# Euroopan unionin L 14/2012

| | ISSN 1977-0812
  doi:10.3000/19770812.L_2012.014.fin |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | L 14 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Lainsäädäntö | 55. vuosikerta17. tammikuu 2012 |

ISSN 1977-0812

doi:10.3000/19770812.L_2012.014.fin

Euroopan unionin

virallinen lehti

L 14

Suomenkielinen laitos

Lainsäädäntö

55. vuosikerta17. tammikuu 2012

---

| Sisältö | | II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset | Sivu |
| --- | --- | --- | --- |
| | | PÄÄTÖKSET |
| | | 2012/26/EU |
| | * | Komission päätös, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2011, Valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole
  (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 4483)

   (
  1
  ) | 1 |

Sisältö

II   Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

Sivu

PÄÄTÖKSET

2012/26/EU

*

Komission päätös, annettu 29 päivänä kesäkuuta 2011, Valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole
  (tiedoksiannettu numerolla K(2011) 4483)

   (
  1
  )

(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 4483)

1

1

| | |
| --- | --- |
| | (1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti |

---

(1)   ETA:n kannalta merkityksellinen teksti

1

| FI | Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.
  Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä. |
| --- | --- |

FI

Säädökset, joiden otsikot on painettu laihalla kirjasintyypillä, ovat maatalouspolitiikan alaan kuuluvia juoksevien asioiden hoitoon liityviä säädöksiä, joiden voimassaoloaika on yleensä rajoitettu.

Kaikkien muiden säädösten otsikot on painettu lihavalla kirjasintyypillä ja merkitty tähdellä.

---

II Muut kuin lainsäätämisjärjestyksessä hyväksyttävät säädökset

PÄÄTÖKSET

| 17.1.2012 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | L 14/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.1.2012

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

L 14/1

---

KOMISSION PÄÄTÖS,

annettu 29 päivänä kesäkuuta 2011,

Valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08), jota Ranska on myöntänyt julkisoikeudelliselle laitokselle Institut Français du Pétrole

(tiedoksiannettu numerolla K(2011) 4483)

(Ainoastaan ranskankielinen teksti on todistusvoimainen)

(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)

(2012/26/EU)

EUROOPAN KOMISSIO, joka

ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen (1) ja erityisesti sen 108 artiklan 2 kohdan ensimmäisen alakohdan,

ottaa huomioon Euroopan talousalueesta tehdyn sopimuksen (2) ja erityisesti sen 62 artiklan 1 kohdan a alakohdan,

on mainittujen artiklojen mukaisesti kehottanut asianomaisia esittämään huomautuksensa (3),

sekä katsoo seuraavaa:

1.   MENETTELY

| (1) | Tutkiessaan muodollisesti valtiontukiasiaa N:o C 51/05, joka koskee Ranskan Institut Français du Pétrole -konsernin (4), jäljempänä ’IFP’, hyväksi toteuttamia tukitoimenpiteitä, Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 19 päivänä heinäkuuta 2006, että julkisoikeudellinen laitos IFP, joka ennen oli ollut ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43-612 tarkoitettu yksityisoikeudellinen toimialajärjestö, oli muutettu 7 päivänä heinäkuuta 2006 teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavaksi julkisoikeudelliseksi laitokseksi, jäljempänä ’EPIC-yhtiö’. Tämä muutos käy ilmi seuraavista kahdesta asiakirjasta, jotka olivat Ranskan viranomaisten kirjeen liitteenä: i) IFP:n uudesta asemasta 6 päivänä heinäkuuta 2006 annettu asetus nro 2006–797 ja ii) energiapolitiikan suuntaukset vahvistavasta ohjelmasta 13 päivänä heinäkuuta 2005 annetun lain nro 2005–781 95 § (jonka mukaisesti edellä mainittu asetus on annettu). |
| --- | --- |

(1)

Tutkiessaan muodollisesti valtiontukiasiaa N:o C 51/05, joka koskee Ranskan Institut Français du Pétrole -konsernin (4), jäljempänä ’IFP’, hyväksi toteuttamia tukitoimenpiteitä, Ranskan viranomaiset ilmoittivat komissiolle 18 päivänä heinäkuuta 2006 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi 19 päivänä heinäkuuta 2006, että julkisoikeudellinen laitos IFP, joka ennen oli ollut ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43-612 tarkoitettu yksityisoikeudellinen toimialajärjestö, oli muutettu 7 päivänä heinäkuuta 2006 teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavaksi julkisoikeudelliseksi laitokseksi, jäljempänä ’EPIC-yhtiö’. Tämä muutos käy ilmi seuraavista kahdesta asiakirjasta, jotka olivat Ranskan viranomaisten kirjeen liitteenä: i) IFP:n uudesta asemasta 6 päivänä heinäkuuta 2006 annettu asetus nro 2006–797 ja ii) energiapolitiikan suuntaukset vahvistavasta ohjelmasta 13 päivänä heinäkuuta 2005 annetun lain nro 2005–781 95 § (jonka mukaisesti edellä mainittu asetus on annettu).

| (2) | Komissio pyysi Ranskan viranomaisilta tietoja 3 päivänä elokuuta 2007 ja 7 päivänä toukokuuta 2008 päivätyillä kirjeillä, joihin Ranskan viranomaiset vastasivat 28 päivänä syyskuuta 2007 ja 26 päivänä kesäkuuta 2008 päivätyillä kirjeillä. |
| --- | --- |

(2)

Komissio pyysi Ranskan viranomaisilta tietoja 3 päivänä elokuuta 2007 ja 7 päivänä toukokuuta 2008 päivätyillä kirjeillä, joihin Ranskan viranomaiset vastasivat 28 päivänä syyskuuta 2007 ja 26 päivänä kesäkuuta 2008 päivätyillä kirjeillä.

| (3) | Erään aiemman asian yhteydessä komissio teki 16 päivänä heinäkuuta 2008 päätöksen, jäljempänä ’päätös C 51/2005’, ensimmäisestä tukitoimenpiteestä, jonka Ranska oli toteuttanut IFP-konsernin hyväksi (5). Komissio korosti kyseisessä päätöksessä, että ylimääräisen valtiontuen olemassaoloa, joka johtuisi IFP:n EPIC-asemansa ansiosta mahdollisesti saamasta rajoittamattomasta valtiontakauksesta, tarkasteltaisiin erillisessä menettelyssä. |
| --- | --- |

(3)

Erään aiemman asian yhteydessä komissio teki 16 päivänä heinäkuuta 2008 päätöksen, jäljempänä ’päätös C 51/2005’, ensimmäisestä tukitoimenpiteestä, jonka Ranska oli toteuttanut IFP-konsernin hyväksi (5). Komissio korosti kyseisessä päätöksessä, että ylimääräisen valtiontuen olemassaoloa, joka johtuisi IFP:n EPIC-asemansa ansiosta mahdollisesti saamasta rajoittamattomasta valtiontakauksesta, tarkasteltaisiin erillisessä menettelyssä.

| (4) | Tässä toisessa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyssä komissio päätti 16 päivänä heinäkuuta 2008 (6), jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (7), jäljempänä ’menettelyasetus’, 4 artiklan 4 kohdan nojalla aloittaa menettelyn, joka koskee IFP-konsernin hyväksi mahdollisesti myönnettyä rajoittamatonta valtiontakausta. |
| --- | --- |

(4)

Tässä toisessa SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisessa menettelyssä komissio päätti 16 päivänä heinäkuuta 2008 (6), jäljempänä ’menettelyn aloittamista koskeva päätös’, Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 93 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (7), jäljempänä ’menettelyasetus’, 4 artiklan 4 kohdan nojalla aloittaa menettelyn, joka koskee IFP-konsernin hyväksi mahdollisesti myönnettyä rajoittamatonta valtiontakausta.

| (5) | Komissio julkaisi edellä mainitun, menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 11 päivänä lokakuuta 2008Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä. |
| --- | --- |

(5)

Komissio julkaisi edellä mainitun, menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 11 päivänä lokakuuta 2008Euroopan unionin virallisessa lehdessä ja kehotti asianomaisia esittämään huomautuksensa kyseisestä toimenpiteestä.

| (6) | Komissio vastaanotti Ranskan huomautukset 14 päivänä lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(6)

Komissio vastaanotti Ranskan huomautukset 14 päivänä lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä.

| (7) | UOP Limited -yhtiön neuvonantajat ilmoittivat komissiolle 6 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi samana päivänä, asiakkaansa halukkuudesta esittää huomautuksia kyseisestä toimenpiteestä. Tässä yhteydessä neuvonantajat pyysivät välttämättömään käännöstyöhön kuluvan ajan perusteella lisäaikaa huomautustensa toimittamiseen 30 päivään marraskuuta 2008 saakka. Komissio ilmoitti 7 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä hyväksyvänsä pyynnön perustelut ja myöntävänsä UOP Limitedille lisäaikaa vastaamiseen 30 päivään marraskuuta 2008 saakka. UOP Limited -yhtiön neuvonantajat toimittivat 28 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä ja komissiossa samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä asiakkaansa huomautukset menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä. |
| --- | --- |

(7)

UOP Limited -yhtiön neuvonantajat ilmoittivat komissiolle 6 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä, joka kirjattiin saapuneeksi samana päivänä, asiakkaansa halukkuudesta esittää huomautuksia kyseisestä toimenpiteestä. Tässä yhteydessä neuvonantajat pyysivät välttämättömään käännöstyöhön kuluvan ajan perusteella lisäaikaa huomautustensa toimittamiseen 30 päivään marraskuuta 2008 saakka. Komissio ilmoitti 7 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä kirjeellä hyväksyvänsä pyynnön perustelut ja myöntävänsä UOP Limitedille lisäaikaa vastaamiseen 30 päivään marraskuuta 2008 saakka. UOP Limited -yhtiön neuvonantajat toimittivat 28 päivänä marraskuuta 2008 päivätyllä ja komissiossa samana päivänä saapuneeksi kirjatulla kirjeellä asiakkaansa huomautukset menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä.

| (8) | UOP Limited -yhtiön neuvonantajat pyysivät samassa 28 päivänä marraskuuta 2008 päivätyssä kirjeessä asiakkaalleen lupaa toimittaa ylimääräisiä huomautuksia menettelyn kuluessa. Komissio vastasi pyyntöön 17 päivänä joulukuuta 2008 päivätyllä kirjeellä ja jatkoi vastauksen määräaikaa 23 päivään tammikuuta 2009, jotta UOP Limitedille jäisi riittävästi aikaa toimittaa mahdollisia täydentäviä huomautuksia. UOP Limited -yhtiön neuvonantajat toimittivat 23 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä asiakkaansa täydentävät huomautukset. |
| --- | --- |

(8)

UOP Limited -yhtiön neuvonantajat pyysivät samassa 28 päivänä marraskuuta 2008 päivätyssä kirjeessä asiakkaalleen lupaa toimittaa ylimääräisiä huomautuksia menettelyn kuluessa. Komissio vastasi pyyntöön 17 päivänä joulukuuta 2008 päivätyllä kirjeellä ja jatkoi vastauksen määräaikaa 23 päivään tammikuuta 2009, jotta UOP Limitedille jäisi riittävästi aikaa toimittaa mahdollisia täydentäviä huomautuksia. UOP Limited -yhtiön neuvonantajat toimittivat 23 päivänä tammikuuta 2009 päivätyllä kirjeellä asiakkaansa täydentävät huomautukset.

| (9) | Komissio välitti 6 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille kaikki UOP Limited -yhtiön menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä esittämät huomautukset, tarvittaessa luottamuksellisena versiona. Komissio pyysi Ranskan viranomaisia toimittamaan huomautuksensa 8 päivään kesäkuuta 2009 mennessä. Ranskan viranomaiset pyysivät 2 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamista 22 päivään kesäkuuta 2009, koska niiden näkemyksen mukaan kolmannen osapuolen toimittamat huomautukset edellyttivät tarkkaa ja perinpohjaista tutkimista ja useiden ministeriöiden yksiköiden kuulemista. Komissio hyväksyi 9 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamisen 22 päivään kesäkuuta 2009. Ranskan viranomaiset toimittivat 22 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa UOP Limited -yhtiön esittämistä huomautuksista. |
| --- | --- |

(9)

Komissio välitti 6 päivänä toukokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisille kaikki UOP Limited -yhtiön menettelyn aloittamista koskevasta päätöksestä esittämät huomautukset, tarvittaessa luottamuksellisena versiona. Komissio pyysi Ranskan viranomaisia toimittamaan huomautuksensa 8 päivään kesäkuuta 2009 mennessä. Ranskan viranomaiset pyysivät 2 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamista 22 päivään kesäkuuta 2009, koska niiden näkemyksen mukaan kolmannen osapuolen toimittamat huomautukset edellyttivät tarkkaa ja perinpohjaista tutkimista ja useiden ministeriöiden yksiköiden kuulemista. Komissio hyväksyi 9 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä määräajan jatkamisen 22 päivään kesäkuuta 2009. Ranskan viranomaiset toimittivat 22 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä huomautuksensa UOP Limited -yhtiön esittämistä huomautuksista.

| (10) | Komissio pyysi 29 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisilta lisätietoja ja kehotti antamaan vastauksen 24 päivään elokuuta 2009 mennessä. Ranskan viranomaiset pyysivät 19 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa vastauksen antamiseen 7 päivään syyskuuta 2009 saakka, minkä komissio hyväksyi 20 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 8 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(10)

Komissio pyysi 29 päivänä heinäkuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisilta lisätietoja ja kehotti antamaan vastauksen 24 päivään elokuuta 2009 mennessä. Ranskan viranomaiset pyysivät 19 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa vastauksen antamiseen 7 päivään syyskuuta 2009 saakka, minkä komissio hyväksyi 20 päivänä elokuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 8 päivänä syyskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä.

| (11) | Komissio pyysi 20 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisilta uudelleen täydentäviä tietoja ja kehotti niitä antamaan vastauksensa 20 päivän kuluessa. Ranskan viranomaiset pyysivät 14 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa vastauksen antamiseen 22 päivään tammikuuta 2010, mihin komissio suostui 18 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 13 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(11)

Komissio pyysi 20 päivänä marraskuuta 2009 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisilta uudelleen täydentäviä tietoja ja kehotti niitä antamaan vastauksensa 20 päivän kuluessa. Ranskan viranomaiset pyysivät 14 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa vastauksen antamiseen 22 päivään tammikuuta 2010, mihin komissio suostui 18 päivänä joulukuuta 2009 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 13 päivänä tammikuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.

| (12) | Komissio järjesti 20 päivänä toukokuuta 2010 Brysselissä kokouksen, jossa käsiteltiin Ranskan viranomaisten kanssa Ranskan La Postelle (8) myöntämästä valtiontuesta C 56/07 (ex E 15/05) 26 päivänä tammikuuta 2010 annetun komission päätöksen, jäljempänä ’päätös C 56/2007’, vaikutuksia nyt esillä olevaan asiaan. La Poste on julkinen laitos, jolla on EPIC-yhtiötä vastaava asema (9). La Postea koskeneessa asiassa, jäljempänä ’La Poste -asia’, oli paljon samankaltaisuuksia nyt esillä olevan toimenpiteen kanssa, minkä vuoksi Ranskan viranomaiset esittivät molemmista asioista toimittamissaan huomautuksissa soveltuvin osin samat väitteet. Ranskalle toimitettiin 4 päivänä kesäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä luettelo ylimääräisistä kysymyksistä, sillä komissio toivoi saavansa kirjallisessa muodossa Ranskan viranomaisten näkemyksen mainitussa kokouksessa käsitellyistä seikoista. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt näkemykset 16 päivänä heinäkuuta 2010. |
| --- | --- |

(12)

Komissio järjesti 20 päivänä toukokuuta 2010 Brysselissä kokouksen, jossa käsiteltiin Ranskan viranomaisten kanssa Ranskan La Postelle (8) myöntämästä valtiontuesta C 56/07 (ex E 15/05) 26 päivänä tammikuuta 2010 annetun komission päätöksen, jäljempänä ’päätös C 56/2007’, vaikutuksia nyt esillä olevaan asiaan. La Poste on julkinen laitos, jolla on EPIC-yhtiötä vastaava asema (9). La Postea koskeneessa asiassa, jäljempänä ’La Poste -asia’, oli paljon samankaltaisuuksia nyt esillä olevan toimenpiteen kanssa, minkä vuoksi Ranskan viranomaiset esittivät molemmista asioista toimittamissaan huomautuksissa soveltuvin osin samat väitteet. Ranskalle toimitettiin 4 päivänä kesäkuuta 2010 päivätyllä kirjeellä luettelo ylimääräisistä kysymyksistä, sillä komissio toivoi saavansa kirjallisessa muodossa Ranskan viranomaisten näkemyksen mainitussa kokouksessa käsitellyistä seikoista. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt näkemykset 16 päivänä heinäkuuta 2010.

| (13) | Komissio pyysi 29 päivänä syyskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisia toimittamaan lisätietoja 20 päivän kuluessa. Ranskan viranomaiset pyysivät 7 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa vastauksen antamiseen 26 päivään marraskuuta 2010, minkä komissio hyväksyi 8 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. |
| --- | --- |

(13)

Komissio pyysi 29 päivänä syyskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä Ranskan viranomaisia toimittamaan lisätietoja 20 päivän kuluessa. Ranskan viranomaiset pyysivät 7 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä lisäaikaa vastauksen antamiseen 26 päivään marraskuuta 2010, minkä komissio hyväksyi 8 päivänä lokakuuta 2010 päivätyllä kirjeellä. Ranskan viranomaiset toimittivat pyydetyt tiedot lopulta 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyllä kirjeellä.

2.   IFP-KONSERNI

| (14) | Kuten komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ja edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005 (10), julkisoikeudellisella laitoksella IFP:llä on kolme tehtävää:






  — | tutkimus- ja kehittämistoiminta öljyn- ja kaasunetsinnän sekä jalostuksen ja petrokemian teknologian aloilla, |
| --- | --- | --- |

(14)

Kuten komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ja edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005 (10), julkisoikeudellisella laitoksella IFP:llä on kolme tehtävää:

—

tutkimus- ja kehittämistoiminta öljyn- ja kaasunetsinnän sekä jalostuksen ja petrokemian teknologian aloilla,

| — | insinöörien ja teknikkojen kouluttaminen, ja |
| --- | --- |

—

insinöörien ja teknikkojen kouluttaminen, ja

| — | tiedotus ja dokumentointi alan tarpeisiin. |
| --- | --- |

—

tiedotus ja dokumentointi alan tarpeisiin.

Valtion kanssa tehdyssä tavoitesopimuksessa määritellään toiminnan päälinjat viideksi vuodeksi.

| (15) | Lisäksi julkisoikeudellisen laitoksen IFP:n suorassa ja välillisessä määräysvallassa on kaupallisia yhtiöitä, joiden kanssa se on tehnyt yksinoikeuteen perustuvia tutkimus- ja lisenssisopimuksia. Komissio katsoi useiden vastaavuuksien perusteella edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, että osakeyhtiöt Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat ja niiden emoyhtiö, julkisoikeudellinen yhtiö IFP, muodostivat yhdessä kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän, jäljempänä ’IFP-konserni’. Näitä vastaavuuksia käsitellään tarkemmin jäljempänä 137 kappaleessa. |
| --- | --- |

(15)

Lisäksi julkisoikeudellisen laitoksen IFP:n suorassa ja välillisessä määräysvallassa on kaupallisia yhtiöitä, joiden kanssa se on tehnyt yksinoikeuteen perustuvia tutkimus- ja lisenssisopimuksia. Komissio katsoi useiden vastaavuuksien perusteella edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, että osakeyhtiöt Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat ja niiden emoyhtiö, julkisoikeudellinen yhtiö IFP, muodostivat yhdessä kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän, jäljempänä ’IFP-konserni’. Näitä vastaavuuksia käsitellään tarkemmin jäljempänä 137 kappaleessa.

| (16) | Axens toimii katalyyttien sekä jalostusteollisuuden petrokemian alan teknologian markkinoilla, ja sen konsolidoitu liikevaihto oli 308,45 miljoonaa euroa vuonna 2006, jolloin emoyhtiön asema muuttui. IFP ja Axens ovat tehneet keskenään kaksi yksinoikeussopimusta, puitelisenssisopimuksen ja tuotelisenssisopimuksen, sekä teollista tutkimusta koskevan sopimuksen (11). Vastineeksi tytäryritys maksaa IFP:lle toisaalta lisenssisopimusmaksut ja toisaalta korvauksen [...] (13) mahdollisuudesta käyttää IFP:n tutkimuskapasiteettia. |
| --- | --- |

(16)

Axens toimii katalyyttien sekä jalostusteollisuuden petrokemian alan teknologian markkinoilla, ja sen konsolidoitu liikevaihto oli 308,45 miljoonaa euroa vuonna 2006, jolloin emoyhtiön asema muuttui. IFP ja Axens ovat tehneet keskenään kaksi yksinoikeussopimusta, puitelisenssisopimuksen ja tuotelisenssisopimuksen, sekä teollista tutkimusta koskevan sopimuksen (11). Vastineeksi tytäryritys maksaa IFP:lle toisaalta lisenssisopimusmaksut ja toisaalta korvauksen [...] (13) mahdollisuudesta käyttää IFP:n tutkimuskapasiteettia.

| (17) | Beicip-Franlab on erikoistunut esiintymien kartoituksen alan ohjelmistojen tuottamiseen ja levittämiseen sekä tutkimus- ja konsultointitoimintaan. Vuonna 2006 sen liikevaihto oli 42 miljoonaa euroa. Vuonna 2003 tehdyssä, kymmenen vuotta voimassa olevassa yksinoikeudellisessa kehittämis-, markkinointi- ja käyttösopimuksessa määrätään, että [IFP esittää] Beicip-Franlabille [tutkimustensa tuloksia, jotka koskevat] (**) esiintymäalueiden kartoituksen alalla kehittämiään algoritmeja, malleja ja menetelmiä [, jotka ovat peräisin tutkimuksesta] (**), ja Beicip-Franlab voi pyytää IFP:tä valmistamaan tuotteita niiden pohjalta. Beicip-Franlab kattaa kaikki IFP:lle tuotteiden kehittämisestä aiheutuneet kustannukset ja maksaa erilaisia lisäkorvauksia [...] (*), joilla on tarkoitus kattaa ylläpito ja käyttöoikeudet. Vuonna 2005 allekirjoitettiin lisäsopimus, jolla muutetaan tiettyjä korvausjärjestelyjä, mutta säilytetään periaate, jonka mukaan Beicip-Franlab vastaa kaikista kehittämiskustannuksista. |
| --- | --- |

(17)

Beicip-Franlab on erikoistunut esiintymien kartoituksen alan ohjelmistojen tuottamiseen ja levittämiseen sekä tutkimus- ja konsultointitoimintaan. Vuonna 2006 sen liikevaihto oli 42 miljoonaa euroa. Vuonna 2003 tehdyssä, kymmenen vuotta voimassa olevassa yksinoikeudellisessa kehittämis-, markkinointi- ja käyttösopimuksessa määrätään, että [IFP esittää] Beicip-Franlabille [tutkimustensa tuloksia, jotka koskevat] (**) esiintymäalueiden kartoituksen alalla kehittämiään algoritmeja, malleja ja menetelmiä [, jotka ovat peräisin tutkimuksesta] (**), ja Beicip-Franlab voi pyytää IFP:tä valmistamaan tuotteita niiden pohjalta. Beicip-Franlab kattaa kaikki IFP:lle tuotteiden kehittämisestä aiheutuneet kustannukset ja maksaa erilaisia lisäkorvauksia [...] (*), joilla on tarkoitus kattaa ylläpito ja käyttöoikeudet. Vuonna 2005 allekirjoitettiin lisäsopimus, jolla muutetaan tiettyjä korvausjärjestelyjä, mutta säilytetään periaate, jonka mukaan Beicip-Franlab vastaa kaikista kehittämiskustannuksista.

| (18) | Prosernat tarjoaa tutkimuksia ja palveluja sekä laitekokonaisuuksia kaasun käsittelyn ja rikinpoiston alalla. Vuonna 2006 sen liikevaihto oli 49,9 miljoonaa euroa. IFP ja Prosernat allekirjoittivat 18 päivänä elokuuta 2003 takautuvasti 1 päivänä tammikuuta 2002 kymmeneksi vuodeksi voimaan tulleen puitelisenssisopimuksen ja sopimuksen teollisesta tutkimuksesta. Sopimuksen mukaan Prosernatilla on yksinoikeudellinen lisenssisopimus julkisoikeudellisen laitoksen IFP:n patentteihin ja [IFP esittää Prosernatille tulokset, jotka ovat peräisin sen] (**) tutkimuksista [...] (*) kaasun käsittelyyn ja rikinpoistoon tarkoitetun tekniikan alalla. Prosernat maksaa emoyhtiölle tietyn osuuden vuotuisesta liikevaihdostaan korvauksena prosessien lisensseistä. Laitteisiin liittyvät käyttömaksut määritellään tapauskohtaisesti. IFP:n saama korvaus siitä, että Prosernat saa mahdollisuuden käyttää tutkimustöiden tuloksia, on [...] (*) prosenttia Prosernatin vuotuisesta liikevaihdosta. |
| --- | --- |

(18)

Prosernat tarjoaa tutkimuksia ja palveluja sekä laitekokonaisuuksia kaasun käsittelyn ja rikinpoiston alalla. Vuonna 2006 sen liikevaihto oli 49,9 miljoonaa euroa. IFP ja Prosernat allekirjoittivat 18 päivänä elokuuta 2003 takautuvasti 1 päivänä tammikuuta 2002 kymmeneksi vuodeksi voimaan tulleen puitelisenssisopimuksen ja sopimuksen teollisesta tutkimuksesta. Sopimuksen mukaan Prosernatilla on yksinoikeudellinen lisenssisopimus julkisoikeudellisen laitoksen IFP:n patentteihin ja [IFP esittää Prosernatille tulokset, jotka ovat peräisin sen] (**) tutkimuksista [...] (*) kaasun käsittelyyn ja rikinpoistoon tarkoitetun tekniikan alalla. Prosernat maksaa emoyhtiölle tietyn osuuden vuotuisesta liikevaihdostaan korvauksena prosessien lisensseistä. Laitteisiin liittyvät käyttömaksut määritellään tapauskohtaisesti. IFP:n saama korvaus siitä, että Prosernat saa mahdollisuuden käyttää tutkimustöiden tuloksia, on [...] (*) prosenttia Prosernatin vuotuisesta liikevaihdosta.

| (19) | Kuten edellä mainitun päätöksen C 51/2005 6 artiklassa säädetään, yksinoikeussopimuksiin, joilla hallinnoidaan IFP:n tytäryritysten Axensin ja Prosernatin emoyhtiölle suorittamia maksuja, lisättiin vuonna 2009 lauseke (14) sen varmistamiseksi, että tytäryritykset maksavat emoyhtiölle 17 päivänä helmikuuta 1996 julkaistuissa tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön puitteissa (15), jäljempänä ’vuoden 1996 T&K-puitteet’, tarkoitetun ei-kiinteämääräisen vähimmäiskorvauksen, joka kattaa 25 prosenttia IFP:n teollista tutkimusta valmistelevien toteutettavuustutkimusten kustannuksista, 50 prosenttia IFP:n teollisen tutkimuksen kustannuksista ja tarvittaessa 75 prosenttia IFP:n kilpailua edeltävän kehittämistyön kustannuksista tytäryritysten toiminta-aloilla (16). |
| --- | --- |

(19)

Kuten edellä mainitun päätöksen C 51/2005 6 artiklassa säädetään, yksinoikeussopimuksiin, joilla hallinnoidaan IFP:n tytäryritysten Axensin ja Prosernatin emoyhtiölle suorittamia maksuja, lisättiin vuonna 2009 lauseke (14) sen varmistamiseksi, että tytäryritykset maksavat emoyhtiölle 17 päivänä helmikuuta 1996 julkaistuissa tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön puitteissa (15), jäljempänä ’vuoden 1996 T&K-puitteet’, tarkoitetun ei-kiinteämääräisen vähimmäiskorvauksen, joka kattaa 25 prosenttia IFP:n teollista tutkimusta valmistelevien toteutettavuustutkimusten kustannuksista, 50 prosenttia IFP:n teollisen tutkimuksen kustannuksista ja tarvittaessa 75 prosenttia IFP:n kilpailua edeltävän kehittämistyön kustannuksista tytäryritysten toiminta-aloilla (16).

| (20) | Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen mukaisesti nyt esillä olevan toimenpiteen tarkastelun yhteydessä on otettava huomioon EPIC-asemasta johtuvan valtiontakauksen mahdollinen vaikutus IFP-konsernin kaikkiin yrityksiin (toisin sanoen julkisoikeudellinen laitos IFP ja sen kolme yksityisoikeudellista tytäryritystä) (17). |
| --- | --- |

(20)

Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen mukaisesti nyt esillä olevan toimenpiteen tarkastelun yhteydessä on otettava huomioon EPIC-asemasta johtuvan valtiontakauksen mahdollinen vaikutus IFP-konsernin kaikkiin yrityksiin (toisin sanoen julkisoikeudellinen laitos IFP ja sen kolme yksityisoikeudellista tytäryritystä) (17).

3.   TOIMENPITEEN KUVAUS

| (21) | Julkisoikeudellinen laitos IFP oli vuoteen 2006 yksityisoikeudellisen oikeushenkilön muodossa oleva, ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43–612 tarkoitettu yksityisoikeudellinen toimialajärjestö, joka oli Ranskan hallituksen taloudellisessa ja rahoituksellisessa määräysvallassa. |
| --- | --- |

(21)

Julkisoikeudellinen laitos IFP oli vuoteen 2006 yksityisoikeudellisen oikeushenkilön muodossa oleva, ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43–612 tarkoitettu yksityisoikeudellinen toimialajärjestö, joka oli Ranskan hallituksen taloudellisessa ja rahoituksellisessa määräysvallassa.

| (22) | Energiapolitiikan suuntaukset vahvistavasta ohjelmasta 13 päivänä heinäkuuta 2005 annetun lain nro 2005–781 95 §:ssä vahvistettiin periaate, jonka mukaan IFP:stä tuli EPIC-yhtiö. Tämä muutos tuli voimaan sen jälkeen, kun julkisoikeudellisen laitoksen IFP:n asemasta 6 päivänä heinäkuuta 2006 annettu asetus nro 2006–797 julkaistiin Ranskan valtion virallisessa lehdessä. |
| --- | --- |

(22)

Energiapolitiikan suuntaukset vahvistavasta ohjelmasta 13 päivänä heinäkuuta 2005 annetun lain nro 2005–781 95 §:ssä vahvistettiin periaate, jonka mukaan IFP:stä tuli EPIC-yhtiö. Tämä muutos tuli voimaan sen jälkeen, kun julkisoikeudellisen laitoksen IFP:n asemasta 6 päivänä heinäkuuta 2006 annettu asetus nro 2006–797 julkaistiin Ranskan valtion virallisessa lehdessä.

| (23) | EPIC-yhtiönä IFP:stä tuli asemansa muuttumisen myötä julkisoikeudellinen oikeushenkilö (18). |
| --- | --- |

(23)

EPIC-yhtiönä IFP:stä tuli asemansa muuttumisen myötä julkisoikeudellinen oikeushenkilö (18).

| (24) | EPIC-asemasta aiheutuvia oikeudellisia seurauksia kuvataan yksityiskohtaisesti edellä mainitun päätöksen C 56/2007 2 jaksossa (”Toimenpiteiden kuvaus”) ja menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 3.2.1 kohdassa (”IFP:n EPIC-asemasta aiheutuvat oikeudelliset seuraukset”), joihin komissio viittaa soveltuvin osin. |
| --- | --- |

(24)

EPIC-asemasta aiheutuvia oikeudellisia seurauksia kuvataan yksityiskohtaisesti edellä mainitun päätöksen C 56/2007 2 jaksossa (”Toimenpiteiden kuvaus”) ja menettelyn aloittamista koskevan päätöksen 3.2.1 kohdassa (”IFP:n EPIC-asemasta aiheutuvat oikeudelliset seuraukset”), joihin komissio viittaa soveltuvin osin.

4.   MUODOLLISEN TUTKINNAN ALOITTAMISEN PERUSTEET

| (25) | Komissio katsoi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ensiksi, että toimenpide herätti epäilyjä, koska EPIC-yhtiön hyväksi toteutettu yleiseen lainsäädäntöön perustuva konkurssijärjestely muistutti rajoittamattoman valtiontakauksen mekanismia, jossa realisoidaan valtion varoja:






  — | EPIC-yhtiöihin julkisoikeudellisina oikeushenkilöinä ei sovelleta konkurssi- ja maksukyvyttömyysmenettelyjä julkisoikeudellisen oikeushenkilön yleisen taloudellisen koskemattomuuden periaatteen perusteella, joka on tunnustettu Ranskan ja varsinkin korkeimman oikeuden oikeuskäytännössä 1800-luvun lopusta lähtien (19). Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.1 kohdan 38–40 kappaleeseen (20). |
| --- | --- | --- |

(25)

Komissio katsoi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ensiksi, että toimenpide herätti epäilyjä, koska EPIC-yhtiön hyväksi toteutettu yleiseen lainsäädäntöön perustuva konkurssijärjestely muistutti rajoittamattoman valtiontakauksen mekanismia, jossa realisoidaan valtion varoja:

—

EPIC-yhtiöihin julkisoikeudellisina oikeushenkilöinä ei sovelleta konkurssi- ja maksukyvyttömyysmenettelyjä julkisoikeudellisen oikeushenkilön yleisen taloudellisen koskemattomuuden periaatteen perusteella, joka on tunnustettu Ranskan ja varsinkin korkeimman oikeuden oikeuskäytännössä 1800-luvun lopusta lähtien (19). Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.1 kohdan 38–40 kappaleeseen (20).

| — | EPIC-yhtiöihin sen sijaan sovelletaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettua lakia ja sen soveltamista koskevia säännöksiä. Näissä säännöksissä valtio kuvataan nimenomaan julkisten laitosten velkojen perimisessä toimivaltaiseksi viranomaiseksi ja annetaan valtiolle tärkeät valtuudet, kuten maksumääräyksen antaminen viran puolesta ja riittävien varojen hankkiminen, sekä vahvistetaan periaate valtion vastuusta julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden veloista. Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.2 kohdan 41–45 kappaleeseen (21). |
| --- | --- |

—

EPIC-yhtiöihin sen sijaan sovelletaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettua lakia ja sen soveltamista koskevia säännöksiä. Näissä säännöksissä valtio kuvataan nimenomaan julkisten laitosten velkojen perimisessä toimivaltaiseksi viranomaiseksi ja annetaan valtiolle tärkeät valtuudet, kuten maksumääräyksen antaminen viran puolesta ja riittävien varojen hankkiminen, sekä vahvistetaan periaate valtion vastuusta julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden veloista. Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.2 kohdan 41–45 kappaleeseen (21).

| — | Sellaisessa oletetussa tapauksessa, jossa EPIC-yhtiö on purettu, sovelletaan yleensä periaatetta, jonka mukaan velat siirretään valtiolle tai toiselle julkiselle laitokselle (22). Näin ollen EPIC-yhtiön kaikilla velkojilla on varmuus, etteivät ne missään tapauksessa menetä saataviaan julkiselta laitokselta. Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.3 kohdan 46–51 kappaleeseen (23). |
| --- | --- |

—

Sellaisessa oletetussa tapauksessa, jossa EPIC-yhtiö on purettu, sovelletaan yleensä periaatetta, jonka mukaan velat siirretään valtiolle tai toiselle julkiselle laitokselle (22). Näin ollen EPIC-yhtiön kaikilla velkojilla on varmuus, etteivät ne missään tapauksessa menetä saataviaan julkiselta laitokselta. Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.3 kohdan 46–51 kappaleeseen (23).

| — | EPIC-yhtiöillä voisi olla etuoikeutettu pääsy valtion kassan tileihin. Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.4 kohdan 52 kappaleeseen (24). |
| --- | --- |

—

EPIC-yhtiöillä voisi olla etuoikeutettu pääsy valtion kassan tileihin. Lisätietoja varten komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 3.2.1.4 kohdan 52 kappaleeseen (24).

| (26) | Lisäksi kuten todetaan menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 65–74 kappaleessa, joihin komissio viittaa lisätietoja varten, Ranskan viranomaisten esittämät lainsäädäntöön perustuvat täsmennykset eivät ilmeisesti ole riittäviä poistamaan ennalta syntyneitä epäilyksiä. |
| --- | --- |

(26)

Lisäksi kuten todetaan menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 65–74 kappaleessa, joihin komissio viittaa lisätietoja varten, Ranskan viranomaisten esittämät lainsäädäntöön perustuvat täsmennykset eivät ilmeisesti ole riittäviä poistamaan ennalta syntyneitä epäilyksiä.

| (27) | Komissio totesi tämän jälkeen, ettei voida poissulkea mahdollisuutta, että tästä tilanteesta on seurannut valikoiva taloudellinen etu, lähinnä edullisemmiksi katsottujen rahoitusedellytysten vuoksi, sitäkin suuremmalla syyllä, kun ulkoinen luottoluokituslaitos ei ole luokitellut IFP:tä ja sen tytäryrityksiä. IFP-konserni on myös voinut olla edullisemmassa asemassa suhteissaan asiakkaisiinsa ja toimittajiinsa, jos viimeksi mainitut uskoivat voivansa hyötyä saatavilleen annettavasta valtiontakauksesta. Näin ollen alustavassa tutkinnassa ei voitu sulkea pois sitä mahdollisuutta, että kun oli kyse tavaroiden tai palvelujen hankinnasta tai ostosta, johon liittyi saatava, hankkijat tai asiakkaat myönsivät IFP:lle paremmat ehdot kuin mitä ne olisivat myöntäneet yritykselle, joka ei saa valtiontakausta. |
| --- | --- |

(27)

Komissio totesi tämän jälkeen, ettei voida poissulkea mahdollisuutta, että tästä tilanteesta on seurannut valikoiva taloudellinen etu, lähinnä edullisemmiksi katsottujen rahoitusedellytysten vuoksi, sitäkin suuremmalla syyllä, kun ulkoinen luottoluokituslaitos ei ole luokitellut IFP:tä ja sen tytäryrityksiä. IFP-konserni on myös voinut olla edullisemmassa asemassa suhteissaan asiakkaisiinsa ja toimittajiinsa, jos viimeksi mainitut uskoivat voivansa hyötyä saatavilleen annettavasta valtiontakauksesta. Näin ollen alustavassa tutkinnassa ei voitu sulkea pois sitä mahdollisuutta, että kun oli kyse tavaroiden tai palvelujen hankinnasta tai ostosta, johon liittyi saatava, hankkijat tai asiakkaat myönsivät IFP:lle paremmat ehdot kuin mitä ne olisivat myöntäneet yritykselle, joka ei saa valtiontakausta.

| (28) | Lisäksi komissio katsoi alustavassa tutkinnassa käytettävissä olleiden tietojen perusteella, että takauksen rajoittamattomuuden ja erityisesti sen keston, määrän ja laajuuden vuoksi oli erittäin vaikeaa laskea markkinahintaista takausmaksua, joka IFP:n olisi suoritettava valtiolle kyseisestä suojasta. |
| --- | --- |

(28)

Lisäksi komissio katsoi alustavassa tutkinnassa käytettävissä olleiden tietojen perusteella, että takauksen rajoittamattomuuden ja erityisesti sen keston, määrän ja laajuuden vuoksi oli erittäin vaikeaa laskea markkinahintaista takausmaksua, joka IFP:n olisi suoritettava valtiolle kyseisestä suojasta.

| (29) | Lopuksi komissio totesi epäilevänsä kyseisen valtiontuen soveltuvuutta sisämarkkinoille, koska ensi näkemältä vaikutti siltä, ettei tukea ole tarkoitettu tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen. |
| --- | --- |

(29)

Lopuksi komissio totesi epäilevänsä kyseisen valtiontuen soveltuvuutta sisämarkkinoille, koska ensi näkemältä vaikutti siltä, ettei tukea ole tarkoitettu tietyn taloudellisen toiminnan tai talousalueen kehityksen edistämiseen.

5.   RANSKAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET JA EHDOTUKSET

5.1.   RANSKAN VIRANOMAISTEN ALKUPERÄISET HUOMAUTUKSET

| (30) | Edellä mainitun, menettelyn aloittamista koskevan päätöksen seurauksena Ranskan viranomaiset toimittivat 14 päivänä lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä komissiolle huomautuksensa ja ehdotuksensa. Kirjeellä täydennettiin Ranskan viranomaisten aiemmissa kirjeissä esittämiä huomautuksia ja ehdotuksia (25), joita on kuvattu lyhyesti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä. |
| --- | --- |

(30)

Edellä mainitun, menettelyn aloittamista koskevan päätöksen seurauksena Ranskan viranomaiset toimittivat 14 päivänä lokakuuta 2008 päivätyllä kirjeellä komissiolle huomautuksensa ja ehdotuksensa. Kirjeellä täydennettiin Ranskan viranomaisten aiemmissa kirjeissä esittämiä huomautuksia ja ehdotuksia (25), joita on kuvattu lyhyesti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä.

| (31) | Ranskan viranomaiset muistuttivat 14 päivänä lokakuuta 2008 toimittamissaan huomautuksissa, että IFP-konsernia koskeva menettely aloitettiin samanaikaisesti edellä mainitun La Poste -asian kanssa, minkä vuoksi Ranskan viranomaiset ilmoittivat toistavansa soveltuvin osin samat väitteet, jotka ne olivat esittäneet kyseisen asian tutkinnan yhteydessä (26). Samankaltaisuuksista huolimatta Ranskan viranomaiset halusivat kuitenkin palauttaa mieliin IFP:n erityispiirteet: kyseessä on tutkimuslaitos, jolla on kolme yleishyödyllistä tehtävää (tutkimus, koulutus ja dokumentointi) ja jonka toiminta ei suurimmalta osaltaan ole taloudellista, mikä on perusteena sille myönnetylle julkiselle rahoitukselle. Lisäksi Ranskan viranomaiset täsmensivät syitä IFP:n aseman muuttamiselle EPIC-yhtiöksi: IFP:n toiminnan luonteen ja rahoitustavan sekä oikeudellisen aseman yhtenäistäminen oli perusteena sen aseman muuttamiselle. Tarkoituksena oli lähentää IFP:tä julkiseen sektoriin ja luopua yksityisoikeudellisen toimialajärjestön muodosta. |
| --- | --- |

(31)

Ranskan viranomaiset muistuttivat 14 päivänä lokakuuta 2008 toimittamissaan huomautuksissa, että IFP-konsernia koskeva menettely aloitettiin samanaikaisesti edellä mainitun La Poste -asian kanssa, minkä vuoksi Ranskan viranomaiset ilmoittivat toistavansa soveltuvin osin samat väitteet, jotka ne olivat esittäneet kyseisen asian tutkinnan yhteydessä (26). Samankaltaisuuksista huolimatta Ranskan viranomaiset halusivat kuitenkin palauttaa mieliin IFP:n erityispiirteet: kyseessä on tutkimuslaitos, jolla on kolme yleishyödyllistä tehtävää (tutkimus, koulutus ja dokumentointi) ja jonka toiminta ei suurimmalta osaltaan ole taloudellista, mikä on perusteena sille myönnetylle julkiselle rahoitukselle. Lisäksi Ranskan viranomaiset täsmensivät syitä IFP:n aseman muuttamiselle EPIC-yhtiöksi: IFP:n toiminnan luonteen ja rahoitustavan sekä oikeudellisen aseman yhtenäistäminen oli perusteena sen aseman muuttamiselle. Tarkoituksena oli lähentää IFP:tä julkiseen sektoriin ja luopua yksityisoikeudellisen toimialajärjestön muodosta.

| (32) | Ranskan viranomaiset kiistivät valtiontuen olemassaolon sillä perusteella, että niiden mukaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa asetetut kaksi edellytystä eivät täyttyneet: kyseinen mekanismi ei edellyttänyt valtion varojen siirtoa (5.1.1) eikä sillä myönnetty minkäänlaista etua IFP:lle (5.1.2). |
| --- | --- |

(32)

Ranskan viranomaiset kiistivät valtiontuen olemassaolon sillä perusteella, että niiden mukaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa asetetut kaksi edellytystä eivät täyttyneet: kyseinen mekanismi ei edellyttänyt valtion varojen siirtoa (5.1.1) eikä sillä myönnetty minkäänlaista etua IFP:lle (5.1.2).

