidpunkt under genomförandet av den nationella övergångsplanen kommer att omfattas av bestämmelserna i kapitel IV i direktiv 2010/75/EU rörande avfallsförbränningsanläggningar och samförbränningsanläggningar ska inte ingå i den nationella övergångsplanen.

2.   Uppgifter om förbränningsanläggningar som ska ingå i den nationella övergångsplanen

Den nationella övergångsplanen ska innehålla en förteckning över alla förbränningsanläggningar som planen omfattar och alla uppgifter rörande dessa anläggningar som använts för att beräkna utsläppstaken.

De uppgifter som ska finnas med för varje anläggning är den sammanlagda installerade tillförda effekten, de bränslen som används och driftsegenskaperna för varje förbränningsanläggning under den tidsperiod då den nationella övergångsplanen genomförs.

Som ett minimikrav ska följande uppgifter finnas med i den nationella övergångsplanen för var och en av förbränningsanläggningarna som den omfattar:

| 1. | Namn och plats för förbränningsanläggningen (2). |
| --- | --- |

1.

Namn och plats för förbränningsanläggningen (2).

| 2. | Datumet då förbränningsanläggningens första tillstånd utfärdades. |
| --- | --- |

2.

Datumet då förbränningsanläggningens första tillstånd utfärdades.

| 3. | Datumet då ansökan om förbränningsanläggningens första tillstånd skickades in, tillsammans med datumet då förbränningsanläggningen togs i drift för första gången.







  Observera: | Denna information krävs bara om förbränningsanläggningen erhöll sitt första tillstånd efter den 27 november 2002 men togs i bruk senast den 27 november 2003. |
| --- | --- | --- |

3.

Datumet då ansökan om förbränningsanläggningens första tillstånd skickades in, tillsammans med datumet då förbränningsanläggningen togs i drift för första gången.

Observera:

Denna information krävs bara om förbränningsanläggningen erhöll sitt första tillstånd efter den 27 november 2002 men togs i bruk senast den 27 november 2003.

| 4. | Alla utbyggnader av förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt på minst 50 MW som ägde rum mellan den 27 november 2002 och den 31 december 2010 (med angivande av effektökningen i MW) (3). |
| --- | --- |

4.

Alla utbyggnader av förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt på minst 50 MW som ägde rum mellan den 27 november 2002 och den 31 december 2010 (med angivande av effektökningen i MW) (3).

| 5. | Den sammanlagda installerade tillförda effekten (MW) för varje förbränningsanläggning den 31 december 2010. |
| --- | --- |

5.

Den sammanlagda installerade tillförda effekten (MW) för varje förbränningsanläggning den 31 december 2010.

| 6. | Antalet drifttimmar per år (4) för varje förbränningsanläggning, räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010.







  Anmärkning: | Denna information krävs bara om särskilda utsläppsgränsvärden för förbränningsanläggningar som är i drift mindre än 1 500 timmar per år används för att beräkna förbränningsanläggningens bidrag till utsläppstaket (eller utsläppstaken). |
| --- | --- | --- |

6.

Antalet drifttimmar per år (4) för varje förbränningsanläggning, räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010.

Anmärkning:

Denna information krävs bara om särskilda utsläppsgränsvärden för förbränningsanläggningar som är i drift mindre än 1 500 timmar per år används för att beräkna förbränningsanläggningens bidrag till utsläppstaket (eller utsläppstaken).

| 7. | Föroreningar för vilka den berörda förbränningsanläggningen inte omfattas av den nationella övergångsplanen (om sådana finns) (5). |
| --- | --- |

7.

Föroreningar för vilka den berörda förbränningsanläggningen inte omfattas av den nationella övergångsplanen (om sådana finns) (5).

| 8. | Mängden bränsle som används per år (TJ/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010, uppdelat på följande sex bränsletyper: stenkol, brunkol, biomassa, andra fasta bränslen, flytande bränslen och gasformiga bränslen (6). |
| --- | --- |

8.

Mängden bränsle som används per år (TJ/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010, uppdelat på följande sex bränsletyper: stenkol, brunkol, biomassa, andra fasta bränslen, flytande bränslen och gasformiga bränslen (6).

| 9. | Årligt rökgasflöde (Nm3/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010 (7).







  Anmärkning 1: | För förbränningsanläggningar som förbränner flera olika bränsletyper och/eller består av flera olika typer av anläggningar, måste rökgasflödet anges separat för var och en av dessa bränsletyper och/eller typer av förbränningsanläggningar (8). |
| --- | --- | --- |

9.

Årligt rökgasflöde (Nm3/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010 (7).

Anmärkning 1:

För förbränningsanläggningar som förbränner flera olika bränsletyper och/eller består av flera olika typer av anläggningar, måste rökgasflödet anges separat för var och en av dessa bränsletyper och/eller typer av förbränningsanläggningar (8).

| Anmärkning 2: | Om rökgasflödet beräknas utifrån mängden bränsle som används (och inte baseras på en faktisk övervakning av rökgasflödet) måste faktorn (eller faktorerna om det rör sig om flera olika bränsletyper eller typer av förbränningsanläggningar) som användes för beräkningen (Nm3/GJ) rapporteras. |
| --- | --- |

Anmärkning 2:

Om rökgasflödet beräknas utifrån mängden bränsle som används (och inte baseras på en faktisk övervakning av rökgasflödet) måste faktorn (eller faktorerna om det rör sig om flera olika bränsletyper eller typer av förbränningsanläggningar) som användes för beräkningen (Nm3/GJ) rapporteras.

| 10. | Mängden svavel från inhemska fasta bränslen (9) (ton S/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010.







  Anmärkning: | Denna information krävs bara när förbränningsanläggningen använder inhemska fasta bränslen och när minimikravet på avsvavlingsgrad används för att beräkna förbränningsanläggningens bidrag till utsläppstaket för svaveldioxid (för 2016 och/eller 2019). |
| --- | --- | --- |

10.

Mängden svavel från inhemska fasta bränslen (9) (ton S/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010.

Anmärkning:

Denna information krävs bara när förbränningsanläggningen använder inhemska fasta bränslen och när minimikravet på avsvavlingsgrad används för att beräkna förbränningsanläggningens bidrag till utsläppstaket för svaveldioxid (för 2016 och/eller 2019).

När förbränningsanläggningar som omfattas av den nationella övergångsplanen består av gasturbiner eller gasmotorer måste den nationella övergångsplanen ange detta.

3.   Fastställande av utsläppstak

3.1   Beräkningsmetod för de enskilda anläggningarnas bidrag till utsläppstaken för 2016 och 2019

3.1.1   Allmänt fall

För att fastställa de tillämpliga utsläppstaken för en förorening för åren 2016 och 2019 ska bidragen från varje enskild förbränningsanläggning uttryckt i ton per år (ton/år) beräknas med hjälp av följande ekvation:

Bidrag till utsläppstak (ton/år) = Rökgasflöde (Nm3/år) × ELV (mg/Nm3) × 1,0 × 10–9

där följande gäller:

| — | Rökgasflödet är det volumetriska rökgasflödet uttryckt i kubikmeter per år (Nm3/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010. Det beräknas vid standardtemperatur (273 K) och standardtryck (101,3 kPa) och med gällande referensinnehåll av syre (dvs. samma innehåll som används för utsläppsgränsvärdet [ELV]) och efter korrigering för innehållet av vattenånga. |
| --- | --- |

—

Rökgasflödet är det volumetriska rökgasflödet uttryckt i kubikmeter per år (Nm3/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010. Det beräknas vid standardtemperatur (273 K) och standardtryck (101,3 kPa) och med gällande referensinnehåll av syre (dvs. samma innehåll som används för utsläppsgränsvärdet [ELV]) och efter korrigering för innehållet av vattenånga.

| — | ELV (Emission Limit Value) är utsläppsgränsvärdet för den aktuella föroreningen uttryckt i mg/Nm3, under antagande av ett syreinnehåll i rökgasen på 6 volymprocent för fasta bränslen, 3 volymprocent för flytande eller gasformiga bränslen (för förbränningsanläggningar som inte består av gasturbiner eller gasmotorer) och 15 volymprocent för gasturbiner och gasmotorer. |
| --- | --- |

—

ELV (Emission Limit Value) är utsläppsgränsvärdet för den aktuella föroreningen uttryckt i mg/Nm3, under antagande av ett syreinnehåll i rökgasen på 6 volymprocent för fasta bränslen, 3 volymprocent för flytande eller gasformiga bränslen (för förbränningsanläggningar som inte består av gasturbiner eller gasmotorer) och 15 volymprocent för gasturbiner och gasmotorer.

Närmare information om hur man bestämmer utsläppsgränsvärden för beräkning av utsläppstaken för 2016 och 2019 finns i avsnitten 3.2 och 3.3.

3.1.2   Specifikt fall med anläggningar som förbränner flera olika bränsletyper och/eller består av flera olika typer av anläggningar

Ekvationen i avsnitt 3.1.1 kan inte användas för förbränningsanläggningar som förbrände flera olika bränsletyper under perioden 2001–2010 (oavsett om det skedde samtidigt eller ej) eller består av flera olika typer av anläggningar.

Dessa förbränningsanläggningar kräver användning av andra utsläppsgränsvärden och/eller referensbetingelser för beräkningen av deras bidrag till utsläppstaken. Därför ska följande metod användas:

Bidrag till utsläppstak (ton/år) = Σ [Rökgasflöde (Nm3/år) × ELV (mg/Nm3) × 1,0 × 10–9]

Denna ekvation anger att för varje bränsletyp som användes under perioden 2001–2010 ska den genomsnittliga rökgasvolymen per år (Nm3/år) multipliceras med det relevanta utsläppsgränsvärdet (motsvarande den sammanlagda installerade tillförda effekten för hela förbränningsanläggningen). Produkterna av dessa multiplikationer läggs sedan samman för alla bränsletyper som användes.

Det måste för varje bränsletyp säkerställas att rökgasvolymen och utsläppsgränsvärdet som multipliceras ihop anges vid samma referensinnehåll av syre.

Samma metod används i de fall då en förbränningsanläggning under perioden 2001–2010, med hänsyn tagen till artiklarna 29.1 och 29.2 i direktiv 2010/75/EU, bestod av en kombination av olika typer av anläggningar. Exempel på detta är

| — | en eller flera gasturbiner i kombination med en eller flera andra typer av förbränningsanläggningar, |
| --- | --- |

—

en eller flera gasturbiner i kombination med en eller flera andra typer av förbränningsanläggningar,

| — | en eller flera gasmotorer i kombination med en eller flera andra typer av förbränningsanläggningar. |
| --- | --- |

—

en eller flera gasmotorer i kombination med en eller flera andra typer av förbränningsanläggningar.

3.1.3   Minimikrav på avsvavlingsgrad (MDR)

Ekvationen i avsnitt 3.1.1 kan inte användas för förbränningsanläggningar som förbränner inhemska fasta bränslen (10) och inte klarar att uppfylla de relevanta utsläppsgränsvärdena för svaveldioxid som fastställs i direktiv 2010/75/EU på grund av bränslets egenskaper.

För sådana anläggningar får beräkningen av deras bidrag till utsläppstaket för svaveldioxid baseras på de relevanta minimikraven på avsvavlingsgrad (11) istället för på utsläppsgränsvärdena för svaveldioxid.

I detta fall ska förbränningsanläggningens bidrag till utsläppstaket för svaveldioxid uttryckt i ton per år (ton/år) beräknas med hjälp av följande ekvation:

Bidrag till utsläppstak för svaveldioxid = Tillfört svavel (ton/år) × (1 – (MDR/100)) × 2

där följande gäller:

| — | Tillfört svavel är den årliga mängden svavel (S) i det inhemska fasta bränslet som användes i förbränningsanläggningen, uttryckt i ton per år (ton/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010. |
| --- | --- |

—

Tillfört svavel är den årliga mängden svavel (S) i det inhemska fasta bränslet som användes i förbränningsanläggningen, uttryckt i ton per år (ton/år), räknat som ett genomsnitt för perioden 2001–2010.

| — | MDR är det relevanta minimikravet på avsvavlingsgrad, uttryckt i procent. |
| --- | --- |

—

MDR är det relevanta minimikravet på avsvavlingsgrad, uttryckt i procent.

Närmare information om hur man fastställer minimikravet på avsvavlingsgrad för beräkning av utsläppstaken för svaveldioxid för 2016 och 2019 finns i avsnitten 3.2 och 3.3.

3.2   Relevanta utsläppsgränsvärden och minimikrav på avsvavlingsgrad för beräkning av utsläppstaken för 2016

Enligt artikel 32.3 i direktiv 2010/75/EU ska utsläppstaket (eller utsläppstaken) för 2016 beräknas på grundval av de relevanta utsläppsgränsvärden som fastställs i bilagorna III–VII till direktiv 2001/80/EG eller, i tillämpliga fall, på grundval av det minimikrav på avsvavlingsgrad som fastställs i bilaga III till direktiv 2001/80/EG. Beräkningen av utsläppstaken för 2016 ska följaktligen baseras på de relevanta utsläppsgränsvärden och den relevanta MDR som beräknas gälla för den berörda förbränningsanläggningen den 1 januari 2016 enligt direktiv 2001/80/EG, med hänsyn till följande bestämmelser (12).

Utsläppsgränsvärden och MDR ska fastställas utifrån den sammanlagda installerade tillförda effekten för hela förbränningsanläggningen den 31 december 2010, bränsletypen (eller bränsletyperna) som används och det genomsnittliga antalet drifttimmar per år under perioden 2001–2010. I de fall då förbränningsanläggningar har byggts ut med minst 50 MW under perioden mellan den 27 november 2002 och den 31 december 2010 ska reglerna för beräkning av relevanta utsläppsgränsvärden som fastställs i artikel 10 i direktiv 2001/80/EG gälla.

För alla gasturbiner som ingår i den nationella övergångsplanen är det relevanta utsläppsgränsvärdet för kväveoxider det som fastställs i del B i bilaga VI till direktiv 2001/80/EG, utan hänsyn till artikel 2.7 j i direktiv 2001/80/EG.

Eftersom inga utsläppsgränsvärden har fastställts för gasmotorer i direktiv 2001/80/EG är det relevanta utsläppsgränsvärdet för kväveoxider det som fastställs i del 1 i bilaga V till direktiv 2010/75/EU.

För förbränningsanläggningar som har använt olika bränsletyper under perioden 2001–2010 ska de relevanta utsläppsgränsvärdena anges för varje enskilt bränsle. I avsnitt 3.1.2 finns närmare information om den metod som ska användas för att beräkna bidraget från var och en av dessa anläggningar till utsläppstaken.

I direktiv 2001/80/EG tillåts vissa förbränningsanläggningar som är i drift mindre än 1 500 timmar per år (som ett rullande genomsnitt över en femårsperiod) uppfylla mindre stränga utsläppsgränsvärden. Dessa utsläppsgränsvärden kan bara användas för att beräkna bidraget från en enskild anläggning till utsläppstaket för 2016 om det genomsnittliga antalet drifttimmar för anläggningen under åren 2001–2010 var lägre än 1 500 timmar per år.

En översikt över de relevanta utsläppsgränsvärden som fastställs i bilagorna III–VII till direktiv 2001/80/EG och relevant MDR som fastställs i bilaga III till direktiv 2001/80/EG finns i tabellerna C.1, C.2 och C.3 i tillägg C till denna bilaga (13).

3.3   Relevanta utsläppsgränsvärden och minimikrav på avsvavlingsgrad för beräkning av utsläppstaken för 2019

Enligt artikel 32.3 i direktiv 2010/75/EU ska utsläppstaken för 2019 beräknas på grundval av de relevanta utsläppsgränsvärden som fastställs i del 1 i bilaga V till direktiv 2010/75/EU eller, i tillämpliga fall, på grundval av de relevanta minimikraven på avsvavlingsgrad som fastställs i del 5 i bilaga V till direktiv 2010/75/EU. Därigenom baseras beräkningen av utsläppstaken för 2019 på de relevanta utsläppsgränsvärden och den relevanta MDR som beräknas gälla för den berörda förbränningsanläggningen den 1 januari 2019 enligt direktiv 2010/75/EU.

Utsläppsgränsvärden och MDR ska fastställas utifrån den sammanlagda installerade tillförda effekten för hela förbränningsanläggningen den 31 december 2010, bränsletypen (eller bränsletyperna) som används och det genomsnittliga antalet drifttimmar per år under perioden 2001–2010.

En översikt över de relevanta utsläppsgränsvärden som fastställs i del 1 i bilaga V till direktiv 2010/75/EU och relevant MDR som fastställs i del 5 i bilaga V till direktiv 2010/75/EU finns i tabellerna D.1, D.2 och D.3 i tillägg D till denna bilaga.

För förbränningsanläggningar som har använt olika bränsletyper under perioden 2001–2010 ska de relevanta utsläppsgränsvärdena anges för varje enskilt bränsle. I avsnitt 3.1.2 finns närmare information om den metod som ska användas för att beräkna bidraget från var och en av dessa anläggningar till utsläppstaken.

I direktiv 2010/75/EU tillåts vissa förbränningsanläggningar som är i drift mindre än 1 500 timmar per år (som ett rullande genomsnitt över en femårsperiod) uppfylla mindre stränga utsläppsgränsvärden. Dessa utsläppsgränsvärden kan bara användas för att beräkna bidraget från en enskild anläggning till utsläppstaket för 2019 om det genomsnittliga antalet drifttimmar för anläggningen under åren 2001–2010 var lägre än 1 500 timmar per år.

3.4   Beräkning av utsläppstaken

3.4.1   Beräkning av utsläppstaken för 2016 och 2019

För åren 2016 och 2019 ska de totala utsläppstaken per förorening fastställas genom att lägga samman bidragen från varje enskild anläggning till respektive utsläppstak.

| | tak2016 (ton/år) = Σ [den enskilda anläggningens bidrag till utsläppstaket för 2016] |
| --- | --- |

tak2016 (ton/år) = Σ [den enskilda anläggningens bidrag till utsläppstaket för 2016]

| | tak2019 (ton/år) = Σ [den enskilda anläggningens bidrag till utsläppstaket för 2019] |
| --- | --- |

tak2019 (ton/år) = Σ [den enskilda anläggningens bidrag till utsläppstaket för 2019]

3.4.2   Beräkning av utsläppstaken för 2017, 2018 och 2020

Utsläppstaken för 2017 (tak2017) ska beräknas med hjälp av följande ekvation:

Formula

Utsläppstaken för 2018 (tak2018) ska beräknas med hjälp av följande ekvation:

Formula

Utsläppstaken för den första planeringsterminen 2020 (tak2020) är hälften av utsläppstaken för 2019:

Formula

4.   Senare ändringar i de nationella övergångsplanerna

Medlemsstaterna ska som minimikrav informera kommissionen om följande:

| a) | Förbränningsanläggningar som väljer att utnyttja möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid enligt artikel 33 i direktiv 2010/75/EU.