5.1.1.   VALTION VASTUULLA OLEVAN JA VALTION VAROJEN SIIRTOA EDELLYTTÄVÄN TAKAUKSEN PUUTTUMINEN

| (33) | Ranskan viranomaisten mukaan julkiset laitokset eivät asemansa perusteella saa minkäänlaista takausta (A). Toisaalta Ranskan viranomaiset katsovat, että komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämät perustelut ovat virheelliset (B). |
| --- | --- |

(33)

Ranskan viranomaisten mukaan julkiset laitokset eivät asemansa perusteella saa minkäänlaista takausta (A). Toisaalta Ranskan viranomaiset katsovat, että komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämät perustelut ovat virheelliset (B).

A.   Rajoittamattoman valtiontakauksen puuttuminen

| (34) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 41–45 kappaleeseen, joissa todetaan, että Ranskan viranomaiset esittävät viisi väiteperustetta. |
| --- | --- |

(34)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 41–45 kappaleeseen, joissa todetaan, että Ranskan viranomaiset esittävät viisi väiteperustetta.

| (35) | Ensiksi missään tekstissä tai päätöksessä ei vahvisteta periaatetta, jonka mukaan valtio takaisi periaatteessa rajoittamattomasti EPIC-yhtiöiden velat. |
| --- | --- |

(35)

Ensiksi missään tekstissä tai päätöksessä ei vahvisteta periaatetta, jonka mukaan valtio takaisi periaatteessa rajoittamattomasti EPIC-yhtiöiden velat.

| (36) | Toiseksi korkeimman hallinto-oikeuden oikeuskäytännössä on todettu takauksien puuttuminen, erityisesti asiassa Société de l’hôtel d’Albe
   (27) annetussa tuomiossa ja asiassa Campoloro
   (28) annetuissa kahdessa päätöksessä. |
| --- | --- |

(36)

Toiseksi korkeimman hallinto-oikeuden oikeuskäytännössä on todettu takauksien puuttuminen, erityisesti asiassa Société de l’hôtel d’Albe
   (27) annetussa tuomiossa ja asiassa Campoloro
   (28) annetuissa kahdessa päätöksessä.

| (37) | Kolmanneksi finanssilaeista 1 päivänä elokuuta 2001 annetun orgaanisen lain, jäljempänä ’LOLF’, mukaan takaus voidaan myöntää vain finanssilain säännöksen perusteella (29), minkä korkein hallinto-oikeus on nimenomaan vahvistanut vuosikertomuksessaan 2006 (30). Tämän vuoksi Ranskan viranomaisten edellä mainitussa La Poste -asiassa (31) käyttämä asiantuntija katsoo, ettei koko LOLF:n voimaantulon eli 1 päivän tammikuuta 2005 jälkeen ole voitu myöntää laillisesti minkäänlaista implisiittistä takausta. Tammikuun 1 päivästä 2005 lähtien otetuilla veloilla ei siten ole implisiittistä takausta. Ennen tammikuun 1 päivää 2005 otettujen velkojen osalta Ranskan viranomaisten asiantuntija arvioi, että riidanalaisen päätöksen puuttuessa ei voida vahvistaa, olisiko päätelmä ennen tammikuun 1 päivää 2005 annettujen implisiittisten takausten – joiden myöntämistä ei olisi nimenomaisesti sallittu finanssilaissa – raukeamisesta mahdollisesti hylättävä sillä perusteella, että velkojien perustuslailla suojattuja oikeuksia on kunnioitettava. |
| --- | --- |

(37)

Kolmanneksi finanssilaeista 1 päivänä elokuuta 2001 annetun orgaanisen lain, jäljempänä ’LOLF’, mukaan takaus voidaan myöntää vain finanssilain säännöksen perusteella (29), minkä korkein hallinto-oikeus on nimenomaan vahvistanut vuosikertomuksessaan 2006 (30). Tämän vuoksi Ranskan viranomaisten edellä mainitussa La Poste -asiassa (31) käyttämä asiantuntija katsoo, ettei koko LOLF:n voimaantulon eli 1 päivän tammikuuta 2005 jälkeen ole voitu myöntää laillisesti minkäänlaista implisiittistä takausta. Tammikuun 1 päivästä 2005 lähtien otetuilla veloilla ei siten ole implisiittistä takausta. Ennen tammikuun 1 päivää 2005 otettujen velkojen osalta Ranskan viranomaisten asiantuntija arvioi, että riidanalaisen päätöksen puuttuessa ei voida vahvistaa, olisiko päätelmä ennen tammikuun 1 päivää 2005 annettujen implisiittisten takausten – joiden myöntämistä ei olisi nimenomaisesti sallittu finanssilaissa – raukeamisesta mahdollisesti hylättävä sillä perusteella, että velkojien perustuslailla suojattuja oikeuksia on kunnioitettava.

| (38) | Neljänneksi Ranska katsoo, että jos EPIC-yhtiöillä olisi valtiontakaus, niiden aseman muuttaminen edellyttäisi toimenpiteitä velkojien oikeuksien säilyttämiseksi. Koska tällaista järjestelyä ei kuitenkaan missään vaiheessa ole toteutettu (32), Ranskan viranomaiset päättelevät, ettei EPIC-yhtiöillä suinkaan ole valtiontakausta. |
| --- | --- |

(38)

Neljänneksi Ranska katsoo, että jos EPIC-yhtiöillä olisi valtiontakaus, niiden aseman muuttaminen edellyttäisi toimenpiteitä velkojien oikeuksien säilyttämiseksi. Koska tällaista järjestelyä ei kuitenkaan missään vaiheessa ole toteutettu (32), Ranskan viranomaiset päättelevät, ettei EPIC-yhtiöillä suinkaan ole valtiontakausta.

| (39) | Viidenneksi Ranskan viranomaiset lainaavat korkeimman hallinto-oikeuden riita-asioita käsittelevän jaoston entisen presidentin Labetoullen kirjoittamaa artikkelia (33), jonka mukaan tämän takauksen myöntämiseen, siitä saatavaan hyötyyn ja takauksen laajuuteen ei liity oikeudellisesti minkäänlaista automaattisuutta [valtiontakaus, jota sovellettaisiin välittömästi lain nojalla valtion julkisiin laitoksiin]. |
| --- | --- |

(39)

Viidenneksi Ranskan viranomaiset lainaavat korkeimman hallinto-oikeuden riita-asioita käsittelevän jaoston entisen presidentin Labetoullen kirjoittamaa artikkelia (33), jonka mukaan tämän takauksen myöntämiseen, siitä saatavaan hyötyyn ja takauksen laajuuteen ei liity oikeudellisesti minkäänlaista automaattisuutta [valtiontakaus, jota sovellettaisiin välittömästi lain nojalla valtion julkisiin laitoksiin].

B.   Komission virheellinen päättely
   (34)

| (40) | Ranskan viranomaiset katsovat, että EPIC-yhtiöiden osalta ei taata yksittäisten saatavien takaisinmaksua (a) eikä varmisteta julkisen laitoksen ja sen velvollisuuksien olemassaoloa (b). |
| --- | --- |

(40)

Ranskan viranomaiset katsovat, että EPIC-yhtiöiden osalta ei taata yksittäisten saatavien takaisinmaksua (a) eikä varmisteta julkisen laitoksen ja sen velvollisuuksien olemassaoloa (b).

a)   Takauksen kiistäminen yksittäisten saatavien takaisinmaksussa

| (41) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 46–49 kappaleeseen, joiden mukaan Ranskan viranomaiset katsovat, ettei 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettuun lakiin sisälly takausta: kyseisen lain valmistelujen perusteella, asiaan Campoloro10 päivänä marraskuuta 1999 (35) ja 18 päivänä marraskuuta 2005 (36) liittyvän oikeuskäytännön tulkinnan perusteella ja oikeustieteellisten artikkelien (37) perusteella Ranska toteaa, ettei sen mukaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa velvoitettu valtiota sitomaan omia varojaan: lain 1 §:ssä käytetty ilmaus ”y pourvoit” viittaa valtiolle myönnettyyn ”substitution”-valtuuteen, jota käyttäessään sijaantulijalla on samat valtuudet kuin henkilöllä, jonka sijaan se tulee (”il est de principe que le substituant dispose des mêmes compétences que le substitué”). Näin ollen tämän sijaantulovaltuuden yhteydessä valtio voi käyttää vain tämän toimeenpanoelimen toimivaltuuksia, joihin ei sisälly valtion talousarvion käyttömahdollisuutta, koska poikkeuksellisen avustuksen myöntäminen ei kuulu sijaantulovaltuuden käytön soveltamisalaan (”hors de l'exercice d'un pouvoir de substitution”). |
| --- | --- |

(41)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 46–49 kappaleeseen, joiden mukaan Ranskan viranomaiset katsovat, ettei 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettuun lakiin sisälly takausta: kyseisen lain valmistelujen perusteella, asiaan Campoloro10 päivänä marraskuuta 1999 (35) ja 18 päivänä marraskuuta 2005 (36) liittyvän oikeuskäytännön tulkinnan perusteella ja oikeustieteellisten artikkelien (37) perusteella Ranska toteaa, ettei sen mukaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa velvoitettu valtiota sitomaan omia varojaan: lain 1 §:ssä käytetty ilmaus ”y pourvoit” viittaa valtiolle myönnettyyn ”substitution”-valtuuteen, jota käyttäessään sijaantulijalla on samat valtuudet kuin henkilöllä, jonka sijaan se tulee (”il est de principe que le substituant dispose des mêmes compétences que le substitué”). Näin ollen tämän sijaantulovaltuuden yhteydessä valtio voi käyttää vain tämän toimeenpanoelimen toimivaltuuksia, joihin ei sisälly valtion talousarvion käyttömahdollisuutta, koska poikkeuksellisen avustuksen myöntäminen ei kuulu sijaantulovaltuuden käytön soveltamisalaan (”hors de l'exercice d'un pouvoir de substitution”).

| (42) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 50–53 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, että valtion ankaraan vastuuseen ei voida vedota pelkästään varojen riittämättömyyden perusteella. Itse asiassa Ranskan viranomaisten mukaan takauksessa oletetaan aina, että takaaja ottaa vastatakseen takauksen saajaan kohdistuvat toimet. Jos kyseessä on virheestä vastaaminen tai ankaran vastuun yhteydessä oman toiminnan seurauksista vastaaminen, kyseessä ei voi olla takaus. Ranskan mukaan valtion vastuuseen ei voida missään tilanteessa vedota pelkästään sillä perusteella, ettei prefekti tai valvontaviranomainen ole voinut panna täytäntöön mitään saatavan korvaamisen mahdollistavaa toimenpidettä yhteisön tai julkisen laitoksen rahoitus- ja omaisuustilanteen vuoksi. Virheen mahdollisuus on suljettava pois, sillä se, ettei prefekti tai valvontaviranomainen ole käyttänyt valtuuksiaan, ei sellaisenaan ole virhe. Ranskan viranomaiset myöntävät kuitenkin, että julkisen palvelun jatkuvuuden vaatimus velvoittaa valtion edustajaa 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustetun menettelyn täytäntöönpanon yhteydessä, mutta katsovat, että vaikka tuomioistuin määräisi maksamaan velkojalle korvausta, korvaus johtaisi velkojan kannalta samaan tilanteeseen kuin yleisen lainsäädännön perusteella, sillä yleisen lainsäädännön perusteella omaisuus olisi luovutettu ja kaikki velkojat olisivat saaneet siitä saataviaan vastaavan osuuden. Tilanteessa ei siten koidu hyötyä velkojalle. |
| --- | --- |

(42)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 50–53 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, että valtion ankaraan vastuuseen ei voida vedota pelkästään varojen riittämättömyyden perusteella. Itse asiassa Ranskan viranomaisten mukaan takauksessa oletetaan aina, että takaaja ottaa vastatakseen takauksen saajaan kohdistuvat toimet. Jos kyseessä on virheestä vastaaminen tai ankaran vastuun yhteydessä oman toiminnan seurauksista vastaaminen, kyseessä ei voi olla takaus. Ranskan mukaan valtion vastuuseen ei voida missään tilanteessa vedota pelkästään sillä perusteella, ettei prefekti tai valvontaviranomainen ole voinut panna täytäntöön mitään saatavan korvaamisen mahdollistavaa toimenpidettä yhteisön tai julkisen laitoksen rahoitus- ja omaisuustilanteen vuoksi. Virheen mahdollisuus on suljettava pois, sillä se, ettei prefekti tai valvontaviranomainen ole käyttänyt valtuuksiaan, ei sellaisenaan ole virhe. Ranskan viranomaiset myöntävät kuitenkin, että julkisen palvelun jatkuvuuden vaatimus velvoittaa valtion edustajaa 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustetun menettelyn täytäntöönpanon yhteydessä, mutta katsovat, että vaikka tuomioistuin määräisi maksamaan velkojalle korvausta, korvaus johtaisi velkojan kannalta samaan tilanteeseen kuin yleisen lainsäädännön perusteella, sillä yleisen lainsäädännön perusteella omaisuus olisi luovutettu ja kaikki velkojat olisivat saaneet siitä saataviaan vastaavan osuuden. Tilanteessa ei siten koidu hyötyä velkojalle.

b)   Julkisen laitoksen IFP:n ja sen velvollisuuksien jatkumista ei varmisteta

| (43) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 54–56 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, että maksukyvyttömyys- ja saneerausmenettelyjen soveltumattomuus julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin ei estä EPIC-yhtiön konkurssia tai konkurssimenettelyn käynnistämistä tällaista yhtiötä kohtaan. Ranskan viranomaiset kiistävät komission selvityksen, joka perustuu tiedonantoon valtiontakauksina myönnettävästä valtiontuesta (38), jäljempänä ’takauksia koskeva tiedonanto’. Ranskan viranomaiset katsovat, ettei komissio nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ole osoittanut konkurssimenettelyn mahdollisuuden poissulkemisesta johtuvien muita edullisempien lainaehtojen olemassaoloa eikä sitä, ettei julkisoikeudellinen laitos IFP voisi joutua konkurssiin tai maksukyvyttömyysmenettelyyn. Ne perustelevat edellä esitettyä sillä, että vuoden 1985 laki on ainoastaan menettelylaki, sekä sillä, että vaikka EPIC-yhtiöt eivät kuulu kyseisen lain soveltamisalaan, tämä ei sulje pois sitä, etteivätkö ne voisi joutua velkasaneerausmenettelyyn, selvitystilamenettelyyn tai konkurssimenettelyyn. |
| --- | --- |

(43)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 54–56 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, että maksukyvyttömyys- ja saneerausmenettelyjen soveltumattomuus julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin ei estä EPIC-yhtiön konkurssia tai konkurssimenettelyn käynnistämistä tällaista yhtiötä kohtaan. Ranskan viranomaiset kiistävät komission selvityksen, joka perustuu tiedonantoon valtiontakauksina myönnettävästä valtiontuesta (38), jäljempänä ’takauksia koskeva tiedonanto’. Ranskan viranomaiset katsovat, ettei komissio nyt käsiteltävänä olevassa asiassa ole osoittanut konkurssimenettelyn mahdollisuuden poissulkemisesta johtuvien muita edullisempien lainaehtojen olemassaoloa eikä sitä, ettei julkisoikeudellinen laitos IFP voisi joutua konkurssiin tai maksukyvyttömyysmenettelyyn. Ne perustelevat edellä esitettyä sillä, että vuoden 1985 laki on ainoastaan menettelylaki, sekä sillä, että vaikka EPIC-yhtiöt eivät kuulu kyseisen lain soveltamisalaan, tämä ei sulje pois sitä, etteivätkö ne voisi joutua velkasaneerausmenettelyyn, selvitystilamenettelyyn tai konkurssimenettelyyn.

| (44) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 57–67 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, ettei velkoja saa mitään etua 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetusta laista johtuvan ”menettelyn” soveltamisesta verrattuna yleisen lainsäädännön mukaiseen yleistäytäntöönpanomenettelyyn. Ranskan viranomaisten mukaan ei ole tarpeen noudattaa komission menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 81 kappaleessa esittämiä, julkisuutta (39) ja samanarvoisuutta (40) koskevia kriteerejä arvioitaessa, antaako erityisen maksukyvyttömyysmenettelyn soveltaminen oikeushenkilöön sille etua kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluviin yrityksiin verrattuna (41). Ne kuitenkin käyttävät näitä samoja kriteerejä tutkiessaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustettua menettelyä. Julkisuuskriteerin osalta Ranskan viranomaiset katsovat, että luottoluokituslaitokset ovat todenneet aivan oikein, että kyseistä menettelyä sovelletaan EPIC-yhtiön maksukyvyttömyyden yhteydessä julkisuuskriteeriin. Samanarvoisuuden kriteerin osalta Ranskan viranomaiset erottavat toisistaan tapaukset, joissa julkisen palvelun jatkuvuusvaatimusta on sovellettava, ja tapaukset, joissa tällaista vaatimusta ei sovelleta. Ne huomauttavat, että IFP:n ja sen tytäryritysten taloudellisen tilanteen perusteella on mahdotonta, että IFP-konserni joutuisi tilanteeseen, jossa sillä ei olisi riittävästi varoja. Konsernin käyttövarat ja investoinnit (150,3 miljoonaa euroa) olivat vuoden 2007 lopulla noin viisi kertaa suuremmat kuin sen lainat ja velat (25,2 miljoonaa euroa):






  a) | Olettaen, että julkisen palvelun velvoitetta ei sovelleta ja julkisen laitoksen varat eivät ole riittävät, vuoden 1980 lailla perustetun menettelyn soveltaminen ei asettaisi velkojia edullisempaan asemaan kuin yleistä lainsäädäntöä sovellettaessa: ne saisivat takaisin saman määrän kuin kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvan oikeushenkilön velkojat eli omaisuuden realisoinnista saadun määrän, eikä niillä menettelyn päättyessä olisi enää muutoksenhakumahdollisuutta (42). Ranskan mukaan valtion vastuuseen ei voida vedota ainoastaan varojen riittämättömyyden perusteella. Tämä menettely poikkeaisi kauppaoikeuden nojalla sovellettavasta menettelystä vain kahdessa kohtaa:






  — | Velkojia ei käsiteltäisi yhteisesti: toisin kuin yksityisoikeudellisessa menettelyssä, jossa velkojia käsitellään yhteisesti ja näiden vahingot korvataan alenevassa etuoikeusjärjestyksessä suhteessa käytettävissä olevaan määrään, 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain mukainen menettely on erilainen niiltä osin, että ainoastaan velkojan oma toiminta mahdollistaa sen oikeuksien ajamisen. Heinäkuun 16 päivänä 1980 annetun lain lähtökohtana on velkojen aikajärjestykseen perustuva menettely. |
| --- | --- | --- | --- |

(44)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 57–67 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, ettei velkoja saa mitään etua 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetusta laista johtuvan ”menettelyn” soveltamisesta verrattuna yleisen lainsäädännön mukaiseen yleistäytäntöönpanomenettelyyn. Ranskan viranomaisten mukaan ei ole tarpeen noudattaa komission menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 81 kappaleessa esittämiä, julkisuutta (39) ja samanarvoisuutta (40) koskevia kriteerejä arvioitaessa, antaako erityisen maksukyvyttömyysmenettelyn soveltaminen oikeushenkilöön sille etua kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluviin yrityksiin verrattuna (41). Ne kuitenkin käyttävät näitä samoja kriteerejä tutkiessaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustettua menettelyä. Julkisuuskriteerin osalta Ranskan viranomaiset katsovat, että luottoluokituslaitokset ovat todenneet aivan oikein, että kyseistä menettelyä sovelletaan EPIC-yhtiön maksukyvyttömyyden yhteydessä julkisuuskriteeriin. Samanarvoisuuden kriteerin osalta Ranskan viranomaiset erottavat toisistaan tapaukset, joissa julkisen palvelun jatkuvuusvaatimusta on sovellettava, ja tapaukset, joissa tällaista vaatimusta ei sovelleta. Ne huomauttavat, että IFP:n ja sen tytäryritysten taloudellisen tilanteen perusteella on mahdotonta, että IFP-konserni joutuisi tilanteeseen, jossa sillä ei olisi riittävästi varoja. Konsernin käyttövarat ja investoinnit (150,3 miljoonaa euroa) olivat vuoden 2007 lopulla noin viisi kertaa suuremmat kuin sen lainat ja velat (25,2 miljoonaa euroa):

a)

Olettaen, että julkisen palvelun velvoitetta ei sovelleta ja julkisen laitoksen varat eivät ole riittävät, vuoden 1980 lailla perustetun menettelyn soveltaminen ei asettaisi velkojia edullisempaan asemaan kuin yleistä lainsäädäntöä sovellettaessa: ne saisivat takaisin saman määrän kuin kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvan oikeushenkilön velkojat eli omaisuuden realisoinnista saadun määrän, eikä niillä menettelyn päättyessä olisi enää muutoksenhakumahdollisuutta (42). Ranskan mukaan valtion vastuuseen ei voida vedota ainoastaan varojen riittämättömyyden perusteella. Tämä menettely poikkeaisi kauppaoikeuden nojalla sovellettavasta menettelystä vain kahdessa kohtaa:

—

Velkojia ei käsiteltäisi yhteisesti: toisin kuin yksityisoikeudellisessa menettelyssä, jossa velkojia käsitellään yhteisesti ja näiden vahingot korvataan alenevassa etuoikeusjärjestyksessä suhteessa käytettävissä olevaan määrään, 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain mukainen menettely on erilainen niiltä osin, että ainoastaan velkojan oma toiminta mahdollistaa sen oikeuksien ajamisen. Heinäkuun 16 päivänä 1980 annetun lain lähtökohtana on velkojen aikajärjestykseen perustuva menettely.

| — | Oikeuden määräämän selvitysmiehen ja pesänhoitajan tehtävän kaltaista tehtävää hoitaa valtion edustaja hallintotuomarin valvonnassa (raskaan virheen valvonta, joka mainitaan asiassa Campoloro annetussa korkeimman hallinto-oikeuden tuomiossa). |
| --- | --- |

—

Oikeuden määräämän selvitysmiehen ja pesänhoitajan tehtävän kaltaista tehtävää hoitaa valtion edustaja hallintotuomarin valvonnassa (raskaan virheen valvonta, joka mainitaan asiassa Campoloro annetussa korkeimman hallinto-oikeuden tuomiossa).

| b) | Siinä tapauksessa, että julkisen palvelun jatkuvuudesta olisi huolehdittava, Ranskan viranomaiset myöntävät, että valtion edustaja voisi 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa sille annettuja valtuuksia käyttäessään päättää olla luovuttamatta tiettyjä omaisuuseriä, joita tarvitaan julkisen palvelun tehtävän suorittamiseen. Tietyn omaisuuden luovuttamatta jättäminen julkisen palvelun jatkuvuuteen liittyvistä syistä johtaisi siihen, että omaisuutta realisoitaisiin vähemmän ja velkojille korvattaisiin vastaavassa suhteessa vähemmän saatavia, jollei valtio maksaisi kyseisiä korvauksia. Ranskan viranomaisten mukaan IFP:n velkojat eivät täten saisi menettelyssä laajempia oikeuksia kuin kauppaoikeuden nojalla. Ranskan viranomaiset myöntävät silti, että tässä tapauksessa voitaisiin vedota valtion ankaraan vastuuseen, mikä johtaisi korvausten maksamiseen velkojille näiden kärsimän vahingon mukaan (eli suurempiin määriin kuin niiden omaisuuserien markkina-arvo, jotka valtion edustaja on päättänyt lain perusteella jättää luovuttamatta). Velkojat olisivat näin ollen mahdollisesti samassa tilanteessa kuin yleistä lainsäädäntöä sovellettaessa. Edellä esitetystä Ranskan viranomaiset päättelevät, ettei 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa velkojalle anneta yleisen lainsäädännön mukaista menettelyä enempää etua eikä ole perusteltua saattaa julkista laitosta IFP suoraan tällaisen menettelyn piiriin. |
| --- | --- |

b)

Siinä tapauksessa, että julkisen palvelun jatkuvuudesta olisi huolehdittava, Ranskan viranomaiset myöntävät, että valtion edustaja voisi 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa sille annettuja valtuuksia käyttäessään päättää olla luovuttamatta tiettyjä omaisuuseriä, joita tarvitaan julkisen palvelun tehtävän suorittamiseen. Tietyn omaisuuden luovuttamatta jättäminen julkisen palvelun jatkuvuuteen liittyvistä syistä johtaisi siihen, että omaisuutta realisoitaisiin vähemmän ja velkojille korvattaisiin vastaavassa suhteessa vähemmän saatavia, jollei valtio maksaisi kyseisiä korvauksia. Ranskan viranomaisten mukaan IFP:n velkojat eivät täten saisi menettelyssä laajempia oikeuksia kuin kauppaoikeuden nojalla. Ranskan viranomaiset myöntävät silti, että tässä tapauksessa voitaisiin vedota valtion ankaraan vastuuseen, mikä johtaisi korvausten maksamiseen velkojille näiden kärsimän vahingon mukaan (eli suurempiin määriin kuin niiden omaisuuserien markkina-arvo, jotka valtion edustaja on päättänyt lain perusteella jättää luovuttamatta). Velkojat olisivat näin ollen mahdollisesti samassa tilanteessa kuin yleistä lainsäädäntöä sovellettaessa. Edellä esitetystä Ranskan viranomaiset päättelevät, ettei 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa velkojalle anneta yleisen lainsäädännön mukaista menettelyä enempää etua eikä ole perusteltua saattaa julkista laitosta IFP suoraan tällaisen menettelyn piiriin.

| (45) | Komissio viittaa soveltuvin osin päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 68 kappaleeseen, jossa esitetään Ranskan viranomaisten korostavan, että menettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä ja erityisesti johdanto-osan 82 kappaleessa mainitsemia tekstejä, varsinkin julkisten teollisuus- ja liikelaitosten rahoituksen ja kirjanpidon sääntelystä 18 päivänä heinäkuuta 2002 annettua kodifioitua ohjetta nro 02–060-M95 (l'instruction codificatrice No 02–060-M95 sur la réglementation financière et comptable des établissements publics nationaux à caractère industriel et commercial) ja kansallisten julkisten laitosten ja julkisten etuyhtymien perustamiseen, muuttamiseen ja lakkauttamiseen liittyviä rahoitusjärjestelyjä koskevaa ohjetta (Le guide sur l’organisation financière des créations, transformations et suppressions des établissements publics nationaux et des groupements d’intérêt public), joka on julkaistu 14 päivänä marraskuuta 2006, ei voida soveltaa sellaisinaan eikä muutettuina IFP:hen. |
| --- | --- |

(45)

Komissio viittaa soveltuvin osin päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 68 kappaleeseen, jossa esitetään Ranskan viranomaisten korostavan, että menettelyn aloittamista koskevassa komission päätöksessä ja erityisesti johdanto-osan 82 kappaleessa mainitsemia tekstejä, varsinkin julkisten teollisuus- ja liikelaitosten rahoituksen ja kirjanpidon sääntelystä 18 päivänä heinäkuuta 2002 annettua kodifioitua ohjetta nro 02–060-M95 (l'instruction codificatrice No 02–060-M95 sur la réglementation financière et comptable des établissements publics nationaux à caractère industriel et commercial) ja kansallisten julkisten laitosten ja julkisten etuyhtymien perustamiseen, muuttamiseen ja lakkauttamiseen liittyviä rahoitusjärjestelyjä koskevaa ohjetta (Le guide sur l’organisation financière des créations, transformations et suppressions des établissements publics nationaux et des groupements d’intérêt public), joka on julkaistu 14 päivänä marraskuuta 2006, ei voida soveltaa sellaisinaan eikä muutettuina IFP:hen.

| (46) | IFP:n tytäryritysten pääomapohjan vahvistamisesta Ranskan viranomaiset katsovat ensiksi, että menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 80 kappaleessa esitettyä kysymystä ei saisi arvioida mahdollisen valtiontakauksen olemassaolon osoittamiseksi, vaan pikemminkin tällaisen takauksen mahdollisten seurausten mittaamiseksi, sillä tällainen takaus voisi tarvittaessa asettaa IFP:n ja sen tytäryritykset edullisempaan asemaan, koska niihin sovellettaisiin vähemmän ankaria pääomapohjan vahvistamista koskevia ehtoja. Viranomaiset katsovat myös, että komission päätelmät perustuvat kahteen virheelliseen ajatukseen:






  — | Komissio tekee niiden mukaan päättelyvirheen IFP:n tytäryrityksilleen yhtiön sisäisen siirron muodossa mahdollisesti antamasta tuesta, sillä tilanne, jossa konsernin emoyhtiö, joka on julkisoikeudellinen oikeushenkilö, voi tukea vaikeuksissa olevaa tytäryritystään, on tarkasti rajattu yhtiölainsäädännössä (43), eikä se mitenkään liity kilpailuoikeudessa tarkoitettuun yrityksen käsitteeseen. |
| --- | --- | --- |

(46)

IFP:n tytäryritysten pääomapohjan vahvistamisesta Ranskan viranomaiset katsovat ensiksi, että menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 80 kappaleessa esitettyä kysymystä ei saisi arvioida mahdollisen valtiontakauksen olemassaolon osoittamiseksi, vaan pikemminkin tällaisen takauksen mahdollisten seurausten mittaamiseksi, sillä tällainen takaus voisi tarvittaessa asettaa IFP:n ja sen tytäryritykset edullisempaan asemaan, koska niihin sovellettaisiin vähemmän ankaria pääomapohjan vahvistamista koskevia ehtoja. Viranomaiset katsovat myös, että komission päätelmät perustuvat kahteen virheelliseen ajatukseen:

—

Komissio tekee niiden mukaan päättelyvirheen IFP:n tytäryrityksilleen yhtiön sisäisen siirron muodossa mahdollisesti antamasta tuesta, sillä tilanne, jossa konsernin emoyhtiö, joka on julkisoikeudellinen oikeushenkilö, voi tukea vaikeuksissa olevaa tytäryritystään, on tarkasti rajattu yhtiölainsäädännössä (43), eikä se mitenkään liity kilpailuoikeudessa tarkoitettuun yrityksen käsitteeseen.

| — | Ranskan viranomaiset kiistävät myös sen, että IFP:n EPIC-asema ja tällaiseen asemaan tarvittaessa liittyvä valtiontakaus antaisivat yritykselle mahdollisuuden vahvistaa tytäryritysten pääomaa helpommin kuin yksityisoikeudellisessa oikeusasemassa olevan konsernin emoyhtiöt. Ranskan viranomaisten mukaan se, että konserni vastaa tilapäisesti tytäryrityksensä tappioista, on konsernin tavanomaista toimintaa, kuten Euroopan unionin tuomioistuin on jo todennut (44), eikä julkisen sijoittajan osallistumiseen sisälly SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea (45), jos julkinen sijoittaja noudattaa samoja sääntöjä kuin yksityinen sijoittaja. Tämä pätee Ranskan viranomaisten mukaan erityisesti julkiseen laitokseen IFP:hen, jolla on oikeudellinen mahdollisuus (muttei velvollisuutta) vahvistaa vaikeuksissa olevan tytäryrityksen pääomapohjaa samoin arviointikriteerein kuin millä tahansa järkevällä sijoittajalla. Lopuksi Ranskan viranomaiset kiistävät, että EPIC-yhtiöllä olisi minkäänlaista suoraa pääsyä valtion kassan tileihin. Viranomaiset täsmentävät, että LOLF:n 24 §:ssä rajattu rahoitustukeen perustuva budjettijärjestely koskee rajallisten rahoitustilien (joiden yläraja on asetettu finanssilaissa) perustamista. Tämän järjestelyn perusteella valtio voi halutessaan ja mikäli mahdollista (erityisesti ottaen huomioon Euroopan unionin oikeus) myöntää ennakkoja eri elimille. Ranskan viranomaisten mukaan EPIC-yhtiöillä ei ole suoraa pääsyä näihin tileihin. |
| --- | --- |

—

Ranskan viranomaiset kiistävät myös sen, että IFP:n EPIC-asema ja tällaiseen asemaan tarvittaessa liittyvä valtiontakaus antaisivat yritykselle mahdollisuuden vahvistaa tytäryritysten pääomaa helpommin kuin yksityisoikeudellisessa oikeusasemassa olevan konsernin emoyhtiöt. Ranskan viranomaisten mukaan se, että konserni vastaa tilapäisesti tytäryrityksensä tappioista, on konsernin tavanomaista toimintaa, kuten Euroopan unionin tuomioistuin on jo todennut (44), eikä julkisen sijoittajan osallistumiseen sisälly SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea (45), jos julkinen sijoittaja noudattaa samoja sääntöjä kuin yksityinen sijoittaja. Tämä pätee Ranskan viranomaisten mukaan erityisesti julkiseen laitokseen IFP:hen, jolla on oikeudellinen mahdollisuus (muttei velvollisuutta) vahvistaa vaikeuksissa olevan tytäryrityksen pääomapohjaa samoin arviointikriteerein kuin millä tahansa järkevällä sijoittajalla. Lopuksi Ranskan viranomaiset kiistävät, että EPIC-yhtiöllä olisi minkäänlaista suoraa pääsyä valtion kassan tileihin. Viranomaiset täsmentävät, että LOLF:n 24 §:ssä rajattu rahoitustukeen perustuva budjettijärjestely koskee rajallisten rahoitustilien (joiden yläraja on asetettu finanssilaissa) perustamista. Tämän järjestelyn perusteella valtio voi halutessaan ja mikäli mahdollista (erityisesti ottaen huomioon Euroopan unionin oikeus) myöntää ennakkoja eri elimille. Ranskan viranomaisten mukaan EPIC-yhtiöillä ei ole suoraa pääsyä näihin tileihin.

5.1.2.   IFP:LLE JA SEN TYTÄRYRITYKSILLE KOITUVAN EDUN KIISTÄMINEN

| (47) | Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon nojalla ei ole mahdollista päätellä edun olemassaoloa nyt esillä olevassa asiassa. Ne katsovat myös, että IFP:n EPIC-asemansa perusteella mahdollisesti saamien etujen ulottaminen koskemaan konsernin tytäryrityksiä, jotka yleisen lainsäädännön mukaan ovat osakeyhtiöitä, olisi ristiriidassa komission päätöskäytännön kanssa. Viranomaiset katsovat myös, ettei IFP:lle ja sen tytäryrityksille koituvaa todellista taloudellista etua ole osoitettu nyt esillä olevassa asiassa. |
| --- | --- |

(47)

Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon nojalla ei ole mahdollista päätellä edun olemassaoloa nyt esillä olevassa asiassa. Ne katsovat myös, että IFP:n EPIC-asemansa perusteella mahdollisesti saamien etujen ulottaminen koskemaan konsernin tytäryrityksiä, jotka yleisen lainsäädännön mukaan ovat osakeyhtiöitä, olisi ristiriidassa komission päätöskäytännön kanssa. Viranomaiset katsovat myös, ettei IFP:lle ja sen tytäryrityksille koituvaa todellista taloudellista etua ole osoitettu nyt esillä olevassa asiassa.

| (48) | Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio on tulkinnut virheellisesti edellä mainitun takauksista annetun tiedonannon 1.2. kohtaa, jonka mukaan myös tavanomaista edullisemmat rahoitusehdot sellaisille yrityksille, joiden oikeudellinen muoto sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt taikka nimenomaan mahdollistaa valtiontakauksen tai sen, että valtio kattaa tappiot, ovat takauksina myönnettyä valtiontukea:






  — | Ensiksi Ranskan viranomaiset kiistävät sen, että IFP:llä olisi EPIC-yhtiönä sellainen oikeudellinen muoto, joka sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt. Komissio ei viranomaisten mukaan ole osoittanut tätä todeksi, vaan ainoastaan esittänyt todisteen siitä, ettei tämä asema salli erityisen menettelyn soveltamista (nyt esillä olevassa asiassa 25 päivänä tammikuuta 1985 annetulla lailla perustettu menettely). |
| --- | --- | --- |

(48)

Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio on tulkinnut virheellisesti edellä mainitun takauksista annetun tiedonannon 1.2. kohtaa, jonka mukaan myös tavanomaista edullisemmat rahoitusehdot sellaisille yrityksille, joiden oikeudellinen muoto sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt taikka nimenomaan mahdollistaa valtiontakauksen tai sen, että valtio kattaa tappiot, ovat takauksina myönnettyä valtiontukea:

—

Ensiksi Ranskan viranomaiset kiistävät sen, että IFP:llä olisi EPIC-yhtiönä sellainen oikeudellinen muoto, joka sulkee pois konkurssin tai muut maksukyvyttömyysmenettelyt. Komissio ei viranomaisten mukaan ole osoittanut tätä todeksi, vaan ainoastaan esittänyt todisteen siitä, ettei tämä asema salli erityisen menettelyn soveltamista (nyt esillä olevassa asiassa 25 päivänä tammikuuta 1985 annetulla lailla perustettu menettely).

| — | Toiseksi Ranskan viranomaiset kiistävät, että laillinen ja sääntömääräinen mahdottomuus joutua konkurssi- tai maksukyvyttömyysmenettelyyn ja edullisempien rahoitusehtojen saaminen markkinoilla olisivat automaattisesti yhteydessä toisiinsa. Komission tehtävänä on edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 1.2 kohdan mukaisesti osoittaa ennalta edullisempien rahoitusehtojen olemassaolo, jotta voitaisiin katsoa, että yritys, jonka oikeudellinen muoto sulkee pois mahdollisuuden joutua konkurssi- tai maksukyvyttömyysmenettelyyn, saa tukea takauksen muodossa. |
| --- | --- |

—

Toiseksi Ranskan viranomaiset kiistävät, että laillinen ja sääntömääräinen mahdottomuus joutua konkurssi- tai maksukyvyttömyysmenettelyyn ja edullisempien rahoitusehtojen saaminen markkinoilla olisivat automaattisesti yhteydessä toisiinsa. Komission tehtävänä on edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 1.2 kohdan mukaisesti osoittaa ennalta edullisempien rahoitusehtojen olemassaolo, jotta voitaisiin katsoa, että yritys, jonka oikeudellinen muoto sulkee pois mahdollisuuden joutua konkurssi- tai maksukyvyttömyysmenettelyyn, saa tukea takauksen muodossa.

| (49) | Lisäksi Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio jätti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä huomiotta päätöskäytäntönsä, kun se tarkasteli mahdollisia etuja, jotka koituvat IFP:n tytäryrityksille EPIC-yhtiölle myönnetyn rajoittamattoman takauksen johdosta. Komissio on Ranskan viranomaisten mukaan käyttänyt La Banque Postalen perustamisen yhteydessä noudattamiensa päättelyjen kanssa ristiriitaista päättelyä (46): La Banque Postale oli IFP:n tytäryritysten tavoin osakeyhtiö, jonka omisti kokonaan EPIC-yhtiöön rinnastettavissa oleva laitos. Komissio katsoi (ottamatta huomioon Ranskan kyseisessä asiassa antamia sitoumuksia), että yleisen lainsäädännön mukaisen osakeyhtiön oikeudellinen asema sulkisi sellaisenaan pois tytäryrityksen hyödyksi koituvan rajoittamattoman takauksen. Tämän päättelyn perusteella on Ranskan viranomaisten mukaan katsottava, että julkisen laitoksen IFP:n tytäryritykset, joilla on myös yleisen lainsäädännön mukaisen osakeyhtiön asema, eivät myöskään saa rajoittamatonta takausta, jota mahdollisesti myönnetään EPIC-aseman perusteella. |
| --- | --- |

(49)

Lisäksi Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio jätti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä huomiotta päätöskäytäntönsä, kun se tarkasteli mahdollisia etuja, jotka koituvat IFP:n tytäryrityksille EPIC-yhtiölle myönnetyn rajoittamattoman takauksen johdosta. Komissio on Ranskan viranomaisten mukaan käyttänyt La Banque Postalen perustamisen yhteydessä noudattamiensa päättelyjen kanssa ristiriitaista päättelyä (46): La Banque Postale oli IFP:n tytäryritysten tavoin osakeyhtiö, jonka omisti kokonaan EPIC-yhtiöön rinnastettavissa oleva laitos. Komissio katsoi (ottamatta huomioon Ranskan kyseisessä asiassa antamia sitoumuksia), että yleisen lainsäädännön mukaisen osakeyhtiön oikeudellinen asema sulkisi sellaisenaan pois tytäryrityksen hyödyksi koituvan rajoittamattoman takauksen. Tämän päättelyn perusteella on Ranskan viranomaisten mukaan katsottava, että julkisen laitoksen IFP:n tytäryritykset, joilla on myös yleisen lainsäädännön mukaisen osakeyhtiön asema, eivät myöskään saa rajoittamatonta takausta, jota mahdollisesti myönnetään EPIC-aseman perusteella.

| (50) | Ranskan viranomaiset katsovat lopuksi, ettei komissio ole osoittanut todellisen taloudellisen edun koitumista IFP:lle ja sen tytäryrityksille, vaan on tyytynyt vetoamaan menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä edullisemmiksi väitettyihin rahoitusehtoihin esittämättä asiasta yhtään tosiasiallista todistetta. Euroopan unionin oikeuskäytännössä edellytetään Ranskan viranomaisten mukaan, että komissio tällaisessa tapauksessa osoittaa, että IFP:n EPIC-asema on antanut sille mahdollisuuden saada tosiasiallisesti edullisemmat rahoitusehdot (47). Ranskan viranomaiset katsovat esittäneensä menettelyn aikana useita seikkoja, jotka osoittavat, että IFP:n EPIC-asema ei ole tuonut eikä voikaan tuoda minkäänlaista rahoitusetua IFP:lle ja sen tytäryrityksille, koska IFP:n muuttaminen julkiseksi laitokseksi toteutettiin noudattaen yleistä jatkuvuuden periaatetta erityisesti sen toiminnassa, organisaatiossa, kirjanpito- ja rahoitusjärjestelyissä (varat ja kirjanpito- ja rahoitussäännöt) sekä sen verotusjärjestelyissä. |
| --- | --- |

(50)

Ranskan viranomaiset katsovat lopuksi, ettei komissio ole osoittanut todellisen taloudellisen edun koitumista IFP:lle ja sen tytäryrityksille, vaan on tyytynyt vetoamaan menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä edullisemmiksi väitettyihin rahoitusehtoihin esittämättä asiasta yhtään tosiasiallista todistetta. Euroopan unionin oikeuskäytännössä edellytetään Ranskan viranomaisten mukaan, että komissio tällaisessa tapauksessa osoittaa, että IFP:n EPIC-asema on antanut sille mahdollisuuden saada tosiasiallisesti edullisemmat rahoitusehdot (47). Ranskan viranomaiset katsovat esittäneensä menettelyn aikana useita seikkoja, jotka osoittavat, että IFP:n EPIC-asema ei ole tuonut eikä voikaan tuoda minkäänlaista rahoitusetua IFP:lle ja sen tytäryrityksille, koska IFP:n muuttaminen julkiseksi laitokseksi toteutettiin noudattaen yleistä jatkuvuuden periaatetta erityisesti sen toiminnassa, organisaatiossa, kirjanpito- ja rahoitusjärjestelyissä (varat ja kirjanpito- ja rahoitussäännöt) sekä sen verotusjärjestelyissä.

| (51) | Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä esitetyt seikat osoittavat seuraavaa:






  — | IFP:n ja sen tytäryritysten taloudellinen tilanne on hyvä, mikä tekee perusteettomaksi konkurssin mahdollisuuden ja näin ollen valtion asioihin puuttumisen viimeisenä keinona. |
| --- | --- | --- |

(51)

Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä esitetyt seikat osoittavat seuraavaa:

—

IFP:n ja sen tytäryritysten taloudellinen tilanne on hyvä, mikä tekee perusteettomaksi konkurssin mahdollisuuden ja näin ollen valtion asioihin puuttumisen viimeisenä keinona.

| — | IFP:n ja kunkin sen tytäryrityksen lyhyen aikavälin rahoitusedellytykset ovat erilaiset ja perustuvat neuvotteluihin, joita kukin niistä on käynyt yksilöllisesti oman pankkinsa kanssa. |
| --- | --- |

—

IFP:n ja kunkin sen tytäryrityksen lyhyen aikavälin rahoitusedellytykset ovat erilaiset ja perustuvat neuvotteluihin, joita kukin niistä on käynyt yksilöllisesti oman pankkinsa kanssa.

| — | IFP:n ja sen tytäryritysten suhteet toimittajiinsa ja asiakkaisiinsa eivät myöskään johtaisi etuoikeutettuihin ehtoihin, jotka perustuisivat kyseisten toimittajien ja asiakkaiden odotuksiin valtiontakauksesta. |
| --- | --- |

—

IFP:n ja sen tytäryritysten suhteet toimittajiinsa ja asiakkaisiinsa eivät myöskään johtaisi etuoikeutettuihin ehtoihin, jotka perustuisivat kyseisten toimittajien ja asiakkaiden odotuksiin valtiontakauksesta.

| (52) | Ranskan viranomaiset päättelevät edellä esitetyn perusteella seuraavaa:






  — | Komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämä analyysi kiistetään: julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset eivät saa minkäänlaista valtiontakausta. |
| --- | --- | --- |

(52)

Ranskan viranomaiset päättelevät edellä esitetyn perusteella seuraavaa:

—

Komission menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä esittämä analyysi kiistetään: julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset eivät saa minkäänlaista valtiontakausta.

| — | Komissio ei ole osoittanut IFP:n ja sen tytäryritysten saaneen etua, joka johtuisi IFP:n EPIC-asemasta. |
| --- | --- |

—

Komissio ei ole osoittanut IFP:n ja sen tytäryritysten saaneen etua, joka johtuisi IFP:n EPIC-asemasta.

| — | Näin ollen komissio ei ole osoittanut IFP:n ja sen tytäryritysten saaneen valtiontukea. |
| --- | --- |

—

Näin ollen komissio ei ole osoittanut IFP:n ja sen tytäryritysten saaneen valtiontukea.