  Anmärkning: | Samtidigt som medlemsstaterna ska meddela sina nationella övergångsplaner till kommissionen senast den 1 januari 2013, har verksamhetsutövarna till den 1 januari 2014 på sig att meddela den behöriga myndigheten om de önskar utnyttja möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid. Därigenom kan en förbränningsanläggning i startskedet ingå i den nationella övergångsplan som skickas in till kommissionen innan möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid utnyttjas för anläggningen. Så snart förbränningsanläggningens verksamhetsutövare har underrättat den behöriga myndigheten om beslutet att utnyttja möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid måste förbränningsanläggningen tas bort från den nationella övergångsplanen. Bidragen till det tillämpliga utsläppstaket (eller de tillämpliga utsläppstaken) från var och en av de förbränningsanläggningar som genom detta omfattas av artikel 33 i direktiv 2010/75/EU måste då dras av från utsläppstaket (eller utsläppstaken) enligt beräkningen i den senast godkända versionen av den nationella övergångsplanen (eller, om ingen sådan plan godkänts, enligt beräkningen i den senaste versionen av den nationella övergångsplan som lämnats in till kommissionen). |
| --- | --- | --- |

a)

Förbränningsanläggningar som väljer att utnyttja möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid enligt artikel 33 i direktiv 2010/75/EU.

Anmärkning:

Samtidigt som medlemsstaterna ska meddela sina nationella övergångsplaner till kommissionen senast den 1 januari 2013, har verksamhetsutövarna till den 1 januari 2014 på sig att meddela den behöriga myndigheten om de önskar utnyttja möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid. Därigenom kan en förbränningsanläggning i startskedet ingå i den nationella övergångsplan som skickas in till kommissionen innan möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid utnyttjas för anläggningen. Så snart förbränningsanläggningens verksamhetsutövare har underrättat den behöriga myndigheten om beslutet att utnyttja möjligheten till undantag för anläggningar med begränsad livstid måste förbränningsanläggningen tas bort från den nationella övergångsplanen. Bidragen till det tillämpliga utsläppstaket (eller de tillämpliga utsläppstaken) från var och en av de förbränningsanläggningar som genom detta omfattas av artikel 33 i direktiv 2010/75/EU måste då dras av från utsläppstaket (eller utsläppstaken) enligt beräkningen i den senast godkända versionen av den nationella övergångsplanen (eller, om ingen sådan plan godkänts, enligt beräkningen i den senaste versionen av den nationella övergångsplan som lämnats in till kommissionen).

| b) | Förbränningsanläggningar som har lagts ned (dvs. de anläggningar som har tagits ur bruk för gott) eller där den sammanlagda installerade tillförda effekten är minskad till mindre än 50 MW. |
| --- | --- |

b)

Förbränningsanläggningar som har lagts ned (dvs. de anläggningar som har tagits ur bruk för gott) eller där den sammanlagda installerade tillförda effekten är minskad till mindre än 50 MW.

| c) | Förbränningsanläggningar som börjar samförbränna avfall efter den 31 december 2015 och därigenom omfattas av kapitel IV i direktiv 2010/75/EU.







  Anmärkning: | Som nämns i artikel 32.3 i direktiv 2010/75/EU ska, om en anläggning som omfattas av den nationella övergångsplanen läggs ned eller inte längre faller inom tillämpningsområdet för kapitel III i direktiv 2010/75/EU, detta inte leda till en höjning av de totala årliga utsläppen från de övriga anläggningarna som omfattas av den nationella övergångsplanen. |
| --- | --- | --- |

c)

Förbränningsanläggningar som börjar samförbränna avfall efter den 31 december 2015 och därigenom omfattas av kapitel IV i direktiv 2010/75/EU.

Anmärkning:

Som nämns i artikel 32.3 i direktiv 2010/75/EU ska, om en anläggning som omfattas av den nationella övergångsplanen läggs ned eller inte längre faller inom tillämpningsområdet för kapitel III i direktiv 2010/75/EU, detta inte leda till en höjning av de totala årliga utsläppen från de övriga anläggningarna som omfattas av den nationella övergångsplanen.

Vid tillämpningen av artikel 32.6 i direktiv 2010/75/EU är medlemsstaterna inte skyldiga att meddela kommissionen följande information, eftersom dessa förändringar inte bör påverka det tillämpliga utsläppstaket (eller de tillämpliga utsläppstaken):

| — | Minskningar eller höjningar av den sammanlagda installerade tillförda effekten efter den 31 december 2010 (förutom en minskning till mindre än 50 MW). |
| --- | --- |

—

Minskningar eller höjningar av den sammanlagda installerade tillförda effekten efter den 31 december 2010 (förutom en minskning till mindre än 50 MW).

| — | Minskningar eller höjningar av antalet årliga drifttimmar efter 2010. |
| --- | --- |

—

Minskningar eller höjningar av antalet årliga drifttimmar efter 2010.

| — | Förändringar i bränsleanvändningen (typ/kvantitet) som skett efter 2010 (förutom byte till avfallsförbränning som skulle göra anläggningen till en samförbränningsanläggning, vilket i sin tur skulle utesluta den ur den nationella övergångsplanen). |
| --- | --- |

—

Förändringar i bränsleanvändningen (typ/kvantitet) som skett efter 2010 (förutom byte till avfallsförbränning som skulle göra anläggningen till en samförbränningsanläggning, vilket i sin tur skulle utesluta den ur den nationella övergångsplanen).

Ändringar som påverkar anläggningen namn (t.ex. på grund av byte av verksamhetsutövare) ska rapporteras via de utsläppsinventeringar som ska tillhandahållas av medlemsstaterna i enlighet med artikel 6.3 i detta beslut och artikel 72.3 i direktiv 2010/75/EU.

---

(1)  Samma regel gäller för artiklarna 33, 34 och 35 i direktiv 2010/75/EU. Som en följd av detta kan det hända att en del av en förbränningsanläggning inte omfattas av bestämmelserna i artiklarna 33, 34 eller 35, samtidigt som en annan del (eller flera delar) av samma anläggning omfattas av den nationella övergångsplanen.

(2)  Enligt rapporteringen i de utsläppsinventeringar som har tagits fram i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/80/EG av den 23 oktober 2001 om begränsning av utsläpp till luften av vissa föroreningar från stora förbränningsanläggningar (EGT L 309, 27.11.2001, s. 1).

(3)  Denna information behövs för att fastställa de relevanta utsläppsgränsvärdena för den 1 januari 2016, i enlighet med artikel 10 i direktiv 2001/80/EG.

(4)  Med drifttimmar menas den tid uttryckt i timmar då hela anläggningen eller delar av den är i drift och orsakar utsläpp till luften, exklusive start- och stopperioder.

(5)  Gasturbiner kan till exempel bara omfattas av den nationella övergångsplanen när det gäller deras utsläpp av kväveoxider. Andra anläggningar kan omfattas av den nationella övergångsplanen för vissa föroreningar, samtidigt som de måste följa utsläppsgränsvärdena i bilaga V till direktiv 2010/75/EU för andra föroreningar.

(6)  För förbränningsanläggningar som vid någon tidpunkt under perioden 2001–2010 har haft samförbränning av avfall (förutom avfall som räknas som biomassa enligt definitionen i artikel 3.31 b i direktiv 2010/75/EU, och följaktligen omfattades av Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/76/EG av den 4 december 2000 om förbränning av avfall (EGT L 332, 28.12.2000, s. 91)), ska den mängd avfall som förbrändes under denna period inte tas med under denna punkt.

(7)  Se avsnitt 3.1.1 i denna bilaga för tillämpliga referensförhållanden.

(8)  Se avsnitt 3.1.2 i denna bilaga.

(9)  Med ett inhemskt fast bränsle menas ett naturligt förekommande fast bränsle som utvinns lokalt och förbränns i en förbränningsanläggning som är speciellt framtagen för detta bränsle.

(10)  Detta gäller för förbränningsanläggningar som har förbränt inhemskt fast bränsle under perioden 2001–2010.

(11)  Med avsvavlingsgrad menas förhållandet under en bestämd tidsperiod mellan mängden svavel som inte släpps ut till luften vid en förbränningsanläggning och svavelmängden i det fasta bränsle som tillförs förbränningsanläggningen och förbrukas i förbränningsanläggningen under samma tidsperiod.

(12)  De relevanta utsläppsgränsvärdena för beräkning av utsläppstaken påverkas inte av att en anläggning omfattas av en nationell plan för utsläppsminskning enligt artikel 4.6 i direktiv 2001/80/EG.

(13)  Denna översikt är inte helt uttömmande. I synnerhet omfattar den inte situationer där en förbränningsanläggning har byggts ut med minst 50 MW mellan den 27 november 2002 och den 31 december 2010, då även utsläppsgränsvärdena som listas i B-delarna av bilagorna III till VII i direktiv 2001/80/EG är av relevans (genom tillämpning av artikel 10 i direktiv 2001/80/EG).

Tillägg A

Tabell A.1

Mall för förteckningen över förbränningsanläggningar som ska finnas med i den nationella övergångsplanen

| A | B | C | D | E | F | G | H |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nummer | Anläggningens namn | Anläggningens plats
  (adress) | Datum då ansökan om anläggningens första tillstånd skickades in och datum då anläggningen togs i drift för första gången | ELLER
  Datum då anläggningens första tillstånd utfärdades | Alla utbyggnader av förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt om minst 50 MW, som ägde rum mellan den 27 november 2002 och den 31 december 2010
  (total utbyggnad i MW) | Sammanlagd installerad tillförd effekt 31.12.2010
  (MW) | Antal drifttimmar per år
  (genomsnitt 2001–2010) | Föroreningar (SO2, NOx, stoft) för vilka den berörda anläggningen INTE omfattas av den nationella övergångsplanen |

A

B

C

D

E

F

G

H

Nummer

Anläggningens namn

Anläggningens plats

(adress)

Datum då ansökan om anläggningens första tillstånd skickades in och datum då anläggningen togs i drift för första gången

ELLER

Datum då anläggningens första tillstånd utfärdades

Alla utbyggnader av förbränningsanläggningens sammanlagda installerade tillförda effekt om minst 50 MW, som ägde rum mellan den 27 november 2002 och den 31 december 2010

(total utbyggnad i MW)

Sammanlagd installerad tillförd effekt 31.12.2010

(MW)

Antal drifttimmar per år

(genomsnitt 2001–2010)

Föroreningar (SO2, NOx, stoft) för vilka den berörda anläggningen INTE omfattas av den nationella övergångsplanen

| A | I | J | K | L | M |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nummer | Ange om anläggningen är en gasturbin eller gasmotor | Bränslemängd som används per år
  (genomsnitt 2001–2010) | Genomsnittligt rökgasflöde per år
  (genomsnitt 2001–2010) | Svavelmängd per år i inhemska fasta bränslen som tillförts förbränningsanläggningen
  (genomsnitt 2001–2010) | Omvandlingsfaktor (eller omvandlingsfaktorer) som använts om rökgasflödet beräknats utifrån bränsletillförseln (per bränsletyp) |
| (TJ/år) | (Nm3/år) | (ton/år) | (Nm3/GJ) |
| | | stenkol | brunkol | biomassa | andra fasta bränslen | flytande bränslen | gasformiga bränslen | | | |

A

I

J

K

L

M

Nummer

Ange om anläggningen är en gasturbin eller gasmotor

Bränslemängd som används per år

(genomsnitt 2001–2010)

Genomsnittligt rökgasflöde per år

(genomsnitt 2001–2010)

Svavelmängd per år i inhemska fasta bränslen som tillförts förbränningsanläggningen

(genomsnitt 2001–2010)

Omvandlingsfaktor (eller omvandlingsfaktorer) som använts om rökgasflödet beräknats utifrån bränsletillförseln (per bränsletyp)

(TJ/år)

(Nm3/år)

(ton/år)

(Nm3/GJ)

stenkol

brunkol

biomassa

andra fasta bränslen

flytande bränslen

gasformiga bränslen

Tillägg B

Tabell B.1

Mall för beräkning av utsläppstak 2016

| A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nummer | Namn | Referensinnehåll av syre | Relevant ELV för SO2 | Relevant avsvavlingsgrad | Anläggningens bidrag till utsläppstaket för SO2 2016 | Relevant ELV för NOx | Anläggningens bidrag till utsläppstaket för NOx 2016 | Relevant ELV för stoft | Anläggningens bidrag till utsläppstaket för stoft 2016 | Kommentarer |
| (%) | (mg/Nm3) | (när detta är tillämpligt) | (ton/år) | (mg/Nm3) | (ton/år) | (mg/Nm3) | (ton/år) |
| (enskilda anläggningsdata) |
| SUMMA | | | | | TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR SO2 | | TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR NOx | | TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR STOFT | |

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

Nummer

Namn

Referensinnehåll av syre

Relevant ELV för SO2

Relevant avsvavlingsgrad

Anläggningens bidrag till utsläppstaket för SO2 2016

Relevant ELV för NOx

Anläggningens bidrag till utsläppstaket för NOx 2016

Relevant ELV för stoft

Anläggningens bidrag till utsläppstaket för stoft 2016

Kommentarer

(%)

(mg/Nm3)

(när detta är tillämpligt)

(ton/år)

(mg/Nm3)

(ton/år)

(mg/Nm3)

(ton/år)

(enskilda anläggningsdata)

SUMMA

TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR SO2

TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR NOx

TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR STOFT

Tabell B.2

Mall för beräkning av utsläppstak 2019

| A | B | C | D | E | F | G | H | I | J | K |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nummer | Namn | Referensinnehåll av syre | Relevant ELV för SO2 | Relevant avsvavlingsgrad | Anläggningens bidrag till utsläppstaket för SO2 2019 | Relevant ELV för NOx | Anläggningens bidrag till utsläppstaket för NOx 2019 | Relevant ELV för stoft | Anläggningens bidrag till utsläppstaket för stoft 2019 | Kommentarer |
| (%) | (mg/Nm3) | (när detta är tillämpligt) | (ton/år) | (mg/Nm3) | (ton/år) | (mg/Nm3) | (ton/år) |
| (enskilda anläggningsdata) |
| SUMMA | | | | | TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR SO2 | | TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR NOx | | TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR STOFT | |

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

Nummer

Namn

Referensinnehåll av syre

Relevant ELV för SO2

Relevant avsvavlingsgrad

Anläggningens bidrag till utsläppstaket för SO2 2019

Relevant ELV för NOx

Anläggningens bidrag till utsläppstaket för NOx 2019

Relevant ELV för stoft

Anläggningens bidrag till utsläppstaket för stoft 2019

Kommentarer

(%)

(mg/Nm3)

(när detta är tillämpligt)

(ton/år)

(mg/Nm3)

(ton/år)

(mg/Nm3)

(ton/år)

(enskilda anläggningsdata)

SUMMA

TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR SO2

TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR NOx

TOTALT UTSLÄPPSTAK FÖR STOFT

Tabell B.3

Översikt over utsläppstak

| (ton per år) |
| --- |
| | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 | 2020
  (1 januari–30 juni) |
| SO2 | | | | | |
| NOx | | | | | |
| Stoft | | | | | |

(ton per år)

2016

2017

2018

2019

2020

(1 januari–30 juni)

SO2

NOx

Stoft

Tillägg C

Tabell C.1

Utsläppsgränsvärden som är relevanta för beräkningen av de enskilda bidragen till utsläppstaken för 2016 för andra förbränningsanläggningar än gasturbiner och gasmotorer

| För-orening | Bränsletyp | ELV (mg/Nm3) |
| --- | --- | --- |
| 50–100 MW | > 100–300 MW | > 300–500 MW | > 500 MW |
| SO2 | Fast bränsle | 2 000 | 2 000 till 400 (linjär skala) (Anmärkning 1) | 400 |
| Flytande bränsle | 1 700 | 1 700 till 400
  (linjär skala) | 400 |
| Gasformigt bränsle | 35 i allmänhet
  5 för flytande gas
  800 för koksugnsgas och masugnsgas |
| NOx

  (Anmärkning 6) | Fast bränsle
  (Anmärkning 2) | 600 | 200
  (Anmärkning 3) |
| Flytande bränsle | 450 | 400 |
| Gasformigt bränsle | 300 | 200 |
| Stoft | Fast bränsle | 100 | 50 (Anmärkning 4) |
| Flytande bränsle | 50 (Anmärkning 5) |
| Gasformigt bränsle | 5 i allmänhet
  10 för masugnsgas
  50 för gaser från stålindustrin som kan användas på annat ställe |

För-orening

Bränsletyp

ELV (mg/Nm3)

50–100 MW

> 100–300 MW

> 300–500 MW

> 500 MW

SO2

Fast bränsle

2 000

2 000 till 400 (linjär skala) (Anmärkning 1)

400

Flytande bränsle

1 700

1 700 till 400

(linjär skala)

400

Gasformigt bränsle

35 i allmänhet

5 för flytande gas

800 för koksugnsgas och masugnsgas

NOx

(Anmärkning 6)

Fast bränsle

(Anmärkning 2)

600

200

(Anmärkning 3)

Flytande bränsle

450

400

Gasformigt bränsle

300

200

Stoft

Fast bränsle

100

50 (Anmärkning 4)

Flytande bränsle

50 (Anmärkning 5)

Gasformigt bränsle

5 i allmänhet

10 för masugnsgas

50 för gaser från stålindustrin som kan användas på annat ställe

Referensinnehållet för syre är 6 procent för fasta bränslen och 3 procent för flytande bränslen och bränslen i gasform.

Anmärkningar:

| 1. | 800 mg/Nm3 för anläggningar med en installerad tillförd effekt på minst 400 MW som inte är i drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

1.

800 mg/Nm3 för anläggningar med en installerad tillförd effekt på minst 400 MW som inte är i drift mer än 1 500 timmar per år.

| 2. | 1 200 mg/Nm3 för anläggningar som under den 12-månadersperiod som slutade den 1 januari 2001 använde, och fortfarande använder, fasta bränslen med ett flyktigt innehåll på mindre än 10 procent. |
| --- | --- |

2.

1 200 mg/Nm3 för anläggningar som under den 12-månadersperiod som slutade den 1 januari 2001 använde, och fortfarande använder, fasta bränslen med ett flyktigt innehåll på mindre än 10 procent.

| 3. | 450 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

3.

450 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

| 4. | 100 mg/Nm3 för anläggningar för vilka det ursprungliga tillståndet till uppförande eller, i avsaknad av sådant förfarande, det ursprungliga drifttillståndet utfärdades innan den 1 juli 1987 och som förbränner fast bränsle med ett värmeinnehåll på mindre än 5 800 kJ/kg, ett fuktinnehåll på mer än 45 viktprocent, ett kombinerat fukt- och askinnehåll på mer än 60 volymprocent och ett kalciumoxidinnehåll på mer än 10 procent. |
| --- | --- |

4.

100 mg/Nm3 för anläggningar för vilka det ursprungliga tillståndet till uppförande eller, i avsaknad av sådant förfarande, det ursprungliga drifttillståndet utfärdades innan den 1 juli 1987 och som förbränner fast bränsle med ett värmeinnehåll på mindre än 5 800 kJ/kg, ett fuktinnehåll på mer än 45 viktprocent, ett kombinerat fukt- och askinnehåll på mer än 60 volymprocent och ett kalciumoxidinnehåll på mer än 10 procent.

| 5. | 100 mg/Nm3 för anläggningar med en installerad tillförd effekt på mindre än 500 MW som förbränner flytande bränsle med ett askinnehåll på mer än 0,06 procent. |
| --- | --- |

5.

100 mg/Nm3 för anläggningar med en installerad tillförd effekt på mindre än 500 MW som förbränner flytande bränsle med ett askinnehåll på mer än 0,06 procent.

| 6. | För anläggningar i de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira eller Kanarieöarna gäller följande ELV: fasta bränslen i allmänhet: 650 mg/Nm3; fasta bränslen med mindre än 10 procent flyktigt innehåll: 1 300 mg/Nm3; flytande bränslen: 450 mg/Nm3; bränslen i gasform: 350 mg/Nm3. |
| --- | --- |

6.