5.2.   RANSKAN VIRANOMAISTEN EHDOTUKSET

| (53) | Poistaakseen komission epäilykset Ranskan viranomaiset ilmoittivat olevansa valmiit toteuttamaan seuraavat toimenpiteet, jos komissio suostuisi lopettamaan menettelyn edellä mainitun menettelyasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöksellä, jonka mukaan toimenpide ei ole tukea:






  — | selventämään 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain soveltamisasetusta |
| --- | --- | --- |

(53)

Poistaakseen komission epäilykset Ranskan viranomaiset ilmoittivat olevansa valmiit toteuttamaan seuraavat toimenpiteet, jos komissio suostuisi lopettamaan menettelyn edellä mainitun menettelyasetuksen 7 artiklan 2 kohdan mukaisesti päätöksellä, jonka mukaan toimenpide ei ole tukea:

—

selventämään 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain soveltamisasetusta

| — | lisäämään IFP:n sopimuksiin, joihin liittyy saatavia, merkinnän siitä, ettei takausta ole annettu |
| --- | --- |

—

lisäämään IFP:n sopimuksiin, joihin liittyy saatavia, merkinnän siitä, ettei takausta ole annettu

| — | lisäämään IFP:n tytäryritysten rahoitussopimuksiin merkinnän siitä, ettei takausta ole annettu. |
| --- | --- |

—

lisäämään IFP:n tytäryritysten rahoitussopimuksiin merkinnän siitä, ettei takausta ole annettu.

5.2.1.   HEINÄKUUN 16 PÄIVÄNÄ 1980 ANNETUN LAIN SOVELTAMISASETUKSEN SELVENTÄMINEN

| (54) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 94–96 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten ehdottaneen, että ne selventäisivät 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain tulkintaa muuttamalla sen soveltamisasetuksen 3-1 §:n neljättä alakohtaa (48). Ehdotetun muutoksen tarkoituksena on Ranskan viranomaisten mukaan poistaa kaikki epäilyt ilmauksen ”y pourvoit” ulottuvuudesta prefektille tai valvontaviranomaiselle myönnettyjen valvontavaltuuksien organisoinnissa, sillä nämä vapauttavat varat yhteisön tai laitoksen talousarviosta (49). Ranskan viranomaisten mukaan tämä ehdotus sulkee pois mahdollisuuden, että valtion edustaja voisi valvontavaltuuksia käyttäessään kasvattaa kyseisen yhteisön tai laitoksen varoja valtiontuella tai sijoittamalla julkisia varoja. |
| --- | --- |

(54)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 94–96 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten ehdottaneen, että ne selventäisivät 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain tulkintaa muuttamalla sen soveltamisasetuksen 3-1 §:n neljättä alakohtaa (48). Ehdotetun muutoksen tarkoituksena on Ranskan viranomaisten mukaan poistaa kaikki epäilyt ilmauksen ”y pourvoit” ulottuvuudesta prefektille tai valvontaviranomaiselle myönnettyjen valvontavaltuuksien organisoinnissa, sillä nämä vapauttavat varat yhteisön tai laitoksen talousarviosta (49). Ranskan viranomaisten mukaan tämä ehdotus sulkee pois mahdollisuuden, että valtion edustaja voisi valvontavaltuuksia käyttäessään kasvattaa kyseisen yhteisön tai laitoksen varoja valtiontuella tai sijoittamalla julkisia varoja.

5.2.2.   TAKAUKSEN PUUTTUMISTA KOSKEVAN MERKINNÄN LISÄÄMINEN IFP:N SOPIMUKSIIN, JOIHIN LIITTYY SAATAVIA

| (55) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 97–100 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten kiistävän komission kannan (50), jonka mukaan valtion vastuuseen voitaisiin vedota pelkästään IFP:n maksukyvyttömyyden perusteella. Viranomaiset tekevät kuitenkin hyväksyttyyn riskiin perustuvan ehdotuksen (vrt. korkeimman hallinto-oikeuden tuomiot asioissa Sille
   (51) ja Meunier
   (52), joka on samankaltainen viranomaisten La Poste -asiassa tekemän ehdotuksen kanssa ja jonka mukaan ne vahvistavat virallisesti IFP:n velkojille, ettei näiden saatavilla ole valtiontakausta ja että maksukyvyttömyystilanteessa valtiota ei voida velvoittaa suorittamaan saatavaa yrityksen sijaan. Näin ollen mahdolliset asianosaiset, jotka ovat tieten tahtoen ja tietoisesti altistuneet vahingolle, eivät voi vedota oikeuteen saada korvausta. Ranskan viranomaiset sitoutuvat siis IFP:n kanssa yhdessä tekemään kunkin rahoitusoperaation yhteydessä seuraavan merkinnän rahoitussopimukseen (jokaiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan instrumenttiin):
  ”Emissiolla/ohjelmalla/lainalla ei ole minkäänlaista suoraa tai välillistä valtiontakausta. Maksukyvyttömyystapauksessa valtiolla ei ole velvollisuutta hoitaa IFP:n puolesta velan takaisinmaksua.” |
| --- | --- |

(55)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 97–100 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten kiistävän komission kannan (50), jonka mukaan valtion vastuuseen voitaisiin vedota pelkästään IFP:n maksukyvyttömyyden perusteella. Viranomaiset tekevät kuitenkin hyväksyttyyn riskiin perustuvan ehdotuksen (vrt. korkeimman hallinto-oikeuden tuomiot asioissa Sille
   (51) ja Meunier
   (52), joka on samankaltainen viranomaisten La Poste -asiassa tekemän ehdotuksen kanssa ja jonka mukaan ne vahvistavat virallisesti IFP:n velkojille, ettei näiden saatavilla ole valtiontakausta ja että maksukyvyttömyystilanteessa valtiota ei voida velvoittaa suorittamaan saatavaa yrityksen sijaan. Näin ollen mahdolliset asianosaiset, jotka ovat tieten tahtoen ja tietoisesti altistuneet vahingolle, eivät voi vedota oikeuteen saada korvausta. Ranskan viranomaiset sitoutuvat siis IFP:n kanssa yhdessä tekemään kunkin rahoitusoperaation yhteydessä seuraavan merkinnän rahoitussopimukseen (jokaiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan instrumenttiin):

”Emissiolla/ohjelmalla/lainalla ei ole minkäänlaista suoraa tai välillistä valtiontakausta. Maksukyvyttömyystapauksessa valtiolla ei ole velvollisuutta hoitaa IFP:n puolesta velan takaisinmaksua.”

| (56) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 101 kappaleeseen, jossa täsmennetään, että Ranskan viranomaiset ovat myös panneet merkille komission menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 71 kappaleessa esittämät epäilyt siitä, että hyväksyttyä riskiä koskeva poikkeus on oikeuskäytännössä määritelty sääntö, joka voi muuttua, ja että tällainen sääntö perustuu toissijaisiin oikeudellisiin välineisiin, jotka voidaan varsin helposti kumota ristiriidan ilmetessä. Komissio epäilee myös, etteivät Ranskan viranomaisten ehdotukset kata kaikkia mahdollisia tapauksia, sillä saatavat eivät ole luonteeltaan pelkästään rahoituksellisia vaan myös kaupallisia ja muuntyyppisiä. |
| --- | --- |

(56)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 101 kappaleeseen, jossa täsmennetään, että Ranskan viranomaiset ovat myös panneet merkille komission menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 71 kappaleessa esittämät epäilyt siitä, että hyväksyttyä riskiä koskeva poikkeus on oikeuskäytännössä määritelty sääntö, joka voi muuttua, ja että tällainen sääntö perustuu toissijaisiin oikeudellisiin välineisiin, jotka voidaan varsin helposti kumota ristiriidan ilmetessä. Komissio epäilee myös, etteivät Ranskan viranomaisten ehdotukset kata kaikkia mahdollisia tapauksia, sillä saatavat eivät ole luonteeltaan pelkästään rahoituksellisia vaan myös kaupallisia ja muuntyyppisiä.

| (57) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 102–104 kappaleeseen, joissa todetaan, että Ranskan viranomaiset muistuttivat vastustavansa periaatteessa komission kantaa, jonka mukaan valtion ankaraan vastuuseen voitaisiin vedota pelkästään IFP:n varojen riittämättömyyden perusteella, ja toimittivat täydentäviä tietoja epäilysten poistamiseksi:






  a) | Ranskan viranomaiset katsovat, että komission ensimmäisessä vastaväitteessä käytännössä todetaan, että vaikka jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä ei olekaan asiaa koskevaa säännöstä, pelkkä oikeuskäytännön äkillinen muuttuminen eli kansallisen lainsäädännön muutos riittäisi perustelemaan valtiontuen. Ranskan viranomaisten mukaan komissio ei voi perustella mahdollista tukitoimenpidettä lainsäädännön mahdollisella muuttumisella, joka on tässä nimenomaisessa tapauksessa erittäin epätodennäköistä, sillä hyväksytyn riskin poikkeus on oikeuskäytännössä useita kertoja vahvistettu julkisoikeudellinen yleisperiaate, jota ei ole missään vaiheessa kiistetty ja jota on laajalti kommentoitu. |
| --- | --- | --- |

(57)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 102–104 kappaleeseen, joissa todetaan, että Ranskan viranomaiset muistuttivat vastustavansa periaatteessa komission kantaa, jonka mukaan valtion ankaraan vastuuseen voitaisiin vedota pelkästään IFP:n varojen riittämättömyyden perusteella, ja toimittivat täydentäviä tietoja epäilysten poistamiseksi:

a)

Ranskan viranomaiset katsovat, että komission ensimmäisessä vastaväitteessä käytännössä todetaan, että vaikka jäsenvaltion kansallisessa lainsäädännössä ei olekaan asiaa koskevaa säännöstä, pelkkä oikeuskäytännön äkillinen muuttuminen eli kansallisen lainsäädännön muutos riittäisi perustelemaan valtiontuen. Ranskan viranomaisten mukaan komissio ei voi perustella mahdollista tukitoimenpidettä lainsäädännön mahdollisella muuttumisella, joka on tässä nimenomaisessa tapauksessa erittäin epätodennäköistä, sillä hyväksytyn riskin poikkeus on oikeuskäytännössä useita kertoja vahvistettu julkisoikeudellinen yleisperiaate, jota ei ole missään vaiheessa kiistetty ja jota on laajalti kommentoitu.

| b) | Ranskan viranomaiset myöntävät komission toisessa vastaväitteessä esitetyn näkemyksen, jonka mukaan lait ja asetukset ovat ensisijaisia sopimuksiin nähden ja kiistanalainen lauseke voidaan aina kumota. Ranskan viranomaiset katsovat kuitenkin, ettei tämä vastaväite perustu mihinkään ylemmän tason säädökseen, sen tueksi ei ole esitetty näyttöä eikä sillä näin ollen ole pohjaa. |
| --- | --- |

b)

Ranskan viranomaiset myöntävät komission toisessa vastaväitteessä esitetyn näkemyksen, jonka mukaan lait ja asetukset ovat ensisijaisia sopimuksiin nähden ja kiistanalainen lauseke voidaan aina kumota. Ranskan viranomaiset katsovat kuitenkin, ettei tämä vastaväite perustu mihinkään ylemmän tason säädökseen, sen tueksi ei ole esitetty näyttöä eikä sillä näin ollen ole pohjaa.

| c) | Ranskan viranomaiset katsovat, että kolmas vastaväite perustuu pelkkään olettamukseen toimittajien mahdollisesta uskomuksesta tai odotuksesta, joka koskee niiden saatavalle myönnettyä valtiontakausta. Viranomaisten mukaan olettamus ei sellaisenaan voi olla perusteena edun olemassaololle, vaan sitä olisi vahvistettava osoittamalla, että julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset ovat todella saaneet tällaisen taloudellisen edun. |
| --- | --- |

c)

Ranskan viranomaiset katsovat, että kolmas vastaväite perustuu pelkkään olettamukseen toimittajien mahdollisesta uskomuksesta tai odotuksesta, joka koskee niiden saatavalle myönnettyä valtiontakausta. Viranomaisten mukaan olettamus ei sellaisenaan voi olla perusteena edun olemassaololle, vaan sitä olisi vahvistettava osoittamalla, että julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset ovat todella saaneet tällaisen taloudellisen edun.

| (58) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 106 kappaleeseen, jossa todetaan Ranskan viranomaisten olevan valmiit laajentamaan takauksen puuttumista ilmoittavan lausekkeen lisäämistä koskevaa ehdotustaan kaikkiin sopimuksiin, joihin liittyy saatava, poistaakseen nimenomaan kaikki riskit siitä, että valtion ankaraan vastuuseen vedotaan pelkästään IFP:n maksukyvyttömyyden perusteella. |
| --- | --- |

(58)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 106 kappaleeseen, jossa todetaan Ranskan viranomaisten olevan valmiit laajentamaan takauksen puuttumista ilmoittavan lausekkeen lisäämistä koskevaa ehdotustaan kaikkiin sopimuksiin, joihin liittyy saatava, poistaakseen nimenomaan kaikki riskit siitä, että valtion ankaraan vastuuseen vedotaan pelkästään IFP:n maksukyvyttömyyden perusteella.

5.2.3.   TAKAUKSEN PUUTTUMISTA KOSKEVAN MERKINNÄN LISÄÄMINEN IFP:N TYTÄRYRITYSTEN AXENSIN, BEICIP-FRANLABIN JA PROSERNATIN RAHOITUSSOPIMUKSIIN

| (59) | Täydentääkseen ehdotettua järjestelyä Ranskan viranomaiset tekevät komissiolle lisäehdotuksen, joka muistuttaa La Banque Postalen perustamisen yhteydessä tehtyä ehdotusta. Ehdotuksessa on kyse siitä, että Ranska sitoutuu IFP:n tytäryritysten (Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat) markkinoilta saamien lainaehtojen yhteydessä ilmoittamaan kunkin rahoitusoperaation osalta kirjallisesti rahoitussopimuksessa (jokaisessa sopimuksen piiriin kuuluvassa instrumentissa) seuraavaa: ”Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) tälle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta”. |
| --- | --- |

(59)

Täydentääkseen ehdotettua järjestelyä Ranskan viranomaiset tekevät komissiolle lisäehdotuksen, joka muistuttaa La Banque Postalen perustamisen yhteydessä tehtyä ehdotusta. Ehdotuksessa on kyse siitä, että Ranska sitoutuu IFP:n tytäryritysten (Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat) markkinoilta saamien lainaehtojen yhteydessä ilmoittamaan kunkin rahoitusoperaation osalta kirjallisesti rahoitussopimuksessa (jokaisessa sopimuksen piiriin kuuluvassa instrumentissa) seuraavaa: ”Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) tälle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta”.

| (60) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 107–110 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, että molemmilla selventämisehdotuksilla (joita kuvataan tarkemmin edellä 55 ja 59 kappaleessa) täsmennetään IFP:n ja sen tytäryritysten velkojille niiden oikeudet, minkä vuoksi ei voida katsoa, kuten komissio tekee menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 87 kappaleessa, että Ranska olisi vastuussa IFP:n velkojille syntyneistä takauksen olemassaoloa koskevista oletuksista eikä Ranskan enää voitaisi katsoa ylläpitävän tahallisesti epäselvää oikeudellista tilannetta, joka tuottaa IFP:lle etua ja voi johtaa valtion varojen käyttämiseen. |
| --- | --- |

(60)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 107–110 kappaleeseen, joissa todetaan Ranskan viranomaisten katsovan, että molemmilla selventämisehdotuksilla (joita kuvataan tarkemmin edellä 55 ja 59 kappaleessa) täsmennetään IFP:n ja sen tytäryritysten velkojille niiden oikeudet, minkä vuoksi ei voida katsoa, kuten komissio tekee menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 87 kappaleessa, että Ranska olisi vastuussa IFP:n velkojille syntyneistä takauksen olemassaoloa koskevista oletuksista eikä Ranskan enää voitaisi katsoa ylläpitävän tahallisesti epäselvää oikeudellista tilannetta, joka tuottaa IFP:lle etua ja voi johtaa valtion varojen käyttämiseen.

5.3.   RANSKAN VIRANOMAISTEN TÄYDENTÄVÄT HUOMAUTUKSET

| (61) | Ranskan viranomaiset toimittivat 16 päivänä heinäkuuta 2010 ja 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyillä kirjeillä lisätietoja, jotka viranomaisten mukaan osoittivat, ettei julkinen laitos IFP ollut saanut valtiontukea. |
| --- | --- |

(61)

Ranskan viranomaiset toimittivat 16 päivänä heinäkuuta 2010 ja 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyillä kirjeillä lisätietoja, jotka viranomaisten mukaan osoittivat, ettei julkinen laitos IFP ollut saanut valtiontukea.

| (62) | Ranskan viranomaiset viittaavat 16 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyssä kirjeessään aluksi asiaan France Télécom
   (53) ja korostavat, että Euroopan unionin tuomioistuin on muistuttanut komission velvollisuudesta osoittaa tosiasiallinen etu voidakseen todeta valtiontuen olemassaolon. Viranomaiset katsovat, että nyt esillä olevassa asiassa rajoittamaton takaus, joka komission mukaan johtuu IFP:n julkisen laitoksen asemasta, ei tosiasiallisesti tuota IFP:lle minkäänlaista taloudellista etua. Ranskan viranomaiset täsmentävät 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että niiden mukaan todistustaakka on komissiolla. Tällä perusteella ne muistuttavat Euroopan unionin oikeuskäytännössä ja erityisesti edellä mainitussa asiassa France Telecom annetussa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa sekä unionin tuomioistuimen asiassa Krantz
   (54) ja viimeksi asiassa Deutsche Post AG
   (55) antamissa tuomioissa vahvistetuista todiste- ja perusteluvaatimuksista. Ranskan viranomaiset katsovat, että komission nyt esillä olevassa asiassa esittämä analyysi perustuu pikemminkin olettamukseen kuin konkreettiseen analyysiin. |
| --- | --- |

(62)

Ranskan viranomaiset viittaavat 16 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyssä kirjeessään aluksi asiaan France Télécom
   (53) ja korostavat, että Euroopan unionin tuomioistuin on muistuttanut komission velvollisuudesta osoittaa tosiasiallinen etu voidakseen todeta valtiontuen olemassaolon. Viranomaiset katsovat, että nyt esillä olevassa asiassa rajoittamaton takaus, joka komission mukaan johtuu IFP:n julkisen laitoksen asemasta, ei tosiasiallisesti tuota IFP:lle minkäänlaista taloudellista etua. Ranskan viranomaiset täsmentävät 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että niiden mukaan todistustaakka on komissiolla. Tällä perusteella ne muistuttavat Euroopan unionin oikeuskäytännössä ja erityisesti edellä mainitussa asiassa France Telecom annetussa unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossa sekä unionin tuomioistuimen asiassa Krantz
   (54) ja viimeksi asiassa Deutsche Post AG
   (55) antamissa tuomioissa vahvistetuista todiste- ja perusteluvaatimuksista. Ranskan viranomaiset katsovat, että komission nyt esillä olevassa asiassa esittämä analyysi perustuu pikemminkin olettamukseen kuin konkreettiseen analyysiin.

| (63) | Ranskan viranomaiset katsovat myös, että komission mukaan julkinen laitos IFP saattaa saada etua kolmella tasolla: i) suhteissaan pankki- ja rahoituslaitoksiin, ii) suhteissaan toimittajiin ja iii) suhteissaan kolmansiin teollisuuskumppaneihin, jotka teettävät tutkimuksia. |
| --- | --- |

(63)

Ranskan viranomaiset katsovat myös, että komission mukaan julkinen laitos IFP saattaa saada etua kolmella tasolla: i) suhteissaan pankki- ja rahoituslaitoksiin, ii) suhteissaan toimittajiin ja iii) suhteissaan kolmansiin teollisuuskumppaneihin, jotka teettävät tutkimuksia.

| (64) | IFP:n suhteista pankki- ja rahoituslaitoksiin Ranskan viranomaiset katsovat, ettei julkinen laitos IFP toistaiseksi ole saanut minkäänlaista taloudellista etua EPIC-asemastaan. Viranomaiset esittävät komissiolle tietoja, jotka osoittavat, että i) pitkällä aikavälillä IFP:llä ei ole ollut velkoja vuosina 2005, 2006 ja 2007 (56), kuten ei myöskään vuosina 2008 ja 2009, että ii) keskipitkällä aikavälillä julkinen laitos IFP on tosin vuosittain neuvotellut lyhytaikaisista suojausluotoista eri pankkilaitosten kanssa, mutta sille on määrätty markkinakorkoja vastaavat korot eikä se missään tapauksessa ole koskaan käyttänyt näitä luottojärjestelyjä, ja että iii) lyhyellä aikavälillä julkinen laitos IFP ei ole velkaantunut lainkaan tai tuskin lainkaan kyseisenä ajanjaksona. |
| --- | --- |

(64)

IFP:n suhteista pankki- ja rahoituslaitoksiin Ranskan viranomaiset katsovat, ettei julkinen laitos IFP toistaiseksi ole saanut minkäänlaista taloudellista etua EPIC-asemastaan. Viranomaiset esittävät komissiolle tietoja, jotka osoittavat, että i) pitkällä aikavälillä IFP:llä ei ole ollut velkoja vuosina 2005, 2006 ja 2007 (56), kuten ei myöskään vuosina 2008 ja 2009, että ii) keskipitkällä aikavälillä julkinen laitos IFP on tosin vuosittain neuvotellut lyhytaikaisista suojausluotoista eri pankkilaitosten kanssa, mutta sille on määrätty markkinakorkoja vastaavat korot eikä se missään tapauksessa ole koskaan käyttänyt näitä luottojärjestelyjä, ja että iii) lyhyellä aikavälillä julkinen laitos IFP ei ole velkaantunut lainkaan tai tuskin lainkaan kyseisenä ajanjaksona.

| (65) | Suhteista toimittajiin Ranskan viranomaiset katsovat, että IFP:tä koskee hankintaviranomaisena 6 päivänä kesäkuuta 2005 annetussa määräyksessä 2005-649 (57) asetettu julkistamis- ja kilpailuttamisvelvollisuus ja että näin ollen IFP ei voi saada etua. Ranskan viranomaiset toistavat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään tämän analyysin ja täsmentävät, että edellyttämällä IFP:n tilausten tekemistä tarjouskilpailussa julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (58) mukaisesti ehkäistään riittävällä tavalla kilpailun vääristyminen markkinoilla. Ranskan mukaan IFP:tä ei voida syyttää, ilman erityisiä todisteita, sääntöjenvastaisen edun saamisesta sen kilpailuttaessa toimittajiaan Euroopan unionin oikeudesta johtuvien velvollisuuksien mukaisesti. Viranomaiset korostavat, että nimenomaan julkisen tarjouksen tehostamiseksi päädyttiin sähköisen ostojärjestelmän käyttöön, sillä direktiivin 2004/18/EY johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan muun muassa, että ”tämän hankintatekniikan avulla hankintaviranomaiset voivat [...] saada sähköisten välineiden käytön ansiosta käyttöönsä erityisen suuren määrän tarjouksia ja siten varmistaa, että julkisia varoja käytetään laajan kilpailun ansiosta parhaalla mahdollisella tavalla”. Tässä yhteydessä viranomaiset mainitsevat komission selonteon (59), jonka mukaan julkisia hankintoja koskevilla säännöillä on myönteisiä vaikutuksia eli ne alentavat hintoja, mikä näkyy yhteiskunnallisena hyötynä, kun tarjouksentekijöiden välinen kilpailu on oikeudenmukaisempaa. Väittäessään näiden säästöjen johtuvan IFP:n EPIC-asemasta komissio ei viranomaisten mukaan kuitenkaan noudata direktiivin henkeä, sillä direktiivissä katsotaan valintamenettelyjen olevan olennainen tekijä kilpailun parantamisessa ja näin ollen myös julkisten hankintojen hintojen alenemisessa. |
| --- | --- |

(65)

Suhteista toimittajiin Ranskan viranomaiset katsovat, että IFP:tä koskee hankintaviranomaisena 6 päivänä kesäkuuta 2005 annetussa määräyksessä 2005-649 (57) asetettu julkistamis- ja kilpailuttamisvelvollisuus ja että näin ollen IFP ei voi saada etua. Ranskan viranomaiset toistavat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään tämän analyysin ja täsmentävät, että edellyttämällä IFP:n tilausten tekemistä tarjouskilpailussa julkisia rakennusurakoita sekä julkisia tavara- ja palveluhankintoja koskevien sopimusten tekomenettelyjen yhteensovittamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/18/EY (58) mukaisesti ehkäistään riittävällä tavalla kilpailun vääristyminen markkinoilla. Ranskan mukaan IFP:tä ei voida syyttää, ilman erityisiä todisteita, sääntöjenvastaisen edun saamisesta sen kilpailuttaessa toimittajiaan Euroopan unionin oikeudesta johtuvien velvollisuuksien mukaisesti. Viranomaiset korostavat, että nimenomaan julkisen tarjouksen tehostamiseksi päädyttiin sähköisen ostojärjestelmän käyttöön, sillä direktiivin 2004/18/EY johdanto-osan 13 kappaleessa todetaan muun muassa, että ”tämän hankintatekniikan avulla hankintaviranomaiset voivat [...] saada sähköisten välineiden käytön ansiosta käyttöönsä erityisen suuren määrän tarjouksia ja siten varmistaa, että julkisia varoja käytetään laajan kilpailun ansiosta parhaalla mahdollisella tavalla”. Tässä yhteydessä viranomaiset mainitsevat komission selonteon (59), jonka mukaan julkisia hankintoja koskevilla säännöillä on myönteisiä vaikutuksia eli ne alentavat hintoja, mikä näkyy yhteiskunnallisena hyötynä, kun tarjouksentekijöiden välinen kilpailu on oikeudenmukaisempaa. Väittäessään näiden säästöjen johtuvan IFP:n EPIC-asemasta komissio ei viranomaisten mukaan kuitenkaan noudata direktiivin henkeä, sillä direktiivissä katsotaan valintamenettelyjen olevan olennainen tekijä kilpailun parantamisessa ja näin ollen myös julkisten hankintojen hintojen alenemisessa.

| (66) | IFP:n suhteista asiakkaisiinsa Ranska täsmentää, että kyseinen sopimusperusteinen tutkimustoiminta kattaa palvelut, jotka IFP tuottaa asiakkaan, kolmannen tai tytäryrityksen pyynnöstä alalla, joka kuuluu IFP:n tehtäviin, ei merkitse IFP:lle strategista intressiä tulosten omistamisen suhteen ja voi lisätä julkisen laitoksen osaamista ja pätevyyttä julkisten T&K-ohjelmien johtamisessa eikä kuulu tytäryritysten yksinomaiseen toiminta-alaan. Ranskan viranomaiset huomauttavat, että kyseisten asiakkaiden hankkimat tutkimuspalvelut edellyttävät erityisiä laitteita ja asiantuntemusta. |
| --- | --- |

(66)

IFP:n suhteista asiakkaisiinsa Ranska täsmentää, että kyseinen sopimusperusteinen tutkimustoiminta kattaa palvelut, jotka IFP tuottaa asiakkaan, kolmannen tai tytäryrityksen pyynnöstä alalla, joka kuuluu IFP:n tehtäviin, ei merkitse IFP:lle strategista intressiä tulosten omistamisen suhteen ja voi lisätä julkisen laitoksen osaamista ja pätevyyttä julkisten T&K-ohjelmien johtamisessa eikä kuulu tytäryritysten yksinomaiseen toiminta-alaan. Ranskan viranomaiset huomauttavat, että kyseisten asiakkaiden hankkimat tutkimuspalvelut edellyttävät erityisiä laitteita ja asiantuntemusta.

| (67) | Tältä osin Ranskan toteaa, että vaikka julkinen laitos IFP saisi etua EPIC-asemastaan harjoittaessaan taloudellista toimintaa, tällä edulla ei olisi minkäänlaisia aineellisia vaikutuksia markkinoihin. Erityisesti se ei voisi vääristää kilpailua eikä vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Ranskan viranomaiset myöntävät kuitenkin, että IFP:n aseman muuttumisesta alkaneena ajanjaksona (heinäkuusta 2006) IFP on saattanut hyötyä pienemmistä kustannuksista, koska sen ei tarvinnut antaa suoritustakuita. Jos tarkastellaan pankkien ja vakuutuslaitosten tämän tyyppisestä palvelusta yleensä perimiä palkkioita, kyse on kuitenkin melko pienistä summista. Ranskan viranomaiset päättelevät edellä esitetyn perusteella, ettei tällainen vaikutus ole luonteeltaan etu, mikä kyseenalaistaa IFP:n saaman valtiontuen olemassaolon. |
| --- | --- |

(67)

Tältä osin Ranskan toteaa, että vaikka julkinen laitos IFP saisi etua EPIC-asemastaan harjoittaessaan taloudellista toimintaa, tällä edulla ei olisi minkäänlaisia aineellisia vaikutuksia markkinoihin. Erityisesti se ei voisi vääristää kilpailua eikä vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan. Ranskan viranomaiset myöntävät kuitenkin, että IFP:n aseman muuttumisesta alkaneena ajanjaksona (heinäkuusta 2006) IFP on saattanut hyötyä pienemmistä kustannuksista, koska sen ei tarvinnut antaa suoritustakuita. Jos tarkastellaan pankkien ja vakuutuslaitosten tämän tyyppisestä palvelusta yleensä perimiä palkkioita, kyse on kuitenkin melko pienistä summista. Ranskan viranomaiset päättelevät edellä esitetyn perusteella, ettei tällainen vaikutus ole luonteeltaan etu, mikä kyseenalaistaa IFP:n saaman valtiontuen olemassaolon.

6.   KOLMANSIEN OSAPUOLTEN HUOMAUTUKSET JA RANSKAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET

6.1.   UOP LIMITED YHTIÖN HUOMAUTUKSET

| (68) | UOP Limited perustelee 28 päivänä marraskuuta 2008 päivätyssä kirjeessään ensin sitä, miksi on sen edun mukaista olla menettelyssä asianomaisena osapuolena (60). Sen jälkeen se esittää yleisiä huomautuksia ja väittää, että laitos, josta UOP Limited käyttää nimeä IFP/Axens, saa valtiontukea:






  — | Julkisen laitoksen ja sen tytäryrityksen Axensin muodostama kokonaisuus IFP/Axens katsotaan kiistämättä markkinoilla julkiseksi laitokseksi (5.1.1). |
| --- | --- | --- |

(68)

UOP Limited perustelee 28 päivänä marraskuuta 2008 päivätyssä kirjeessään ensin sitä, miksi on sen edun mukaista olla menettelyssä asianomaisena osapuolena (60). Sen jälkeen se esittää yleisiä huomautuksia ja väittää, että laitos, josta UOP Limited käyttää nimeä IFP/Axens, saa valtiontukea:

—

Julkisen laitoksen ja sen tytäryrityksen Axensin muodostama kokonaisuus IFP/Axens katsotaan kiistämättä markkinoilla julkiseksi laitokseksi (5.1.1).

| — | EPIC-aseman antaminen IFP/Axensille on vääristänyt ja vääristää edelleen kilpailua prosessiteknologian markkinoilla, joilla UOP Limited toimii, sillä tämä asema tuottaa etuja suhteessa toimittajiin, pääoman hankkijoihin ja asiakkaisiin (5.1.2). |
| --- | --- |

—

EPIC-aseman antaminen IFP/Axensille on vääristänyt ja vääristää edelleen kilpailua prosessiteknologian markkinoilla, joilla UOP Limited toimii, sillä tämä asema tuottaa etuja suhteessa toimittajiin, pääoman hankkijoihin ja asiakkaisiin (5.1.2).

6.1.1.   IFP/AXENSIN KUVA MARKKINOILLA

| (69) | UOP Limited pitää perusteettomana Ranskan viranomaisten väitettä, jonka mukaan Axens ja IFP:n muut tytäryritykset muodostavat erilliset taloudelliset kokonaisuudet. Komissio katsoo UOP Limitedin mukaan perustellusti, että i) Axensin omistaa sataprosenttisesti julkinen laitos IFP, ii) se, että Axens toteuttaa julkisen laitoksen IFP:n tutkimus- ja kehittämistyötä, osoittaa valtion asettamaa strategista tärkeysjärjestystä, iii) IFP:n vastuuhenkilöt osallistuvat Axensin hallintoon, iv) Axensilla on yksinoikeussopimus IFP:n kanssa, mikä on olennaista tytäryrityksen taloudellisen toiminnan kannalta, ja v) on tehty sopimus ensimmäisestä käytöstä ja henkilöstön käyttöön asettamisesta. |
| --- | --- |

(69)

UOP Limited pitää perusteettomana Ranskan viranomaisten väitettä, jonka mukaan Axens ja IFP:n muut tytäryritykset muodostavat erilliset taloudelliset kokonaisuudet. Komissio katsoo UOP Limitedin mukaan perustellusti, että i) Axensin omistaa sataprosenttisesti julkinen laitos IFP, ii) se, että Axens toteuttaa julkisen laitoksen IFP:n tutkimus- ja kehittämistyötä, osoittaa valtion asettamaa strategista tärkeysjärjestystä, iii) IFP:n vastuuhenkilöt osallistuvat Axensin hallintoon, iv) Axensilla on yksinoikeussopimus IFP:n kanssa, mikä on olennaista tytäryrityksen taloudellisen toiminnan kannalta, ja v) on tehty sopimus ensimmäisestä käytöstä ja henkilöstön käyttöön asettamisesta.

| (70) | Edellä olevassa kappaleessa esitettyjen seikkojen lisäksi UOP Limited toteaa, että IFP:n ja Axensin suhteestaan antama kuva ja markkinoilla niistä vallitseva käsitys ovat myös ratkaisevia tekijöitä:






  — | IFP ja Axens esiintyvät markkinoilla yhtenä taloudellisena laitoksena IFP/Axensina. Axens toteaa internet-sivuillaan erityisesti, että yhtiö on tukeutunut lähes 50 toimintavuotenaan T&K-alalla ja teollisuudessa saavutettuun menestykseen (61). Lisäksi Axensin teknologiastaan julkaisemat mainokset viittaavat IFP:hen. Axensin ja IFP:n työntekijät tekevät joskus yhteisiä tarkastuskäyntejä lisenssinhaltijoidensa luona. |
| --- | --- | --- |

(70)

Edellä olevassa kappaleessa esitettyjen seikkojen lisäksi UOP Limited toteaa, että IFP:n ja Axensin suhteestaan antama kuva ja markkinoilla niistä vallitseva käsitys ovat myös ratkaisevia tekijöitä:

—

IFP ja Axens esiintyvät markkinoilla yhtenä taloudellisena laitoksena IFP/Axensina. Axens toteaa internet-sivuillaan erityisesti, että yhtiö on tukeutunut lähes 50 toimintavuotenaan T&K-alalla ja teollisuudessa saavutettuun menestykseen (61). Lisäksi Axensin teknologiastaan julkaisemat mainokset viittaavat IFP:hen. Axensin ja IFP:n työntekijät tekevät joskus yhteisiä tarkastuskäyntejä lisenssinhaltijoidensa luona.

| — | Tuotantoalan lehdistössä annetaan esimerkki siitä, miten IFP/Axens käsitetään markkinoilla yhdeksi taloudelliseksi yksiköksi. UOP Limited on liittänyt mukaan otteita lehtiartikkeleista, joissa viitataan IFP/Axensin toimintaan prosessiteknologian lisenssien markkinoilla tai esitetään vaihtoehtoisesti julkisen laitoksen IFP:n toimittavan näitä lisenssejä tytäryrityksensä Axensin välityksellä. UOP Limited on toimittanut lisäksi esimerkkejä artikkeleista tai esitteistä, joista Axensin työntekijöiden käyttämien ilmausten perusteella saa käsityksen, että julkinen laitos IFP katsoo Axensin vastaavan kokonaisuudessaan teollisuusosaston ja Procatalysen toiminnasta. |
| --- | --- |

—

Tuotantoalan lehdistössä annetaan esimerkki siitä, miten IFP/Axens käsitetään markkinoilla yhdeksi taloudelliseksi yksiköksi. UOP Limited on liittänyt mukaan otteita lehtiartikkeleista, joissa viitataan IFP/Axensin toimintaan prosessiteknologian lisenssien markkinoilla tai esitetään vaihtoehtoisesti julkisen laitoksen IFP:n toimittavan näitä lisenssejä tytäryrityksensä Axensin välityksellä. UOP Limited on toimittanut lisäksi esimerkkejä artikkeleista tai esitteistä, joista Axensin työntekijöiden käyttämien ilmausten perusteella saa käsityksen, että julkinen laitos IFP katsoo Axensin vastaavan kokonaisuudessaan teollisuusosaston ja Procatalysen toiminnasta.