För anläggningar i de franska utomeuropeiska departementen, Azorerna, Madeira eller Kanarieöarna gäller följande ELV: fasta bränslen i allmänhet: 650 mg/Nm3; fasta bränslen med mindre än 10 procent flyktigt innehåll: 1 300 mg/Nm3; flytande bränslen: 450 mg/Nm3; bränslen i gasform: 350 mg/Nm3.

Tabell C.2

Utsläppsgränsvärden som är relevanta för beräkningen av de enskilda bidragen till utsläppstaket för 2016 för NOx för gasturbiner och gasmotorer

| | ELV för NOx

  (mg/Nm3) |
| --- | --- |
| Gasmotorer (som drivs med bränsle i gasform) | 100 |
| Gasturbiner (inklusive CCGT) som drivs med följande bränslen: |
| Naturgas (Anmärkning 1) | 50
  (Anmärkning 2 och 3) |
| Andra gasformiga bränslen än naturgas | 120 |
| Lätta och medeltunga destillat | 120 |

ELV för NOx

(mg/Nm3)

Gasmotorer (som drivs med bränsle i gasform)

100

Gasturbiner (inklusive CCGT) som drivs med följande bränslen:

Naturgas (Anmärkning 1)

50

(Anmärkning 2 och 3)

Andra gasformiga bränslen än naturgas

120

Lätta och medeltunga destillat

120

Referensinnehållet för syre är 15 procent.

Anmärkningar:

| 1. | Naturligt förekommande metan med högst 20 volymprocent inerta gaser och andra beståndsdelar. |
| --- | --- |

1.

Naturligt förekommande metan med högst 20 volymprocent inerta gaser och andra beståndsdelar.

| 2. | 75 mg/Nm3 i följande fall (där gasturbinens verkningsgrad är fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO):






  — | Gasturbiner som används i kraftvärmesystem med en total verkningsgrad på mer än 75 procent. |
| --- | --- | --- |

2.

75 mg/Nm3 i följande fall (där gasturbinens verkningsgrad är fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO):

—

Gasturbiner som används i kraftvärmesystem med en total verkningsgrad på mer än 75 procent.

| — | Gasturbiner som används i kombikraftverk med en genomsnittlig total elektrisk verkningsgrad, räknat över hela året, på mer än 55 procent. |
| --- | --- |

—

Gasturbiner som används i kombikraftverk med en genomsnittlig total elektrisk verkningsgrad, räknat över hela året, på mer än 55 procent.

| — | Gasturbiner för mekaniska drivanordningar. |
| --- | --- |

—

Gasturbiner för mekaniska drivanordningar.

| 3. | För gasturbiner med enkel process som inte tillhör någon av kategorierna i anmärkning 2, men som har en verkningsgrad på mer än 35 procent (fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO), ska ELV vara 50 × η/35 där η är gasturbinens verkningsgrad uttryckt i procent (vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO). |
| --- | --- |

3.

För gasturbiner med enkel process som inte tillhör någon av kategorierna i anmärkning 2, men som har en verkningsgrad på mer än 35 procent (fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO), ska ELV vara 50 × η/35 där η är gasturbinens verkningsgrad uttryckt i procent (vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO).

Tabell C.3

Minimikrav på avsvavlingsgrad som är relevanta för beräkningen av de enskilda bidragen till utsläppstaket för 2016 för SO2 för förbränningsanläggningar som förbränner inhemska fasta bränslen som inte kan uppfylla utsläppsgränsvärdena för SO2 som avses i artiklarna 30.2 och 30.3 i direktiv 2010/75/EU på grund av bränslets egenskaper

| Sammanlagd installerad tillförd effekt | Minimikrav på avsvavlingsgrad |
| --- | --- |
| 50–100 MW | 60 % |
| > 100–300 MW | 75 % |
| > 300–500 MW | 90 % |
| > 500 MW | 94 % i allmänhet
  92 % för anläggningar där ett avtal om installation av utrustning för avsvavling av rökgaser eller kalkinjektering har ingåtts och monteringsarbetet har påbörjats före den 1 januari 2001 |

Sammanlagd installerad tillförd effekt

Minimikrav på avsvavlingsgrad

50–100 MW

60 %

> 100–300 MW

75 %

> 300–500 MW

90 %

> 500 MW

94 % i allmänhet

92 % för anläggningar där ett avtal om installation av utrustning för avsvavling av rökgaser eller kalkinjektering har ingåtts och monteringsarbetet har påbörjats före den 1 januari 2001

Bilaga D

Tabell D.1

Utsläppsgränsvärden som är relevanta för beräkningen av de enskilda bidragen till utsläppstaken för 2019 för andra förbränningsanläggningar än gasturbiner och gasmotorer

| Förorening | Bränsletyp | ELV (mg/Nm3) |
| --- | --- | --- |
| 50–100 MW | > 100–300 MW | > 300–500 MW | > 500 MW |
| SO2 | Stenkol, brunkol och andra fasta bränslen (Anmärkning 1) | 400 | 250 | 200 |
| Biomassa (Anmärkning 1) | 200 |
| Torv (Anmärkning 1) | 300 | 200 |
| Flytande bränsle | 350
  (Anmärkning 2) | 250
  (Anmärkning 2) | 200
  (Anmärkning 3) |
| Gasformigt bränsle | 35 i allmänhet
  5 för flytande gas
  400 för gaser med lågt värmevärde från koksugnar
  200 för gaser med lågt värmevärde från masugnar |
| NOx | Stenkol, brunkol och andra fasta bränslen | 300
  (Anmärkning 4 och 5) | 200
  (Anmärkning 5) | 200
  (Anmärkning 6) |
| Biomassa och torv | 300
  (Anmärkning 5) | 250
  (Anmärkning 5) | 200
  (Anmärkning 5) | 200
  (Anmärkning 6) |
| Flytande bränsle | 450 | 200
  (Anmärkning 5 och 7) | 150
  (Anmärkning 5 och 7) | 150
  (Anmärkning 3) |
| Naturgas (Anmärkning 8) | 100 |
| Andra gaser | 300 | 200 |
| Stoft | Stenkol, brunkol och andra fasta bränslen | 30 | 25 | 20 |
| Biomassa och torv | 30 | 20 |
| Flytande bränsle | 30 | 25 | 20 |
| Gasformigt bränsle | 5 i allmänhet
  10 för masugnsgas
  30 för gaser som produceras av stålindustrin och som kan användas på annat ställe |

Förorening

Bränsletyp

ELV (mg/Nm3)

50–100 MW

> 100–300 MW

> 300–500 MW

> 500 MW

SO2

Stenkol, brunkol och andra fasta bränslen (Anmärkning 1)

400

250

200

Biomassa (Anmärkning 1)

200

Torv (Anmärkning 1)

300

200

Flytande bränsle

350

(Anmärkning 2)

250

(Anmärkning 2)

200

(Anmärkning 3)

Gasformigt bränsle

35 i allmänhet

5 för flytande gas

400 för gaser med lågt värmevärde från koksugnar

200 för gaser med lågt värmevärde från masugnar

NOx

Stenkol, brunkol och andra fasta bränslen

300

(Anmärkning 4 och 5)

200

(Anmärkning 5)

200

(Anmärkning 6)

Biomassa och torv

300

(Anmärkning 5)

250

(Anmärkning 5)

200

(Anmärkning 5)

200

(Anmärkning 6)

Flytande bränsle

450

200

(Anmärkning 5 och 7)

150

(Anmärkning 5 och 7)

150

(Anmärkning 3)

Naturgas (Anmärkning 8)

100

Andra gaser

300

200

Stoft

Stenkol, brunkol och andra fasta bränslen

30

25

20

Biomassa och torv

30

20

Flytande bränsle

30

25

20

Gasformigt bränsle

5 i allmänhet

10 för masugnsgas

30 för gaser som produceras av stålindustrin och som kan användas på annat ställe

Referensinnehållet för syre är 6 procent för fasta bränslen och 3 procent för flytande bränslen och bränslen i gasform.

Anmärkningar:

| 1. | 800 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

1.

800 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

| 2. | 850 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

2.

850 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

| 3. | 400 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

3.

400 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

| 4. | 450 mg/Nm3 vid pulvereldning av brunkol. |
| --- | --- |

4.

450 mg/Nm3 vid pulvereldning av brunkol.

| 5. | 450 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

5.

450 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

| 6. | 450 mg/Nm3 för anläggningar som erhöll tillstånd före den 1 juli 1987 och inte är i drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

6.

450 mg/Nm3 för anläggningar som erhöll tillstånd före den 1 juli 1987 och inte är i drift mer än 1 500 timmar per år.

| 7. | 450 mg/Nm3 för förbränningsanläggningar i kemiska anläggningar som för egen förbrukning använder flytande produktionsrester som ett icke-kommersiellt bränsle. |
| --- | --- |

7.

450 mg/Nm3 för förbränningsanläggningar i kemiska anläggningar som för egen förbrukning använder flytande produktionsrester som ett icke-kommersiellt bränsle.

| 8. | Naturligt förekommande metan med högst 20 volymprocent inerta gaser och andra beståndsdelar. |
| --- | --- |

8.

Naturligt förekommande metan med högst 20 volymprocent inerta gaser och andra beståndsdelar.