6.1.2.   EPIC-ASEMASTA SAATU ETU

| (71) | UOP Limited -yhtiön mukaan se, että toimittajat ja asiakkaat katsovat Axensilla olevan käytössään rajoittamattomasti valtion varoja toimintansa rahoittamiseksi, antaa sille merkittävän edun markkinoilla. Vaikka kyseessä olisi vain markkinoilla vallitseva käsitys, sen merkitys kasvaisi maailmanlaajuisen talouskriisin oloissa. |
| --- | --- |

(71)

UOP Limited -yhtiön mukaan se, että toimittajat ja asiakkaat katsovat Axensilla olevan käytössään rajoittamattomasti valtion varoja toimintansa rahoittamiseksi, antaa sille merkittävän edun markkinoilla. Vaikka kyseessä olisi vain markkinoilla vallitseva käsitys, sen merkitys kasvaisi maailmanlaajuisen talouskriisin oloissa.

| (72) | Asiakkaille IFP/Axensin tarjoamilla takauksilla on UOP Limited -yhtiön mukaan erityisen suuri merkitys markkinoilla, joilla asiakkaat ottavat huomioon pitkän aikavälin taloudelliset tekijät valitessaan tiettyä teknologiaa. UOP Limited viittaa aromaattisiin yhdisteisiin ja selittää pääpiirteittäin, että ennen tällaisen teknologian käyttöön ottamista asiakkaiden on tehtävä huomattavia investointeja tuotantoinfrastruktuurien suunnitteluun ja rakentamiseen, mihin kuluu useita työvuosia. Toisin sanoen teollisuuslaitosten menestys liittyy UOP Limited -yhtiön mukaan niiden käyttämän teknologian suorituskykyyn, jonka asiakkaat yleensä haluavat prosessien myyjän takaavan (62). Silloin kun suorituskyvyn taso ei vastaa odotuksia, asiakkaat eivät epäröi katsoa luovutuksensaajaa vastuulliseksi ja vaatia korjaamisvelvollisuuden tiukkaa noudattamista. Luovutuksensaajan pitkän aikavälin maksukyky olisi tällöin tärkeä tekijä ostajien tehdessä valintaansa paitsi sopimusperusteisten velvollisuuksien noudattamisen kannalta myös T&K:n tarjoamien mahdollisuuksien kannalta, sillä jälkimmäiset kuvastavat hankitun teknologian tulevaa kehityskapasiteettia. IFP/Axensin katsotaan markkinoilla olevan valtiosta riippuvainen laitos, mikä merkitsee sille etua kilpailijoihin nähden, sillä ostajien ei tarvitse epäillä sen toiminnan jatkumista pitkällä aikavälillä. |
| --- | --- |

(72)

Asiakkaille IFP/Axensin tarjoamilla takauksilla on UOP Limited -yhtiön mukaan erityisen suuri merkitys markkinoilla, joilla asiakkaat ottavat huomioon pitkän aikavälin taloudelliset tekijät valitessaan tiettyä teknologiaa. UOP Limited viittaa aromaattisiin yhdisteisiin ja selittää pääpiirteittäin, että ennen tällaisen teknologian käyttöön ottamista asiakkaiden on tehtävä huomattavia investointeja tuotantoinfrastruktuurien suunnitteluun ja rakentamiseen, mihin kuluu useita työvuosia. Toisin sanoen teollisuuslaitosten menestys liittyy UOP Limited -yhtiön mukaan niiden käyttämän teknologian suorituskykyyn, jonka asiakkaat yleensä haluavat prosessien myyjän takaavan (62). Silloin kun suorituskyvyn taso ei vastaa odotuksia, asiakkaat eivät epäröi katsoa luovutuksensaajaa vastuulliseksi ja vaatia korjaamisvelvollisuuden tiukkaa noudattamista. Luovutuksensaajan pitkän aikavälin maksukyky olisi tällöin tärkeä tekijä ostajien tehdessä valintaansa paitsi sopimusperusteisten velvollisuuksien noudattamisen kannalta myös T&K:n tarjoamien mahdollisuuksien kannalta, sillä jälkimmäiset kuvastavat hankitun teknologian tulevaa kehityskapasiteettia. IFP/Axensin katsotaan markkinoilla olevan valtiosta riippuvainen laitos, mikä merkitsee sille etua kilpailijoihin nähden, sillä ostajien ei tarvitse epäillä sen toiminnan jatkumista pitkällä aikavälillä.

| (73) | Toimittajien osalta UOP Limited katsoo, että IFP/Axens saattaa saada kilpailijoitaan paremmat ehdot. Tältä osin UOP Limited viittaa IFP:n ja Axensin yhdessä allekirjoittamiin sopimuksiin, jotka on mainittu menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä. |
| --- | --- |

(73)

Toimittajien osalta UOP Limited katsoo, että IFP/Axens saattaa saada kilpailijoitaan paremmat ehdot. Tältä osin UOP Limited viittaa IFP:n ja Axensin yhdessä allekirjoittamiin sopimuksiin, jotka on mainittu menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä.

| (74) | Rahoitusmarkkinoiden osalta UOP Limited katsoo, että IFP/Axens saa pääomamarkkinoilla edulliset ehdot ja korkoprosentit sen takia, että valtio toimii viime kädessä sen takaajana. Lisäksi finanssikriisin aikana valtion osallistuminen ja se, että valtio edustaa sijoittajille turvallisuutta, houkuttelevat yksityistä pääomaa, vaikka pääomista on yleisesti puutetta. Kilpailevat yritykset eivät UOP Limitedin mukaan voi saada vastaavaa rahoitusta tai saavat sen ainoastaan heikommin taloudellisin ehdoin. Sen mukaan talous- ja finanssikriisin vaikutukset ovat entisestään lisänneet toimenpiteestä aiheutuvan kilpailun vääristymisen mahdollisuutta. |
| --- | --- |

(74)

Rahoitusmarkkinoiden osalta UOP Limited katsoo, että IFP/Axens saa pääomamarkkinoilla edulliset ehdot ja korkoprosentit sen takia, että valtio toimii viime kädessä sen takaajana. Lisäksi finanssikriisin aikana valtion osallistuminen ja se, että valtio edustaa sijoittajille turvallisuutta, houkuttelevat yksityistä pääomaa, vaikka pääomista on yleisesti puutetta. Kilpailevat yritykset eivät UOP Limitedin mukaan voi saada vastaavaa rahoitusta tai saavat sen ainoastaan heikommin taloudellisin ehdoin. Sen mukaan talous- ja finanssikriisin vaikutukset ovat entisestään lisänneet toimenpiteestä aiheutuvan kilpailun vääristymisen mahdollisuutta.

| (75) | UOP Limited viittaa 23 päivänä tammikuuta 2009 päivätyssä kirjeessään aiemmin esittämiinsä huomautuksiin ja edellä mainittuun päätökseen C 51/2005 liittyvän menettelyn yhteydessä toimittamiinsa huomautuksiin. UOP Limited katsoo, että näissä tiedoissa on riittävästi seikkoja, jotka osoittavat sopimuskumppaneiden maksukyvyn merkityksen prosessilisenssien markkinoilla. Yhtiö toistaa väitteen, jonka mukaan IFP/Axensin asiakkaat uskovat olevansa kauppasuhteessa valtion laitoksen kanssa, jonka pitkän aikavälin kannattavuuteen ei liity minkäänlaisia riskejä. Lopuksi UOP Limited kehottaa komissiota tutkimaan Axensin ja sen asiakkaiden välisiä sopimuksia ja toteaa olevansa vakuuttunut siitä, ettei niissä ole ainoatakaan määräystä, jolla rajoitettaisiin Axensin vastuuta. |
| --- | --- |

(75)

UOP Limited viittaa 23 päivänä tammikuuta 2009 päivätyssä kirjeessään aiemmin esittämiinsä huomautuksiin ja edellä mainittuun päätökseen C 51/2005 liittyvän menettelyn yhteydessä toimittamiinsa huomautuksiin. UOP Limited katsoo, että näissä tiedoissa on riittävästi seikkoja, jotka osoittavat sopimuskumppaneiden maksukyvyn merkityksen prosessilisenssien markkinoilla. Yhtiö toistaa väitteen, jonka mukaan IFP/Axensin asiakkaat uskovat olevansa kauppasuhteessa valtion laitoksen kanssa, jonka pitkän aikavälin kannattavuuteen ei liity minkäänlaisia riskejä. Lopuksi UOP Limited kehottaa komissiota tutkimaan Axensin ja sen asiakkaiden välisiä sopimuksia ja toteaa olevansa vakuuttunut siitä, ettei niissä ole ainoatakaan määräystä, jolla rajoitettaisiin Axensin vastuuta.

6.2.   RANSKAN VIRANOMAISTEN HUOMAUTUKSET UOP LIMITED -YHTIÖN HUOMAUTUKSISTA

| (76) | Ranskan viranomaiset katsovat 22 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyssä kirjeessään, että UOP Limited -yhtiön huomautukset perustuvat virheellisiin, jopa täysin vääriin päätelmiin, joilla ei missään tapauksessa kyetä osoittamaan julkisen laitoksen IFP:n tai Axensin saaneen valtiontukea. |
| --- | --- |

(76)

Ranskan viranomaiset katsovat 22 päivänä kesäkuuta 2009 päivätyssä kirjeessään, että UOP Limited -yhtiön huomautukset perustuvat virheellisiin, jopa täysin vääriin päätelmiin, joilla ei missään tapauksessa kyetä osoittamaan julkisen laitoksen IFP:n tai Axensin saaneen valtiontukea.

| (77) | Pääasiallisesti Ranskan viranomaiset kiistävät väitteen, jonka mukaan IFP/Axens käsitettäisiin markkinoilla julkiseksi laitokseksi, joka saa etua suhteessa asiakkaisiinsa, toimittajiinsa ja rahoitusmarkkinoihin, ja hylkäävät väitteen, jonka mukaan IFP/Axens olisi valtion laitos, jolla ei ole minkäänlaisia pitkän aikavälin kannattavuushuolia. |
| --- | --- |

(77)

Pääasiallisesti Ranskan viranomaiset kiistävät väitteen, jonka mukaan IFP/Axens käsitettäisiin markkinoilla julkiseksi laitokseksi, joka saa etua suhteessa asiakkaisiinsa, toimittajiinsa ja rahoitusmarkkinoihin, ja hylkäävät väitteen, jonka mukaan IFP/Axens olisi valtion laitos, jolla ei ole minkäänlaisia pitkän aikavälin kannattavuushuolia.

| (78) | Ranskan viranomaiset esittävät kaksi väitettä:






  — | Ensiksi Ranskan viranomaisten mukaan IFP/Axens ei ole valtion laitos, jolla on rajoittamattomasti käytössään varoja. Lisäksi mikään ei niiden mukaan osoita, että kyseinen yksikkö käsitettäisiin markkinoilla valtion laitokseksi (6.2.1). |
| --- | --- | --- |

(78)

Ranskan viranomaiset esittävät kaksi väitettä:

—

Ensiksi Ranskan viranomaisten mukaan IFP/Axens ei ole valtion laitos, jolla on rajoittamattomasti käytössään varoja. Lisäksi mikään ei niiden mukaan osoita, että kyseinen yksikkö käsitettäisiin markkinoilla valtion laitokseksi (6.2.1).

| — | Toiseksi IFP:n EPIC-asema ei niiden mukaan tuo Axensille markkinoilla minkäänlaista etua (6.2.2). |
| --- | --- |

—

Toiseksi IFP:n EPIC-asema ei niiden mukaan tuo Axensille markkinoilla minkäänlaista etua (6.2.2).

6.2.1.   IFP/AXENS EI OLE VALTION LAITOS, JOLLA ON RAJOITTAMATTOMASTI VAROJA KÄYTETTÄVISSÄÄN

| (79) | Toisin kuin UOP Limited väittää, Ranskan viranomaisten mukaan IFP/Axensin toimittajat ja asiakkaat eivät pidä yritystä valtion laitoksena, joka saa rajoittamattomasti varoja käyttöönsä. |
| --- | --- |

(79)

Toisin kuin UOP Limited väittää, Ranskan viranomaisten mukaan IFP/Axensin toimittajat ja asiakkaat eivät pidä yritystä valtion laitoksena, joka saa rajoittamattomasti varoja käyttöönsä.

| (80) | Ensiksi Ranskan viranomaiset viittaavat komissiolle toimittamaansa juridiseen analyysiin ja aiemmin esittämiinsä huomautuksiin, jotka niiden mukaan osoittavat, että IFP:n EPIC-asemaan ei liity minkäänlaista valtion takausta. |
| --- | --- |

(80)

Ensiksi Ranskan viranomaiset viittaavat komissiolle toimittamaansa juridiseen analyysiin ja aiemmin esittämiinsä huomautuksiin, jotka niiden mukaan osoittavat, että IFP:n EPIC-asemaan ei liity minkäänlaista valtion takausta.

| (81) | Toiseksi Ranskan viranomaiset huomauttavat, että UOP Limited vetoaa väitettyyn käsitykseen valtion IFP/Axensille myöntämästä rajoittamattomasta takauksesta, jota ei oikeusseikkojen perusteella ole olemassa ja joka ei myöskään sellaisenaan riittäisi osoittamaan valtiontuen olemassaoloa. |
| --- | --- |

(81)

Toiseksi Ranskan viranomaiset huomauttavat, että UOP Limited vetoaa väitettyyn käsitykseen valtion IFP/Axensille myöntämästä rajoittamattomasta takauksesta, jota ei oikeusseikkojen perusteella ole olemassa ja joka ei myöskään sellaisenaan riittäisi osoittamaan valtiontuen olemassaoloa.

| (82) | Kolmanneksi vaikka oletettaisiin, että IFP:lle on myönnetty valtiontakaus – minkä Ranskan viranomaiset kiistävät – olisi virheellistä katsoa, että tällainen takaus ulotettaisiin automaattisesti koskemaan IFP:n tytäryrityksiä sillä perusteella, että IFP ja sen tytäryritykset muodostavat kilpailulainsäädännössä tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän. Ranskan mukaan tällainen takaus ei kata IFP:n tytäryrityksiä eikä varsinkaan Axensia, jotka ovat yhtiöoikeuden alaisia yksityisoikeudellisia yhteisöjä, sillä tytäryritysten itsenäisyyden periaate on ristiriidassa UOP Limited -yhtiön esittämän teorian kanssa, jonka mukaan takaukset laajenevat automaattisesti konsernin sisällä. Konsernin käsitettä, joka on voitu määritellä kilpailuoikeudessa, ei ole tunnustettu yhtiöoikeudessa, minkä vuoksi takausten myöntämiseen konsernissa sovelletaan tiukkoja aineellisia ja muotoa koskevia edellytyksiä. Tämä pätee Ranskan mukaan erityisesti julkiseen laitokseen IFP:hen, jonka on yhtiöjärjestyksensä 7 §:n mukaisesti saatava hallintoneuvostolta lupa. Lisäksi Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio on jo pannut merkille tämän seikan tunnustaessaan, että Banque Postalen oikeudellinen asema (yksityisoikeudellinen oikeushenkilö) riittää sellaisenaan sulkemaan pois sille myönnettävän rajoittamattoman takauksen mahdollisuuden (63). |
| --- | --- |

(82)

Kolmanneksi vaikka oletettaisiin, että IFP:lle on myönnetty valtiontakaus – minkä Ranskan viranomaiset kiistävät – olisi virheellistä katsoa, että tällainen takaus ulotettaisiin automaattisesti koskemaan IFP:n tytäryrityksiä sillä perusteella, että IFP ja sen tytäryritykset muodostavat kilpailulainsäädännössä tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän. Ranskan mukaan tällainen takaus ei kata IFP:n tytäryrityksiä eikä varsinkaan Axensia, jotka ovat yhtiöoikeuden alaisia yksityisoikeudellisia yhteisöjä, sillä tytäryritysten itsenäisyyden periaate on ristiriidassa UOP Limited -yhtiön esittämän teorian kanssa, jonka mukaan takaukset laajenevat automaattisesti konsernin sisällä. Konsernin käsitettä, joka on voitu määritellä kilpailuoikeudessa, ei ole tunnustettu yhtiöoikeudessa, minkä vuoksi takausten myöntämiseen konsernissa sovelletaan tiukkoja aineellisia ja muotoa koskevia edellytyksiä. Tämä pätee Ranskan mukaan erityisesti julkiseen laitokseen IFP:hen, jonka on yhtiöjärjestyksensä 7 §:n mukaisesti saatava hallintoneuvostolta lupa. Lisäksi Ranskan viranomaiset katsovat, että komissio on jo pannut merkille tämän seikan tunnustaessaan, että Banque Postalen oikeudellinen asema (yksityisoikeudellinen oikeushenkilö) riittää sellaisenaan sulkemaan pois sille myönnettävän rajoittamattoman takauksen mahdollisuuden (63).

6.2.2.   AXENS EI OLE SAANUT IFP:N EPIC-ASEMAN JOHDOSTA MINKÄÄNLAISTA ETUA MARKKINOILLA

| (83) | Ranskan viranomaiset katsovat, että UOP Limited -yhtiön esittämä väite, jonka mukaan markkinoilla vallitsee käsitys, että IFP/Axens on valtion laitos, jolla on käytettävissään rajoittamattomasti valtion varoja ja joka saa etuja asiakkaisiinsa, toimittajiinsa ja velkojiinsa nähden, ei perustu mihinkään vakavasti otettavaan seikkaan, ja tosiseikat kiistattomasti mitätöivät väitteen. |
| --- | --- |

(83)

Ranskan viranomaiset katsovat, että UOP Limited -yhtiön esittämä väite, jonka mukaan markkinoilla vallitsee käsitys, että IFP/Axens on valtion laitos, jolla on käytettävissään rajoittamattomasti valtion varoja ja joka saa etuja asiakkaisiinsa, toimittajiinsa ja velkojiinsa nähden, ei perustu mihinkään vakavasti otettavaan seikkaan, ja tosiseikat kiistattomasti mitätöivät väitteen.

| (84) | Ranskan viranomaiset ovat esittäneet Axensin oikeudellisista asioista ja sopimuksista vastaavan yksikön (AJA) ilmoituksen, jonka otsikkona on Principes de sécurité juridiques d'Axens
   (64) (Axensin oikeusvarmuuden periaatteet) ja jossa täsmennetään IFP:n ja Axensin suhteita. Näihin suhteisiin sovelletaan nimenomaisesti yleissääntöä, jonka mukaan Axens ei millään perusteella vaadi emoyhtiöltä takausta. Ranskan viranomaiset täsmensivät, ettei tästä takauksen puuttumista koskevasta säännöstä voida poiketa. Tämä periaate palautetaan laajalti mieliin asiakirjan seuraavassa sanamuodossa: IFP ei takaa Axensin toimia tai laiminlyöntejä. Ranskan viranomaiset täsmensivät, että tätä sääntöä sovelletaan kaikkiin sopimuksiin ja hankkeisiin, joita Axens mahdollisesti tekee tai toteuttaa rahoitusmarkkinoilla asiakkaidensa ja toimittajiensa kanssa. |
| --- | --- |

(84)

Ranskan viranomaiset ovat esittäneet Axensin oikeudellisista asioista ja sopimuksista vastaavan yksikön (AJA) ilmoituksen, jonka otsikkona on Principes de sécurité juridiques d'Axens
   (64) (Axensin oikeusvarmuuden periaatteet) ja jossa täsmennetään IFP:n ja Axensin suhteita. Näihin suhteisiin sovelletaan nimenomaisesti yleissääntöä, jonka mukaan Axens ei millään perusteella vaadi emoyhtiöltä takausta. Ranskan viranomaiset täsmensivät, ettei tästä takauksen puuttumista koskevasta säännöstä voida poiketa. Tämä periaate palautetaan laajalti mieliin asiakirjan seuraavassa sanamuodossa: IFP ei takaa Axensin toimia tai laiminlyöntejä. Ranskan viranomaiset täsmensivät, että tätä sääntöä sovelletaan kaikkiin sopimuksiin ja hankkeisiin, joita Axens mahdollisesti tekee tai toteuttaa rahoitusmarkkinoilla asiakkaidensa ja toimittajiensa kanssa.

6.2.2.1.   
  Axensin ja sen asiakkaiden väliset suhteet

| (85) | Ranskan mukaan UOP Limited -yhtiön väite julkisen takauksen merkityksestä Axensin pitkän aikavälin rahoitustilanteelle on täysin perusteeton, erityisesti kun otetaan huomioon lisenssisopimuksissa perinteisesti määrätyt sopimusperusteiset takaukset ja velvollisuudet (65). Ranskan viranomaisten mukaan UOP Limited ei perustele myöskään sitä, miksi se on vakuuttunut siitä, ettei komissio löydä ainoatakaan määräystä Axensin vastuun rajoittamisesta. |
| --- | --- |

(85)

Ranskan mukaan UOP Limited -yhtiön väite julkisen takauksen merkityksestä Axensin pitkän aikavälin rahoitustilanteelle on täysin perusteeton, erityisesti kun otetaan huomioon lisenssisopimuksissa perinteisesti määrätyt sopimusperusteiset takaukset ja velvollisuudet (65). Ranskan viranomaisten mukaan UOP Limited ei perustele myöskään sitä, miksi se on vakuuttunut siitä, ettei komissio löydä ainoatakaan määräystä Axensin vastuun rajoittamisesta.

| (86) | Ranskan viranomaiset täsmensivät, että johdanto-osan 84 kappaleessa kuvattua sääntöä (jonka mukaan tytäryritys ei vaadi minkäänlaista takausta emoyhtiöltään) sovelletaan myös kaikkiin takauksiin, joista Axens mahdollisesti neuvottelee tai joita se tekee asiakkaidensa kanssa. Ranskan viranomaiset esittivät väitteensä selventämiseksi esimerkin aromaattisista yhdisteistä, jotka UOP Limited mainitsee huomautuksissaan. Ranskan viranomaiset täsmensivät, että yleensä Axens rajoittaa vastuunsa koskemaan tiettyä osaa maksuista [...] (*). Tämä takauksen rajoittamisen politiikka, joka on Axensin oikeusvarmuuden periaatteita, erottuu näin ollen selvästi muiden tällä alalla toimivien yritysten käytännöistä, sillä nämä yritykset myöntävät Ranskan viranomaisten mukaan yleensä tietyissä tapauksissa rajoittamattomia takauksia. |
| --- | --- |

(86)

Ranskan viranomaiset täsmensivät, että johdanto-osan 84 kappaleessa kuvattua sääntöä (jonka mukaan tytäryritys ei vaadi minkäänlaista takausta emoyhtiöltään) sovelletaan myös kaikkiin takauksiin, joista Axens mahdollisesti neuvottelee tai joita se tekee asiakkaidensa kanssa. Ranskan viranomaiset esittivät väitteensä selventämiseksi esimerkin aromaattisista yhdisteistä, jotka UOP Limited mainitsee huomautuksissaan. Ranskan viranomaiset täsmensivät, että yleensä Axens rajoittaa vastuunsa koskemaan tiettyä osaa maksuista [...] (*). Tämä takauksen rajoittamisen politiikka, joka on Axensin oikeusvarmuuden periaatteita, erottuu näin ollen selvästi muiden tällä alalla toimivien yritysten käytännöistä, sillä nämä yritykset myöntävät Ranskan viranomaisten mukaan yleensä tietyissä tapauksissa rajoittamattomia takauksia.

| (87) | Lopuksi Ranskan viranomaiset muistuttavat, että vahingon yhteydessä sovellettavat ylläpito- ja korjausvelvollisuudet eivät johda IFP:n korvausvelvollisuuteen:






  a) | Jos Axens lyö laimin maksuvelvollisuutensa, sen vakuutuksenantajien tarjoama siviilioikeudellisen vastuun kapasiteetti sen maailmanlaajuisen vakuutusohjelman eri järjestelmien kautta on paljon korkeampi kuin Axensin lisenssinhaltijoiden kanssa sopima sopimusperusteisen vastuun yläraja. |
| --- | --- | --- |

(87)

Lopuksi Ranskan viranomaiset muistuttavat, että vahingon yhteydessä sovellettavat ylläpito- ja korjausvelvollisuudet eivät johda IFP:n korvausvelvollisuuteen:

a)

Jos Axens lyö laimin maksuvelvollisuutensa, sen vakuutuksenantajien tarjoama siviilioikeudellisen vastuun kapasiteetti sen maailmanlaajuisen vakuutusohjelman eri järjestelmien kautta on paljon korkeampi kuin Axensin lisenssinhaltijoiden kanssa sopima sopimusperusteisen vastuun yläraja.

| b) | Myös mahdollisuudet realisoida Axensin varoja välittömästi tai nopeasti ovat suuret, sillä yritys on vain vähän velkaantunut. |
| --- | --- |

b)

Myös mahdollisuudet realisoida Axensin varoja välittömästi tai nopeasti ovat suuret, sillä yritys on vain vähän velkaantunut.

| c) | IFP:n ja Axensin välisissä sopimuksissa rajoitetaan nimenomaisesti IFP:n vastuu Axensin lisenssinhaltijan maksukyvyttömyyden yhteydessä melko pieniin määriin, sillä ne on suhteutettu IFP:n saamiin maksuihin. |
| --- | --- |

c)

IFP:n ja Axensin välisissä sopimuksissa rajoitetaan nimenomaisesti IFP:n vastuu Axensin lisenssinhaltijan maksukyvyttömyyden yhteydessä melko pieniin määriin, sillä ne on suhteutettu IFP:n saamiin maksuihin.

| d) | Axensin siviilioikeudellinen vakuutuksenantaja kieltäytyy nimenomaisesti vetoamasta IFP:hen millään perusteella. |
| --- | --- |

d)

Axensin siviilioikeudellinen vakuutuksenantaja kieltäytyy nimenomaisesti vetoamasta IFP:hen millään perusteella.

| (88) | Ranskan viranomaiset päättelevät edellä esitetystä, että UOP Limited -yhtiön väitteet edusta, jota Axens saa prosessilisenssien markkinoilla, ovat perusteettomia erityisesti sen takia, että Axens on järjestelmällisesti rajoittanut asiakkailleen myöntämiään takauksia. |
| --- | --- |

(88)

Ranskan viranomaiset päättelevät edellä esitetystä, että UOP Limited -yhtiön väitteet edusta, jota Axens saa prosessilisenssien markkinoilla, ovat perusteettomia erityisesti sen takia, että Axens on järjestelmällisesti rajoittanut asiakkailleen myöntämiään takauksia.

| (89) | Ranskan viranomaiset täsmensivät 8 päivänä syyskuuta 2009 päivätyssä kirjeessään, että vastuun rajoittamisesta asiakkaisiin nähden määrätään sekä puitelisenssisopimuksessa (66) että tuotelisenssisopimuksessa (67), jotka on tehty IFP:n ja Axensin välillä ja jotka tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Molemmissa sopimuksissa määrätään, että jos Axens voi osoittaa, että maksun laiminlyönti johtuu IFP:n toimittamista palveluista, IFP:n rahoitusvastuu rajoittuu tiettyyn prosenttiosuuteen (68) niistä määristä, joita IFP on tosiasiallisesti perinyt käyttömaksuna suhteessa valituksen kohteena olevaan myyntioperaatioon (tuotelisenssi) sekä alilisenssin kohteena olevaan yksikköön tai valituksen kohteena olevan alilisenssin (puitelisenssi) puitteissa toteutettuun myyntioperaatioon. Toisin sanoen IFP:n vastuu voi olla enintään saatujen määrien suuruinen. Lisäksi puitelisenssissä määrätään, että Axens huolehtii prosessien teknisen suorituskyvyn osalta alilisenssinhaltijoille myönnetyistä rahoitustakuista. Näin ollen julkinen laitos IFP ei ole vastuussa Axensin asiakkailleen myöntämistä teknisistä takuista. |
| --- | --- |

(89)

Ranskan viranomaiset täsmensivät 8 päivänä syyskuuta 2009 päivätyssä kirjeessään, että vastuun rajoittamisesta asiakkaisiin nähden määrätään sekä puitelisenssisopimuksessa (66) että tuotelisenssisopimuksessa (67), jotka on tehty IFP:n ja Axensin välillä ja jotka tulivat voimaan 1 päivänä tammikuuta 2001. Molemmissa sopimuksissa määrätään, että jos Axens voi osoittaa, että maksun laiminlyönti johtuu IFP:n toimittamista palveluista, IFP:n rahoitusvastuu rajoittuu tiettyyn prosenttiosuuteen (68) niistä määristä, joita IFP on tosiasiallisesti perinyt käyttömaksuna suhteessa valituksen kohteena olevaan myyntioperaatioon (tuotelisenssi) sekä alilisenssin kohteena olevaan yksikköön tai valituksen kohteena olevan alilisenssin (puitelisenssi) puitteissa toteutettuun myyntioperaatioon. Toisin sanoen IFP:n vastuu voi olla enintään saatujen määrien suuruinen. Lisäksi puitelisenssissä määrätään, että Axens huolehtii prosessien teknisen suorituskyvyn osalta alilisenssinhaltijoille myönnetyistä rahoitustakuista. Näin ollen julkinen laitos IFP ei ole vastuussa Axensin asiakkailleen myöntämistä teknisistä takuista.

| (90) | Lisäksi on täsmennettävä, että Axensin ja sen asiakkaiden välisissä lisenssisopimuksissa määrätään symmetrisesti, että Axensin rahoitusvastuu rajoittuu yleensä [...] (*) prosenttiin kullekin valituksen kohteena olevalle yksikölle maksetuista rojalteista. IFP:n vastuu on täysin riippumaton Axensin vastuusta silloin, kun Axensin asiakkaalleen myöntämä takaus osoittautuu kaupallisista syistä korkeammaksi kuin IFP:n sille myöntämä takaus. Samaa periaatetta sovelletaan kaikkiin IFP:n muille kuin tytäryrityksilleen myöntämiin lisensseihin. |
| --- | --- |

(90)

Lisäksi on täsmennettävä, että Axensin ja sen asiakkaiden välisissä lisenssisopimuksissa määrätään symmetrisesti, että Axensin rahoitusvastuu rajoittuu yleensä [...] (*) prosenttiin kullekin valituksen kohteena olevalle yksikölle maksetuista rojalteista. IFP:n vastuu on täysin riippumaton Axensin vastuusta silloin, kun Axensin asiakkaalleen myöntämä takaus osoittautuu kaupallisista syistä korkeammaksi kuin IFP:n sille myöntämä takaus. Samaa periaatetta sovelletaan kaikkiin IFP:n muille kuin tytäryrityksilleen myöntämiin lisensseihin.

| (91) | Ranskan viranomaiset toteavat vielä, että julkinen laitos IFP rajoittaa periaatteessa vastuutaan suhteessa asiakkaisiinsa (tytäryrityksiin tai konsernin ulkopuolisiin asiakkaisiin) toimittaessaan palveluja näiden puolesta (tutkimuksia, tilauksesta tehtyjä tutkimuksia, testejä jne.). IFP:n hyväksymä vastuu koskee näin ollen sitoutumista korjaamaan tehdyt työt, ja rahoituksen osalta periaatteena on, että vastuu rajoittuu [...] (*) prosenttiin tosiasiallisesti suoritetusta maksusta, ja ylärajana voi mahdollisesti olla tapauskohtaisesti jopa [...] (*) prosenttia. Jos asiakas katsoo, että IFP:n tekemä työ on viallinen, IFP ei missään tapauksessa ole velvollinen tekemään työtä uudelleen rajoittamattomasti. |
| --- | --- |

(91)

Ranskan viranomaiset toteavat vielä, että julkinen laitos IFP rajoittaa periaatteessa vastuutaan suhteessa asiakkaisiinsa (tytäryrityksiin tai konsernin ulkopuolisiin asiakkaisiin) toimittaessaan palveluja näiden puolesta (tutkimuksia, tilauksesta tehtyjä tutkimuksia, testejä jne.). IFP:n hyväksymä vastuu koskee näin ollen sitoutumista korjaamaan tehdyt työt, ja rahoituksen osalta periaatteena on, että vastuu rajoittuu [...] (*) prosenttiin tosiasiallisesti suoritetusta maksusta, ja ylärajana voi mahdollisesti olla tapauskohtaisesti jopa [...] (*) prosenttia. Jos asiakas katsoo, että IFP:n tekemä työ on viallinen, IFP ei missään tapauksessa ole velvollinen tekemään työtä uudelleen rajoittamattomasti.

6.2.2.2.   
  Axensin ja toimittajien väliset suhteet ja rahoitusmarkkinoilla vallitsevat rahoitusehdot

| (92) | Ranskan viranomaiset kiistävät UOP Limited -yhtiön väitteen, jonka mukaan luottamus siihen, että Axensilla on käytettävissään rajoittamattomasti rahoitusvaroja, takaisi sille edulliset ehdot suhteessa toimittajiin ja rahoitusmarkkinoihin. Ranskan mukaan UOP Limited ei ole esittänyt minkäänlaisia todisteita väitteensä tueksi. |
| --- | --- |

(92)

Ranskan viranomaiset kiistävät UOP Limited -yhtiön väitteen, jonka mukaan luottamus siihen, että Axensilla on käytettävissään rajoittamattomasti rahoitusvaroja, takaisi sille edulliset ehdot suhteessa toimittajiin ja rahoitusmarkkinoihin. Ranskan mukaan UOP Limited ei ole esittänyt minkäänlaisia todisteita väitteensä tueksi.

| (93) | Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä 84 kappaleessa kuvattu sääntö, jonka mukaan tytäryritys ei esitä minkäänlaisia takausvaatimuksia emoyhtiölle, riittää mitätöimään UOP Limited -yhtiön esittämän olettamuksen. |
| --- | --- |

(93)

Ranskan viranomaiset katsovat, että edellä 84 kappaleessa kuvattu sääntö, jonka mukaan tytäryritys ei esitä minkäänlaisia takausvaatimuksia emoyhtiölle, riittää mitätöimään UOP Limited -yhtiön esittämän olettamuksen.

| (94) | Lisäksi Ranskan viranomaiset toteavat Axensin sekä Beicip-Franlabin ja Prosernatin rahoitusmarkkinoilta saamien lainaehtojen osalta, että ne olivat valmiit antamaan komissiolle sitoumuksen siitä, että kaikissa rahoitussopimuksissa mainittaisiin kunkin rahoitusoperaation yhteydessä kirjallisesti seuraavaa: ”Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) tälle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta” (69). |
| --- | --- |

(94)

Lisäksi Ranskan viranomaiset toteavat Axensin sekä Beicip-Franlabin ja Prosernatin rahoitusmarkkinoilta saamien lainaehtojen osalta, että ne olivat valmiit antamaan komissiolle sitoumuksen siitä, että kaikissa rahoitussopimuksissa mainittaisiin kunkin rahoitusoperaation yhteydessä kirjallisesti seuraavaa: ”Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) tälle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta” (69).

7.   TUEN ARVIOINTI

7.1.   SEUT-SOPIMUKSEN 107 ARTIKLAN 1 KOHDASSA TARKOITETUN VALTIONTUEN OLEMASSAOLO

| (95) | SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.” |
| --- | --- |

(95)

SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa määrätään seuraavaa: ”Jollei perussopimuksissa toisin määrätä, jäsenvaltion myöntämä taikka valtion varoista muodossa tai toisessa myönnetty tuki, joka vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua suosimalla jotakin yritystä tai tuotannonalaa, ei sovellu sisämarkkinoille, siltä osin kuin se vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan.”

| (96) | Nyt esillä olevassa asiassa valtiontuen olemassaolon toteamiseksi on ensin tarkasteltava, käytetäänkö toimenpiteeseen, joka koskee Ranskan julkiselle laitokselle IFP:lle 7 päivänä heinäkuuta 2006 myöntämää EPIC-asemaa, valtion varoja (7.1.1) taloudellisen toiminnan kattavan rajoittamattoman julkisen takauksen antamiseksi (7.1.2). Sen jälkeen kun valtiontakauksen laajuuden ja takauksella katettavan toiminnan luonteen perusteella on määritelty tämän päätöksen soveltamisala (7.1.3), on tarkasteltava myös, aiheutuuko kyseisestä toimenpiteestä IFP-konsernille valikoivaa etua (7.1.4), joka voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (7.1.5). |
| --- | --- |

(96)

Nyt esillä olevassa asiassa valtiontuen olemassaolon toteamiseksi on ensin tarkasteltava, käytetäänkö toimenpiteeseen, joka koskee Ranskan julkiselle laitokselle IFP:lle 7 päivänä heinäkuuta 2006 myöntämää EPIC-asemaa, valtion varoja (7.1.1) taloudellisen toiminnan kattavan rajoittamattoman julkisen takauksen antamiseksi (7.1.2). Sen jälkeen kun valtiontakauksen laajuuden ja takauksella katettavan toiminnan luonteen perusteella on määritelty tämän päätöksen soveltamisala (7.1.3), on tarkasteltava myös, aiheutuuko kyseisestä toimenpiteestä IFP-konsernille valikoivaa etua (7.1.4), joka voi vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan (7.1.5).

7.1.1.   VALTION VAROJEN KÄYTTÖ RAJOITTAMATTOMAN TAKAUKSEN MUODOSSA

| (97) | Ottaen huomioon kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän erityinen rakenne on tarkasteltava IFP:n EPIC-asemasta johtuvan rajoittamattoman valtiontakauksen mahdollisia vaikutuksia IFP-konsernin kaikkiin yksikköihin, toisin sanoen itse julkiseen laitokseen ja sen tytäryrityksiin, kahdelta näkökannalta:






  — | Rajoittamattoman takauksen vaikutukset johtuvat suoraan IFP:n EPIC-asemasta: koska IFP on julkisoikeudellinen oikeushenkilö, siihen ei sovelleta yleisen lainsäädännön mukaisia vaikeuksiin joutuneiden yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä. Tämän erityispiirteen ansiosta emoyhtiö IFP voisi harjoittaa suoraan taloudellista toimintaansa edullisemmin ehdoin kuin markkinoiden muut toimijat, jotka eivät saa vastaavaa suojaa (7.1.1.1). |
| --- | --- | --- |

(97)

Ottaen huomioon kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän erityinen rakenne on tarkasteltava IFP:n EPIC-asemasta johtuvan rajoittamattoman valtiontakauksen mahdollisia vaikutuksia IFP-konsernin kaikkiin yksikköihin, toisin sanoen itse julkiseen laitokseen ja sen tytäryrityksiin, kahdelta näkökannalta:

—

Rajoittamattoman takauksen vaikutukset johtuvat suoraan IFP:n EPIC-asemasta: koska IFP on julkisoikeudellinen oikeushenkilö, siihen ei sovelleta yleisen lainsäädännön mukaisia vaikeuksiin joutuneiden yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä. Tämän erityispiirteen ansiosta emoyhtiö IFP voisi harjoittaa suoraan taloudellista toimintaansa edullisemmin ehdoin kuin markkinoiden muut toimijat, jotka eivät saa vastaavaa suojaa (7.1.1.1).

| — | Kun on kyse IFP-konsernin yksityisoikeudellisista tytäryrityksistä, joihin sovelletaan täysimääräisesti yleistä konkurssilainsäädäntöä, ja niiden suoraan harjoittamasta toiminnasta, näyttää siltä, että julkista laitosta ja siten valtiota ei voida saattaa suoraan vastuuseen. Jos oletetaan, että tytäryrityksellä ei ole riittävästi varoja, on tutkittava, voisivatko Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin velkojat hyötyä välillisestä mekanismista, joka perustuisi emoyhtiön mahdolliseen vastuuseen tytäryrityksistään ja vastaisi takausmekanismia (7.1.1.2). |
| --- | --- |

—

Kun on kyse IFP-konsernin yksityisoikeudellisista tytäryrityksistä, joihin sovelletaan täysimääräisesti yleistä konkurssilainsäädäntöä, ja niiden suoraan harjoittamasta toiminnasta, näyttää siltä, että julkista laitosta ja siten valtiota ei voida saattaa suoraan vastuuseen. Jos oletetaan, että tytäryrityksellä ei ole riittävästi varoja, on tutkittava, voisivatko Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin velkojat hyötyä välillisestä mekanismista, joka perustuisi emoyhtiön mahdolliseen vastuuseen tytäryrityksistään ja vastaisi takausmekanismia (7.1.1.2).

7.1.1.1.   
  IFP:lle sen EPIC-aseman perusteella myönnetyn rajoittamattoman valtiontakauksen kattavuus

| (98) | Komissio päätteli edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007 (70), että La Posten julkisen laitoksen asemaan luontaisesti liittyvät erityispiirteet (71) ja erityisesti yksittäisten saatavien takaisinmaksulle ja La Posten ja/tai sen velvollisuuksien olemassaolon jatkumiselle myönnetty takaus merkitsevät, että valtio toimii viime kädessä julkisen laitoksen taloudellisen toiminnan takaajana. |
| --- | --- |

(98)

Komissio päätteli edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007 (70), että La Posten julkisen laitoksen asemaan luontaisesti liittyvät erityispiirteet (71) ja erityisesti yksittäisten saatavien takaisinmaksulle ja La Posten ja/tai sen velvollisuuksien olemassaolon jatkumiselle myönnetty takaus merkitsevät, että valtio toimii viime kädessä julkisen laitoksen taloudellisen toiminnan takaajana.

| (99) | Nyt esillä olevassa asiassa komissio katsoo, että edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007 esitetyt väitteet voidaan olennaisilta osiltaan siirtää IFP:n EPIC-asemaan ja että kyseinen laitos hyötyy myös erityisestä oikeudellisesta tilanteesta, kun on kyse takaisinmaksusta velkojille sekä sen olemassaolon jatkumisesta maksukyvyttömyystilanteessa. Tätä analyysia varten komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1 jaksossa (”Tueksi luokittelu”) esitettyihin perusteluihin. |
| --- | --- |

(99)

Nyt esillä olevassa asiassa komissio katsoo, että edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007 esitetyt väitteet voidaan olennaisilta osiltaan siirtää IFP:n EPIC-asemaan ja että kyseinen laitos hyötyy myös erityisestä oikeudellisesta tilanteesta, kun on kyse takaisinmaksusta velkojille sekä sen olemassaolon jatkumisesta maksukyvyttömyystilanteessa. Tätä analyysia varten komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1 jaksossa (”Tueksi luokittelu”) esitettyihin perusteluihin.