Tabell D.2

Utsläppsgränsvärden som är relevanta för beräkningen av de enskilda bidragen till utsläppstaket för 2019 för NOx för gasturbiner och gasmotorer

| | ELV för NOx

  (mg/Nm3) |
| --- | --- |
| Gasmotorer (som drivs med bränsle i gasform) | 100 |
| Gasturbiner (inklusive CCGT) som drivs med följande bränslen: |
| Naturgas (Anmärkning 1) | 50
  (Anmärkning 2, 3 och 4) |
| Andra gasformiga bränslen än naturgas | 120
  (Anmärkning 5) |
| Lätta och medeltunga destillat | 90
  (Anmärkning 5) |

ELV för NOx

(mg/Nm3)

Gasmotorer (som drivs med bränsle i gasform)

100

Gasturbiner (inklusive CCGT) som drivs med följande bränslen:

Naturgas (Anmärkning 1)

50

(Anmärkning 2, 3 och 4)

Andra gasformiga bränslen än naturgas

120

(Anmärkning 5)

Lätta och medeltunga destillat

90

(Anmärkning 5)

Referensinnehållet för syre är 15 procent.

Anmärkningar:

| 1. | Naturgas är naturligt förekommande metan med högst 20 volymprocent inerta gaser och andra beståndsdelar. |
| --- | --- |

1.

Naturgas är naturligt förekommande metan med högst 20 volymprocent inerta gaser och andra beståndsdelar.

| 2. | 75 mg/Nm3 i följande fall (där gasturbinens verkningsgrad är fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO):






  — | Gasturbiner som används i kraftvärmesystem med en total verkningsgrad på mer än 75 procent. |
| --- | --- | --- |

2.

75 mg/Nm3 i följande fall (där gasturbinens verkningsgrad är fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO):

—

Gasturbiner som används i kraftvärmesystem med en total verkningsgrad på mer än 75 procent.

| — | Gasturbiner som används i kombikraftverk med en genomsnittlig total elektrisk verkningsgrad, räknat över hela året, på mer än 55 procent. |
| --- | --- |

—

Gasturbiner som används i kombikraftverk med en genomsnittlig total elektrisk verkningsgrad, räknat över hela året, på mer än 55 procent.

| — | Gasturbiner för mekaniska drivanordningar. |
| --- | --- |

—

Gasturbiner för mekaniska drivanordningar.

| 3. | För gasturbiner med enkel process som inte tillhör någon av kategorierna i anmärkning 2, men som har en verkningsgrad på mer än 35 procent (fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO), ska ELV vara 50 × η/35 där η är gasturbinens verkningsgrad uttryckt i procent (vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO). |
| --- | --- |

3.

För gasturbiner med enkel process som inte tillhör någon av kategorierna i anmärkning 2, men som har en verkningsgrad på mer än 35 procent (fastställd vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO), ska ELV vara 50 × η/35 där η är gasturbinens verkningsgrad uttryckt i procent (vid grundbelastningsbetingelser enligt ISO).

| 4. | 150 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

4.

150 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

| 5. | 200 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år. |
| --- | --- |

5.

200 mg/Nm3 för anläggningar som inte är drift mer än 1 500 timmar per år.

Tabell D.3

Minimikrav på avsvavlingsgrad som är relevanta för beräkningen av de enskilda bidragen till utsläppstaket för 2019 för SO2 för förbränningsanläggningar som förbränner inhemska fasta bränslen som inte kan uppfylla utsläppsgränsvärdena för SO2 som avses i artiklarna 30.2 och 30.3 i direktiv 2010/75/EU på grund av bränslets egenskaper

| Sammanlagd installerad tillförd effekt | Minimikrav på avsvavlingsgrad |
| --- | --- |
| 50–100 MW | 80 % |
| > 100–300 MW | 90 % |
| > 300 MW | 96 % i allmänhet
  95 % för anläggningar som förbränner oljeskiffer |

Sammanlagd installerad tillförd effekt

Minimikrav på avsvavlingsgrad

50–100 MW

80 %

> 100–300 MW

90 %

> 300 MW

96 % i allmänhet

95 % för anläggningar som förbränner oljeskiffer

---

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/26 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/26

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 22 februari 2012

om tillfällig saluföring av utsäde av Triticum durum Desf. av sorten Marialva som inte uppfyller kraven i rådets direktiv 66/402/EEG beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.)

[delgivet med nr K(2012) 1114]

(2012/116/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets direktiv 66/402/EEG av den 14 juni 1966 om saluföring av utsäde av stråsäd (1), särskilt artikel 17.1, och

av följande skäl:

| (1) | I Portugal finns inte tillräckliga mängder utsäde av durumvete (Triticum durum Desf.) i kategorin ”certifikatutsäde, andra generationen” av sorten Marialva, som är lämplig för miljöförhållandena i medlemsstaten och som uppfyller kraven i direktiv 66/402/EEG beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.), vilket innebär att den medlemsstatens behov inte kan tillgodoses. |
| --- | --- |

(1)

I Portugal finns inte tillräckliga mängder utsäde av durumvete (Triticum durum Desf.) i kategorin ”certifikatutsäde, andra generationen” av sorten Marialva, som är lämplig för miljöförhållandena i medlemsstaten och som uppfyller kraven i direktiv 66/402/EEG beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.), vilket innebär att den medlemsstatens behov inte kan tillgodoses.

| (2) | Efterfrågan på sådant utsäde kan inte tillgodoses med utsäde från andra medlemsstater eller tredjeländer som uppfyller alla krav i direktiv 66/402/EEG. |
| --- | --- |

(2)

Efterfrågan på sådant utsäde kan inte tillgodoses med utsäde från andra medlemsstater eller tredjeländer som uppfyller alla krav i direktiv 66/402/EEG.

| (3) | Portugal bör därför ges tillstånd att tillåta saluföring av utsäde av denna sort på mindre strikta villkor än dem för certifikatutsäde, andra generationen, till och med den 29 februari 2012 och med en mängd på högst 130 ton. |
| --- | --- |

(3)

Portugal bör därför ges tillstånd att tillåta saluföring av utsäde av denna sort på mindre strikta villkor än dem för certifikatutsäde, andra generationen, till och med den 29 februari 2012 och med en mängd på högst 130 ton.

| (4) | Andra medlemsstater som kan leverera utsäde av denna sort till Portugal, oavsett om det skördats i en medlemsstat eller i ett tredjeland, bör dessutom ges tillstånd att tillåta saluföring av sådant utsäde. |
| --- | --- |

(4)

Andra medlemsstater som kan leverera utsäde av denna sort till Portugal, oavsett om det skördats i en medlemsstat eller i ett tredjeland, bör dessutom ges tillstånd att tillåta saluföring av sådant utsäde.

| (5) | Portugal bör fungera som samordnare så att det säkerställs att den totala mängd utsäde som tillåts i enlighet med detta beslut inte överstiger den högsta tillåtna mängd som anges i detta beslut. |
| --- | --- |

(5)

Portugal bör fungera som samordnare så att det säkerställs att den totala mängd utsäde som tillåts i enlighet med detta beslut inte överstiger den högsta tillåtna mängd som anges i detta beslut.

| (6) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk. |
| --- | --- |

(6)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för utsäde och uppförökningsmaterial för jordbruk, trädgårdsnäring och skogsbruk.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Härmed tillåts saluföring i unionen av utsäde av durumvete (Triticum durum Desf.) i kategorin ”certifikatutsäde, andra generationen” av sorten Marialva som inte uppfyller kraven i punkt 2 A i bilaga II till direktiv 66/402/EEG beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.).

Den högsta tillåtna inblandningen av frön av vete (Triticum aestivum L.) i utsäde av durumvete (Triticum durum Desf.) enligt första stycket ska vara 45 frön i ett prov med vikt enligt kolumn 4 i bilaga III till direktiv 66/402/EEG.

Detta tillstånd beviljas för en total mängd på högst 130 ton och till och med den 29 februari 2012.

2.   Utöver att märkningskraven i direktiv 66/402/EEG ska vara uppfyllda, ska det på den officiella etiketten anges att utsädet inte uppfyller kraven i punkt 2 A i bilaga II till det direktivet beträffande högsta tillåtna inblandning av frön av vete (Triticum aestivum L.).

Artikel 2

1.   En leverantör som önskar saluföra sådant utsäde som avses i artikel 1 ska ansöka om tillstånd i den medlemsstat där han är etablerad eller till vilken han importerar utsäde. I ansökan ska den mängd utsäde anges som leverantören vill saluföra.

2.   Den berörda medlemsstaten ska bevilja leverantören tillstånd att saluföra utsädet enligt artikel 1, utom om

| a) | det finns välgrundade skäl att betvivla att leverantören verkligen kan saluföra den mängd utsäde som ansökan gäller, |
| --- | --- |

a)

det finns välgrundade skäl att betvivla att leverantören verkligen kan saluföra den mängd utsäde som ansökan gäller,

| b) | beviljandet av tillståndet, på grundval av uppgifter från den samordnande medlemsstaten i enlighet med artikel 3 tredje stycket, skulle medföra att den totala största mängd som anges i artikel 1.1 överstigs. |
| --- | --- |

b)

beviljandet av tillståndet, på grundval av uppgifter från den samordnande medlemsstaten i enlighet med artikel 3 tredje stycket, skulle medföra att den totala största mängd som anges i artikel 1.1 överstigs.

När det gäller led b får den berörda medlemsstaten, om den totala största mängden endast medger att tillstånd beviljas för en del av den mängd som anges i ansökan, tillåta leverantören att saluföra denna mindre mängd.

Artikel 3

Medlemsstaterna ska bistå varandra administrativt vid tillämpningen av detta beslut.

Portugal ska fungera som samordnande medlemsstat för att säkerställa att den mängd utsäde som medlemsstaterna tillåter saluföring av i unionen i enlighet med detta beslut inte överstiger den totala största mängd utsäde som anges i artikel 1.1.

När en medlemsstat tar emot en ansökan enligt artikel 2 ska den omedelbart meddela den samordnande medlemsstaten vilken mängd ansökan gäller. Den samordnande medlemsstaten ska omedelbart underrätta den medlemsstaten om huruvida ett tillstånd skulle leda till att den största tillåtna mängden överskrids.

Artikel 4

Medlemsstaterna ska omedelbart underrätta kommissionen och de andra medlemsstaterna om de mängder utsäde för vilka de beviljat tillstånd till saluföring enligt detta beslut.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 22 februari 2012.