A.   Takaus yksittäisten saatavien korvaamiselle

| (100) | Aluksi on todennettava Ranskan viranomaisten väite, jonka mukaan valtiontakaus EPIC-yhtiöille on suljettu pois lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä (a), ennen kuin osoitetaan, että sellaisessa oletetussa tapauksessa, jossa julkinen laitos IFP olisi maksujen lakkautustilassa, sen velkojat saisivat edullisemman kohtelun kuin yleisen lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien yritysten velkojat. |
| --- | --- |

(100)

Aluksi on todennettava Ranskan viranomaisten väite, jonka mukaan valtiontakaus EPIC-yhtiöille on suljettu pois lainsäädännössä ja oikeuskäytännössä (a), ennen kuin osoitetaan, että sellaisessa oletetussa tapauksessa, jossa julkinen laitos IFP olisi maksujen lakkautustilassa, sen velkojat saisivat edullisemman kohtelun kuin yleisen lainsäädännön soveltamisalaan kuuluvien yritysten velkojat.

a)   Ranskan viranomaisten esittämien väitteiden hylkääminen

| (101) | Toisin kuin Ranskan viranomaiset, komissio päättelee, että Ranskan lainsäädännössä sallitaan implisiittiset takaukset ja erityisesti valtiontakaus, joka perustuu julkisen laitoksen asemaan. Komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteet seuraavin perustein. |
| --- | --- |

(101)

Toisin kuin Ranskan viranomaiset, komissio päättelee, että Ranskan lainsäädännössä sallitaan implisiittiset takaukset ja erityisesti valtiontakaus, joka perustuu julkisen laitoksen asemaan. Komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteet seuraavin perustein.

| (102) | Ensiksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 120 ja 121 kappaleeseen, kun Ranskan viranomaiset väittävät, ettei ainoassakaan säädöksessä tai päätöksessä vahvisteta periaatetta, jonka mukaan valtio takaisi EPIC-yhtiöiden velat. Komissio katsoo päinvastoin, että vaikka ei ole olemassa säädöstä tai päätöstä, jossa vahvistettaisiin tai suljettaisiin pois valtion nimenomainen takaus EPIC-yhtiöille, tämä ei sulje pois implisiittisen takauksen olemassaoloa. |
| --- | --- |

(102)

Ensiksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 120 ja 121 kappaleeseen, kun Ranskan viranomaiset väittävät, ettei ainoassakaan säädöksessä tai päätöksessä vahvisteta periaatetta, jonka mukaan valtio takaisi EPIC-yhtiöiden velat. Komissio katsoo päinvastoin, että vaikka ei ole olemassa säädöstä tai päätöstä, jossa vahvistettaisiin tai suljettaisiin pois valtion nimenomainen takaus EPIC-yhtiöille, tämä ei sulje pois implisiittisen takauksen olemassaoloa.

| (103) | Toiseksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 122–124 kappaleeseen, kun Ranskan viranomaiset katsovat, että takauksen puuttuminen on todettu oikeuskäytännössä, erityisesti asiassa Société de l'hôtel d'Albe
   (72) annetussa tuomiossa ja asiassa Campoloro
   (73) annetuissa tuomioissa. Kuten komission asiantuntija on korostanut La Poste -asiassa, asiassa Société de l'hôtel d'Albe annettu tuomio ei koske tarkalleen ottaen sitä tilannetta, jossa takausta on tarkoitus käyttää (74). Jälkimmäisen asian osalta (75) komissio katsoo päinvastoin sen osoittavan, että valtion vastuujärjestely, jota käytetään julkisten laitosten velkojen perintämenettelyssä, sisältää kaikki takausmekanismin piirteet. |
| --- | --- |

(103)

Toiseksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 122–124 kappaleeseen, kun Ranskan viranomaiset katsovat, että takauksen puuttuminen on todettu oikeuskäytännössä, erityisesti asiassa Société de l'hôtel d'Albe
   (72) annetussa tuomiossa ja asiassa Campoloro
   (73) annetuissa tuomioissa. Kuten komission asiantuntija on korostanut La Poste -asiassa, asiassa Société de l'hôtel d'Albe annettu tuomio ei koske tarkalleen ottaen sitä tilannetta, jossa takausta on tarkoitus käyttää (74). Jälkimmäisen asian osalta (75) komissio katsoo päinvastoin sen osoittavan, että valtion vastuujärjestely, jota käytetään julkisten laitosten velkojen perintämenettelyssä, sisältää kaikki takausmekanismin piirteet.

| (104) | Kolmanneksi komissio katsoo, että Ranskan viranomaisten La Poste -asiassa esittämä väite, jonka mukaan velat, joita EPIC-yhtiöt ovat ottaneet LOLF:n voimaantulon eli tammikuun 1 päivän 2005 jälkeen, eivät voi kuulua implisiittisen takauksen piiriin, on perusteeton:






  a) | Komissio korostaa, että IFP:n asema muutettiin 7 päivänä heinäkuuta 2006, toisin sanoen LOLF:n voimaantulon jälkeen. Näin ollen ei ole välttämätöntä tarkastella Ranskan viranomaisten asiantuntijan La Poste -asiassa esittämiä väitteitä, jotka koskevat ennen tammikuun 1 päivää 2005 mahdollisesti sovittuja lainoja, siitäkin huolimatta, että Ranskan viranomaiset viittaavat huomautuksissaan niihin soveltuvin osin. IFP:n ennen tammikuun 1 päivää 2005 sopimat lainat on ottanut ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43-612 (loi sur la gestion des intérêts professionnels) tarkoitettu toimialajärjestö (toisin sanoen yksityisoikeudellinen oikeushenkilö), joten EPIC-asemaan perustuva rajoittamaton takaus ei ole voinut kattaa niitä velkojen tekohetkellä (76). |
| --- | --- | --- |

(104)

Kolmanneksi komissio katsoo, että Ranskan viranomaisten La Poste -asiassa esittämä väite, jonka mukaan velat, joita EPIC-yhtiöt ovat ottaneet LOLF:n voimaantulon eli tammikuun 1 päivän 2005 jälkeen, eivät voi kuulua implisiittisen takauksen piiriin, on perusteeton:

a)

Komissio korostaa, että IFP:n asema muutettiin 7 päivänä heinäkuuta 2006, toisin sanoen LOLF:n voimaantulon jälkeen. Näin ollen ei ole välttämätöntä tarkastella Ranskan viranomaisten asiantuntijan La Poste -asiassa esittämiä väitteitä, jotka koskevat ennen tammikuun 1 päivää 2005 mahdollisesti sovittuja lainoja, siitäkin huolimatta, että Ranskan viranomaiset viittaavat huomautuksissaan niihin soveltuvin osin. IFP:n ennen tammikuun 1 päivää 2005 sopimat lainat on ottanut ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43-612 (loi sur la gestion des intérêts professionnels) tarkoitettu toimialajärjestö (toisin sanoen yksityisoikeudellinen oikeushenkilö), joten EPIC-asemaan perustuva rajoittamaton takaus ei ole voinut kattaa niitä velkojen tekohetkellä (76).

| b) | Komissio huomauttaa kuitenkin, kuten sen asiantuntija on todennut La Poste -asiassa ja kuten komissio on jo selvittänyt edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 130 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, että velvollisuus mainita valtiontakaukset finanssilaissa rajoittuu koskemaan tällaisten takausten myöntämistä. Näin ollen se, että takaus myönnetään, kattaa tapaukset, joissa valtio nimenomaisella tahdon ilmauksellaan päättää antaa takauksensa organisaatiolle tai toimenpiteelle. Sen vuoksi velvollisuus merkitä takaukset finanssilakiin ei kata tietystä asemasta tai oikeuskäytännöstä johtuvasta velvoitteesta aiheutuvia takauksia, joille on ominaista se, että ne ovat luonteeltaan implisiittisiä ja automaattisia. Tämä toinen takausten luokka ei siis perustu valtion päätökseen vaan siihen, että valtio toimii olemassa olevassa sääntelykehyksessä, ja takaus on vain yksi sääntelykehyksen vaikutuksista (77). |
| --- | --- |

b)

Komissio huomauttaa kuitenkin, kuten sen asiantuntija on todennut La Poste -asiassa ja kuten komissio on jo selvittänyt edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 130 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, että velvollisuus mainita valtiontakaukset finanssilaissa rajoittuu koskemaan tällaisten takausten myöntämistä. Näin ollen se, että takaus myönnetään, kattaa tapaukset, joissa valtio nimenomaisella tahdon ilmauksellaan päättää antaa takauksensa organisaatiolle tai toimenpiteelle. Sen vuoksi velvollisuus merkitä takaukset finanssilakiin ei kata tietystä asemasta tai oikeuskäytännöstä johtuvasta velvoitteesta aiheutuvia takauksia, joille on ominaista se, että ne ovat luonteeltaan implisiittisiä ja automaattisia. Tämä toinen takausten luokka ei siis perustu valtion päätökseen vaan siihen, että valtio toimii olemassa olevassa sääntelykehyksessä, ja takaus on vain yksi sääntelykehyksen vaikutuksista (77).

| c) | Komissio päättelee edellä esitetystä, kuten se on jo todennut päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 131 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, ettei Ranskan viranomaisten LOLF-lakiin perustuva väite ole vakuuttava ja ettei se, ettei missään finanssilaissa ilmoiteta valtion myöntävän takausta IFP:lle tämän aseman perusteella, estä implisiittisen takauksen olemassaoloa. Komissio päättelee edelleen, ettei se ole sidottu Ranskan lainsäädännön määritelmään toimenpiteestä takauksena eikä siihenkään, että kyseessä olisi LOLF:n soveltamisalaan kuuluva takaus. Komissio katsoo, että merkittävä tekijä on ainoastaan toimenpiteen luokittelu unionin lainsäädännön perusteella, jossa tunnustetaan implisiittisen takauksen olemassaolo silloin, kun jäsenvaltio on juridisesti velvollinen korvaamaan toisen henkilön saatavan tämän lyötyä laimin maksusitoumuksensa (78). |
| --- | --- |

c)

Komissio päättelee edellä esitetystä, kuten se on jo todennut päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 131 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, ettei Ranskan viranomaisten LOLF-lakiin perustuva väite ole vakuuttava ja ettei se, ettei missään finanssilaissa ilmoiteta valtion myöntävän takausta IFP:lle tämän aseman perusteella, estä implisiittisen takauksen olemassaoloa. Komissio päättelee edelleen, ettei se ole sidottu Ranskan lainsäädännön määritelmään toimenpiteestä takauksena eikä siihenkään, että kyseessä olisi LOLF:n soveltamisalaan kuuluva takaus. Komissio katsoo, että merkittävä tekijä on ainoastaan toimenpiteen luokittelu unionin lainsäädännön perusteella, jossa tunnustetaan implisiittisen takauksen olemassaolo silloin, kun jäsenvaltio on juridisesti velvollinen korvaamaan toisen henkilön saatavan tämän lyötyä laimin maksusitoumuksensa (78).

| (105) | Neljänneksi komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteen, jonka mukaan jos EPIC-yhtiöille on myönnetty valtiontakaus, uuden EPIC-yhtiön perustaminen (mukaan lukien aseman muuttaminen) edellyttäisi sellaisten takausmenettelyjen toteuttamista, joilla säilytettäisiin ennen muutosta syntyneet velkojien oikeudet. Komission mukaan toisaalta se, ettei tällaista mekanismia ole koskaan perustettu (79), osoittaa, ettei IFP:lle ole koskaan myönnetty takausta:






  a) | Kuten komission asiantuntija on todennut La Poste -asiassa ja kuten todetaan edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 133 kappaleessa, johon komissio viittaa soveltuvin osin, komissio katsoo, että tällainen väite edellyttäisi erittäin väljää tulkintaa perustuslakiin perustuvasta omistusoikeuden suojasta. |
| --- | --- | --- |

(105)

Neljänneksi komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteen, jonka mukaan jos EPIC-yhtiöille on myönnetty valtiontakaus, uuden EPIC-yhtiön perustaminen (mukaan lukien aseman muuttaminen) edellyttäisi sellaisten takausmenettelyjen toteuttamista, joilla säilytettäisiin ennen muutosta syntyneet velkojien oikeudet. Komission mukaan toisaalta se, ettei tällaista mekanismia ole koskaan perustettu (79), osoittaa, ettei IFP:lle ole koskaan myönnetty takausta:

a)

Kuten komission asiantuntija on todennut La Poste -asiassa ja kuten todetaan edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 133 kappaleessa, johon komissio viittaa soveltuvin osin, komissio katsoo, että tällainen väite edellyttäisi erittäin väljää tulkintaa perustuslakiin perustuvasta omistusoikeuden suojasta.

| b) | Komissio haluaa täsmentää, kuten se on jo tehnyt edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 134 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, ettei omistusoikeus edellytä mitään erityistä toimenpidettä velkojien oikeuksien takaamiseksi, kun EPIC muutetaan yhtiöksi, johon sovelletaan saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eikä tällaisten toimenpiteiden puuttuminen tämän vuoksi ole osoitus implisiittisen takauksen puuttumisesta. |
| --- | --- |

b)

Komissio haluaa täsmentää, kuten se on jo tehnyt edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 134 kappaleessa, johon se viittaa soveltuvin osin, ettei omistusoikeus edellytä mitään erityistä toimenpidettä velkojien oikeuksien takaamiseksi, kun EPIC muutetaan yhtiöksi, johon sovelletaan saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eikä tällaisten toimenpiteiden puuttuminen tämän vuoksi ole osoitus implisiittisen takauksen puuttumisesta.

| c) | Komissio lisää, kuten todetaan edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 135 ja 136 kappaleessa, joihin komissio viittaa soveltuvin osin, ettei se, että Ranskan viranomaiset päättivät myöntää La Postelle nimenomaisen takauksen (80), kun se sai EPIC-asemaan rinnastettavissa olevan aseman vuonna 1990, todista, ette implisiittistä takausta ollut olemassa. |
| --- | --- |

c)

Komissio lisää, kuten todetaan edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 135 ja 136 kappaleessa, joihin komissio viittaa soveltuvin osin, ettei se, että Ranskan viranomaiset päättivät myöntää La Postelle nimenomaisen takauksen (80), kun se sai EPIC-asemaan rinnastettavissa olevan aseman vuonna 1990, todista, ette implisiittistä takausta ollut olemassa.

| (106) | Lopuksi komissio viittaa tämän päätöksen jaksoon, joka koskee valtion vastuuta, sekä edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1 A b) 3) kohtaan Ranskan viranomaisten lainaaman Labetoullen artikkelin osalta (81) ja asiassa Campoloro noudatetusta oikeuskäytännöstä tekemäänsä analyysiin (82). |
| --- | --- |

(106)

Lopuksi komissio viittaa tämän päätöksen jaksoon, joka koskee valtion vastuuta, sekä edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1 A b) 3) kohtaan Ranskan viranomaisten lainaaman Labetoullen artikkelin osalta (81) ja asiassa Campoloro noudatetusta oikeuskäytännöstä tekemäänsä analyysiin (82).

| (107) | Toisin kuin Ranskan viranomaiset esittävät – niiden mukaan tällainen takaus on poissuljettu säädöksillä – komissio huomauttaa, että julkisen laitoksen asemaan liittyvien implisiittisten takausten olemassaolo on vahvistettu korkeimman hallinto-oikeuden asiassa Crédit Lyonnais vuonna 1995 antamassa muistiossa, jossa implisiittisen takauksen olemassaoloa perustellaan yksinomaan organisaation julkisen laitoksen luonteella (83). |
| --- | --- |

(107)

Toisin kuin Ranskan viranomaiset esittävät – niiden mukaan tällainen takaus on poissuljettu säädöksillä – komissio huomauttaa, että julkisen laitoksen asemaan liittyvien implisiittisten takausten olemassaolo on vahvistettu korkeimman hallinto-oikeuden asiassa Crédit Lyonnais vuonna 1995 antamassa muistiossa, jossa implisiittisen takauksen olemassaoloa perustellaan yksinomaan organisaation julkisen laitoksen luonteella (83).

| (108) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 142–145 kappaleeseen, joissa todetaan, että komissio ei hyväksy Ranskan viranomaisten tulkintaa, jonka mukaan tätä korkeimman hallinto-oikeuden lausuntoa ei voitaisi soveltaa IFP:hen. Komissio korostaa erityisesti, ettei tässä lausunnossa mitenkään viitata julkisen laitoksen käyttämän julkisen kirjanpitäjän tehtäviin tai julkisen kirjanpitäjän käyttöön. Lisäksi Ranskan viranomaiset eivät selvennä, miksi niiden mukaan tätä lausuntoa voidaan soveltaa ainoastaan julkista kirjanpitäjää käyttäviin julkisiin laitoksiin. Komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteet, joiden mukaan lausuntoa ei voida soveltaa, koska se on annettu ennen LOLF:n voimaantuloa ja korkeimman hallinto-oikeuden aiemman oikeuskäytännön vastaisesti. Komissio on muistuttanut edellä 104 kappaleessa ja edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007, ettei LOLF estä valtion IFP:lle myöntämää implisiittistä takausta. |
| --- | --- |

(108)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 142–145 kappaleeseen, joissa todetaan, että komissio ei hyväksy Ranskan viranomaisten tulkintaa, jonka mukaan tätä korkeimman hallinto-oikeuden lausuntoa ei voitaisi soveltaa IFP:hen. Komissio korostaa erityisesti, ettei tässä lausunnossa mitenkään viitata julkisen laitoksen käyttämän julkisen kirjanpitäjän tehtäviin tai julkisen kirjanpitäjän käyttöön. Lisäksi Ranskan viranomaiset eivät selvennä, miksi niiden mukaan tätä lausuntoa voidaan soveltaa ainoastaan julkista kirjanpitäjää käyttäviin julkisiin laitoksiin. Komissio hylkää Ranskan viranomaisten väitteet, joiden mukaan lausuntoa ei voida soveltaa, koska se on annettu ennen LOLF:n voimaantuloa ja korkeimman hallinto-oikeuden aiemman oikeuskäytännön vastaisesti. Komissio on muistuttanut edellä 104 kappaleessa ja edellä mainitussa päätöksessä C 56/2007, ettei LOLF estä valtion IFP:lle myöntämää implisiittistä takausta.

| (109) | Lopuksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 146 ja 147 kappaleeseen, joissa todetaan komission ottavan huomioon 22 päivänä heinäkuuta 2003 annetun talous-, valtiovarain- ja teollisuusministerin muistion, jonka aiheena on valtion implisiittisesti tai nimenomaisesti myöntämien takausjärjestelmien luettelointi ja jossa vahvistetaan hallinnollisesta määräyksestä tai säädöksestä johtuvien implisiittisten takausten olemassaolo ja se, että nämä aiheuttavat ja sisältävät rahoituksellisia seurauksia valtiolle. Tämä muistio osoittaa, että valtion takaus voi johtua hyvin eriluonteisista säädöksistä (84), ja siinä muistutetaan, että julkisen laitoksen perustaminen voi edellyttää valtion implisiittistä takausta kyseisen laitoksen velkojien hyväksi (85). |
| --- | --- |

(109)

Lopuksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 146 ja 147 kappaleeseen, joissa todetaan komission ottavan huomioon 22 päivänä heinäkuuta 2003 annetun talous-, valtiovarain- ja teollisuusministerin muistion, jonka aiheena on valtion implisiittisesti tai nimenomaisesti myöntämien takausjärjestelmien luettelointi ja jossa vahvistetaan hallinnollisesta määräyksestä tai säädöksestä johtuvien implisiittisten takausten olemassaolo ja se, että nämä aiheuttavat ja sisältävät rahoituksellisia seurauksia valtiolle. Tämä muistio osoittaa, että valtion takaus voi johtua hyvin eriluonteisista säädöksistä (84), ja siinä muistutetaan, että julkisen laitoksen perustaminen voi edellyttää valtion implisiittistä takausta kyseisen laitoksen velkojien hyväksi (85).

b)   IFP:n velkojan saatavan takaisinmaksu on varmistettu

| (110) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 4.1.1. A b) kohdassa esitettyyn esimerkkiin ja aikoo osoittaa, että jos IFP:n maksujen suorittaminen lakkaa, sen velkojat ovat suotuisammassa tilanteessa kuin kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvan yrityksen velkojat. |
| --- | --- |

(110)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 4.1.1. A b) kohdassa esitettyyn esimerkkiin ja aikoo osoittaa, että jos IFP:n maksujen suorittaminen lakkaa, sen velkojat ovat suotuisammassa tilanteessa kuin kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvan yrityksen velkojat.

| (111) | Ensiksi julkisiin laitoksiin ei sovelleta perinteisiä rajoituksia, jotka koskevat yksityisoikeudellisen organisaation saatavan maksamista. Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 150–154 kappaleessa laajemmin selvitettyihin seikkoihin, joiden pohjalta se toteaa ensimmäisestä kohdasta seuraavaa:






  — | Toisin kuin kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvien yritysten velkojat, IFP:n velkojat eivät ole vaarassa menettää saataviaan kokonaan tai osittain selvitystilamenettelyn käynnistämisen vuoksi (koska IFP:hen ei sovelleta yleisen lainsäädännön mukaisia vaikeuksiin joutuneiden yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä). |
| --- | --- | --- |

(111)

Ensiksi julkisiin laitoksiin ei sovelleta perinteisiä rajoituksia, jotka koskevat yksityisoikeudellisen organisaation saatavan maksamista. Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 150–154 kappaleessa laajemmin selvitettyihin seikkoihin, joiden pohjalta se toteaa ensimmäisestä kohdasta seuraavaa:

—

Toisin kuin kauppaoikeuden soveltamisalaan kuuluvien yritysten velkojat, IFP:n velkojat eivät ole vaarassa menettää saataviaan kokonaan tai osittain selvitystilamenettelyn käynnistämisen vuoksi (koska IFP:hen ei sovelleta yleisen lainsäädännön mukaisia vaikeuksiin joutuneiden yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä).

| — | IFP:n oikeushenkilöys ei ole este valtion takauksen olemassaololle. |
| --- | --- |

—

IFP:n oikeushenkilöys ei ole este valtion takauksen olemassaololle.

| — | Koska valtion vastuuta IFP:stä ei ole nimenomaisesti rajoitettu, IFP:n velkojat voivat oikeutetusti vedota periaatteeseen, jonka mukaan valtio takaa IFP:n velat, vaikka IFP onkin oikeushenkilö. |
| --- | --- |

—

Koska valtion vastuuta IFP:stä ei ole nimenomaisesti rajoitettu, IFP:n velkojat voivat oikeutetusti vedota periaatteeseen, jonka mukaan valtio takaa IFP:n velat, vaikka IFP onkin oikeushenkilö.

| (112) | Toiseksi 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa (ja useissa sen soveltamista koskevissa säädöksissä (86) määritellyllä päätöksellä tuomitun julkisen laitoksen velkojen perintämenettely on jäljempänä 113–117 kappaleessa selvitetyistä syistä edullisempi IFP:n velkojille kuin yleisen lainsäädännön mukaiset tuomioistuinmenettelyt, jollei se johda IFP:ltä olevan saatavan raukeamiseen. |
| --- | --- |

(112)

Toiseksi 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa (ja useissa sen soveltamista koskevissa säädöksissä (86) määritellyllä päätöksellä tuomitun julkisen laitoksen velkojen perintämenettely on jäljempänä 113–117 kappaleessa selvitetyistä syistä edullisempi IFP:n velkojille kuin yleisen lainsäädännön mukaiset tuomioistuinmenettelyt, jollei se johda IFP:ltä olevan saatavan raukeamiseen.

| (113) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 157–161 kappaleeseen, joissa kehitetyn analyysin mukaisesti komissio huomauttaa ensin, että vuoden 1980 laissa (87) ja sen soveltamissäännöissä (88) nimetään valtio toimivaltaiseksi viranomaiseksi julkisten laitosten velkojen perijänä ja annetaan valtiolle merkittäviä etuoikeuksia: viran puolesta annettava maksumääräys ja riittävien varojen hankkiminen. |
| --- | --- |

(113)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 157–161 kappaleeseen, joissa kehitetyn analyysin mukaisesti komissio huomauttaa ensin, että vuoden 1980 laissa (87) ja sen soveltamissäännöissä (88) nimetään valtio toimivaltaiseksi viranomaiseksi julkisten laitosten velkojen perijänä ja annetaan valtiolle merkittäviä etuoikeuksia: viran puolesta annettava maksumääräys ja riittävien varojen hankkiminen.

| (114) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 162–168 kappaleeseen, joissa esitetyn mukaisesti komissio katsoo, että vuoden 1980 laissa ja sen soveltamista koskevissa säädöksissä määritelty erityinen menettely on ainoastaan velkojen perimismenettely eikä selvitystilamenettely. Saatava ei katoa tämän menettelyn soveltamisen päätteeksi, kun taas yleisen lainsäädännön mukaisen selvitysmenettelyn lopuksi varojen puuttumisen takia annettava tuomio konkurssimenettelyn päättämisestä estää velkojaa nostamasta uutta syytettä. Komissio huomauttaa myös, että vuoden 1980 laki ja sen soveltamista koskevat säädökset, joissa säädetään maksumääräyksen lykkäämisestä eikä missään vaiheessa varauduta maksujen lakkautukseen, jättävät velkojat siihen uskoon, että riittävät varat ovat nyt tai myöhemmin käytettävissä sen saatavan maksuun, joka niillä on julkiselta laitokselta. Nämä molemmat seikat johtavat päättelemään, että käyttövarojen riittämättömyys kuuluu tarvittaessa valtiontakauksen piiriin tai on vain tilapäistä. Sitä vastoin missään selvitysmenettelyssä ei varauduta mahdollisuuteen, jonka mukaan kolmannet tulisivat vastuullisiksi maksukyvyttömän henkilön veloista, paitsi tietysti silloin, kun kyseessä on takaaja. |
| --- | --- |

(114)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 162–168 kappaleeseen, joissa esitetyn mukaisesti komissio katsoo, että vuoden 1980 laissa ja sen soveltamista koskevissa säädöksissä määritelty erityinen menettely on ainoastaan velkojen perimismenettely eikä selvitystilamenettely. Saatava ei katoa tämän menettelyn soveltamisen päätteeksi, kun taas yleisen lainsäädännön mukaisen selvitysmenettelyn lopuksi varojen puuttumisen takia annettava tuomio konkurssimenettelyn päättämisestä estää velkojaa nostamasta uutta syytettä. Komissio huomauttaa myös, että vuoden 1980 laki ja sen soveltamista koskevat säädökset, joissa säädetään maksumääräyksen lykkäämisestä eikä missään vaiheessa varauduta maksujen lakkautukseen, jättävät velkojat siihen uskoon, että riittävät varat ovat nyt tai myöhemmin käytettävissä sen saatavan maksuun, joka niillä on julkiselta laitokselta. Nämä molemmat seikat johtavat päättelemään, että käyttövarojen riittämättömyys kuuluu tarvittaessa valtiontakauksen piiriin tai on vain tilapäistä. Sitä vastoin missään selvitysmenettelyssä ei varauduta mahdollisuuteen, jonka mukaan kolmannet tulisivat vastuullisiksi maksukyvyttömän henkilön veloista, paitsi tietysti silloin, kun kyseessä on takaaja.

| (115) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 170–180 kappaleeseen, joissa kehitetyn analyysin mukaisesti komissio katsoo, että Ranskan lainsäädännössä annetaan valtiolle lupa myöntää ja vieläpä kannustetaan valtiota myöntämään määrärahoja julkisille laitoksille, eikä odoteta niiden turvautuvan perinteiseen pankkilainaan käyttövarojen ehtyessä. Nämä määrärahat voivat olla 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa tarkoitettuja täydentäviä varoja. Komissio katsoo myös, että nämä säädökset ovat velkojien tiedossa, joten niillä on täysi syy uskoa, että valvontaviranomainen löytää tarpeelliset varat saatavan maksamiseksi. Näin ollen komissio katsoo, että oletus siitä, että velkoja ei onnistuisi saamaan maksua saatavalleen 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain menettelyjä soveltamalla, on epätodennäköinen. |
| --- | --- |

(115)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 170–180 kappaleeseen, joissa kehitetyn analyysin mukaisesti komissio katsoo, että Ranskan lainsäädännössä annetaan valtiolle lupa myöntää ja vieläpä kannustetaan valtiota myöntämään määrärahoja julkisille laitoksille, eikä odoteta niiden turvautuvan perinteiseen pankkilainaan käyttövarojen ehtyessä. Nämä määrärahat voivat olla 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa tarkoitettuja täydentäviä varoja. Komissio katsoo myös, että nämä säädökset ovat velkojien tiedossa, joten niillä on täysi syy uskoa, että valvontaviranomainen löytää tarpeelliset varat saatavan maksamiseksi. Näin ollen komissio katsoo, että oletus siitä, että velkoja ei onnistuisi saamaan maksua saatavalleen 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain menettelyjä soveltamalla, on epätodennäköinen.

| (116) | Komissio katsoo kuitenkin, että päinvastoin kuin se päätteli edellä mainitussa La Postea koskevassa päätöksessä C 56/2007, nyt esillä olevassa asiassa IFP:n realisoitavat omat varat ovat suhteellisen merkittävät, jos, kuten Ranskan viranomaiset selvittävät edellä 44 kappaleessa, käyttövarat ja investoinnit (150,3 miljoonaa euroa) olivat vuoden 2007 lopulla noin viisi kertaa suuremmat kuin sen lainat ja velat (25,2 miljoonaa euroa). Näin ollen komissio myöntää, että IFP:n nykyisessä rahoitustilanteessa näyttää hyvin epätodennäköiseltä, että omien varojen puute voisi ainakaan lähitulevaisuudessa saattaa konsernin kyvyttömäksi maksamaan velkojaan, mikä aiheuttaisi valtion asioihin puuttumisen. |
| --- | --- |

(116)

Komissio katsoo kuitenkin, että päinvastoin kuin se päätteli edellä mainitussa La Postea koskevassa päätöksessä C 56/2007, nyt esillä olevassa asiassa IFP:n realisoitavat omat varat ovat suhteellisen merkittävät, jos, kuten Ranskan viranomaiset selvittävät edellä 44 kappaleessa, käyttövarat ja investoinnit (150,3 miljoonaa euroa) olivat vuoden 2007 lopulla noin viisi kertaa suuremmat kuin sen lainat ja velat (25,2 miljoonaa euroa). Näin ollen komissio myöntää, että IFP:n nykyisessä rahoitustilanteessa näyttää hyvin epätodennäköiseltä, että omien varojen puute voisi ainakaan lähitulevaisuudessa saattaa konsernin kyvyttömäksi maksamaan velkojaan, mikä aiheuttaisi valtion asioihin puuttumisen.

| (117) | Vaikka tällainen tilanne, jossa IFP:ltä puuttuisi varoja, on tällä hetkellä epätodennäköinen, pitkällä aikavälillä se on kuitenkin mahdollinen. Tällaisessa tilanteessa ei ole mahdollista realisoida varoja omaisuutta luovuttamalla, mikä johtaisi muiden takausmenettelyjen käyttöön (ennakot, valtion vastuuseen vetoaminen jne.). Lisäksi lainsäätäjän toteuttama omaisuuden suojausjärjestelmä voisi johtaa riita-asioihin, jotka koskevat valtion ankaraa vastuuta IFP:n mahdollisen maksuvelvollisuuksien laiminlyönnin yhteydessä (89). Tältä osin komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten väitteen (90), jonka mukaan olettaen, että valtio katsoisi julkiselle laitokselle kuuluvan omaisuuden välttämättömäksi julkisen palvelun tehtävän suorittamisessa ja vastustaisi näin ollen sen luovuttamista, valtio ei kuitenkaan olisi korvausvelvollinen eikä joutuisi käyttämään takausmekanismeja. Komissio huomauttaa kuitenkin, että Ranskan viranomaiset ovat myöntäneet (vaikka ne kiistävätkin, että IFP voisi saada tästä etua), että julkisen palvelun jatkuvuuden vaatimus velvoittaa valtion edustajan toteuttamaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustetun menettelyn (91). Näin ollen komissio katsoo, että julkisen vallan päätös olla luovuttamatta omaisuutta julkisen palvelun säilyttämiseksi voisi saattaa valtion ankaraan vastuuseen julkisten menojen tasapuolisuuden periaatteen rikkomisesta. |
| --- | --- |

(117)

Vaikka tällainen tilanne, jossa IFP:ltä puuttuisi varoja, on tällä hetkellä epätodennäköinen, pitkällä aikavälillä se on kuitenkin mahdollinen. Tällaisessa tilanteessa ei ole mahdollista realisoida varoja omaisuutta luovuttamalla, mikä johtaisi muiden takausmenettelyjen käyttöön (ennakot, valtion vastuuseen vetoaminen jne.). Lisäksi lainsäätäjän toteuttama omaisuuden suojausjärjestelmä voisi johtaa riita-asioihin, jotka koskevat valtion ankaraa vastuuta IFP:n mahdollisen maksuvelvollisuuksien laiminlyönnin yhteydessä (89). Tältä osin komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten väitteen (90), jonka mukaan olettaen, että valtio katsoisi julkiselle laitokselle kuuluvan omaisuuden välttämättömäksi julkisen palvelun tehtävän suorittamisessa ja vastustaisi näin ollen sen luovuttamista, valtio ei kuitenkaan olisi korvausvelvollinen eikä joutuisi käyttämään takausmekanismeja. Komissio huomauttaa kuitenkin, että Ranskan viranomaiset ovat myöntäneet (vaikka ne kiistävätkin, että IFP voisi saada tästä etua), että julkisen palvelun jatkuvuuden vaatimus velvoittaa valtion edustajan toteuttamaan 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustetun menettelyn (91). Näin ollen komissio katsoo, että julkisen vallan päätös olla luovuttamatta omaisuutta julkisen palvelun säilyttämiseksi voisi saattaa valtion ankaraan vastuuseen julkisten menojen tasapuolisuuden periaatteen rikkomisesta.

| (118) | Kolmanneksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 185–226 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä komissio katsoo, että siinä erittäin epätodennäköisessä tapauksessa, ettei velkoja saisi korvausta vuoden 1980 laissa vahvistetulla menettelyllä, sille ei jäisi muuta keinoa kuin vedota valtion vastuuseen, joka vastaisi piirteiltään takausmekanismia. |
| --- | --- |

(118)

Kolmanneksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 185–226 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä komissio katsoo, että siinä erittäin epätodennäköisessä tapauksessa, ettei velkoja saisi korvausta vuoden 1980 laissa vahvistetulla menettelyllä, sille ei jäisi muuta keinoa kuin vedota valtion vastuuseen, joka vastaisi piirteiltään takausmekanismia.

| (119) | Vaikka Ranskan viranomaiset katsovat, että valtion vastuuseen ei periaatteessa voida vedota sen enempää tuottamukseen perustuvan vastuun kuin ankarankaan vastuun perusteella (92), ne myöntävät kuitenkin, että mikäli olemassa olisi julkisen palvelun jatkuvuusvelvoite ja se koskisi valtion edustajaa 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa vahvistetun menettelyn täytäntöönpanon yhteydessä, olisi mahdollista, että tuomioistuin antaisi määräyksen korvauksen maksamisesta velkojalle. Tässä tapauksessa Ranskan viranomaiset katsovat kuitenkin, ettei velkoja saisi mitään etua, koska sen saama korvaus olisi verrattavissa korvaukseen, jonka se saisi yleisen lainsäädännön perusteella. Tältä osin komissio esittää tiettyjä vuoden 1980 lailla perustettuun erityiseen oikeuteen kuuluvia erityispiirteitä: selvitystilaa koskevan yleisen lainsäädännön perusteella velkojat (ainakaan etuoikeudettomien saatavien velkojat) eivät yleensä saa takaisin koko saatavaansa ja useimmiten selvitystilassa olevan yrityksen velkoja ei myöskään maksa kolmas taho. |
| --- | --- |

(119)

Vaikka Ranskan viranomaiset katsovat, että valtion vastuuseen ei periaatteessa voida vedota sen enempää tuottamukseen perustuvan vastuun kuin ankarankaan vastuun perusteella (92), ne myöntävät kuitenkin, että mikäli olemassa olisi julkisen palvelun jatkuvuusvelvoite ja se koskisi valtion edustajaa 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa vahvistetun menettelyn täytäntöönpanon yhteydessä, olisi mahdollista, että tuomioistuin antaisi määräyksen korvauksen maksamisesta velkojalle. Tässä tapauksessa Ranskan viranomaiset katsovat kuitenkin, ettei velkoja saisi mitään etua, koska sen saama korvaus olisi verrattavissa korvaukseen, jonka se saisi yleisen lainsäädännön perusteella. Tältä osin komissio esittää tiettyjä vuoden 1980 lailla perustettuun erityiseen oikeuteen kuuluvia erityispiirteitä: selvitystilaa koskevan yleisen lainsäädännön perusteella velkojat (ainakaan etuoikeudettomien saatavien velkojat) eivät yleensä saa takaisin koko saatavaansa ja useimmiten selvitystilassa olevan yrityksen velkoja ei myöskään maksa kolmas taho.

| (120) | Ranskan viranomaiset kiistävät myös sen, että velkojien mahdollisuudet saada korvauksia vetoamalla valtion vastuuseen voitaisiin rinnastaa takaukseen. Komissio katsoo päinvastoin, että valtion vastuuseen saattaminen (tuottamusvastuun tai ankaran vastuun perusteella) 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa tarkoitetun julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden velkojen perintämenettelyn yhteydessä vastaa unionin lainsäädännön kannalta takausmekanismia, sillä se varmistaa velkojien saatavien maksun velvoittamalla valtion korvaamaan ne IFP:n laiminlyödessä maksuvelvollisuutensa. Lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö asiassa Société de gestion du port de Campoloro ja Société fermière de Campoloro vastaan Ranska (93), jäljempänä ’Campoloro-asia’, pyrkii tunnustamaan automaattisen takauksen. |
| --- | --- |

(120)

Ranskan viranomaiset kiistävät myös sen, että velkojien mahdollisuudet saada korvauksia vetoamalla valtion vastuuseen voitaisiin rinnastaa takaukseen. Komissio katsoo päinvastoin, että valtion vastuuseen saattaminen (tuottamusvastuun tai ankaran vastuun perusteella) 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa tarkoitetun julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden velkojen perintämenettelyn yhteydessä vastaa unionin lainsäädännön kannalta takausmekanismia, sillä se varmistaa velkojien saatavien maksun velvoittamalla valtion korvaamaan ne IFP:n laiminlyödessä maksuvelvollisuutensa. Lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen oikeuskäytäntö asiassa Société de gestion du port de Campoloro ja Société fermière de Campoloro vastaan Ranska (93), jäljempänä ’Campoloro-asia’, pyrkii tunnustamaan automaattisen takauksen.

| (121) | Komissio katsoo, samoin kuin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 181–184 kappaleessa, joihin se viittaa soveltuvin osin, että Ranskan viranomaisten ehdotus vuoden 1980 lain soveltamista koskevan asetuksen selventämisestä ei riitä sulkemaan pois sitä, että varoja vapautetaan lisäämällä julkisia varoja:






  a) | Ranskan viranomaiset ehdottivat vuoden 1980 lain soveltamisasetukseen seuraavaa muutosta: ”Jollei maksua ole suoritettu näiden määräaikojen kuluessa, valtion edustaja tai valvontaviranomainen kirjaa menoerän maksuvelvoitteensa laiminlyöneen julkisen laitoksen tai yhtiön talousarvioon. Valtion edustaja tai valvontaviranomainen vapauttaa tarvittavat varat laitoksen tai yhtiön talousarviosta joko pienentämällä vielä käyttämättömiä, muihin menoihin varattuja määrärahoja tai lisäämällä varoja.” (Muutos alleviivattu). |
| --- | --- | --- |

(121)

Komissio katsoo, samoin kuin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 181–184 kappaleessa, joihin se viittaa soveltuvin osin, että Ranskan viranomaisten ehdotus vuoden 1980 lain soveltamista koskevan asetuksen selventämisestä ei riitä sulkemaan pois sitä, että varoja vapautetaan lisäämällä julkisia varoja:

a)

Ranskan viranomaiset ehdottivat vuoden 1980 lain soveltamisasetukseen seuraavaa muutosta: ”Jollei maksua ole suoritettu näiden määräaikojen kuluessa, valtion edustaja tai valvontaviranomainen kirjaa menoerän maksuvelvoitteensa laiminlyöneen julkisen laitoksen tai yhtiön talousarvioon. Valtion edustaja tai valvontaviranomainen vapauttaa tarvittavat varat laitoksen tai yhtiön talousarviosta joko pienentämällä vielä käyttämättömiä, muihin menoihin varattuja määrärahoja tai lisäämällä varoja.” (Muutos alleviivattu).

| b) | Komissio katsoo kuitenkin, samoin kuin menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 67 kappaleessa, etteivät säädökset nykyisessä muodossaan sen enempää kuin Ranskan viranomaisten ehdotuksen mukaisiksi muutettuinakaan estä sitä, että varoja voidaan vapauttaa käyttämällä tuen tai julkisten varojen siirron avulla ennalta mahdollistettua varojen lisäystä. |
| --- | --- |

b)

Komissio katsoo kuitenkin, samoin kuin menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 67 kappaleessa, etteivät säädökset nykyisessä muodossaan sen enempää kuin Ranskan viranomaisten ehdotuksen mukaisiksi muutettuinakaan estä sitä, että varoja voidaan vapauttaa käyttämällä tuen tai julkisten varojen siirron avulla ennalta mahdollistettua varojen lisäystä.

| (122) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 204–211 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo lisäksi, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Campoloro-asiassa antama ratkaisu osoittaa, että Ranskan valtion vastuuseen vetoaminen kyseisessä tapauksessa toimii julkisviranomaisten velkojen implisiittisenä takauksena eikä siihen liity minkäänlaista vahinkoehtoa.






  a) | Komissio huomauttaa tarkemmin, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin hylkäsi Ranskan viranomaisten väitteet, joita ne pyrkivät perustelemaan (94) sillä, ettei valtion syyksi luettavaa määräytymisperustetta ollut ja ettei valtio ollut myöntänyt takausta oikeushenkilöiksi määritellyille julkisviranomaisille, ja hyväksyi kantajien päinvastaiset väitteet (95). |
| --- | --- | --- |

(122)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 204–211 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo lisäksi, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Campoloro-asiassa antama ratkaisu osoittaa, että Ranskan valtion vastuuseen vetoaminen kyseisessä tapauksessa toimii julkisviranomaisten velkojen implisiittisenä takauksena eikä siihen liity minkäänlaista vahinkoehtoa.

a)

Komissio huomauttaa tarkemmin, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin hylkäsi Ranskan viranomaisten väitteet, joita ne pyrkivät perustelemaan (94) sillä, ettei valtion syyksi luettavaa määräytymisperustetta ollut ja ettei valtio ollut myöntänyt takausta oikeushenkilöiksi määritellyille julkisviranomaisille, ja hyväksyi kantajien päinvastaiset väitteet (95).

| b) | Komissio huomauttaa, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi lopuksi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkomisen erityisesti seuraavin perustein: ”Nämä tuomiot on siis aiheellista panna täytäntöön, ja tuomioistuin muistuttaa, etteivät valtion viranomaiset voi vedota varojen puutteeseen perustellessaan oikeuden päätökseen perustuvan velan maksamatta jättämistä [...]”. Lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi kyseisen sopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan rikkomisen sillä perusteella, että kantajayhtiöiden omistusoikeuteen oli kohdistunut erityinen ja kohtuuton rasite, joka johtuu siitä, ettei niille ole maksettu niille kuuluvia määriä (96). Ihmisoikeustuomioistuin määräsi lopulta valtion maksamaan velallisten kuntien velan kokonaisuudessaan (97). |
| --- | --- |

b)

Komissio huomauttaa, että Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi lopuksi Euroopan ihmisoikeussopimuksen 6 artiklan 1 kohdan rikkomisen erityisesti seuraavin perustein: ”Nämä tuomiot on siis aiheellista panna täytäntöön, ja tuomioistuin muistuttaa, etteivät valtion viranomaiset voi vedota varojen puutteeseen perustellessaan oikeuden päätökseen perustuvan velan maksamatta jättämistä [...]”. Lisäksi Euroopan ihmisoikeustuomioistuin totesi kyseisen sopimuksen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan rikkomisen sillä perusteella, että kantajayhtiöiden omistusoikeuteen oli kohdistunut erityinen ja kohtuuton rasite, joka johtuu siitä, ettei niille ole maksettu niille kuuluvia määriä (96). Ihmisoikeustuomioistuin määräsi lopulta valtion maksamaan velallisten kuntien velan kokonaisuudessaan (97).

| c) | Komissio katsoo, että edellä mainitusta oikeuskäytännöstä johtuu kolme tärkeää seikkaa:






  — | Edellyttäen, että kantajat saavat tuomioistuimen päätöksen, jossa tunnustetaan niiden saatavat, valtion vastuu toimii implisiittisen takauksen tavoin (98), jos Ranskan valtio on tuomittu maksamaan julkisoikeudellisen oikeushenkilön koko velka (99), eikä määrää ole millään tavoin jaettu osiin, jotka voisivat perustua velallisen julkisen yhteisön maksukyvyttömyyteen ja toisaalta valtion syyksi luettaviin mahdollisiin laiminlyönteihin (Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ei etsi valtion syyksi luettavaa määräytymisperustetta, vaan pitäytyy pelkästään velallisen maksukyvyttömyydessä). |
| --- | --- | --- |

c)

Komissio katsoo, että edellä mainitusta oikeuskäytännöstä johtuu kolme tärkeää seikkaa:

—

Edellyttäen, että kantajat saavat tuomioistuimen päätöksen, jossa tunnustetaan niiden saatavat, valtion vastuu toimii implisiittisen takauksen tavoin (98), jos Ranskan valtio on tuomittu maksamaan julkisoikeudellisen oikeushenkilön koko velka (99), eikä määrää ole millään tavoin jaettu osiin, jotka voisivat perustua velallisen julkisen yhteisön maksukyvyttömyyteen ja toisaalta valtion syyksi luettaviin mahdollisiin laiminlyönteihin (Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ei etsi valtion syyksi luettavaa määräytymisperustetta, vaan pitäytyy pelkästään velallisen maksukyvyttömyydessä).

| — | Tämä vastuu kattaa julkisviranomaisten velat, vaikka nämä olisivatkin oikeushenkilöitä. Ranskan hallitus vetosi nimenomaan oikeushenkilöasemaan ja omaan varallisuuteen kiistäessään Ranskan valtion vastuuseen saattamisen, mutta ihmisoikeustuomioistuin hylkäsi tämän perustelun. |
| --- | --- |

—

Tämä vastuu kattaa julkisviranomaisten velat, vaikka nämä olisivatkin oikeushenkilöitä. Ranskan hallitus vetosi nimenomaan oikeushenkilöasemaan ja omaan varallisuuteen kiistäessään Ranskan valtion vastuuseen saattamisen, mutta ihmisoikeustuomioistuin hylkäsi tämän perustelun.