På kommissionens vägnar

John DALLI

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT 125, 11.7.1966, s. 2309/66.

1

---

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/28 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/28

---

KOMMISSIONENS GENOMFÖRANDEBESLUT

av den 23 februari 2012

om upprättande av en förteckning över avgörande beslutstillfällen för översyn av genomförandet av Galileoprogrammet vad gäller uppbyggnad av markcentrum och markstationer under programmets utvecklings- och installationsfaser

(2012/117/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 683/2008 av den 9 juli 2008 om det fortsatta genomförandet av de europeiska satellitnavigeringsprogrammen (Egnos och Galileo) (1), särskilt artikel 12.3, och

av följande skäl:

| (1) | De rättsliga och ekonomiska grunderna för Galileoprogrammet anges i förordning (EG) nr 683/2008. Enligt förordningen är Europeiska unionen ägare till alla materiella tillgångar och innehavare av alla immateriella tillgångar som skapats eller utvecklats inom programmen, och systemet med ursprung i Galileoprogrammet omfattar en satellitkonstellation och ett världsomspännande nät av markstationer. |
| --- | --- |

(1)

De rättsliga och ekonomiska grunderna för Galileoprogrammet anges i förordning (EG) nr 683/2008. Enligt förordningen är Europeiska unionen ägare till alla materiella tillgångar och innehavare av alla immateriella tillgångar som skapats eller utvecklats inom programmen, och systemet med ursprung i Galileoprogrammet omfattar en satellitkonstellation och ett världsomspännande nät av markstationer.

| (2) | En integrerad riskhantering för översyn av Galileoprogrammets genomförande förutsätter att programmets förvaltare i god tid fattar avgörande beslut, dvs. sådana beslut som har stort inflytande på kostnad, tidsplan, prestanda eller risker, och är öppen om avgörande beslut som återstår att fatta och verkställandet av sådana beslut. Bland de beslut som återstår att fatta märks särskilt beslut om uppbyggnad av markinfrastruktur inom programmets utvecklings- och valideringsfas och dess installationsfas. |
| --- | --- |

(2)

En integrerad riskhantering för översyn av Galileoprogrammets genomförande förutsätter att programmets förvaltare i god tid fattar avgörande beslut, dvs. sådana beslut som har stort inflytande på kostnad, tidsplan, prestanda eller risker, och är öppen om avgörande beslut som återstår att fatta och verkställandet av sådana beslut. Bland de beslut som återstår att fatta märks särskilt beslut om uppbyggnad av markinfrastruktur inom programmets utvecklings- och valideringsfas och dess installationsfas.

| (3) | Det världsomspännande nätet av markstationer inom systemet med ursprung i Galileoprogrammet omfattar dels sex centrum och en station, dels fyra serier av fjärrstationer. |
| --- | --- |

(3)

Det världsomspännande nätet av markstationer inom systemet med ursprung i Galileoprogrammet omfattar dels sex centrum och en station, dels fyra serier av fjärrstationer.

| (4) | De sex centrumen och markstationen omfattar följande: två centrum, sinsemellan redundanta, för styrning av systemets allmänna drift (nedan kallat kontrollcentrum eller GCC), säkerhetscentrumet för Galileo, som nämns i artikel 16 i förordning nr 683/2008, för övervakning av systemsäkerhet och tjänstesäkerhet, dubblerat av driftskontinuitetsskäl (nedan kallat säkerhetscentrumet för Galileo eller GSMC), tjänstecentrumet som står för gränssnittet mellan systemet och användarna av den öppna tjänsten, den kommersiella tjänsten och tjänsten för skydd av människoliv (nedan kallat GNSS-tjänstecentrumet eller GSC), centrumet som styr generering av de uppgifter som behövs för driften av sök- och räddningstjänsten och sköter sambandet mellan systemet och organisationen Cospas-Sarsat (nedan kallat SAR-tjänstecentrumet), centrumet som för programförvaltarens räkning och oberoende av driftsansvarig utvärderar tjänsternas kvalitet och förser användarna med tids- och geodesiuppgifter (nedan kallat prestandacentrum för Galileo) samt stationen som gör det möjligt att kontrollera kvaliteten på signalerna från satelliterna i omloppsbana omedelbart efter uppskjutningen av dem (nedan kallad stationen för omloppsbaneprovning). |
| --- | --- |

(4)

De sex centrumen och markstationen omfattar följande: två centrum, sinsemellan redundanta, för styrning av systemets allmänna drift (nedan kallat kontrollcentrum eller GCC), säkerhetscentrumet för Galileo, som nämns i artikel 16 i förordning nr 683/2008, för övervakning av systemsäkerhet och tjänstesäkerhet, dubblerat av driftskontinuitetsskäl (nedan kallat säkerhetscentrumet för Galileo eller GSMC), tjänstecentrumet som står för gränssnittet mellan systemet och användarna av den öppna tjänsten, den kommersiella tjänsten och tjänsten för skydd av människoliv (nedan kallat GNSS-tjänstecentrumet eller GSC), centrumet som styr generering av de uppgifter som behövs för driften av sök- och räddningstjänsten och sköter sambandet mellan systemet och organisationen Cospas-Sarsat (nedan kallat SAR-tjänstecentrumet), centrumet som för programförvaltarens räkning och oberoende av driftsansvarig utvärderar tjänsternas kvalitet och förser användarna med tids- och geodesiuppgifter (nedan kallat prestandacentrum för Galileo) samt stationen som gör det möjligt att kontrollera kvaliteten på signalerna från satelliterna i omloppsbana omedelbart efter uppskjutningen av dem (nedan kallad stationen för omloppsbaneprovning).

| (5) | Vid valet av plats för dessa centrum och stationer har hänsyn tagits till befintliga anläggningar och utrustning som är anpassad till de aktuella uppgifterna, säkerhetskraven på varje centrum och station, driftens tekniska och ekonomiska begränsningar samt varje medlemsstats krav i fråga om nationell säkerhet. |
| --- | --- |

(5)

Vid valet av plats för dessa centrum och stationer har hänsyn tagits till befintliga anläggningar och utrustning som är anpassad till de aktuella uppgifterna, säkerhetskraven på varje centrum och station, driftens tekniska och ekonomiska begränsningar samt varje medlemsstats krav i fråga om nationell säkerhet.

| (6) | De fyra serierna av fjärrstationer är stationer för fjärrstyrning och telemetri som genom upp- och nedlänkar fungerar som förmedlare mellan satelliterna och de två kontrollcentralerna (nedan kallade TTC-stationer), Galileomätstationer som för att möjliggöra tjänsterna dels gör pseudodistansmätningar, dels tar emot satelliternas signaler för att övervaka signalernas kvalitet (nedan kallade GSS-stationer), stationer för uppladdning till satelliterna som till satelliterna överför de data som krävs för tjänsterna (nedan kallade ULS-stationer) samt stationer som sköter insamling av de data som behövs för sök- och räddningstjänsten (nedan kallade SAR-stationer). |
| --- | --- |

(6)

De fyra serierna av fjärrstationer är stationer för fjärrstyrning och telemetri som genom upp- och nedlänkar fungerar som förmedlare mellan satelliterna och de två kontrollcentralerna (nedan kallade TTC-stationer), Galileomätstationer som för att möjliggöra tjänsterna dels gör pseudodistansmätningar, dels tar emot satelliternas signaler för att övervaka signalernas kvalitet (nedan kallade GSS-stationer), stationer för uppladdning till satelliterna som till satelliterna överför de data som krävs för tjänsterna (nedan kallade ULS-stationer) samt stationer som sköter insamling av de data som behövs för sök- och räddningstjänsten (nedan kallade SAR-stationer).

| (7) | Vid valet av fjärrstationernas antal och belägenhet har hänsyn tagits till geografiska och tekniska begränsningar med avseende på en optimal fördelning över hela planeten, eventuella befintliga anläggningar och utrustningar som är lämpade för de aktuella uppgifterna, säkerhetskrav för varje station samt varje medlemsstats krav i fråga om nationell säkerhet. Valet bör kunna ändras i takt med att programmen framskrider, programmens behov utvecklas eller logistiska eller politiska krav förändras. De ännu inte utplacerade fjärrstationernas antal och belägenhet kan därför bara anges preliminärt. |
| --- | --- |

(7)

Vid valet av fjärrstationernas antal och belägenhet har hänsyn tagits till geografiska och tekniska begränsningar med avseende på en optimal fördelning över hela planeten, eventuella befintliga anläggningar och utrustningar som är lämpade för de aktuella uppgifterna, säkerhetskrav för varje station samt varje medlemsstats krav i fråga om nationell säkerhet. Valet bör kunna ändras i takt med att programmen framskrider, programmens behov utvecklas eller logistiska eller politiska krav förändras. De ännu inte utplacerade fjärrstationernas antal och belägenhet kan därför bara anges preliminärt.

| (8) | Därför bör de avgörande beslutstillfällena för översyn av uppbyggnaden av beståndsdelarna i det världsomspännande nätet av markstationer i systemet med ursprung i Galileoprogrammet fastställas. |
| --- | --- |

(8)

Därför bör de avgörande beslutstillfällena för översyn av uppbyggnaden av beståndsdelarna i det världsomspännande nätet av markstationer i systemet med ursprung i Galileoprogrammet fastställas.

| (9) | Åtgärderna i detta beslut överensstämmer med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 19.1 i förordning (EG) nr 683/2008. |
| --- | --- |

(9)

Åtgärderna i detta beslut överensstämmer med yttrandet från den kommitté som inrättats genom artikel 19.1 i förordning (EG) nr 683/2008.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De avgörande beslutstillfällena för översyn av genomförandet av Galileoprogrammet vad gäller uppbyggnad av markcentrum och markstationer under programmets utvecklings- och installationsfaser i enlighet med artikel 3 b och c i förordning (EG) nr 683/2008 förtecknas i bilagan till detta beslut.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 23 februari 2012.

På kommissionens vägnar

José Manuel BARROSO

Ordförande

---

(1)  EUT L 196, 24.7.2008, s. 1.

1

---

BILAGA

Avgörande beslutstillfällen för översyn av genomförandet av Galileoprogrammet vad gäller uppbyggnad av markcentrum och markstationer under programmets utvecklings- och installationsfaser i enlighet med artikel 3 b och c i förordning (EG) nr 683/2008.

| Datum | Avgörande beslutstillfälle | Åtgärd |
| --- | --- | --- |
| 2009–2016 | Uppbyggnad av markstationer | |
| 2009–2014 | Två kontrollcentrum (GCC) | Ett kontrollcentrum byggs successivt upp i Oberpfaffenhoffen (Tyskland). Uppbyggnaden inleddes 2009 och ska bli färdig 2014. |
| | | Ett kontrollcentrum byggs successivt upp i Fucino (Italien). Uppbyggnaden inleddes 2009 och ska bli färdig 2014. |
| 2013–2015 | Säkerhetscentrum för Galileo (GSMC) | Säkerhetscentrumet för Galileo, som är dubblerat, ska byggas upp successivt i Frankrike och Förenade kungariket. Uppbyggnaden ska inledas 2013 och bli färdig 2015. Uppbyggnaden ska regleras i samförståndsavtal med Frankrike och Förenade kungariket som ska ingås under 2012. |
| 2011–2016 | GNSS-tjänstecentrum (GSC) | GNSS-tjänstecentrumet byggs upp gradvis i Madrid (Spanien). Uppbyggnaden inleddes 2011 och ska bli färdig 2016. Uppbyggnaden regleras i ett samförståndsavtal med Spanien av den 17 mars 2011. |
| 2012–2014 | SAR-tjänstecentrum | SAR-tjänstecentrumet ska byggas upp successivt i Toulouse (Frankrike). Uppbyggnaden ska inledas 2012 och bli färdig 2014. Uppbyggnaden ska regleras i ett samförståndsavtal med Frankrike. |
| 2013–2014 | Prestandacentrum för Galileo | Prestandacentrumet för Galileo ska byggas upp successivt i en medlemsstat och på en ort som ännu inte bestämts. Uppbyggnaden ska inledas 2013 och bli färdig 2014. Uppbyggnaden ska regleras i ett samförståndsavtal med den berörda medlemsstaten. |
| 2010 | Station för omloppsbaneprovning | Stationen för omloppsbaneprovning byggdes upp 2010 i Redu (Belgien). Uppbyggnaden regleras i avtalet av den 25 oktober 2010 mellan kommissionen och företaget Spaceopal om tillhandahållande av drift under Galileoprogrammets installationsfas. |
| 2009–2014 | Uppbyggnad av fjärrmarkstationer | |
| 2010–2014 | TTC-stationer | TTC-stationer byggdes upp 2010 och 2011 på följande platser: Kiruna (Sverige) och Kourou (Frankrike).
  TTC-stationer ska byggas upp 2012–2014 på följande platser: Tahiti (Franska Polynesien), La Réunion (Frankrike) och Nouméa (Nya Kaledonien).
  Uppbyggnaden av TTC-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna. |
| 2009–2014 | GSS-stationer | GSS-stationer byggdes upp 2009–2011 på följande platser: Fucino (Italien), Svalbard (Norge), Redu (Belgien), La Réunion (Frankrike), Kourou (Frankrike), Nouméa (Nya Kaledonien), Troll (Norge) och Papeete (Franska Polynesien).
  GSS-stationer ska byggas upp 2012–2014 på följande platser: Kiruna (Sverige), Jan Mayen (Norge), Azorerna (Portugal), Kanarieöarna (Spanien), Madeira (Portugal), Kerguelen, Adélieland, Saint-Pierre-et-Miquelon, Wallis, Ascension, Diego Garcia och Falklandsöarna.
  Uppbyggnaden av GSS-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna. |
| 2009–2011 | ULS-stationer | ULS-stationer byggdes upp 2009–2011 på följande platser: Tahiti (Franska Polynesien), Kourou (Frankrike), La Réunion (Frankrike), Nya Kaledonien och Svalbard (Norge).
  Uppbyggnaden av ULS-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna. |
| 2012–2013 | SAR-stationer | SAR-stationer ska byggas upp 2012 och 2013 på följande platser: Svalbard (Norge), Toulouse (Frankrike), Makarios (Cypern) och Maspalomas (Spanien).
  Uppbyggnaden av SAR-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna för stationerna på Svalbard och i Maspalomas, i ett samförståndsavtal mellan kommissionen och Cypern för stationen i Makarios samt i ett avtal mellan kommissionen och en tjänsteleverantör för stationen i Toulouse. |

Datum

Avgörande beslutstillfälle

Åtgärd

2009–2016

Uppbyggnad av markstationer

2009–2014

Två kontrollcentrum (GCC)

Ett kontrollcentrum byggs successivt upp i Oberpfaffenhoffen (Tyskland). Uppbyggnaden inleddes 2009 och ska bli färdig 2014.

Ett kontrollcentrum byggs successivt upp i Fucino (Italien). Uppbyggnaden inleddes 2009 och ska bli färdig 2014.

2013–2015

Säkerhetscentrum för Galileo (GSMC)

Säkerhetscentrumet för Galileo, som är dubblerat, ska byggas upp successivt i Frankrike och Förenade kungariket. Uppbyggnaden ska inledas 2013 och bli färdig 2015. Uppbyggnaden ska regleras i samförståndsavtal med Frankrike och Förenade kungariket som ska ingås under 2012.

2011–2016

GNSS-tjänstecentrum (GSC)

GNSS-tjänstecentrumet byggs upp gradvis i Madrid (Spanien). Uppbyggnaden inleddes 2011 och ska bli färdig 2016. Uppbyggnaden regleras i ett samförståndsavtal med Spanien av den 17 mars 2011.

2012–2014

SAR-tjänstecentrum

SAR-tjänstecentrumet ska byggas upp successivt i Toulouse (Frankrike). Uppbyggnaden ska inledas 2012 och bli färdig 2014. Uppbyggnaden ska regleras i ett samförståndsavtal med Frankrike.

2013–2014

Prestandacentrum för Galileo

Prestandacentrumet för Galileo ska byggas upp successivt i en medlemsstat och på en ort som ännu inte bestämts. Uppbyggnaden ska inledas 2013 och bli färdig 2014. Uppbyggnaden ska regleras i ett samförståndsavtal med den berörda medlemsstaten.

2010

Station för omloppsbaneprovning

Stationen för omloppsbaneprovning byggdes upp 2010 i Redu (Belgien). Uppbyggnaden regleras i avtalet av den 25 oktober 2010 mellan kommissionen och företaget Spaceopal om tillhandahållande av drift under Galileoprogrammets installationsfas.

2009–2014

Uppbyggnad av fjärrmarkstationer

2010–2014

TTC-stationer

TTC-stationer byggdes upp 2010 och 2011 på följande platser: Kiruna (Sverige) och Kourou (Frankrike).

TTC-stationer ska byggas upp 2012–2014 på följande platser: Tahiti (Franska Polynesien), La Réunion (Frankrike) och Nouméa (Nya Kaledonien).

Uppbyggnaden av TTC-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna.

2009–2014

GSS-stationer

GSS-stationer byggdes upp 2009–2011 på följande platser: Fucino (Italien), Svalbard (Norge), Redu (Belgien), La Réunion (Frankrike), Kourou (Frankrike), Nouméa (Nya Kaledonien), Troll (Norge) och Papeete (Franska Polynesien).

GSS-stationer ska byggas upp 2012–2014 på följande platser: Kiruna (Sverige), Jan Mayen (Norge), Azorerna (Portugal), Kanarieöarna (Spanien), Madeira (Portugal), Kerguelen, Adélieland, Saint-Pierre-et-Miquelon, Wallis, Ascension, Diego Garcia och Falklandsöarna.

Uppbyggnaden av GSS-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna.

2009–2011

ULS-stationer

ULS-stationer byggdes upp 2009–2011 på följande platser: Tahiti (Franska Polynesien), Kourou (Frankrike), La Réunion (Frankrike), Nya Kaledonien och Svalbard (Norge).

Uppbyggnaden av ULS-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna.

2012–2013

SAR-stationer

SAR-stationer ska byggas upp 2012 och 2013 på följande platser: Svalbard (Norge), Toulouse (Frankrike), Makarios (Cypern) och Maspalomas (Spanien).

Uppbyggnaden av SAR-stationer regleras i avtal mellan Europeiska rymdorganisationen och tjänsteleverantörerna för stationerna på Svalbard och i Maspalomas, i ett samförståndsavtal mellan kommissionen och Cypern för stationen i Makarios samt i ett avtal mellan kommissionen och en tjänsteleverantör för stationen i Toulouse.

---

Rättelser

| 24.2.2012 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 52/32 |
| --- | --- | --- | --- |

24.2.2012

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 52/32

---

Rättelse till kommissionens genomförandeförordning (EU) nr 1006/2011 av den 27 september 2011 om ändring av bilaga I till rådets förordning (EEG) nr 2658/87 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 282 av den 28 oktober 2011
  )

På sidan 80, KN-nummer 0407 21 00, kolumn 2:

Fotnotsreferens 2 ska utgå.

På sidan 105, KN-nummer 1001 11 00, kolumn 3:

Fotnotsreferens 1 ska utgå.

På sidan 105, KN-nummer 1001 91 90, kolumn 3:

Fotnotsreferenserna 1 och 2 ska utgå.

På sidan 883, bilaga 7, löpnummer 75, kolumn 2:

KN-numren 1001 11 00 och 1001 91 90 ska utgå.

---