| — | Valtiontakauksen soveltamisala ulottuu niihin julkisviranomaisiin, jotka riippuvat valtiosta. Takaus liittyy siis tiiviisti velallisen julkisoikeudelliseen asemaan. |
| --- | --- |

—

Valtiontakauksen soveltamisala ulottuu niihin julkisviranomaisiin, jotka riippuvat valtiosta. Takaus liittyy siis tiiviisti velallisen julkisoikeudelliseen asemaan.

| d) | Lisäksi komissio toteaa, ettei Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Campoloro-asiassa tekemä ratkaisu ole irrallinen, vaan liittyy erittäin selvään oikeuskäytännön suuntaukseen, erityisesti asioissa Artico vastaan Italia
   (100) ja asiassa Bourdov vastaan Venäjä
   (101) annetuissa tuomioissa. |
| --- | --- |

d)

Lisäksi komissio toteaa, ettei Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen Campoloro-asiassa tekemä ratkaisu ole irrallinen, vaan liittyy erittäin selvään oikeuskäytännön suuntaukseen, erityisesti asioissa Artico vastaan Italia
   (100) ja asiassa Bourdov vastaan Venäjä
   (101) annetuissa tuomioissa.

| (123) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 212–220 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo, etteivät Ranskan viranomaisten esittämät huomautukset mitätöi tätä todistelua. Kuten komissio päätteli La Poste -asian osalta edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 222 kappaleessa sekä totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, se katsoo, että Ranskan voimassa olevan lainsäädännön mukaan IFP:n velkoja, joka ei ole saanut saatavastaan maksua 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain menettelyjen avulla, voi saada koko laiminlyödyn saatavansa suuruisen korvauksen vetoamalla valtion vastuuseen, toisin kuin yleisen lainsäädännön selvitystilamenettelyssä, jossa velkojan saama korvaus rajoittuu käytettävissä olevien varojen määrään. Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että valtion vastuuta käsitellään kuten takausta eikä Ranskan lainsäädännössä rajoiteta sitä millään lailla ja että se liittyy luontaisesti velallisen organisaation julkisoikeudelliseen asemaan. |
| --- | --- |

(123)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 212–220 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo, etteivät Ranskan viranomaisten esittämät huomautukset mitätöi tätä todistelua. Kuten komissio päätteli La Poste -asian osalta edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 222 kappaleessa sekä totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään, se katsoo, että Ranskan voimassa olevan lainsäädännön mukaan IFP:n velkoja, joka ei ole saanut saatavastaan maksua 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain menettelyjen avulla, voi saada koko laiminlyödyn saatavansa suuruisen korvauksen vetoamalla valtion vastuuseen, toisin kuin yleisen lainsäädännön selvitystilamenettelyssä, jossa velkojan saama korvaus rajoittuu käytettävissä olevien varojen määrään. Komissio katsoo edellä esitetyn perusteella, että valtion vastuuta käsitellään kuten takausta eikä Ranskan lainsäädännössä rajoiteta sitä millään lailla ja että se liittyy luontaisesti velallisen organisaation julkisoikeudelliseen asemaan.

| (124) | Lisäksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 223–226 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se ottaa huomioon Ranskan ehdotuksen sisällyttää kaikkiin IFP:n sopimuksiin, joihin liittyy saatava, sellainen lauseke, jolla rajoitettaisiin riskiä siitä, että valtion ankaraan vastuuseen vedotaan pelkästään IFP:n maksukyvyttömyyden perusteella. Komissio katsoo kuitenkin, että tällainen sääntelykehys on epävakainen ja että sen pysyvyys herättää epäilyksiä, koska hyväksytyn riskin poikkeus on oikeuskäytännössä vahvistettu sääntö, joka voi aina muuttua. Komissio pitää kuitenkin tällaista ehdotusta sellaisenaan riittämättömänä, sillä se ei kata kaikkia oletettuja tapauksia: se ei sulje pois mahdollisuutta, että valtiontakausta voitaisiin käyttää kaikenlaisessa vastuussa (erityisesti sopimuksiin perustumattomassa vastuussa ja rikosoikeudellisessa vastuussa). Sopimusteitse on ennalta mahdotonta määrätä, ettei valtio ole velvollinen maksamaan IFP:n velkoja sen velkojille, esimerkiksi silloin kun julkinen laitos IFP on yleisesti velkaa kolmansille erilaisten juridisten mekanismien välityksellä, erityisesti jos IFP olisi sulauttanut itseensä toisen laitoksen (102), jolla olisi kolmansien hallussa olevia saatavia, jotka eivät ole aivan heti tunnistettavissa. Komissio katsoo kolmansien hallussa olevista yksittäisistä saatavista, että vain soveltamisalaltaan yleinen säädös, jossa todetaan, ettei valtio ole IFP:n takaaja, ja jota sovelletaan kaikissa tilanteissa ja kaikenlaisten kolmansien yhteydessä, on riittävä poistamaan rajoittamattoman takauksen. Lisäksi olettaen, että Ranskan ehdotukset estäisivät IFP:n velkojien kaikki mahdollisuudet vedota valtion vastuuseen saatavansa takaisinmaksun varmistamiseksi (tätä olettamusta ei komission mukaan ole todennettu), näiden ehdotusten perusteella ei voida selvästi todeta, mitä tapahtuisi siinä tapauksessa, että julkinen laitos IFP joutuisi maksukyvyttömäksi (103). |
| --- | --- |

(124)

Lisäksi komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 223–226 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se ottaa huomioon Ranskan ehdotuksen sisällyttää kaikkiin IFP:n sopimuksiin, joihin liittyy saatava, sellainen lauseke, jolla rajoitettaisiin riskiä siitä, että valtion ankaraan vastuuseen vedotaan pelkästään IFP:n maksukyvyttömyyden perusteella. Komissio katsoo kuitenkin, että tällainen sääntelykehys on epävakainen ja että sen pysyvyys herättää epäilyksiä, koska hyväksytyn riskin poikkeus on oikeuskäytännössä vahvistettu sääntö, joka voi aina muuttua. Komissio pitää kuitenkin tällaista ehdotusta sellaisenaan riittämättömänä, sillä se ei kata kaikkia oletettuja tapauksia: se ei sulje pois mahdollisuutta, että valtiontakausta voitaisiin käyttää kaikenlaisessa vastuussa (erityisesti sopimuksiin perustumattomassa vastuussa ja rikosoikeudellisessa vastuussa). Sopimusteitse on ennalta mahdotonta määrätä, ettei valtio ole velvollinen maksamaan IFP:n velkoja sen velkojille, esimerkiksi silloin kun julkinen laitos IFP on yleisesti velkaa kolmansille erilaisten juridisten mekanismien välityksellä, erityisesti jos IFP olisi sulauttanut itseensä toisen laitoksen (102), jolla olisi kolmansien hallussa olevia saatavia, jotka eivät ole aivan heti tunnistettavissa. Komissio katsoo kolmansien hallussa olevista yksittäisistä saatavista, että vain soveltamisalaltaan yleinen säädös, jossa todetaan, ettei valtio ole IFP:n takaaja, ja jota sovelletaan kaikissa tilanteissa ja kaikenlaisten kolmansien yhteydessä, on riittävä poistamaan rajoittamattoman takauksen. Lisäksi olettaen, että Ranskan ehdotukset estäisivät IFP:n velkojien kaikki mahdollisuudet vedota valtion vastuuseen saatavansa takaisinmaksun varmistamiseksi (tätä olettamusta ei komission mukaan ole todennettu), näiden ehdotusten perusteella ei voida selvästi todeta, mitä tapahtuisi siinä tapauksessa, että julkinen laitos IFP joutuisi maksukyvyttömäksi (103).

| (125) | Neljänneksi vaikka julkisen laitoksen velkoja ei saisikaan täyttä korvausta, se voi aikaansaada oikeusvaikutuksia vetoamalla oikeutettuun virheeseen, johon se on syyllistynyt saatavan syntyhetkellä olettaen, että saatava korvataan joka tapauksessa. |
| --- | --- |

(125)

Neljänneksi vaikka julkisen laitoksen velkoja ei saisikaan täyttä korvausta, se voi aikaansaada oikeusvaikutuksia vetoamalla oikeutettuun virheeseen, johon se on syyllistynyt saatavan syntyhetkellä olettaen, että saatava korvataan joka tapauksessa.

| (126) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 227, 228 (ensimmäinen, toinen ja kolmas luetelmakohta) ja 229 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo, että vilpittömän mielen suojan teorialla (théorie de l'apparence) (104) voidaan vahvistaa, että IFP:n velkojilla on perusteita uskoa yhdenmukaisten viitteiden sarjan perusteella, että tällainen takaus on todella olemassa (siinäkin tapauksessa – mikä ei pidä paikkaansa – että IFP:n EPIC-asema ei oikeuttaisi sitä oikeudellisten syiden perusteella saamaan rajoittamatonta takausta Ranskan valtiolta). Tärkeimmät viittaukset vilpittömän mielen suojan teoriaan perustuvat toisaalta siihen, että eri säädökset (vuoden 1980 laki ja sen soveltamissäädökset) ja viralliset asiakirjat (talousarvioasiakirjat) saavat velkojan uskomaan, että valtio huolehtisi EPIC-yhtiöiden veloista käteisvarojen loppuessa tai käyttäisi omaa vastuuvelvollisuuttaan. Toisaalta se, että Ranskan viranomaiset eivät ole selventäneet oikeudellista tilannetta Campoloro-asian ratkaisun jälkeen eivätkä komission EPIC-yhtiöiden asemasta käynnistämien ensimmäisten menettelyjen päättymisen jälkeen, lisää niin ikään velkojien luottamusta tällaisen takauksen olemassaoloon. Se, ettei EPIC-yhtiön maksukyvyttömyystilanteen vaikutuksia ole selvästi osoitettu, puhuu myös tämän tulkinnan puolesta. |
| --- | --- |

(126)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 227, 228 (ensimmäinen, toinen ja kolmas luetelmakohta) ja 229 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo, että vilpittömän mielen suojan teorialla (théorie de l'apparence) (104) voidaan vahvistaa, että IFP:n velkojilla on perusteita uskoa yhdenmukaisten viitteiden sarjan perusteella, että tällainen takaus on todella olemassa (siinäkin tapauksessa – mikä ei pidä paikkaansa – että IFP:n EPIC-asema ei oikeuttaisi sitä oikeudellisten syiden perusteella saamaan rajoittamatonta takausta Ranskan valtiolta). Tärkeimmät viittaukset vilpittömän mielen suojan teoriaan perustuvat toisaalta siihen, että eri säädökset (vuoden 1980 laki ja sen soveltamissäädökset) ja viralliset asiakirjat (talousarvioasiakirjat) saavat velkojan uskomaan, että valtio huolehtisi EPIC-yhtiöiden veloista käteisvarojen loppuessa tai käyttäisi omaa vastuuvelvollisuuttaan. Toisaalta se, että Ranskan viranomaiset eivät ole selventäneet oikeudellista tilannetta Campoloro-asian ratkaisun jälkeen eivätkä komission EPIC-yhtiöiden asemasta käynnistämien ensimmäisten menettelyjen päättymisen jälkeen, lisää niin ikään velkojien luottamusta tällaisen takauksen olemassaoloon. Se, ettei EPIC-yhtiön maksukyvyttömyystilanteen vaikutuksia ole selvästi osoitettu, puhuu myös tämän tulkinnan puolesta.

| (127) | Nyt esillä olevassa asiassa komissio haluaa lisätä, että IFP:n mahdolliset velkojat olivat ennen heinäkuun 7 päivää 2006 sopimussuhteessa ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43–612 tarkoitetun toimialajärjestön kanssa, joka oli oikeushenkilö ja jonka ne eivät voineet millään perusteella katsoa kuuluvan valtiontakauksen piiriin. Näin ollen vilpittömän mielen suojan teoriaa voidaan soveltaa tarvittaessa ainoastaan IFP:n aseman muuttumisen jälkeen syntyneisiin saataviin. |
| --- | --- |

(127)

Nyt esillä olevassa asiassa komissio haluaa lisätä, että IFP:n mahdolliset velkojat olivat ennen heinäkuun 7 päivää 2006 sopimussuhteessa ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa laissa nro 43–612 tarkoitetun toimialajärjestön kanssa, joka oli oikeushenkilö ja jonka ne eivät voineet millään perusteella katsoa kuuluvan valtiontakauksen piiriin. Näin ollen vilpittömän mielen suojan teoriaa voidaan soveltaa tarvittaessa ainoastaan IFP:n aseman muuttumisen jälkeen syntyneisiin saataviin.

| (128) | Asiantuntijansa La Poste -asiassa esittämien päätelmien mukaisesti komissio katsoo heinäkuun 7 päivän 2006 jälkeen muodostuneista saatavista, että vaikka velkoja – kuten Ranskan viranomaiset esittävät – olettaisi virheellisesti, että valtio on velvollinen takaamaan julkisten laitosten ja erityisesti IFP:n velat, tämä virhe olisi oikeutettu edellä mainittujen seikkojen perusteella, ja oikeus voisi liittää siihen vaikutuksia. Jollei velkoja poikkeuksellisesti onnistuisi saamaan maksua saatavalleen, se voisi olla yhtä kaikki varma, ettei saatava missään nimessä lakkaa olemasta. |
| --- | --- |

(128)

Asiantuntijansa La Poste -asiassa esittämien päätelmien mukaisesti komissio katsoo heinäkuun 7 päivän 2006 jälkeen muodostuneista saatavista, että vaikka velkoja – kuten Ranskan viranomaiset esittävät – olettaisi virheellisesti, että valtio on velvollinen takaamaan julkisten laitosten ja erityisesti IFP:n velat, tämä virhe olisi oikeutettu edellä mainittujen seikkojen perusteella, ja oikeus voisi liittää siihen vaikutuksia. Jollei velkoja poikkeuksellisesti onnistuisi saamaan maksua saatavalleen, se voisi olla yhtä kaikki varma, ettei saatava missään nimessä lakkaa olemasta.

B.   Takaus IFP:n ja/tai sen velvollisuuksien olemassaolon jatkumisesta

| (129) | Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 230–250 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo, että vaikka EPIC-yhtiön velkoja ei saisi kohtuullisessa ajassa ja edellisessä jaksossa kuvattuja menettelyjä käyttämällä maksua saatavalleen, se voi olla varma, ettei saatava lakkaa olemasta. Tämä tilanne eroaa selvitystilassa olevan yksityisoikeudellisen laitoksen velkojan tilanteesta, sillä tällä ei ole mitään varmuutta saataviensa suorittamisesta. |
| --- | --- |

(129)

Komissio viittaa soveltuvin osin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 230–250 kappaleeseen, joissa esitetyistä syistä se katsoo, että vaikka EPIC-yhtiön velkoja ei saisi kohtuullisessa ajassa ja edellisessä jaksossa kuvattuja menettelyjä käyttämällä maksua saatavalleen, se voi olla varma, ettei saatava lakkaa olemasta. Tämä tilanne eroaa selvitystilassa olevan yksityisoikeudellisen laitoksen velkojan tilanteesta, sillä tällä ei ole mitään varmuutta saataviensa suorittamisesta.

| (130) | Komissio korostaa, ettei ole olemassa julkisen viranomaisen aloitteesta tapahtuvaa julkisen laitoksen selvitys- ja kuittausmenettelyä, jonka myötä laitoksen oikeudet ja velvollisuudet lakkaisivat olemasta: mikäli julkinen laitos lakkaa olemasta julkisen viranomaisen päätöksellä ja vaikka asiasta ei nimenomaisesti säädetäkään missään säädöksessä, käytäntö ja tietyt hallinto-oikeuden perusperiaatteet näyttävät osoittavan, että sellaisinaan lakkaavien julkisten laitosten oikeudet ja velvollisuudet siirtyvät aina toisen yksikön tai sellaisen puuttuessa valtion vastuulle. Toisin sanoen julkisten laitosten velat siirretään aina toiselle oikeushenkilölle, joka ei voi kieltäytyä niistä, joten jokainen velkoja on varma, että sille sen saatavan perusteella tulevaa oikeutta voidaan käyttää suhteessa toiseen organisaatioon ja ettei sen saatava siten lakkaa olemasta. |
| --- | --- |

(130)

Komissio korostaa, ettei ole olemassa julkisen viranomaisen aloitteesta tapahtuvaa julkisen laitoksen selvitys- ja kuittausmenettelyä, jonka myötä laitoksen oikeudet ja velvollisuudet lakkaisivat olemasta: mikäli julkinen laitos lakkaa olemasta julkisen viranomaisen päätöksellä ja vaikka asiasta ei nimenomaisesti säädetäkään missään säädöksessä, käytäntö ja tietyt hallinto-oikeuden perusperiaatteet näyttävät osoittavan, että sellaisinaan lakkaavien julkisten laitosten oikeudet ja velvollisuudet siirtyvät aina toisen yksikön tai sellaisen puuttuessa valtion vastuulle. Toisin sanoen julkisten laitosten velat siirretään aina toiselle oikeushenkilölle, joka ei voi kieltäytyä niistä, joten jokainen velkoja on varma, että sille sen saatavan perusteella tulevaa oikeutta voidaan käyttää suhteessa toiseen organisaatioon ja ettei sen saatava siten lakkaa olemasta.

| (131) | Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 233–250 kappaleessa esitettyyn analyysiin, joka perustuu komission asiantuntijan La Poste -asiassa tekemään tutkimukseen julkisissa laitoksissa tapahtuneesta rakenteellisesta kehityksestä ja jossa erotetaan kolme syytä julkisten laitosten lakkauttamiselle (105): laitoksen toimikauden umpeutuminen, julkisen laitoksen tehtävän lakkaaminen ja yleisin tapaus, tehtävän siirto, joka edellyttää väistämättä oikeuksien ja velvollisuuksien siirtoa:






  a) | Tämän asiantuntijatutkimuksen perusteella voidaan katsoa ensiksi, että vaikkei olekaan olemassa yleistä oikeudellista järjestelyä, jolla julkisten laitosten lakkauttaminen olisi järjestetty, käytäntö on osoittanut, että säädöstekstissä järjestetään aina lakkautettavan laitoksen oikeuksien ja velvollisuuksien siirto joko valtiolle tai oikeushenkilölle, joka jatkaa laitoksen tehtävää (106). |
| --- | --- | --- |

(131)

Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 233–250 kappaleessa esitettyyn analyysiin, joka perustuu komission asiantuntijan La Poste -asiassa tekemään tutkimukseen julkisissa laitoksissa tapahtuneesta rakenteellisesta kehityksestä ja jossa erotetaan kolme syytä julkisten laitosten lakkauttamiselle (105): laitoksen toimikauden umpeutuminen, julkisen laitoksen tehtävän lakkaaminen ja yleisin tapaus, tehtävän siirto, joka edellyttää väistämättä oikeuksien ja velvollisuuksien siirtoa:

a)

Tämän asiantuntijatutkimuksen perusteella voidaan katsoa ensiksi, että vaikkei olekaan olemassa yleistä oikeudellista järjestelyä, jolla julkisten laitosten lakkauttaminen olisi järjestetty, käytäntö on osoittanut, että säädöstekstissä järjestetään aina lakkautettavan laitoksen oikeuksien ja velvollisuuksien siirto joko valtiolle tai oikeushenkilölle, joka jatkaa laitoksen tehtävää (106).

| b) | Toiseksi yleensä siirron kohteena ovat ”oikeudet ja velvollisuudet” (joista juuri velvollisuuksien käsite viittaa selvästi velkoihin), ja joskus siirron kohteena on ”omaisuus” (patrimoine) (107) (johon sisältyvät myös velat). Ainoassa esimerkissä, jossa on kyse julkisen laitoksen lakkaamisesta sellaisenaan, järjestetään joka tapauksessa ”velkojen” siirto muille julkisoikeudellisille laitoksille (108). |
| --- | --- |

b)

Toiseksi yleensä siirron kohteena ovat ”oikeudet ja velvollisuudet” (joista juuri velvollisuuksien käsite viittaa selvästi velkoihin), ja joskus siirron kohteena on ”omaisuus” (patrimoine) (107) (johon sisältyvät myös velat). Ainoassa esimerkissä, jossa on kyse julkisen laitoksen lakkaamisesta sellaisenaan, järjestetään joka tapauksessa ”velkojen” siirto muille julkisoikeudellisille laitoksille (108).

| c) | Kolmanneksi silloinkin kun tehtävä käytännössä lakkaa, toinen organisaatio ottaa käytännössä haltuunsa laitoksen oikeudet ja velvollisuudet. |
| --- | --- |

c)

Kolmanneksi silloinkin kun tehtävä käytännössä lakkaa, toinen organisaatio ottaa käytännössä haltuunsa laitoksen oikeudet ja velvollisuudet.

| d) | Neljänneksi tutkimuksessa kuvattu käytäntö on 18 päivänä heinäkuuta 2002 annetun kodifioivan ohjeen nro 02–060-M95 sekä kansallisten julkisten laitosten perustamiseen, muuttamiseen ja lakkauttamiseen liittyviä rahoitusjärjestelyjä koskevan ohjeen mukainen (109), toisin sanoen selvitetyn EPIC-yhtiön oikeudet ja velvollisuudet palautuvat joko valtiolle tai laitoksen tehtävää jatkavalle oikeushenkilölle. |
| --- | --- |

d)

Neljänneksi tutkimuksessa kuvattu käytäntö on 18 päivänä heinäkuuta 2002 annetun kodifioivan ohjeen nro 02–060-M95 sekä kansallisten julkisten laitosten perustamiseen, muuttamiseen ja lakkauttamiseen liittyviä rahoitusjärjestelyjä koskevan ohjeen mukainen (109), toisin sanoen selvitetyn EPIC-yhtiön oikeudet ja velvollisuudet palautuvat joko valtiolle tai laitoksen tehtävää jatkavalle oikeushenkilölle.

| (132) | Komissio päättelee La Poste -asiassa käyttämänsä asiantuntijan tavoin, että julkisten laitosten velat siirretään käytännössä aina toiselle julkisoikeudelliselle oikeushenkilölle, jos tehtävää suorittanut julkinen laitos lakkautetaan. Näiden julkisten laitosten, joihin julkinen laitos IFP kuuluu, velkojat ovat sen vuoksi varmoja siitä, etteivät niiden suorittamatta jääneet saatavat lakkaa. |
| --- | --- |

(132)

Komissio päättelee La Poste -asiassa käyttämänsä asiantuntijan tavoin, että julkisten laitosten velat siirretään käytännössä aina toiselle julkisoikeudelliselle oikeushenkilölle, jos tehtävää suorittanut julkinen laitos lakkautetaan. Näiden julkisten laitosten, joihin julkinen laitos IFP kuuluu, velkojat ovat sen vuoksi varmoja siitä, etteivät niiden suorittamatta jääneet saatavat lakkaa.

C.   Päätelmä IFP:n valtiontakauksen olemassaolosta

| (133) | Niiden seikkojen perusteella, jotka on esitetty yksittäisten saatavien takaisinmaksua ja IFP:n velvollisuuksien olemassaolon jatkumista koskevan takauksen olemassaolon osoittamiseksi, komissio katsoo, että IFP:n aseman muuttumisesta 7 päivänä heinäkuuta 2006 alkaen:






  — | IFP:n velkojat eivät kohtaa niitä tavanomaisia yksityisoikeudessa ja julkisoikeudessa asetettuja rajoituksia, jotka voivat estää saatavan suorituksen kokonaisuudessaan; |
| --- | --- | --- |

(133)

Niiden seikkojen perusteella, jotka on esitetty yksittäisten saatavien takaisinmaksua ja IFP:n velvollisuuksien olemassaolon jatkumista koskevan takauksen olemassaolon osoittamiseksi, komissio katsoo, että IFP:n aseman muuttumisesta 7 päivänä heinäkuuta 2006 alkaen:

—

IFP:n velkojat eivät kohtaa niitä tavanomaisia yksityisoikeudessa ja julkisoikeudessa asetettuja rajoituksia, jotka voivat estää saatavan suorituksen kokonaisuudessaan;

| — | IFP:n velkojat voivat käyttää saataviensa perimiseksi erityisiä menettelyjä, jotka antavat valtiolle luvan pakottaa velallinen yhteisö maksamaan saatava; |
| --- | --- |

—

IFP:n velkojat voivat käyttää saataviensa perimiseksi erityisiä menettelyjä, jotka antavat valtiolle luvan pakottaa velallinen yhteisö maksamaan saatava;

| — | Ranskan lainsäädännössä ei missään vaiheessa anneta IFP:n velkojien ymmärtää, että IFP voisi joutua lopullisesti tilanteeseen, jossa sen maksuvalmius ei ole riittävä; |
| --- | --- |

—

Ranskan lainsäädännössä ei missään vaiheessa anneta IFP:n velkojien ymmärtää, että IFP voisi joutua lopullisesti tilanteeseen, jossa sen maksuvalmius ei ole riittävä;

| — | maksuvalmiuden riittämättömyyden varalta talousarvioasiakirjoissa annetaan ymmärtää, että valtio voisi myöntää poikkeuksellista valtiontukea julkisen sektorin yhteisöille, joihin julkinen laitos IFP kuuluu; |
| --- | --- |

—

maksuvalmiuden riittämättömyyden varalta talousarvioasiakirjoissa annetaan ymmärtää, että valtio voisi myöntää poikkeuksellista valtiontukea julkisen sektorin yhteisöille, joihin julkinen laitos IFP kuuluu;

| — | jos edellä kuvatut menettelyt eivät anna velkojalle mahdollisuutta saada korvaus saatavalleen, velkoja voi vedota valtion vastuuseen saadakseen täysimääräisen maksun saatavalleen; |
| --- | --- |

—

jos edellä kuvatut menettelyt eivät anna velkojalle mahdollisuutta saada korvaus saatavalleen, velkoja voi vedota valtion vastuuseen saadakseen täysimääräisen maksun saatavalleen;

| — | jos edellä käsitellyt toimet kestävät ajallisesti pitkään, velkoja voi olla varma, ettei saatava lakkaa, vaikka IFP:ssä tapahtuisikin organisaatiomuutoksia. |
| --- | --- |

—

jos edellä käsitellyt toimet kestävät ajallisesti pitkään, velkoja voi olla varma, ettei saatava lakkaa, vaikka IFP:ssä tapahtuisikin organisaatiomuutoksia.

| (134) | Nämä erityispiirteet liittyvät luontaisesti IFP:n julkisen laitoksen asemaan ja merkitsevät sitä, että valtio toimii viime kädessä takaajana. Voidaan siis oikeutetusti päätellä, että IFP:llä on Ranskan valtion rajoittamaton takaus, joka perustuu sen EPIC-asemaan. |
| --- | --- |

(134)

Nämä erityispiirteet liittyvät luontaisesti IFP:n julkisen laitoksen asemaan ja merkitsevät sitä, että valtio toimii viime kädessä takaajana. Voidaan siis oikeutetusti päätellä, että IFP:llä on Ranskan valtion rajoittamaton takaus, joka perustuu sen EPIC-asemaan.

| (135) | IFP:lle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus aiheuttaa edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 2.1 kohdassa tarkoitetun valtion varojen siirron. Julkinen laitos IFP ei maksa tästä takauksesta lainkaan takausmaksua. Tällä tavoin yritykselle aiheutuu etua ja samalla kulutetaan julkisia varoja, koska valtio luopuu takaukseen yleensä liitettävästä korvauksesta. Toisaalta takaus muodostaa valtion varoihin kohdistuvan mahdollisen tulevan sitoumuksen riskin, koska valtio voi joutua maksamaan IFP:n velat (110). |
| --- | --- |

(135)

IFP:lle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus aiheuttaa edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 2.1 kohdassa tarkoitetun valtion varojen siirron. Julkinen laitos IFP ei maksa tästä takauksesta lainkaan takausmaksua. Tällä tavoin yritykselle aiheutuu etua ja samalla kulutetaan julkisia varoja, koska valtio luopuu takaukseen yleensä liitettävästä korvauksesta. Toisaalta takaus muodostaa valtion varoihin kohdistuvan mahdollisen tulevan sitoumuksen riskin, koska valtio voi joutua maksamaan IFP:n velat (110).

| (136) | IFP:lle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus on katsottava valtion toimenpiteeksi, koska se johtuu yhdistelmästä, johon liittyvät IFP:n julkisoikeudellinen asema, jäsenvaltion lainsäädännön periaatteet ja kaksi säädöstä eli 25 päivänä tammikuuta 1985 annettu laki, josta on tullut kauppalaki, ja 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettu laki nro 80–539 sekä sen soveltamissäädökset. |
| --- | --- |

(136)

IFP:lle myönnetty rajoittamaton valtiontakaus on katsottava valtion toimenpiteeksi, koska se johtuu yhdistelmästä, johon liittyvät IFP:n julkisoikeudellinen asema, jäsenvaltion lainsäädännön periaatteet ja kaksi säädöstä eli 25 päivänä tammikuuta 1985 annettu laki, josta on tullut kauppalaki, ja 16 päivänä heinäkuuta 1980 annettu laki nro 80–539 sekä sen soveltamissäädökset.

7.1.1.2.   
  Rajoittamaton takaus ei kata IFP-konsernin tytäryrityksiä

| (137) | Kuten komissio on jo todennut edellä mainitussa asiaa C 51/2005 koskevassa päätöksessään (111), nyt esillä olevaa toimenpidettä koskevassa menettelyn aloittamispäätöksessä ja edellä 2 jaksossa (IFP-konserni), julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat muodostavat kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän: julkinen laitos IFP omistaa suoraan 100 prosenttia Axensin pääomasta ja 100 prosenttia Beicip-Franlabin pääomasta ja välillisesti 100 prosenttia Prosernatin pääomasta sekä valvoo tytäryrityksiään, sillä sen johtohenkilöt kuuluvat tytäryritysten päätöksentekoelimiin. Lisäksi IFP antaa lausuntonsa erityisesti tytäryritystensä strategisista suuntauksista ja tärkeimmistä päätöksistä, jotka koskevat tytäryritysten tulevaisuutta. IFP on myös tehnyt tytäryritysten kanssa näiden taloudellisen toiminnan kannalta välttämättömän teknologian siirtoja koskevia sopimuksia (jotka sisältävät vastavuoroiset etuosto-oikeudet (112) sekä tilojen ja henkilöstön käyttöön asettamista koskevia sopimuksia. IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin taloudellinen integraatio on siis riittävän luja edellä esitetyn päätelmän tekemiseksi. Lisäksi on syytä tarkastella valtiontakauksen tarkkaa ulottuvuutta, jotta saataisiin selville, voidaanko julkisia varoja realisoida velkojien saatavien maksamiseksi, jos IFP:n yksityisoikeudellinen tytäryritys lyö laimin maksusitoumuksensa (toisin sanoen, kattaako rajoittamaton valtiontakaus IFP:n tytäryritysten taloudellisen toiminnan). |
| --- | --- |

(137)

Kuten komissio on jo todennut edellä mainitussa asiaa C 51/2005 koskevassa päätöksessään (111), nyt esillä olevaa toimenpidettä koskevassa menettelyn aloittamispäätöksessä ja edellä 2 jaksossa (IFP-konserni), julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat muodostavat kilpailuoikeudessa tarkoitetun taloudellisen ryhmittymän: julkinen laitos IFP omistaa suoraan 100 prosenttia Axensin pääomasta ja 100 prosenttia Beicip-Franlabin pääomasta ja välillisesti 100 prosenttia Prosernatin pääomasta sekä valvoo tytäryrityksiään, sillä sen johtohenkilöt kuuluvat tytäryritysten päätöksentekoelimiin. Lisäksi IFP antaa lausuntonsa erityisesti tytäryritystensä strategisista suuntauksista ja tärkeimmistä päätöksistä, jotka koskevat tytäryritysten tulevaisuutta. IFP on myös tehnyt tytäryritysten kanssa näiden taloudellisen toiminnan kannalta välttämättömän teknologian siirtoja koskevia sopimuksia (jotka sisältävät vastavuoroiset etuosto-oikeudet (112) sekä tilojen ja henkilöstön käyttöön asettamista koskevia sopimuksia. IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin taloudellinen integraatio on siis riittävän luja edellä esitetyn päätelmän tekemiseksi. Lisäksi on syytä tarkastella valtiontakauksen tarkkaa ulottuvuutta, jotta saataisiin selville, voidaanko julkisia varoja realisoida velkojien saatavien maksamiseksi, jos IFP:n yksityisoikeudellinen tytäryritys lyö laimin maksusitoumuksensa (toisin sanoen, kattaako rajoittamaton valtiontakaus IFP:n tytäryritysten taloudellisen toiminnan).

| (138) | UOP Limited ei huomautuksissaan ota kantaa tähän kysymykseen. Sen väitteet perustuvat käsitykseen, joka markkinatoimijoilla on IFP/Axensista, joka tuottaa sen mukaan etua IFP-konsernille sen toimittajiin, asiakkaisiin ja pääomalähteisiin nähden. Tätä näkökohtaa tarkastellaan tämän päätöksen 7.1.4 jaksossa, jossa käsitellään IFP-konsernille toimenpiteestä koituvia etuja. |
| --- | --- |

(138)

UOP Limited ei huomautuksissaan ota kantaa tähän kysymykseen. Sen väitteet perustuvat käsitykseen, joka markkinatoimijoilla on IFP/Axensista, joka tuottaa sen mukaan etua IFP-konsernille sen toimittajiin, asiakkaisiin ja pääomalähteisiin nähden. Tätä näkökohtaa tarkastellaan tämän päätöksen 7.1.4 jaksossa, jossa käsitellään IFP-konsernille toimenpiteestä koituvia etuja.

| (139) | Sen sijaan kuten edellä 47 kappaleessa on todettu, Ranskan viranomaiset kiistävät IFP:n tytäryrityksille myönnetyn valtiontakauksen erityisesti sillä perusteella, että ne ovat yleisen lainsäädännön mukaisia osakeyhtiöitä. |
| --- | --- |

(139)

Sen sijaan kuten edellä 47 kappaleessa on todettu, Ranskan viranomaiset kiistävät IFP:n tytäryrityksille myönnetyn valtiontakauksen erityisesti sillä perusteella, että ne ovat yleisen lainsäädännön mukaisia osakeyhtiöitä.

| (140) | Samoin kuin tämän päätöksen 7.1.1.1 kohdassa IFP:lle myönnetyn rajoittamattoman takauksen olemassaolosta esitetyssä todistelussa, komissio tarkastelee, saavatko IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojat takauksen yksittäisten saataviensa takaisinmaksulle (A) vai takauksen näiden tytäryritysten velvollisuuksien jatkumisesta (B) siinä tapauksessa, että varat ovat riittämättömät. |
| --- | --- |

(140)

Samoin kuin tämän päätöksen 7.1.1.1 kohdassa IFP:lle myönnetyn rajoittamattoman takauksen olemassaolosta esitetyssä todistelussa, komissio tarkastelee, saavatko IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojat takauksen yksittäisten saataviensa takaisinmaksulle (A) vai takauksen näiden tytäryritysten velvollisuuksien jatkumisesta (B) siinä tapauksessa, että varat ovat riittämättömät.

A.   IFP:n tytäryritysten velkojilla ei ole mitään takausta yksittäisten saataviensa takaisinmaksulle

| (141) | IFP:n tytäryritykset ovat osakeyhtiöitä. Yksityisoikeudellisina oikeushenkilöinä (toisin kuin niitä valvova osakas, joka on julkinen laitos) ne kuuluvat täysimääräisesti Ranskan saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä koskevan yleisen lainsäädännön soveltamisalaan (113). |
| --- | --- |

(141)

IFP:n tytäryritykset ovat osakeyhtiöitä. Yksityisoikeudellisina oikeushenkilöinä (toisin kuin niitä valvova osakas, joka on julkinen laitos) ne kuuluvat täysimääräisesti Ranskan saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä koskevan yleisen lainsäädännön soveltamisalaan (113).

| (142) | Ennen kuin tarkastellaan, voidaanko hallitseva osakas, julkinen laitos IFP, saattaa vastuuseen tytäryrityksistään (b), on selvennettävä julkisen lainsäädännön mukainen selvitystilamenettely, jota sovellettaisiin yksityisoikeudellisiin tytäryrityksiin niiden joutuessa maksujen lakkautukseen (a). |
| --- | --- |

(142)

Ennen kuin tarkastellaan, voidaanko hallitseva osakas, julkinen laitos IFP, saattaa vastuuseen tytäryrityksistään (b), on selvennettävä julkisen lainsäädännön mukainen selvitystilamenettely, jota sovellettaisiin yksityisoikeudellisiin tytäryrityksiin niiden joutuessa maksujen lakkautukseen (a).

a)   Yleisen lainsäädännön mukainen selvitystilamenettely

| (143) | Olettaen, että IFP-konsernin tytäryritys, osakeyhtiö, lopettaa maksut (toisin sanoen se ei enää kykene vastaamaan veloistaan käytettävissä olevilla varoillaan) ja että velkasaneeraus vaikuttaa ilmeisen mahdottomalta (114), yleisen lainsäädännön mukainen menettely (115) johtaisi sen selvitystilaan. Menettelyn aloittamista (116) vaatisi tarvittaessa velkoja 45 päivän kuluessa maksujen lakkauttamisesta (jollei velkoja ole jo vaatinut sovittelumenettelyn aloittamista). Tällaisen selvitystilamenettelyn tarkoituksena on lopettaa yrityksen toiminta tai realisoida sen omaisuus luovuttamalla sen oikeudet ja omaisuus täysimääräisesti tai erillisesti (117). Tuomioistuimen ratkaisussa, jolla selvitystila käynnistetään (118), nimitetään asiaa valvova tuomari ja selvitysmieheksi toimitusmies tai henkilö, joka valitaan alaa koskevan asiantuntemuksen perusteella. Selvitysmies laatii kuukauden kuluessa nimittämisestään selvityksen yrityksen tilasta ja ryhtyy sen jälkeen toteuttamaan selvitystoimia ja todentamaan (119) saatavia (120). Selvitystilan tuotto jaetaan velkojien kesken niiden järjestyksen mukaan (etuoikeutetut ja kiinnitysvelkojat, velkojat, joilla on erityinen omaisuusvakuus, ja etuoikeudettomat velkojat, joilla ei ole etuoikeutta saataviinsa nähden, suhteessa niiden saataviin). |
| --- | --- |

(143)

Olettaen, että IFP-konsernin tytäryritys, osakeyhtiö, lopettaa maksut (toisin sanoen se ei enää kykene vastaamaan veloistaan käytettävissä olevilla varoillaan) ja että velkasaneeraus vaikuttaa ilmeisen mahdottomalta (114), yleisen lainsäädännön mukainen menettely (115) johtaisi sen selvitystilaan. Menettelyn aloittamista (116) vaatisi tarvittaessa velkoja 45 päivän kuluessa maksujen lakkauttamisesta (jollei velkoja ole jo vaatinut sovittelumenettelyn aloittamista). Tällaisen selvitystilamenettelyn tarkoituksena on lopettaa yrityksen toiminta tai realisoida sen omaisuus luovuttamalla sen oikeudet ja omaisuus täysimääräisesti tai erillisesti (117). Tuomioistuimen ratkaisussa, jolla selvitystila käynnistetään (118), nimitetään asiaa valvova tuomari ja selvitysmieheksi toimitusmies tai henkilö, joka valitaan alaa koskevan asiantuntemuksen perusteella. Selvitysmies laatii kuukauden kuluessa nimittämisestään selvityksen yrityksen tilasta ja ryhtyy sen jälkeen toteuttamaan selvitystoimia ja todentamaan (119) saatavia (120). Selvitystilan tuotto jaetaan velkojien kesken niiden järjestyksen mukaan (etuoikeutetut ja kiinnitysvelkojat, velkojat, joilla on erityinen omaisuusvakuus, ja etuoikeudettomat velkojat, joilla ei ole etuoikeutta saataviinsa nähden, suhteessa niiden saataviin).

| (144) | Kun velkoja ei enää ole ja jos selvitysmiehellä on riittävästi varoja korvaamaan velkojien vaatimukset tai jos selvitystilatoimien jatkaminen on mahdotonta varojen puuttumisen vuoksi, tuomioistuin antaa tuomion selvitystilamenettelyn päättämisestä (121). Menettelyn päättämisen jälkeen velalliseen sovelletaan uuden syytteen nostamiskiellon periaatetta. Toisin sanoen varojen riittämättömyyden perusteella annettu tuomio selvitystilamenettelyn päättämisestä ei anna velkojille mahdollisuutta nostaa syytettä velallista vastaan, paitsi (122) jos saatava perustuu rikosoikeudelliseen tuomioon tai velkojan henkilöön liittyviin oikeuksiin. |
| --- | --- |

(144)

Kun velkoja ei enää ole ja jos selvitysmiehellä on riittävästi varoja korvaamaan velkojien vaatimukset tai jos selvitystilatoimien jatkaminen on mahdotonta varojen puuttumisen vuoksi, tuomioistuin antaa tuomion selvitystilamenettelyn päättämisestä (121). Menettelyn päättämisen jälkeen velalliseen sovelletaan uuden syytteen nostamiskiellon periaatetta. Toisin sanoen varojen riittämättömyyden perusteella annettu tuomio selvitystilamenettelyn päättämisestä ei anna velkojille mahdollisuutta nostaa syytettä velallista vastaan, paitsi (122) jos saatava perustuu rikosoikeudelliseen tuomioon tai velkojan henkilöön liittyviin oikeuksiin.

b)   Takausmenettelyn puuttuminen IFP:n yksityisoikeudellisilta tytäryrityksiltä

| (145) | Kuten komission asiantuntija on selvittänyt La Poste -asiassa, tietyissä kaupallisissa yhtiöissä, erityisesti osakeyhtiöissä ja rajavastuuyhtiöissä, osakkaat eivät yleensä ole velvollisia korvaamaan organisaation velkoja enempää kuin niiden alkuperäisen osuutensa verran. Osakeyhtiöinä IFP:n tytäryritykset kuuluvat nimenomaan tähän ryhmään. Näin ollen IFP-konsernissa, samoin kuin kaikissa muissa yhtiöryhmittymissä, jos rajavastuuyhtiön muotoinen tytäryritys (tässä tapauksessa osakeyhtiö) lyö laimin maksuvelvollisuutensa eikä ole olemassa vakuuksia, avaaleja, takauksia, aiesopimuksia tai takausilmoituksia (123), jotka sitoisivat nimenomaisesti kyseistä yritystä, emoyhtiön vastuu rajoittuu sen osuuksien menettämiseen (sama koskee kaikkia tavallisia osakkaita). |
| --- | --- |

(145)

Kuten komission asiantuntija on selvittänyt La Poste -asiassa, tietyissä kaupallisissa yhtiöissä, erityisesti osakeyhtiöissä ja rajavastuuyhtiöissä, osakkaat eivät yleensä ole velvollisia korvaamaan organisaation velkoja enempää kuin niiden alkuperäisen osuutensa verran. Osakeyhtiöinä IFP:n tytäryritykset kuuluvat nimenomaan tähän ryhmään. Näin ollen IFP-konsernissa, samoin kuin kaikissa muissa yhtiöryhmittymissä, jos rajavastuuyhtiön muotoinen tytäryritys (tässä tapauksessa osakeyhtiö) lyö laimin maksuvelvollisuutensa eikä ole olemassa vakuuksia, avaaleja, takauksia, aiesopimuksia tai takausilmoituksia (123), jotka sitoisivat nimenomaisesti kyseistä yritystä, emoyhtiön vastuu rajoittuu sen osuuksien menettämiseen (sama koskee kaikkia tavallisia osakkaita).

| (146) | Ottaen huomioon, että julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset kuuluvat samaan kilpailuoikeudessa tarkoitettuun taloudelliseen ryhmittymään, on todennettava, voiko Ranskan yhtiöoikeuden mukaan taloudellinen riippuvuussuhde, jossa tytäryritykset ovat emoyhtiöönsä nähden, saattaa näiden yksityisoikeudellisten tytäryritysten maksukyvyttömyystilanteessa IFP:n automaattisesti vastuuseen ja näin ollen aiheuttaa julkisten varojen realisoinnin, koska valtio takaa olennaisilta osin sen rahoituksen ja on myöntänyt julkiselle laitokselle implisiittisen rajoittamattoman takauksen. |
| --- | --- |

(146)

Ottaen huomioon, että julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset kuuluvat samaan kilpailuoikeudessa tarkoitettuun taloudelliseen ryhmittymään, on todennettava, voiko Ranskan yhtiöoikeuden mukaan taloudellinen riippuvuussuhde, jossa tytäryritykset ovat emoyhtiöönsä nähden, saattaa näiden yksityisoikeudellisten tytäryritysten maksukyvyttömyystilanteessa IFP:n automaattisesti vastuuseen ja näin ollen aiheuttaa julkisten varojen realisoinnin, koska valtio takaa olennaisilta osin sen rahoituksen ja on myöntänyt julkiselle laitokselle implisiittisen rajoittamattoman takauksen.

| (147) | Tämän perinpohjaisen tarkastelun perusteella komissio voi päätellä, että Ranskan siviililain ja kauppalain mukaan tytäryrityksen maksukyvyttömyystilanteessa sen valvova osakas ei periaatteessa ole vastuussa, paitsi jos voidaan osoittaa, että tytäryrityksen hallintoa valvova osakas on tehnyt virheen (i). Siviililain uudistamista koskevissa viimeaikaisissa hankkeissa pyrittiin nimenomaan laajentamaan periaate, jonka mukaan yhteisö on vastuussa muiden teoista, koskemaan ryhmittymän emoyhtiön ja tytäryritysten välisiä suhteita. Nämä hankkeet, joista on kuitenkin luovuttu, vahvistavat päinvastoin, ettei tällaista periaatetta nykyään ole Ranskan lainsäädännössä (ii). |
| --- | --- |

(147)

Tämän perinpohjaisen tarkastelun perusteella komissio voi päätellä, että Ranskan siviililain ja kauppalain mukaan tytäryrityksen maksukyvyttömyystilanteessa sen valvova osakas ei periaatteessa ole vastuussa, paitsi jos voidaan osoittaa, että tytäryrityksen hallintoa valvova osakas on tehnyt virheen (i). Siviililain uudistamista koskevissa viimeaikaisissa hankkeissa pyrittiin nimenomaan laajentamaan periaate, jonka mukaan yhteisö on vastuussa muiden teoista, koskemaan ryhmittymän emoyhtiön ja tytäryritysten välisiä suhteita. Nämä hankkeet, joista on kuitenkin luovuttu, vahvistavat päinvastoin, ettei tällaista periaatetta nykyään ole Ranskan lainsäädännössä (ii).

i)   Osakkaalla ei ole yleistä vastuuta tytäryrityksen suhteen

| (148) | Oikeusopin mukaan (124) ryhmittymän organisaatio ei koskaan itsessään ole vastuussa eri yrityksistä. Ranskan lainsäädännössä pitäydytään henkilökohtaisen vastuun periaatteessa, joka on muotoiltu siviililain 1382 §:ssä (125). Ainoastaan emoyhtiön lainvastainen käyttäytyminen voisi antaa pääsyn sen omaisuuteen. |
| --- | --- |

(148)

Oikeusopin mukaan (124) ryhmittymän organisaatio ei koskaan itsessään ole vastuussa eri yrityksistä. Ranskan lainsäädännössä pitäydytään henkilökohtaisen vastuun periaatteessa, joka on muotoiltu siviililain 1382 §:ssä (125). Ainoastaan emoyhtiön lainvastainen käyttäytyminen voisi antaa pääsyn sen omaisuuteen.

| (149) | Kun nyt esillä olevassa asiassa IFP-konsernin emoyhtiö on julkisoikeudellinen oikeushenkilö (julkinen laitos IFP), tähän kysymykseen liittyy toinenkin ongelma: on syytä miettiä alustavasti, millä tuomioistuimella (hallinnollisella vai yleisellä) olisi ranskalaisessa oikeusjärjestelmässä tarvittaessa toimivalta pyrkiä selvittämään selvitystilaan asetettua yksityisoikeudellista oikeushenkilöä valvovan julkisoikeudellisen oikeushenkilön mahdollista vastuuta. |
| --- | --- |

(149)

Kun nyt esillä olevassa asiassa IFP-konsernin emoyhtiö on julkisoikeudellinen oikeushenkilö (julkinen laitos IFP), tähän kysymykseen liittyy toinenkin ongelma: on syytä miettiä alustavasti, millä tuomioistuimella (hallinnollisella vai yleisellä) olisi ranskalaisessa oikeusjärjestelmässä tarvittaessa toimivalta pyrkiä selvittämään selvitystilaan asetettua yksityisoikeudellista oikeushenkilöä valvovan julkisoikeudellisen oikeushenkilön mahdollista vastuuta.

| (150) | Komissio huomauttaa, että varojen riittämättömyyden perusteella käynnistettyjen vahingonkorvauskanteiden osalta (126) riita-asioiden tuomioistuin (Tribunal de conflits) on jo pitkään katsonut, että yleinen tuomioistuin on toimivaltainen silloin, kun julkisoikeudellinen henkilö on yrityksen laillinen johtaja (127), ja hallintotuomioistuin silloin, kun julkisoikeudellinen henkilö on tosiasiallinen johtaja (128). Näyttää kuitenkin siltä, että toimivallan jakautuminen hallintotuomioistuinten ja yleisten tuomioistuinten välillä perustuu vastedes tarjottuihin palveluihin: hallinnollinen julkinen palvelu tai teollisluonteinen tai kaupallinen palvelu.






  a) | Kun kyseessä on hallinnollinen julkinen palvelu, riita-asioiden tuomioistuin näyttää hylänneen aiemman oikeuskäytännön, joka perustuu lailliseen hallintoon tai tosiasialliseen hallintoon (129), asiassa Département de la Dordogne
   (130) antamansa tuomion perusteella: korkein tuomioistuin (Haute Juridiction) ratkaisi tuolloin hallintotuomioistuimen toimivallan hyväksi silloin, kun kyseessä on hallinnollinen julkinen palvelu riippumatta siitä, onko julkisoikeudellinen henkilö kyseistä julkisen palvelun tehtävää toteuttavan yksityisoikeudellisen henkilön laillinen vai tosiasiallinen johtaja. Muistutettuaan, että asiassa Blanco
   (131) annetun tuomion mukaisesti valtiolle tai muille julkisoikeudellisille oikeushenkilöille kuuluvaan vastuuseen niiden hallinnollisista julkisista palveluista aiheutuneista vahingoista sovelletaan julkisoikeudellista järjestelmää (alleviivaus lisätty) ja että tilanne muuttuu vain jos siitä säädetään nimenomaisesti laissa, riita-asioiden tuomioistuin katsoi, että yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyistä 25 päivänä tammikuuta 1985 annetusta laista (joka on kodifioitu kauppalain L. 624-3 §:llä ja sitä seuraavilla pykälillä) ei johdu, että lainsäätäjä olisi aikonut julkisoikeudellisten henkilöiden vastuuta koskevista periaatteista poiketen katsoa, että yleisillä tuomioistuimilla olisi toimivalta tutkia valtion tai muiden julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden siviilioikeudellista vastuuta hallinnollisen julkisen palvelun tehtävää suoritettaessa (alleviivaus lisätty). |
| --- | --- | --- |

(150)

Komissio huomauttaa, että varojen riittämättömyyden perusteella käynnistettyjen vahingonkorvauskanteiden osalta (126) riita-asioiden tuomioistuin (Tribunal de conflits) on jo pitkään katsonut, että yleinen tuomioistuin on toimivaltainen silloin, kun julkisoikeudellinen henkilö on yrityksen laillinen johtaja (127), ja hallintotuomioistuin silloin, kun julkisoikeudellinen henkilö on tosiasiallinen johtaja (128). Näyttää kuitenkin siltä, että toimivallan jakautuminen hallintotuomioistuinten ja yleisten tuomioistuinten välillä perustuu vastedes tarjottuihin palveluihin: hallinnollinen julkinen palvelu tai teollisluonteinen tai kaupallinen palvelu.

a)

Kun kyseessä on hallinnollinen julkinen palvelu, riita-asioiden tuomioistuin näyttää hylänneen aiemman oikeuskäytännön, joka perustuu lailliseen hallintoon tai tosiasialliseen hallintoon (129), asiassa Département de la Dordogne
   (130) antamansa tuomion perusteella: korkein tuomioistuin (Haute Juridiction) ratkaisi tuolloin hallintotuomioistuimen toimivallan hyväksi silloin, kun kyseessä on hallinnollinen julkinen palvelu riippumatta siitä, onko julkisoikeudellinen henkilö kyseistä julkisen palvelun tehtävää toteuttavan yksityisoikeudellisen henkilön laillinen vai tosiasiallinen johtaja. Muistutettuaan, että asiassa Blanco
   (131) annetun tuomion mukaisesti valtiolle tai muille julkisoikeudellisille oikeushenkilöille kuuluvaan vastuuseen niiden hallinnollisista julkisista palveluista aiheutuneista vahingoista sovelletaan julkisoikeudellista järjestelmää (alleviivaus lisätty) ja että tilanne muuttuu vain jos siitä säädetään nimenomaisesti laissa, riita-asioiden tuomioistuin katsoi, että yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyistä 25 päivänä tammikuuta 1985 annetusta laista (joka on kodifioitu kauppalain L. 624-3 §:llä ja sitä seuraavilla pykälillä) ei johdu, että lainsäätäjä olisi aikonut julkisoikeudellisten henkilöiden vastuuta koskevista periaatteista poiketen katsoa, että yleisillä tuomioistuimilla olisi toimivalta tutkia valtion tai muiden julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden siviilioikeudellista vastuuta hallinnollisen julkisen palvelun tehtävää suoritettaessa (alleviivaus lisätty).

| b) | Sen sijaan kun kyseessä on teollisluonteinen tai kaupallinen toiminta, toimivalta selvitystilaan asetettua yksityisoikeudellista henkilöä valvovan julkisoikeudellisen oikeushenkilön vastuun tunnistamiseksi kuuluu selvästi yleisille tuomioistuimille. Riita-asioiden tuomioistuin katsoi erityisesti asiassa Société d'Économie Mixte Olympique d'Alès en Cévennes
   (132) tekemässään päätöksessä, että jos valtion tai muiden julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden vastuun määrittäminen niiden hallinnollisen palvelun tehtävän toteuttamisessa kuuluu hallinnollisten tuomioistuinten toimivaltaan, tällainen toiminta kuuluu yleisten tuomioistuinten toimivaltaan silloin, kun valtion tai julkisoikeudellisen oikeushenkilön vastuu määritellään teollisluonteisen tai kaupallisen toiminnan perusteella ilman, että olisi syytä erottaa, onko kyseinen julkisoikeudellinen yhteisö toiminut tosiasiallisena vai laillisena johtajana (alleviivaus lisätty). Tehdessään tämän päätelmän kyseisessä asiassa riita-asioiden tuomioistuin katsoi, että toiminta, jota julkinen osakeyhtiö, jolla on johtokunta ja hallintoneuvosto (SEM Olympique d'Alès en Cévennes), harjoittaa, ei ole hallinnollinen julkinen palvelu kahden seikan perusteella: yhtiön tavoite (133) ja sen rahoitustapa (134). |
| --- | --- |

b)

Sen sijaan kun kyseessä on teollisluonteinen tai kaupallinen toiminta, toimivalta selvitystilaan asetettua yksityisoikeudellista henkilöä valvovan julkisoikeudellisen oikeushenkilön vastuun tunnistamiseksi kuuluu selvästi yleisille tuomioistuimille. Riita-asioiden tuomioistuin katsoi erityisesti asiassa Société d'Économie Mixte Olympique d'Alès en Cévennes
   (132) tekemässään päätöksessä, että jos valtion tai muiden julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden vastuun määrittäminen niiden hallinnollisen palvelun tehtävän toteuttamisessa kuuluu hallinnollisten tuomioistuinten toimivaltaan, tällainen toiminta kuuluu yleisten tuomioistuinten toimivaltaan silloin, kun valtion tai julkisoikeudellisen oikeushenkilön vastuu määritellään teollisluonteisen tai kaupallisen toiminnan perusteella ilman, että olisi syytä erottaa, onko kyseinen julkisoikeudellinen yhteisö toiminut tosiasiallisena vai laillisena johtajana (alleviivaus lisätty). Tehdessään tämän päätelmän kyseisessä asiassa riita-asioiden tuomioistuin katsoi, että toiminta, jota julkinen osakeyhtiö, jolla on johtokunta ja hallintoneuvosto (SEM Olympique d'Alès en Cévennes), harjoittaa, ei ole hallinnollinen julkinen palvelu kahden seikan perusteella: yhtiön tavoite (133) ja sen rahoitustapa (134).

| (151) | Tarkasteltaessa nimenomaan osakeyhtiöitä Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat, jotka ovat julkisen laitoksen eli IFP:n kontrolloimia yksityisoikeudellisia tytäryrityksiä, asiakirja-aineistossa olevista tiedoista ja erityisesti 159 kappaleessa esitetyistä seikoista johtuu, että niiden toiminnan kohde on taloudellinen (135) eikä hallinnollinen. Lisäksi näiden yritysten varat ovat pääosin peräisin liiketoiminnan tuloksesta, jota niiden taloudellinen toiminta tuottaa, eikä julkisesta rahoituksesta. On syytä huomauttaa, että nämä IFP:n tytäryritykset on perustettu kaupallisiksi yhtiöiksi yksityisoikeudellisen oikeushenkilön aloitteesta (136) (eikä julkisoikeudellisen oikeushenkilön aloitteesta, sillä IFP muuttui EPIC-yhtiöksi vasta 7 päivänä heinäkuuta 2006). Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin toiminnasta käy kiistatta ilmi sen teollinen ja kaupallinen luonne, ja selvitystilan yhteydessä yleisillä tuomioistuimilla olisi epäilemättä toimivalta käsitellä asiat, jotka koskevat IFP:n vastuuta. |
| --- | --- |

(151)

Tarkasteltaessa nimenomaan osakeyhtiöitä Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat, jotka ovat julkisen laitoksen eli IFP:n kontrolloimia yksityisoikeudellisia tytäryrityksiä, asiakirja-aineistossa olevista tiedoista ja erityisesti 159 kappaleessa esitetyistä seikoista johtuu, että niiden toiminnan kohde on taloudellinen (135) eikä hallinnollinen. Lisäksi näiden yritysten varat ovat pääosin peräisin liiketoiminnan tuloksesta, jota niiden taloudellinen toiminta tuottaa, eikä julkisesta rahoituksesta. On syytä huomauttaa, että nämä IFP:n tytäryritykset on perustettu kaupallisiksi yhtiöiksi yksityisoikeudellisen oikeushenkilön aloitteesta (136) (eikä julkisoikeudellisen oikeushenkilön aloitteesta, sillä IFP muuttui EPIC-yhtiöksi vasta 7 päivänä heinäkuuta 2006). Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin toiminnasta käy kiistatta ilmi sen teollinen ja kaupallinen luonne, ja selvitystilan yhteydessä yleisillä tuomioistuimilla olisi epäilemättä toimivalta käsitellä asiat, jotka koskevat IFP:n vastuuta.

| (152) | Näin ollen on syytä tarkistaa korkeimman oikeuden oikeuskäytännön mukaiset edellytykset valvovan osakkaan vastuuseen saattamiselle. Edellytykset, joiden perusteella tietyn henkilön (tytäryrityksen) selvitystilamenettely voitaisiin ulottaa koskemaan toista oikeushenkilöä (emoyhtiötä), ovat kuitenkin erittäin tiukat. Kun tytäryritys joutuu maksukyvyttömäksi, sen toiminnan uhrien on korvausta saadakseen osoitettava emoyhtiön virheellinen käytös ja erityisesti se, että emoyhtiö kieltää tytäryrityksensä oikeushenkilöyden (α), ja valvonnassa olevan yhtiön virheellinen johtaminen (β). |
| --- | --- |

(152)

Näin ollen on syytä tarkistaa korkeimman oikeuden oikeuskäytännön mukaiset edellytykset valvovan osakkaan vastuuseen saattamiselle. Edellytykset, joiden perusteella tietyn henkilön (tytäryrityksen) selvitystilamenettely voitaisiin ulottaa koskemaan toista oikeushenkilöä (emoyhtiötä), ovat kuitenkin erittäin tiukat. Kun tytäryritys joutuu maksukyvyttömäksi, sen toiminnan uhrien on korvausta saadakseen osoitettava emoyhtiön virheellinen käytös ja erityisesti se, että emoyhtiö kieltää tytäryrityksensä oikeushenkilöyden (α), ja valvonnassa olevan yhtiön virheellinen johtaminen (β).

α)   Emoyhtiö kieltää tytäryrityksen oikeushenkilöyden

| (153) | Korkeimman oikeuden oikeuskäytännössä annetaan mahdollisuus ulottaa emoyhtiön vastuu koskemaan tytäryritysten toimia kahdessa poikkeustapauksessa (137). kun tytäryritysten omaisuus sekoittuu emoyhtiön omaisuuteen (nk. omaisuuden sekoittumista koskeva olettamus) ja kun tytäryritykset ovat fiktiivisiä oikeushenkilöitä (nk. fiktiivisen oikeushenkilön olettamus). |
| --- | --- |

(153)

Korkeimman oikeuden oikeuskäytännössä annetaan mahdollisuus ulottaa emoyhtiön vastuu koskemaan tytäryritysten toimia kahdessa poikkeustapauksessa (137). kun tytäryritysten omaisuus sekoittuu emoyhtiön omaisuuteen (nk. omaisuuden sekoittumista koskeva olettamus) ja kun tytäryritykset ovat fiktiivisiä oikeushenkilöitä (nk. fiktiivisen oikeushenkilön olettamus).

| (154) | Omaisuuden sekoittumisen (138) käsite koskee yleensä tilannetta, jossa kahden erillisen oikeushenkilön kirjanpidon perusteella ei voida määrittää, kumman yrityksen varoista tai veloista on tietyssä kohdassa kyse. Tällaisen omaisuuden sekoittumisen osoittamiseksi ei riitä, että on olemassa tiiviit yhteydet konsernin eri yritysten välillä. Myöskään samat osakkaat tai johtajat tai edes sama kotipaikka (139) eivät riitä osoittamaan omaisuuden sekoittumista. Konsernin sisäisten suhteiden virallistaminen emoyhtiön ja sen tytäryritysten välisillä sopimuksilla riittää useimmiten poistamaan omaisuuden sekoittumismahdollisuuden (140). |
| --- | --- |

(154)

Omaisuuden sekoittumisen (138) käsite koskee yleensä tilannetta, jossa kahden erillisen oikeushenkilön kirjanpidon perusteella ei voida määrittää, kumman yrityksen varoista tai veloista on tietyssä kohdassa kyse. Tällaisen omaisuuden sekoittumisen osoittamiseksi ei riitä, että on olemassa tiiviit yhteydet konsernin eri yritysten välillä. Myöskään samat osakkaat tai johtajat tai edes sama kotipaikka (139) eivät riitä osoittamaan omaisuuden sekoittumista. Konsernin sisäisten suhteiden virallistaminen emoyhtiön ja sen tytäryritysten välisillä sopimuksilla riittää useimmiten poistamaan omaisuuden sekoittumismahdollisuuden (140).

| (155) | Kahdessa äskettäisessä asiassa Metaleurop
   (141) ja AOL Liberté
   (142) korkein oikeus näyttää jopa tiukentaneen edellytyksiä, jotka koskevat menettelyn laajentamista konsernin emoyhtiöön. Edes konsernin yritysten tiivis integraatio ei välttämättä aiheuta omaisuuden sekoittumista. Oikeusopin (143) mukaan kahden yksikön varoja ja niiden vaihtamista koskevat sopimukset, henkilöstön vaihdot, emoyhtiön myöntämät ennakot tai emoyhtiön suorittama tytäryrityksen hallinnon haltuunotto eivät vastaa luonteeltaan tilien yleistä sekoittumista, mikä oikeuttaisi omaisuuden jälleenyhdistämisen. Näyttää siis siltä, että emoyhtiötä on erittäin vaikea saattaa vastuuseen tytäryrityksen toiminnasta omaisuuksien sekoittumisen perusteella (144), koska korkein oikeus vaatii hyvin vankat todisteet. |
| --- | --- |

(155)

Kahdessa äskettäisessä asiassa Metaleurop
   (141) ja AOL Liberté
   (142) korkein oikeus näyttää jopa tiukentaneen edellytyksiä, jotka koskevat menettelyn laajentamista konsernin emoyhtiöön. Edes konsernin yritysten tiivis integraatio ei välttämättä aiheuta omaisuuden sekoittumista. Oikeusopin (143) mukaan kahden yksikön varoja ja niiden vaihtamista koskevat sopimukset, henkilöstön vaihdot, emoyhtiön myöntämät ennakot tai emoyhtiön suorittama tytäryrityksen hallinnon haltuunotto eivät vastaa luonteeltaan tilien yleistä sekoittumista, mikä oikeuttaisi omaisuuden jälleenyhdistämisen. Näyttää siis siltä, että emoyhtiötä on erittäin vaikea saattaa vastuuseen tytäryrityksen toiminnasta omaisuuksien sekoittumisen perusteella (144), koska korkein oikeus vaatii hyvin vankat todisteet.

| (156) | Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että komissio on jo katsonut, että koska ”IFP ja kyseiset tytäryritykset ovat eri oikeushenkilöitä, niiden kirjanpito on erillinen” (145). Lisäksi IFP:n ja sen tytäryritysten väliset sopimukset, erityisesti teknologiansiirtoja koskevat yksinoikeussopimukset, tai henkilöstön käyttöön asettaminen (146) eivät kuvasta kirjanpidon yleistä sekoittumista, mikä oikeuttaisi korkeimman oikeuden oikeuskäytännössä tarkoitetun omaisuuksien jälleenyhdistämisen. Kukin palvelu on nimittäin merkitty erikseen IFP-konsernin kunkin yksikön taseeseen, kuten jäljempänä 7.1.4 ja 7.3 jaksossa todetaan. |
| --- | --- |

(156)

Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että komissio on jo katsonut, että koska ”IFP ja kyseiset tytäryritykset ovat eri oikeushenkilöitä, niiden kirjanpito on erillinen” (145). Lisäksi IFP:n ja sen tytäryritysten väliset sopimukset, erityisesti teknologiansiirtoja koskevat yksinoikeussopimukset, tai henkilöstön käyttöön asettaminen (146) eivät kuvasta kirjanpidon yleistä sekoittumista, mikä oikeuttaisi korkeimman oikeuden oikeuskäytännössä tarkoitetun omaisuuksien jälleenyhdistämisen. Kukin palvelu on nimittäin merkitty erikseen IFP-konsernin kunkin yksikön taseeseen, kuten jäljempänä 7.1.4 ja 7.3 jaksossa todetaan.

| (157) | Oikeushenkilön fiktiivisyyden osalta on määriteltävä, ettei tytäryrityksellä ole yhtiöjärjestystä (affectio societatis), jotta voidaan osoittaa, ettei sillä ole todellista toimintaa. Korkein oikeus (147) katsoo, että kyse on fiktiivisestä yhtiöstä, jos oikeushenkilö, jota vastaan menettely on aloitettu, harjoittaa vain näennäistä toimintaa, eikä sen toimintaa voida erottaa (148) päämiehenä toimivan oikeushenkilön tai luonnollisen henkilön toiminnasta. |
| --- | --- |

(157)

Oikeushenkilön fiktiivisyyden osalta on määriteltävä, ettei tytäryrityksellä ole yhtiöjärjestystä (affectio societatis), jotta voidaan osoittaa, ettei sillä ole todellista toimintaa. Korkein oikeus (147) katsoo, että kyse on fiktiivisestä yhtiöstä, jos oikeushenkilö, jota vastaan menettely on aloitettu, harjoittaa vain näennäistä toimintaa, eikä sen toimintaa voida erottaa (148) päämiehenä toimivan oikeushenkilön tai luonnollisen henkilön toiminnasta.

| (158) | Yleisesti saatavilla olevien tietojen perusteella (149) komissio huomauttaa myös, etteivät IFP:n sekä Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin yhteystiedot tai toimitilat ole yhtäpitävät:






  a) | Julkinen laitos IFP on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin (Registre du Commerce et des Sociétés de Nanterre), jäljempänä ’kauppa- ja yhtiörekisteri’, numerolla B 775 729 155, ja sen kotipaikka on Rueil-Malmaison (150). IFP:llä on Ranskassa kaksi yksikköä, Solaizessa (151) ja Paussa (152). |
| --- | --- | --- |

(158)

Yleisesti saatavilla olevien tietojen perusteella (149) komissio huomauttaa myös, etteivät IFP:n sekä Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin yhteystiedot tai toimitilat ole yhtäpitävät:

a)

Julkinen laitos IFP on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin (Registre du Commerce et des Sociétés de Nanterre), jäljempänä ’kauppa- ja yhtiörekisteri’, numerolla B 775 729 155, ja sen kotipaikka on Rueil-Malmaison (150). IFP:llä on Ranskassa kaksi yksikköä, Solaizessa (151) ja Paussa (152).

| b) | Axens on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin numerolla B 599 815 073, ja senkin kotipaikka on Rueil-Malmaison, mutta sillä on eri osoite (153) kuin emoyhtiöllä. Sen toimitilat sijaitsevat myös eri paikoissa kuin emoyhtiön toimitilat, useimmiten Ranskan ulkopuolella: Yhdysvalloissa (Houstonissa, Teksasissa; Princetonissa, New Jerseyssä; Savannahissa, Georgiassa ja Calvert Cityssä, Kentuckyssä), Kanadassa (Brockvillessa, Ontariossa), Kiinassa (Pekingissä), Japanissa (Tokiossa), Intiassa (New Delhissä), Bahrainissa ja Venäjällä (Moskovassa). |
| --- | --- |

b)

Axens on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin numerolla B 599 815 073, ja senkin kotipaikka on Rueil-Malmaison, mutta sillä on eri osoite (153) kuin emoyhtiöllä. Sen toimitilat sijaitsevat myös eri paikoissa kuin emoyhtiön toimitilat, useimmiten Ranskan ulkopuolella: Yhdysvalloissa (Houstonissa, Teksasissa; Princetonissa, New Jerseyssä; Savannahissa, Georgiassa ja Calvert Cityssä, Kentuckyssä), Kanadassa (Brockvillessa, Ontariossa), Kiinassa (Pekingissä), Japanissa (Tokiossa), Intiassa (New Delhissä), Bahrainissa ja Venäjällä (Moskovassa).

| c) | Beicip-Franlab on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin numerolla B 679 804 047. Sen kotipaikka on myös Rueil-Malmaison, mutta sillä on eri osoite (154) kuin emoyhtiöllä ja Axensilla. Sillä on sivuliikkeitä ja toimistoja useissa maissa eri puolilla maailmaa, erityisesti Bahrainissa, Abu Dhabissa, Libyassa (Tripolissa), Malesiassa (Kuala Lumpurissa), Yhdysvalloissa (Houstonissa, Teksasissa), Meksikossa (Villahermosassa), Brasiliassa (Rio de Janeirossa) ja Venäjällä (Moskovassa). |
| --- | --- |

c)

Beicip-Franlab on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin numerolla B 679 804 047. Sen kotipaikka on myös Rueil-Malmaison, mutta sillä on eri osoite (154) kuin emoyhtiöllä ja Axensilla. Sillä on sivuliikkeitä ja toimistoja useissa maissa eri puolilla maailmaa, erityisesti Bahrainissa, Abu Dhabissa, Libyassa (Tripolissa), Malesiassa (Kuala Lumpurissa), Yhdysvalloissa (Houstonissa, Teksasissa), Meksikossa (Villahermosassa), Brasiliassa (Rio de Janeirossa) ja Venäjällä (Moskovassa).

| d) | Prosernat on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin numerolla B 315 251 330, ja sen kotipaikka on Puteaux (155). Yhtiö ilmoittaa (156) toimivansa noin 20 maassa eri puolilla maailmaa, erityisesti Etelä-Amerikassa (Argentiinassa, Brasiliassa ja Venezuelassa), Euroopassa (Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Norjassa), Pohjois-Afrikassa (Algeriassa ja Egyptissä), Persianlahden maissa (Saudi-Arabiassa, Arabiemiirikunnissa, Kuwaitissa, Omanissa ja Qatarissa), Iranissa, Venäjällä ja Itsenäisten valtioiden yhteisössä sekä Kaakkois-Aasiassa. |
| --- | --- |

d)

Prosernat on merkitty Nanterren kauppa- ja yhtiörekisteriin numerolla B 315 251 330, ja sen kotipaikka on Puteaux (155). Yhtiö ilmoittaa (156) toimivansa noin 20 maassa eri puolilla maailmaa, erityisesti Etelä-Amerikassa (Argentiinassa, Brasiliassa ja Venezuelassa), Euroopassa (Isossa-Britanniassa, Italiassa ja Norjassa), Pohjois-Afrikassa (Algeriassa ja Egyptissä), Persianlahden maissa (Saudi-Arabiassa, Arabiemiirikunnissa, Kuwaitissa, Omanissa ja Qatarissa), Iranissa, Venäjällä ja Itsenäisten valtioiden yhteisössä sekä Kaakkois-Aasiassa.

| (159) | Lisäksi nyt esillä olevassa asiassa kukin tytäryritys harjoittaa todellista liiketoimintaa, joten niitä ei kohtuudella voi luonnehtia fiktiivisiksi, varsinkin kun korkein oikeus on hyvin vaativa luonnehtiessaan oikeushenkilön fiktiiviseksi (157):






  a) | Axens, joka on perustettu vuonna 2001, harjoittaa todellisuudessa liiketoimintaa katalyyttien sekä jalostusteollisuuden ja petrokemian alan teknologian markkinoilla. Sen palveluksessa on yli 600 henkilöä, ja sen vuotuinen liikevaihto on noin 300 miljoonaa euroa. |
| --- | --- | --- |

(159)

Lisäksi nyt esillä olevassa asiassa kukin tytäryritys harjoittaa todellista liiketoimintaa, joten niitä ei kohtuudella voi luonnehtia fiktiivisiksi, varsinkin kun korkein oikeus on hyvin vaativa luonnehtiessaan oikeushenkilön fiktiiviseksi (157):

a)

Axens, joka on perustettu vuonna 2001, harjoittaa todellisuudessa liiketoimintaa katalyyttien sekä jalostusteollisuuden ja petrokemian alan teknologian markkinoilla. Sen palveluksessa on yli 600 henkilöä, ja sen vuotuinen liikevaihto on noin 300 miljoonaa euroa.

| b) | Beicip-Franlab, joka on perustettu vuonna 1967, harjoittaa todellista toimintaa eli tuottaa ja levittää esiintymien kartoitusta koskevia ohjelmistoja sekä harjoittaa tutkimus- ja konsulttitoimintaa. Sen palveluksessa on yli 100 työntekijää, ja yhtiön vuotuinen liikevaihto on noin 40 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

b)

Beicip-Franlab, joka on perustettu vuonna 1967, harjoittaa todellista toimintaa eli tuottaa ja levittää esiintymien kartoitusta koskevia ohjelmistoja sekä harjoittaa tutkimus- ja konsulttitoimintaa. Sen palveluksessa on yli 100 työntekijää, ja yhtiön vuotuinen liikevaihto on noin 40 miljoonaa euroa.

| c) | Prosernat, joka on hankittu vuonna 2001, tarjoaa tutkimus- ja muita palveluja sekä valmistaa kaasun käsittelyyn ja rikinpoistoon tarkoitettuja laitekokonaisuuksia. Sen palveluksessa on noin 70 henkilöä, ja sen liikevaihto on noin 50 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

c)

Prosernat, joka on hankittu vuonna 2001, tarjoaa tutkimus- ja muita palveluja sekä valmistaa kaasun käsittelyyn ja rikinpoistoon tarkoitettuja laitekokonaisuuksia. Sen palveluksessa on noin 70 henkilöä, ja sen liikevaihto on noin 50 miljoonaa euroa.

| (160) | Edellä esitetystä johtuu, että jollei hallinnossa ole tehty virhettä, mitä tarkastellaan johdanto-osan 161–163 kappaleessa, oikeuskäytännössä vahvistetut erittäin tiukasti rajatut tapaukset, joissa emoyhtiö voidaan saattaa vastuuseen tytäryritystensä toiminnasta – tytäryritys on fiktiivinen oikeushenkilö tai tytäryrityksen ja emoyhtiön omaisuudet ovat sekoittuneet – eivät selvästi koske nyt esillä olevaa asiaa. Näin ollen komissio katsoo, että edellytykset IFP:n saattamiseksi automaattisesti vastuuseen sen tytäryritysten Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin selvitystilamenettelyssä eivät täyty. |
| --- | --- |

(160)

Edellä esitetystä johtuu, että jollei hallinnossa ole tehty virhettä, mitä tarkastellaan johdanto-osan 161–163 kappaleessa, oikeuskäytännössä vahvistetut erittäin tiukasti rajatut tapaukset, joissa emoyhtiö voidaan saattaa vastuuseen tytäryritystensä toiminnasta – tytäryritys on fiktiivinen oikeushenkilö tai tytäryrityksen ja emoyhtiön omaisuudet ovat sekoittuneet – eivät selvästi koske nyt esillä olevaa asiaa. Näin ollen komissio katsoo, että edellytykset IFP:n saattamiseksi automaattisesti vastuuseen sen tytäryritysten Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin selvitystilamenettelyssä eivät täyty.

β)   Emoyhtiön vastuu tytäryrityksen virheellisestä johtamisesta

| (161) | Emoyhtiö voidaan perinteisesti saattaa vastuuseen tytäryrityksen valvonnassa tehdyistä virheistä (158). Jos emoyhtiö on syyllistynyt virheisiin valvoessaan tytäryritystensä hallintoa, oikeuskäytännön mukaan emoyhtiö voidaan saattaa vastuuseen erityisesti, kun on kyse konsernista (159). Oikeusopin mukaan emoyhtiö, joka toimii vaikeuksissa olevan tytäryrityksen laillisena tai tosiasiallisena johtajana, voidaan selvitystilamenettelyn yhteydessä saattaa vastuuseen tytäryrityksen hallinnossa tekemästään virheestä (160). Emoyhtiö voidaan katsoa vastuulliseksi tytäryrityksen osakkaana (161), jos sen voidaan katsoa olevan vastuussa valvonnassaan olevan yhtiön vaikeuksien perustana olevista virheistä (162). |
| --- | --- |

(161)

Emoyhtiö voidaan perinteisesti saattaa vastuuseen tytäryrityksen valvonnassa tehdyistä virheistä (158). Jos emoyhtiö on syyllistynyt virheisiin valvoessaan tytäryritystensä hallintoa, oikeuskäytännön mukaan emoyhtiö voidaan saattaa vastuuseen erityisesti, kun on kyse konsernista (159). Oikeusopin mukaan emoyhtiö, joka toimii vaikeuksissa olevan tytäryrityksen laillisena tai tosiasiallisena johtajana, voidaan selvitystilamenettelyn yhteydessä saattaa vastuuseen tytäryrityksen hallinnossa tekemästään virheestä (160). Emoyhtiö voidaan katsoa vastuulliseksi tytäryrityksen osakkaana (161), jos sen voidaan katsoa olevan vastuussa valvonnassaan olevan yhtiön vaikeuksien perustana olevista virheistä (162).

| (162) | Yleisen lainsäädännön mukaan johtajat ovat siis vastuussa yhtiölleen, osakkailleen tai velkojilleen (163). Konsernin kohdalla maksujen lakkautustilassa olevan tytäryrityksen velkojat pyrkivät osoittamaan, että emoyhtiö on toiminut tytäryrityksen laillisena tai tosiasiallisena (164) johtajana. Näin ollen emoyhtiön tuottamukseen perustuva vastuu tytäryrityksestään on erityisesti todettu yleistäytäntöönpanomenettelyjä koskevassa lainsäädännössä (165) ja tarkemmin varojen riittämättömyyden perusteella käynnistettyjen vahingonkorvauskanteiden yhteydessä (166) edellyttäen, että kyseinen yhtiö on toiminut tytäryrityksensä johtajana (167). Jotta emoyhtiö saatettaisiin tuottamusvastuuseen, on esitettävä todiste virheestä ja ennen kaikkea tämän virheen ja tytäryrityksen toiminnasta aiheutuneen vahingon välinen syy-yhteys (168). |
| --- | --- |

(162)

Yleisen lainsäädännön mukaan johtajat ovat siis vastuussa yhtiölleen, osakkailleen tai velkojilleen (163). Konsernin kohdalla maksujen lakkautustilassa olevan tytäryrityksen velkojat pyrkivät osoittamaan, että emoyhtiö on toiminut tytäryrityksen laillisena tai tosiasiallisena (164) johtajana. Näin ollen emoyhtiön tuottamukseen perustuva vastuu tytäryrityksestään on erityisesti todettu yleistäytäntöönpanomenettelyjä koskevassa lainsäädännössä (165) ja tarkemmin varojen riittämättömyyden perusteella käynnistettyjen vahingonkorvauskanteiden yhteydessä (166) edellyttäen, että kyseinen yhtiö on toiminut tytäryrityksensä johtajana (167). Jotta emoyhtiö saatettaisiin tuottamusvastuuseen, on esitettävä todiste virheestä ja ennen kaikkea tämän virheen ja tytäryrityksen toiminnasta aiheutuneen vahingon välinen syy-yhteys (168).

| (163) | Edellä esitetystä seuraa joka tapauksessa, että tällaiset kanteet eivät missään tapauksessa koske takauksen täytäntöönpanoa, sillä ne perustuvat aina emoyhtiön tuottamusvastuuseen. Tällaisten kanteiden pohjalta ei sen vuoksi voida määrittää yleistä periaatetta emoyhtiön vastuusta tytäryrityksiinsä nähden, sillä se olisi ristiriidassa sen periaatteen kanssa, että osakkaan vastuu rajoittuu osakeyhtiöön sijoitettuun alkuperäiseen osuuteen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa osakeyhtiö on fiktiivinen yritys tai sen omaisuus on sekoittunut emoyhtiön omaisuuteen, sillä nämä olettamukset voidaan sulkea pois nyt esillä olevassa asiassa. |
| --- | --- |

(163)

Edellä esitetystä seuraa joka tapauksessa, että tällaiset kanteet eivät missään tapauksessa koske takauksen täytäntöönpanoa, sillä ne perustuvat aina emoyhtiön tuottamusvastuuseen. Tällaisten kanteiden pohjalta ei sen vuoksi voida määrittää yleistä periaatetta emoyhtiön vastuusta tytäryrityksiinsä nähden, sillä se olisi ristiriidassa sen periaatteen kanssa, että osakkaan vastuu rajoittuu osakeyhtiöön sijoitettuun alkuperäiseen osuuteen, lukuun ottamatta tapauksia, joissa osakeyhtiö on fiktiivinen yritys tai sen omaisuus on sekoittunut emoyhtiön omaisuuteen, sillä nämä olettamukset voidaan sulkea pois nyt esillä olevassa asiassa.

| (164) | Korkeimman oikeuden oikeuskäytännöstä johtuu, että vetoaminen emoyhtiön tuottamukseen perustuvaan vastuuseen tytäryrityksen hallinnossa ei missään tapauksessa ole rinnastettavissa takausjärjestelyä koskevaan mekanismiin. |
| --- | --- |

(164)

Korkeimman oikeuden oikeuskäytännöstä johtuu, että vetoaminen emoyhtiön tuottamukseen perustuvaan vastuuseen tytäryrityksen hallinnossa ei missään tapauksessa ole rinnastettavissa takausjärjestelyä koskevaan mekanismiin.

ii)   Viimeaikaiset uudistushankkeet, jotka koskevat vastuuta muiden teoista

| (165) | Nykyisen lainsäädännön valossa näyttää siis äskettäisen parlamentin selonteon (169) päätelmien perusteella siltä, että oikeuskäytännössä esitetyissä ratkaisuissa korostetaan oikeushenkilöydestä aiheutuvaa estettä vastuun määrittämisen yhteydessä (170) (alleviivaus lisätty). |
| --- | --- |

(165)

Nykyisen lainsäädännön valossa näyttää siis äskettäisen parlamentin selonteon (169) päätelmien perusteella siltä, että oikeuskäytännössä esitetyissä ratkaisuissa korostetaan oikeushenkilöydestä aiheutuvaa estettä vastuun määrittämisen yhteydessä (170) (alleviivaus lisätty).

| (166) | Tämä este on ollut niin merkittävä, että Ranskassa on käyty viime aikoina keskustelua mahdollisuudesta uudistaa siviililakia niin, että vastuu muiden teoista ulotettaisiin koskemaan tilanteita, joissa on kyse taloudellisesta riippuvuudesta (171) (erityisesti konsernin tytäryritysten suhteet emoyhtiöön). Tietyt edellä esitetyssä parlamentin selonteossa mainitut kuluttajajärjestöt (172) näyttävät erityisesti valittavan sitä, että yhtiöiden muuttaminen tytäryrityksiksi antaa myöhemmässä riita-asiassa tietyille yrityksille mahdollisuuden vedota konsernin yritysten oikeudelliseen erotteluun silloin, kun on kyse tytäryrityksen vastuusta, vaikka kaupallisissa tarjouksissa konserni on esitetty kokonaisvaltaisia palveluja tarjoavana täysin integroituneena ryhmittymänä. |
| --- | --- |

(166)

Tämä este on ollut niin merkittävä, että Ranskassa on käyty viime aikoina keskustelua mahdollisuudesta uudistaa siviililakia niin, että vastuu muiden teoista ulotettaisiin koskemaan tilanteita, joissa on kyse taloudellisesta riippuvuudesta (171) (erityisesti konsernin tytäryritysten suhteet emoyhtiöön). Tietyt edellä esitetyssä parlamentin selonteossa mainitut kuluttajajärjestöt (172) näyttävät erityisesti valittavan sitä, että yhtiöiden muuttaminen tytäryrityksiksi antaa myöhemmässä riita-asiassa tietyille yrityksille mahdollisuuden vedota konsernin yritysten oikeudelliseen erotteluun silloin, kun on kyse tytäryrityksen vastuusta, vaikka kaupallisissa tarjouksissa konserni on esitetty kokonaisvaltaisia palveluja tarjoavana täysin integroituneena ryhmittymänä.

| (167) | Catala-luonnoksen 1355 §:ssä (173) ehdotettiin äskettäin, että luodaan uusi perusta vastuulle muiden teoista, mikä kyseenalaistaisi tytäryritysten oikeudellisen riippumattomuuden periaatteen:
  ”1355 §:n mukaan henkilö on lain nojalla välittömästi vastuussa vahingoista, jotka ovat aiheuttaneet ne, joiden elintapoja henkilö sääntelee tai joiden toimintaa henkilö järjestää, ohjaa tai valvoo oman etunsa mukaisesti.” |
| --- | --- |

(167)

Catala-luonnoksen 1355 §:ssä (173) ehdotettiin äskettäin, että luodaan uusi perusta vastuulle muiden teoista, mikä kyseenalaistaisi tytäryritysten oikeudellisen riippumattomuuden periaatteen:

”1355 §:n mukaan henkilö on lain nojalla välittömästi vastuussa vahingoista, jotka ovat aiheuttaneet ne, joiden elintapoja henkilö sääntelee tai joiden toimintaa henkilö järjestää, ohjaa tai valvoo oman etunsa mukaisesti.”

| (168) | Tämän alustavan luonnoksen laatijoiden huomautukset havainnollistavat tekstissä esitettyjä uudistuksia, jotka koskevat sopimusten ulkopuolista vastuuta muiden teoista. Jos alustava luonnos hyväksytään, saadaan mahdolliseksi perusteeksi muiden toiminnan ohjaaminen ja valvominen valvonnan harjoittajan oman edun mukaisesti (174). Tämä muuttaisi melko perinpohjaisesti nykyistä lainsäädäntöä, etenkin kun vastuu olisi sen jälkeen ankara: sen toteamiseksi ei edellytettäisi vastuuhenkilön virheen osoittamista, vaan riittäisi, että jokin teko olisi todennäköisesti johtanut sen suoran tekijän henkilökohtaiseen vastuuseen, jos tämä ei olisi toiminut muiden valvonnassa (175). |
| --- | --- |

(168)

Tämän alustavan luonnoksen laatijoiden huomautukset havainnollistavat tekstissä esitettyjä uudistuksia, jotka koskevat sopimusten ulkopuolista vastuuta muiden teoista. Jos alustava luonnos hyväksytään, saadaan mahdolliseksi perusteeksi muiden toiminnan ohjaaminen ja valvominen valvonnan harjoittajan oman edun mukaisesti (174). Tämä muuttaisi melko perinpohjaisesti nykyistä lainsäädäntöä, etenkin kun vastuu olisi sen jälkeen ankara: sen toteamiseksi ei edellytettäisi vastuuhenkilön virheen osoittamista, vaan riittäisi, että jokin teko olisi todennäköisesti johtanut sen suoran tekijän henkilökohtaiseen vastuuseen, jos tämä ei olisi toiminut muiden valvonnassa (175).

| (169) | Alustavan luonnoksen 1360 §:n 2 momentissa vahvistetaan tämä periaate silloin, kun konsernin emoyhtiö on vastuussa tytäryrityksiinsä nähden:
  ”1360 §:n mukaan vastuussa on myös se, joka valvoo riippuvuussuhteessa olevan ammattihenkilön taloudellista toimintaa tai omaisuutta, vaikka hän toimisi omissa nimissään, jos uhri toteaa, että vahinko liittyy valvonnan harjoittamiseen. Tämä pätee erityisesti emoyhtiöihin niiden tytäryritysten aiheuttamissa vahingoissa ja oikeuden luovuttajiin niiden käyttöoikeuden haltijoiden aiheuttamissa vahingoissa” (alleviivaus lisätty). |
| --- | --- |

(169)

Alustavan luonnoksen 1360 §:n 2 momentissa vahvistetaan tämä periaate silloin, kun konsernin emoyhtiö on vastuussa tytäryrityksiinsä nähden:

”1360 §:n mukaan vastuussa on myös se, joka valvoo riippuvuussuhteessa olevan ammattihenkilön taloudellista toimintaa tai omaisuutta, vaikka hän toimisi omissa nimissään, jos uhri toteaa, että vahinko liittyy valvonnan harjoittamiseen. Tämä pätee erityisesti emoyhtiöihin niiden tytäryritysten aiheuttamissa vahingoissa ja oikeuden luovuttajiin niiden käyttöoikeuden haltijoiden aiheuttamissa vahingoissa” (alleviivaus lisätty).

| (170) | Edellä esitetystä johtuu, että toisin kuin Ranskan nykyisessä lainsäädännössä, emoyhtiön saattaminen vastuuseen tytäryrityksensä toiminnasta edellyttää, kuten edellä on esitetty, että voidaan todistaa emoyhtiön syyllistyneen virheeseen tytäryrityksen suhteen. |
| --- | --- |

(170)

Edellä esitetystä johtuu, että toisin kuin Ranskan nykyisessä lainsäädännössä, emoyhtiön saattaminen vastuuseen tytäryrityksensä toiminnasta edellyttää, kuten edellä on esitetty, että voidaan todistaa emoyhtiön syyllistyneen virheeseen tytäryrityksen suhteen.

| (171) | Ranskan positiivisen oikeuden tulevan kehityksen suhteen komissio ottaa huomioon, että tätä kohtaa koskeva uudistusehdotus on ilmeisesti hylätty. Edellä mainitun parlamentin selonteon yhteydessä lakiasiainvaliokunnan työryhmä ilmoitti vastustavansa taloudelliseen riippuvuuteen perustuvan ankaran vastuun olemassaolon vahvistamista (Suositus nro 19). Tämänsuuntainen uudistus ei näytä enää olevan ajankohtainen: sitä ei mainita lakiesityksessä nro 657, joka koskee siviilioikeudellisen vastuun uudistamista (176) ja joka esitettiin varsinaisessa istunnossa 2009–2010 (kirjattu senaatin puheenjohtajistossa 9 päivänä heinäkuuta 2010). |
| --- | --- |

(171)

Ranskan positiivisen oikeuden tulevan kehityksen suhteen komissio ottaa huomioon, että tätä kohtaa koskeva uudistusehdotus on ilmeisesti hylätty. Edellä mainitun parlamentin selonteon yhteydessä lakiasiainvaliokunnan työryhmä ilmoitti vastustavansa taloudelliseen riippuvuuteen perustuvan ankaran vastuun olemassaolon vahvistamista (Suositus nro 19). Tämänsuuntainen uudistus ei näytä enää olevan ajankohtainen: sitä ei mainita lakiesityksessä nro 657, joka koskee siviilioikeudellisen vastuun uudistamista (176) ja joka esitettiin varsinaisessa istunnossa 2009–2010 (kirjattu senaatin puheenjohtajistossa 9 päivänä heinäkuuta 2010).

| (172) | Voidaan siis todeta, että toisin kuin julkisten laitosten maksuvelvollisuuksien laiminlyöntiin liittyvässä valtion vastuussa, joka (erityisesti) automaattisuutensa vuoksi on luonteeltaan takausmekanismi, Ranskan nykyisessä lainsäädännössä emoyhtiöitä ei saateta implisiittisesti ja automaattisesti vastuuseen selvitystilaan joutuneiden yksityisoikeudellisten tytäryritystensä toimista. |
| --- | --- |

(172)

Voidaan siis todeta, että toisin kuin julkisten laitosten maksuvelvollisuuksien laiminlyöntiin liittyvässä valtion vastuussa, joka (erityisesti) automaattisuutensa vuoksi on luonteeltaan takausmekanismi, Ranskan nykyisessä lainsäädännössä emoyhtiöitä ei saateta implisiittisesti ja automaattisesti vastuuseen selvitystilaan joutuneiden yksityisoikeudellisten tytäryritystensä toimista.

B.   IFP:n tytäryritysten velkojilla ei ole minkäänlaista varmuutta tytäryritysten olemassaolon ja/tai velvollisuuksien jatkumisesta

| (173) | Komissio päättelee edellä esitetyn perusteella, että jos IFP:n tytäryritykset lakkautettaisiin osakeyhtiöinä selvitystilamenettelyn tuloksena, samalla katoaisivat niiden oikeudet ja velvollisuudet. Tällaisessa tilanteessa niitä valvovalla osakkaalla eli IFP:llä olisi tosin mahdollisuus lisätä ennalta pääomia (177) näiden yritysten lakkauttamisen ja selvitystilan välttämiseksi. Tällaisella varojen panostuksella voitaisiin siis varmistaa, että kolmannet säilyttävät saatavansa tytäryrityksiltä. |
| --- | --- |

(173)

Komissio päättelee edellä esitetyn perusteella, että jos IFP:n tytäryritykset lakkautettaisiin osakeyhtiöinä selvitystilamenettelyn tuloksena, samalla katoaisivat niiden oikeudet ja velvollisuudet. Tällaisessa tilanteessa niitä valvovalla osakkaalla eli IFP:llä olisi tosin mahdollisuus lisätä ennalta pääomia (177) näiden yritysten lakkauttamisen ja selvitystilan välttämiseksi. Tällaisella varojen panostuksella voitaisiin siis varmistaa, että kolmannet säilyttävät saatavansa tytäryrityksiltä.

| (174) | Tällöin on kuitenkin kyseessä julkisen laitoksen strateginen valinta eikä sille automaattisesti kuuluva lakisääteinen velvollisuus. Lisäksi tällaista valintaa rajoitetaan tiukasti valtiontukilainsäädännössä: jos pääomapanostus ei vastaisi markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan käyttäytymistä, siihen sovellettaisiin edelleen Euroopan komission ennakkovalvontaa ja (hyväksymistä) sen jälkeen, kun Ranskan viranomaiset olisivat tehneet siitä ilmoituksen. |
| --- | --- |

(174)

Tällöin on kuitenkin kyseessä julkisen laitoksen strateginen valinta eikä sille automaattisesti kuuluva lakisääteinen velvollisuus. Lisäksi tällaista valintaa rajoitetaan tiukasti valtiontukilainsäädännössä: jos pääomapanostus ei vastaisi markkinataloudessa toimivan yksityisen sijoittajan käyttäytymistä, siihen sovellettaisiin edelleen Euroopan komission ennakkovalvontaa ja (hyväksymistä) sen jälkeen, kun Ranskan viranomaiset olisivat tehneet siitä ilmoituksen.

| (175) | Komissio voikin päätellä, että selvitystilamenettelyssä julkisen laitoksen IFP:n tytäryritysten velkojilla ei ole minkäänlaista varmuutta saataviensa maksamisesta. |
| --- | --- |

(175)

Komissio voikin päätellä, että selvitystilamenettelyssä julkisen laitoksen IFP:n tytäryritysten velkojilla ei ole minkäänlaista varmuutta saataviensa maksamisesta.

C.   Päätelmä IFP:n yksityisoikeudelliset tytäryritykset kattavan valtiontakauksen puuttumisesta

| (176) | Komissio voi päätellä edellä esitetyn perusteella, että toisin kuin IFP:n velkojilla, IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojilla ei ole takausta henkilökohtaisten saataviensa takaisinmaksamisesta eikä kyseisten osakeyhtiöiden olemassaolon jatkumisesta selvitystilamenettelyssä. Tästä seuraa, että IFP:n asemansa vuoksi saama rajoittamaton takaus ei kata sen yksityisoikeudellisia tytäryrityksiä. Komissio perustaa analyysinsä seuraaviin seikkoihin:






  — | IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojiin sovelletaan edelleen yleisen lainsäädännön mukaisia yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä. |
| --- | --- | --- |

(176)

Komissio voi päätellä edellä esitetyn perusteella, että toisin kuin IFP:n velkojilla, IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojilla ei ole takausta henkilökohtaisten saataviensa takaisinmaksamisesta eikä kyseisten osakeyhtiöiden olemassaolon jatkumisesta selvitystilamenettelyssä. Tästä seuraa, että IFP:n asemansa vuoksi saama rajoittamaton takaus ei kata sen yksityisoikeudellisia tytäryrityksiä. Komissio perustaa analyysinsä seuraaviin seikkoihin:

—

IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojiin sovelletaan edelleen yleisen lainsäädännön mukaisia yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä.

| — | IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojat eivät voi Ranskan nykyisen lainsäädännön mukaan saattaa automaattisesti tytäryrityksiä valvovaa osakasta eli IFP:tä (ja näin ollen Ranskan valtiota) vastuuseen tytäryritysten toimista. Niiden on ensin esitettävä todiste siitä, että julkinen laitos on tehnyt virheen, mikä sulkee pois sen, että vastuu olisi automaattinen ja että se voitaisiin sen vuoksi rinnastaa takausmekanismiin. |
| --- | --- |

—

IFP:n yksityisoikeudellisten tytäryritysten velkojat eivät voi Ranskan nykyisen lainsäädännön mukaan saattaa automaattisesti tytäryrityksiä valvovaa osakasta eli IFP:tä (ja näin ollen Ranskan valtiota) vastuuseen tytäryritysten toimista. Niiden on ensin esitettävä todiste siitä, että julkinen laitos on tehnyt virheen, mikä sulkee pois sen, että vastuu olisi automaattinen ja että se voitaisiin sen vuoksi rinnastaa takausmekanismiin.

| (177) | Komissio korostaa, että se on jo tehnyt vastaavat päätelmät muissa tapauksissa, joissa se on katsonut, että rajoittamaton valtiontakaus, joka kattaa osakeyhtiön osakkaan, ei kata itse osakeyhtiötä, joka on sataprosenttisesti julkisen laitoksen tai valtion itsensä omistuksessa. Suoraan valtion omistuksessa olevien osakeyhtiöiden osalta komissio katsoi jo vuonna 2003 asiassa EDF
   (178), että EPIC-yhtiön muuttaminen yleisen lainsäädännön mukaiseksi osakeyhtiöksi, johon sovelletaan konkursseja koskevaa yleistä lainsäädäntöä, poisti takauksen, joka oli kattanut yrityksen siihen asti. Tämä näkemys on vahvistettu äskettäin, kun La Poste muutettiin sataprosenttisesti valtion omistuksessa olevaksi osakeyhtiöksi (179). Julkisten laitosten omistamien osakeyhtiöiden osalta komissio on tunnustanut edellä mainitussa La Banque Postalen perustamista koskevassa päätöksessä, että tällaisen, osakeyhtiön muodossa olevan ja sataprosenttisesti julkisen laitoksen (tässä tapauksessa La Poste, jolla oli tuolloin EPIC-yhtiöön rinnastettavissa oleva julkisoikeudellinen asema) omistuksessa olevan tytäryrityksen juridinen asema poisti jo sellaisenaan siltä rajoittamattoman takauksen mahdollisuuden (180). |
| --- | --- |

(177)

Komissio korostaa, että se on jo tehnyt vastaavat päätelmät muissa tapauksissa, joissa se on katsonut, että rajoittamaton valtiontakaus, joka kattaa osakeyhtiön osakkaan, ei kata itse osakeyhtiötä, joka on sataprosenttisesti julkisen laitoksen tai valtion itsensä omistuksessa. Suoraan valtion omistuksessa olevien osakeyhtiöiden osalta komissio katsoi jo vuonna 2003 asiassa EDF
   (178), että EPIC-yhtiön muuttaminen yleisen lainsäädännön mukaiseksi osakeyhtiöksi, johon sovelletaan konkursseja koskevaa yleistä lainsäädäntöä, poisti takauksen, joka oli kattanut yrityksen siihen asti. Tämä näkemys on vahvistettu äskettäin, kun La Poste muutettiin sataprosenttisesti valtion omistuksessa olevaksi osakeyhtiöksi (179). Julkisten laitosten omistamien osakeyhtiöiden osalta komissio on tunnustanut edellä mainitussa La Banque Postalen perustamista koskevassa päätöksessä, että tällaisen, osakeyhtiön muodossa olevan ja sataprosenttisesti julkisen laitoksen (tässä tapauksessa La Poste, jolla oli tuolloin EPIC-yhtiöön rinnastettavissa oleva julkisoikeudellinen asema) omistuksessa olevan tytäryrityksen juridinen asema poisti jo sellaisenaan siltä rajoittamattoman takauksen mahdollisuuden (180).

7.1.2.   RAJOITTAMATTOMAN TAKAUKSEN PIIRISSÄ OLEVAN IFP:N TOIMINNAN TALOUDELLINEN LUONNE

| (178) | Kuten komissio on jo todennut aiemmissa päätöksissään, jotka koskevat IFP:tä (181), IFP:llä on yhtiöjärjestyksen perusteella kolme tehtävää:






  — | tutkimus- ja kehittämistoiminta öljyn- ja kaasunetsinnän sekä jalostuksen ja petrokemian teknologioiden aloilla |
| --- | --- | --- |

(178)

Kuten komissio on jo todennut aiemmissa päätöksissään, jotka koskevat IFP:tä (181), IFP:llä on yhtiöjärjestyksen perusteella kolme tehtävää:

—

tutkimus- ja kehittämistoiminta öljyn- ja kaasunetsinnän sekä jalostuksen ja petrokemian teknologioiden aloilla

| — | insinöörien ja teknikkojen kouluttaminen |
| --- | --- |

—

insinöörien ja teknikkojen kouluttaminen

| — | tiedotus ja dokumentointi alan tarpeisiin. |
| --- | --- |

—

tiedotus ja dokumentointi alan tarpeisiin.

| (179) | Kuten edellä 31 kappaleessa on muistutettu, Ranskan viranomaiset katsovat, että julkinen laitos IFP on tutkimuslaitos, jolla on kolme yleishyödyllistä tehtävää (tutkimus, koulutus ja dokumentointi). |
| --- | --- |

(179)

Kuten edellä 31 kappaleessa on muistutettu, Ranskan viranomaiset katsovat, että julkinen laitos IFP on tutkimuslaitos, jolla on kolme yleishyödyllistä tehtävää (tutkimus, koulutus ja dokumentointi).

| (180) | Komissio katsoo myös, että IFP:n voidaan sille annettujen tehtävien perusteella katsoa olevan luonteeltaan tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden (182), jäljempänä ’T&K&I-puitteet’, 2.2. d kohdassa tarkoitettu tutkimusorganisaatio: sen päätavoitteena on harjoittaa perustutkimusta (183), teollista tutkimusta (184) tai kokeellista kehittämistä (185) ja levittää tutkimustuloksia koulutuksen, julkaisujen tai teknologiansiirron kautta. |
| --- | --- |

(180)

Komissio katsoo myös, että IFP:n voidaan sille annettujen tehtävien perusteella katsoa olevan luonteeltaan tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevien yhteisön puitteiden (182), jäljempänä ’T&K&I-puitteet’, 2.2. d kohdassa tarkoitettu tutkimusorganisaatio: sen päätavoitteena on harjoittaa perustutkimusta (183), teollista tutkimusta (184) tai kokeellista kehittämistä (185) ja levittää tutkimustuloksia koulutuksen, julkaisujen tai teknologiansiirron kautta.

| (181) | Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (186) tutkimusorganisaation harjoittamalle toiminnalle myönnetty julkinen rahoitus (myös rajoittamattoman valtiontakauksen myöntäminen) voi (187) olla valtiontukea, jos kyseinen organisaatio harjoittaa taloudellista toimintaa, toisin sanoen toimintaa, jossa tarjotaan tavaroita ja palveluita tietyillä markkinoilla (188), riippumatta sen oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta. |
| --- | --- |

(181)

Unionin tuomioistuimen oikeuskäytännön mukaan (186) tutkimusorganisaation harjoittamalle toiminnalle myönnetty julkinen rahoitus (myös rajoittamattoman valtiontakauksen myöntäminen) voi (187) olla valtiontukea, jos kyseinen organisaatio harjoittaa taloudellista toimintaa, toisin sanoen toimintaa, jossa tarjotaan tavaroita ja palveluita tietyillä markkinoilla (188), riippumatta sen oikeudellisesta muodosta tai rahoitustavasta.

| (182) | Komissio on pohtinut tutkimusorganisaatioiden harjoittaman toiminnan taloudellista (tai ei-taloudellista) luonnetta ja täsmentänyt päätöskäytännössään (189), minkä toimien se katsoo kuuluvan mihinkin ryhmään. |
| --- | --- |

(182)

Komissio on pohtinut tutkimusorganisaatioiden harjoittaman toiminnan taloudellista (tai ei-taloudellista) luonnetta ja täsmentänyt päätöskäytännössään (189), minkä toimien se katsoo kuuluvan mihinkin ryhmään.

| (183) | Tutkimusorganisaatioiden päätoiminnasta komissio katsoo, että niiden ensisijaiset toiminnot eivät ole yleensä luonteeltaan taloudellista toimintaa, erityisesti:






  — | koulutus henkilöstöresurssien lisäämiseksi ja henkilöstön taitojen parantamiseksi |
| --- | --- | --- |

(183)

Tutkimusorganisaatioiden päätoiminnasta komissio katsoo, että niiden ensisijaiset toiminnot eivät ole yleensä luonteeltaan taloudellista toimintaa, erityisesti:

—

koulutus henkilöstöresurssien lisäämiseksi ja henkilöstön taitojen parantamiseksi

| — | riippumattoman T&K-toiminnan harjoittaminen tiedon lisäämiseksi ja ymmärryksen parantamiseksi, yhteistyöhön perustuva T&K-toiminta mukaan luettuna |
| --- | --- |

—

riippumattoman T&K-toiminnan harjoittaminen tiedon lisäämiseksi ja ymmärryksen parantamiseksi, yhteistyöhön perustuva T&K-toiminta mukaan luettuna

| — | tutkimustulosten levittäminen. |
| --- | --- |

—

tutkimustulosten levittäminen.

| (184) | Komissio katsoo lisäksi, että teknologiansiirtotoiminnot (lisensointi, oheistuotteet tai muut keinot hyödyntää tutkimusorganisaation osaamista) eivät ole luonteeltaan taloudellista toimintaa, jos toiminnot ovat tutkimusorganisaatioiden sisäisiä (190) ja kaikki toiminnoista saatavat tulot investoidaan edelleen organisaatioiden ensisijaisiin toimintoihin. |
| --- | --- |

(184)

Komissio katsoo lisäksi, että teknologiansiirtotoiminnot (lisensointi, oheistuotteet tai muut keinot hyödyntää tutkimusorganisaation osaamista) eivät ole luonteeltaan taloudellista toimintaa, jos toiminnot ovat tutkimusorganisaatioiden sisäisiä (190) ja kaikki toiminnoista saatavat tulot investoidaan edelleen organisaatioiden ensisijaisiin toimintoihin.

| (185) | Sen sijaan komission mukaan taloudelliseksi toiminnaksi katsotaan erityisesti teollisuuden kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti harjoitettu tutkimustoiminta, tutkimusinfrastruktuurin vuokraaminen ja konsultointityö (191). |
| --- | --- |

(185)

Sen sijaan komission mukaan taloudelliseksi toiminnaksi katsotaan erityisesti teollisuuden kanssa tehdyn sopimuksen mukaisesti harjoitettu tutkimustoiminta, tutkimusinfrastruktuurin vuokraaminen ja konsultointityö (191).

| (186) | Nyt esillä olevassa tapauksessa IFP:lle sen EPIC-aseman perusteella myönnetty rajoittamaton takaus kattaa muun kuin taloudellisen toiminnan (mikä ei aiheuta ongelmia valtiontukilainsäädännön suhteen) ja taloudellisen toiminnan, jota on kahdenlaista. |
| --- | --- |

(186)

Nyt esillä olevassa tapauksessa IFP:lle sen EPIC-aseman perusteella myönnetty rajoittamaton takaus kattaa muun kuin taloudellisen toiminnan (mikä ei aiheuta ongelmia valtiontukilainsäädännön suhteen) ja taloudellisen toiminnan, jota on kahdenlaista.

| (187) | Ensimmäisestä taloudellisen toiminnan tyypistä voidaan todeta, että vaikka Ranskan viranomaisten mukaan, kuten edellä 31 kappaleessa on todettu, IFP:n toiminta on suurimmalta osin muuta kuin taloudellista toimintaa, ne myöntävät 13 päivänä tammikuuta ja 16 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyissä kirjeissään, että tytäryritystensä yksinoikeudellisen toiminta-alan lisäksi julkinen laitos IFP harjoitti palvelujen tarjontaa lähinnä vuokraamalla materiaaleja ja tiloja, toimittamalla henkilöstöä sekä tarjoamalla juridisia palveluja tytäryritystensä käyttöön ja sopimusperusteisen tutkimuksen palveluja kolmansien ja tytäryritystensä lukuun. Kuten edellä 185 kappaleessa on todettu, tällainen toiminta on luonteeltaan taloudellista komission tavanomaisesti käyttämässä merkityksessä. |
| --- | --- |

(187)

Ensimmäisestä taloudellisen toiminnan tyypistä voidaan todeta, että vaikka Ranskan viranomaisten mukaan, kuten edellä 31 kappaleessa on todettu, IFP:n toiminta on suurimmalta osin muuta kuin taloudellista toimintaa, ne myöntävät 13 päivänä tammikuuta ja 16 päivänä heinäkuuta 2010 päivätyissä kirjeissään, että tytäryritystensä yksinoikeudellisen toiminta-alan lisäksi julkinen laitos IFP harjoitti palvelujen tarjontaa lähinnä vuokraamalla materiaaleja ja tiloja, toimittamalla henkilöstöä sekä tarjoamalla juridisia palveluja tytäryritystensä käyttöön ja sopimusperusteisen tutkimuksen palveluja kolmansien ja tytäryritystensä lukuun. Kuten edellä 185 kappaleessa on todettu, tällainen toiminta on luonteeltaan taloudellista komission tavanomaisesti käyttämässä merkityksessä.

| (188) | Toisesta taloudellisen toiminnan tyypistä voidaan todeta, että teknologiansiirrot, kuten lisensointi, oheistuotteet tai muut keinot hyödyntää tutkimusorganisaation osaamista, ovat periaatteessa muuta kuin taloudellista toimintaa, kuten edellä 184 kappaleessa muistutetaan, jos ne toteutetaan sisäisesti ja jos kaikki toiminnoista saatavat tulot investoidaan edelleen julkiseen tutkimukseen. Nyt esillä olevassa tapauksessa, kuten komissio on päätellyt edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, IFP:n ja sen tiettyjen yksityisoikeudellisten tytäryritysten väliset erityiset suhteet ovat sellaiset, että ”osa IFP:n toiminnasta ei kuulu sen muun kuin taloudellisen toiminnan piiriin, sillä sen tytäryritykset hyödyntävät sitä kaupallisesti” (192). Komissio on päätellyt, että kyseisiä tytäryrityksiä ei voida pitää emoyhtiöstään riippumattomina toimijoina, sillä niiden toiminta kuuluu IFP:n kehittämisstrategiaan, ne ovat IFP:n määräysvallassa sekä juridisesti että tosiasiallisesti, yksinoikeussopimukset ovat osoituksena niiden vahvasta taloudellisesta integraatiosta ja IFP:llä ja kyseisillä tytäryrityksillä on näiden alojen toimijoiden mielestä yhteinen imago. Teknologiansiirrot ja erityisesti teolliseen tutkimukseen perustuvat teknologiansiirrot (193) IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin välillä on näin ollen katsottava kilpailuoikeudessa tarkoitetuksi taloudelliseksi toiminnaksi. |
| --- | --- |

(188)

Toisesta taloudellisen toiminnan tyypistä voidaan todeta, että teknologiansiirrot, kuten lisensointi, oheistuotteet tai muut keinot hyödyntää tutkimusorganisaation osaamista, ovat periaatteessa muuta kuin taloudellista toimintaa, kuten edellä 184 kappaleessa muistutetaan, jos ne toteutetaan sisäisesti ja jos kaikki toiminnoista saatavat tulot investoidaan edelleen julkiseen tutkimukseen. Nyt esillä olevassa tapauksessa, kuten komissio on päätellyt edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, IFP:n ja sen tiettyjen yksityisoikeudellisten tytäryritysten väliset erityiset suhteet ovat sellaiset, että ”osa IFP:n toiminnasta ei kuulu sen muun kuin taloudellisen toiminnan piiriin, sillä sen tytäryritykset hyödyntävät sitä kaupallisesti” (192). Komissio on päätellyt, että kyseisiä tytäryrityksiä ei voida pitää emoyhtiöstään riippumattomina toimijoina, sillä niiden toiminta kuuluu IFP:n kehittämisstrategiaan, ne ovat IFP:n määräysvallassa sekä juridisesti että tosiasiallisesti, yksinoikeussopimukset ovat osoituksena niiden vahvasta taloudellisesta integraatiosta ja IFP:llä ja kyseisillä tytäryrityksillä on näiden alojen toimijoiden mielestä yhteinen imago. Teknologiansiirrot ja erityisesti teolliseen tutkimukseen perustuvat teknologiansiirrot (193) IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin välillä on näin ollen katsottava kilpailuoikeudessa tarkoitetuksi taloudelliseksi toiminnaksi.

7.1.3.   TÄMÄN PÄÄTÖKSEN SOVELTAMINEN

| (189) | Edellä olevasta 7.1.1 kohdasta johtuu, että valtiontakaus kattaa ainoastaan IFP:n suoraan toteuttaman toiminnan, mutta sen yksityisoikeudellisten tytäryritysten toiminta ei kuulu valtiontakauksen piiriin. |
| --- | --- |

(189)

Edellä olevasta 7.1.1 kohdasta johtuu, että valtiontakaus kattaa ainoastaan IFP:n suoraan toteuttaman toiminnan, mutta sen yksityisoikeudellisten tytäryritysten toiminta ei kuulu valtiontakauksen piiriin.

| (190) | Lisäksi IFP:n suoraan toteuttamasta toiminnasta ainoastaan luonteeltaan taloudellisen toiminnan kattava valtiontakaus saattaa käsittää valtiontukea edellyttäen, että myös muut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(190)

Lisäksi IFP:n suoraan toteuttamasta toiminnasta ainoastaan luonteeltaan taloudellisen toiminnan kattava valtiontakaus saattaa käsittää valtiontukea edellyttäen, että myös muut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

| (191) | Edellä olevasta 7.1.2 kohdasta johtuu, että tämä taloudellinen toiminta rajoittuu koskemaan IFP:n toteuttamaa sopimukseen perustuvaa tutkimusta ja teknologiansiirtoja tytäryritysten Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla sekä infrastruktuurien vuokrausta, henkilöstön käyttöön asettamista ja juridisten palvelujen tarjoamista. |
| --- | --- |

(191)

Edellä olevasta 7.1.2 kohdasta johtuu, että tämä taloudellinen toiminta rajoittuu koskemaan IFP:n toteuttamaa sopimukseen perustuvaa tutkimusta ja teknologiansiirtoja tytäryritysten Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla sekä infrastruktuurien vuokrausta, henkilöstön käyttöön asettamista ja juridisten palvelujen tarjoamista.

7.1.4.   IFP-KONSERNIN SAAMA VALIKOIVA ETU

| (192) | Voidakseen analysoida etuja, joita IFP-konserni voi saada emoyhtiölle eli julkiselle laitokselle IFP:lle sen EPIC-aseman vuoksi myönnetyn rajoittamattoman takauksen perusteella, komissio aikoo noudattaa seuraavaa järjestystä: se tarkastelee ensin emoyhtiölle mahdollisesti muodostuneita etuja (7.1.4.1) ja sen jälkeen IFP:n tytäryrityksille mahdollisesti siirrettyjä etuja (7.1.4.2). |
| --- | --- |

(192)

Voidakseen analysoida etuja, joita IFP-konserni voi saada emoyhtiölle eli julkiselle laitokselle IFP:lle sen EPIC-aseman vuoksi myönnetyn rajoittamattoman takauksen perusteella, komissio aikoo noudattaa seuraavaa järjestystä: se tarkastelee ensin emoyhtiölle mahdollisesti muodostuneita etuja (7.1.4.1) ja sen jälkeen IFP:n tytäryrityksille mahdollisesti siirrettyjä etuja (7.1.4.2).

7.1.4.1.   
  IFP:lle muodostuneet edut

| (193) | Edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 2.1.3 kohdan mukaisesti komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään katsovansa, että IFP:lle voisi muodostua etua sen EPIC-asemasta lähinnä pääomamarkkinoilta saatavien edullisempien rahoitusehtojen kautta (194). Tämä etu johtuu siitä, että yleisen lainsäädännön mukaista saneeraus- ja selvitystilamenettelyä ei sovelleta julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin. Lisäksi komissio totesi julkisen laitoksen maksuvelvollisuuksien laiminlyönnistä, että valtiontakaus koskisi kaikkia IFP:n saatavia, jotka, kuten menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 71 kappaleessa on todettu, voivat olla rahoituksellisia ja liiketaloudellisia tai muunluonteisia, erityisesti toimittajien (joiden laskuja ei ole maksettu) saatavia ja asiakkaiden (jotka eivät ole saaneet luvattuja palveluja) saatavia. |
| --- | --- |

(193)

Edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 2.1.3 kohdan mukaisesti komissio ilmoitti menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään katsovansa, että IFP:lle voisi muodostua etua sen EPIC-asemasta lähinnä pääomamarkkinoilta saatavien edullisempien rahoitusehtojen kautta (194). Tämä etu johtuu siitä, että yleisen lainsäädännön mukaista saneeraus- ja selvitystilamenettelyä ei sovelleta julkisoikeudellisiin oikeushenkilöihin. Lisäksi komissio totesi julkisen laitoksen maksuvelvollisuuksien laiminlyönnistä, että valtiontakaus koskisi kaikkia IFP:n saatavia, jotka, kuten menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 71 kappaleessa on todettu, voivat olla rahoituksellisia ja liiketaloudellisia tai muunluonteisia, erityisesti toimittajien (joiden laskuja ei ole maksettu) saatavia ja asiakkaiden (jotka eivät ole saaneet luvattuja palveluja) saatavia.

| (194) | Näin ollen nyt esillä olevan toimenpiteen perinpohjaisen tutkimuksen jälkeen komissio katsoo, että IFP:lle mahdollisesti muodostunutta etua on tutkittava ottaen huomioon sen suhteet pankki- ja rahoituslaitoksiin (A), toimittajiin (B) ja asiakkaisiin (C). |
| --- | --- |

(194)

Näin ollen nyt esillä olevan toimenpiteen perinpohjaisen tutkimuksen jälkeen komissio katsoo, että IFP:lle mahdollisesti muodostunutta etua on tutkittava ottaen huomioon sen suhteet pankki- ja rahoituslaitoksiin (A), toimittajiin (B) ja asiakkaisiin (C).

A.   Ei etua suhteissa pankki- ja rahoituslaitoksiin

| (195) | Vaikka komissio myöntää edellä mainitussa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että ulkoinen luottoluokituslaitos ei ole luokitellut IFP:tä (195), se toteaa, että velkojat ovat väistämättä tehneet IFP:lle myönnetyn rahoituksen yhteydessä maksukyvyttömyyttä koskevan riskiarvion (196). Komissio ottaa huomioon, että julkinen laitos IFP turvautuu luottomarkkinoihin rahoittaakseen velkansa, ja katsoo, ettei se voi sulkea pois alustavassa tutkimuksessa sitä, että julkiselle laitokselle IFP:lle voi muodostua taloudellista etua sen takia, että rahoitusmarkkinoiden arvioinnissa otetaan huomioon se, että valtio viime kädessä takaa IFP:n velat. |
| --- | --- |

(195)

Vaikka komissio myöntää edellä mainitussa menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä, että ulkoinen luottoluokituslaitos ei ole luokitellut IFP:tä (195), se toteaa, että velkojat ovat väistämättä tehneet IFP:lle myönnetyn rahoituksen yhteydessä maksukyvyttömyyttä koskevan riskiarvion (196). Komissio ottaa huomioon, että julkinen laitos IFP turvautuu luottomarkkinoihin rahoittaakseen velkansa, ja katsoo, ettei se voi sulkea pois alustavassa tutkimuksessa sitä, että julkiselle laitokselle IFP:lle voi muodostua taloudellista etua sen takia, että rahoitusmarkkinoiden arvioinnissa otetaan huomioon se, että valtio viime kädessä takaa IFP:n velat.

| (196) | Perinpohjaisessa tarkastelussaan komissio ottaa huomioon Ranskan toimittamat seikat, jotka on mainittu edellä 64 kappaleessa ja jotka esitetään seuraavassa taulukossa 1.

  Taulukko 1


  IFP:n velkaantuminen vuosina 2005–2010













  Laitos: | IFP | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| tuhatta euroa | tuhatta euroa | tuhatta euroa | tuhatta euroa | tuhatta euroa | tuhatta euroa |
| Lainat ja velat luottolaitoksilta (197) | Erääntymiset vuoden sisällä (1) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| Vuotta pidemmälle ulottuvat erääntymiset | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| |
| (1) josta pankkien nykyinen osuus ja saamasaldo | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |

(196)

Perinpohjaisessa tarkastelussaan komissio ottaa huomioon Ranskan toimittamat seikat, jotka on mainittu edellä 64 kappaleessa ja jotka esitetään seuraavassa taulukossa 1.

Taulukko 1

IFP:n velkaantuminen vuosina 2005–2010

Laitos:

IFP

2005

2006

2007

2008

2009

2010

tuhatta euroa

tuhatta euroa

tuhatta euroa

tuhatta euroa

tuhatta euroa

tuhatta euroa

Lainat ja velat luottolaitoksilta (197)

Erääntymiset vuoden sisällä (1)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

Vuotta pidemmälle ulottuvat erääntymiset

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

(1) josta pankkien nykyinen osuus ja saamasaldo

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

| Luottolaitosten myöntämien lainojen ja velkojen korkoprosentti: | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Korko ja marginaali | Korko ja marginaali | Korko ja marginaali | Korko ja marginaali | Korko ja marginaali | Korko ja marginaali |
| Keskipitkän ja pitkän aikavälin lainat | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| Pankkien osuudet ja lyhyen aikavälin luottojärjestelyt | [Pankki nro 1] (198) | EONIA + [...] (197) | EONIA + [...] (197) | | | | |
| [Pankki nro 2] (198) | | | EONIA + [...] (197) | EONIA + [...] (197) | | |
| [Pankki nro 3] (198) | | | | | EONIA + [...] (197) | |
| [Pankki nro 4] (198) | | | | | | EONIA + [...] (197) |
| | | | | | | |

Luottolaitosten myöntämien lainojen ja velkojen korkoprosentti:

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Korko ja marginaali

Korko ja marginaali

Korko ja marginaali

Korko ja marginaali

Korko ja marginaali

Korko ja marginaali

Keskipitkän ja pitkän aikavälin lainat

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

Pankkien osuudet ja lyhyen aikavälin luottojärjestelyt

[Pankki nro 1] (198)

EONIA + [...] (197)

EONIA + [...] (197)

[Pankki nro 2] (198)

EONIA + [...] (197)

EONIA + [...] (197)

[Pankki nro 3] (198)

EONIA + [...] (197)

[Pankki nro 4] (198)

EONIA + [...] (197)

| (197) | Edellä esitetyistä seikoista johtuu, että myöhemmin kuin vuoden jälkeen erääntyviä maksuja tarkasteltaessa voidaan todeta, että julkinen laitos IFP ei ole hakenut luottolaitoksilta lainaa asemansa muuttumisen jälkeen, toisin sanoen vuosina 2006–2009, jolta ajalta tiedot ovat käytettävissä. Samana muutoksen jälkeisenä ajanjaksona julkinen laitos IFP on turvautunut vuotta lyhyempään lainaan vain kerran, vuonna 2009, ja laina oli suuruudeltaan vähäinen eli [...] (*) euroa. Tässä yhteydessä on todettava, että [pankin nro 3] (**) (EONIA + [...] (*) prosenttia) tuolloin käyttämä korko oli [...] (*) peruspistettä korkeampi (kaikkien muiden tekijöiden ollessa samat) kuin IFP:n vuonna 2005 [pankin nro 1] (**) kanssa neuvottelema korko (EONIA + [...] (*) prosenttia), kun julkinen laitos IFP oli vielä yksityisoikeudellinen oikeushenkilö eikä sillä ollut valtiontakausta, jonka se nykyään saa julkisen laitoksen asemansa perusteella. |
| --- | --- |

(197)

Edellä esitetyistä seikoista johtuu, että myöhemmin kuin vuoden jälkeen erääntyviä maksuja tarkasteltaessa voidaan todeta, että julkinen laitos IFP ei ole hakenut luottolaitoksilta lainaa asemansa muuttumisen jälkeen, toisin sanoen vuosina 2006–2009, jolta ajalta tiedot ovat käytettävissä. Samana muutoksen jälkeisenä ajanjaksona julkinen laitos IFP on turvautunut vuotta lyhyempään lainaan vain kerran, vuonna 2009, ja laina oli suuruudeltaan vähäinen eli [...] (*) euroa. Tässä yhteydessä on todettava, että [pankin nro 3] (**) (EONIA + [...] (*) prosenttia) tuolloin käyttämä korko oli [...] (*) peruspistettä korkeampi (kaikkien muiden tekijöiden ollessa samat) kuin IFP:n vuonna 2005 [pankin nro 1] (**) kanssa neuvottelema korko (EONIA + [...] (*) prosenttia), kun julkinen laitos IFP oli vielä yksityisoikeudellinen oikeushenkilö eikä sillä ollut valtiontakausta, jonka se nykyään saa julkisen laitoksen asemansa perusteella.

| (198) | Vuoden 2010 osalta Ranskan viranomaiset ovat täsmentäneet, että julkinen laitos IFP sai neljä luottojärjestelyehdotusta, joiden suuruus oli [...] (*) euroa ja joiden vuoden korko vaihteli korkoprosentista EONIA + [...] (*) prosenttia [pankilla nro 4] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa) ja [pankilla nro 5] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa) ja EONIA + [...] (*) prosenttia [pankilla nro 3] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa) ja [pankilla nro 1] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa). Julkinen laitos IFP sai toisenkin spot-tarjouksen [pankilta nro 3] (**) (valitulla nostoajalla), ja korko oli euriborkorko + [...] (*) prosenttia. Komissio ottaa huomioon, että nämä korot vastaavat korkoja, joista julkinen laitos IFP neuvotteli ennen asemansa muuttumista vuonna 2006, kun se oli vielä yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, jolla ei ollut valtiontakausta. |
| --- | --- |

(198)

Vuoden 2010 osalta Ranskan viranomaiset ovat täsmentäneet, että julkinen laitos IFP sai neljä luottojärjestelyehdotusta, joiden suuruus oli [...] (*) euroa ja joiden vuoden korko vaihteli korkoprosentista EONIA + [...] (*) prosenttia [pankilla nro 4] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa) ja [pankilla nro 5] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa) ja EONIA + [...] (*) prosenttia [pankilla nro 3] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa) ja [pankilla nro 1] (**) (johon lisätään sitoutumismaksu, joka on [...] (*) prosenttia eli [...] (*) euroa). Julkinen laitos IFP sai toisenkin spot-tarjouksen [pankilta nro 3] (**) (valitulla nostoajalla), ja korko oli euriborkorko + [...] (*) prosenttia. Komissio ottaa huomioon, että nämä korot vastaavat korkoja, joista julkinen laitos IFP neuvotteli ennen asemansa muuttumista vuonna 2006, kun se oli vielä yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, jolla ei ollut valtiontakausta.

| (199) | Edellä esitetyn perusteella komissio myöntää, ettei IFP saanut todellista taloudellista etua EPIC-asemansa perusteella suhteissaan pankki- ja rahoituslaitoksiin sen vuoden, jolloin sen asema muuttui, ja vuoden 2010 välisenä aikana. Toisin sanoen näyttää siltä, että etu, jota yritys olisi voinut saada rajoittamattomasta takauksesta markkinaehtoja edullisempien lainakorkojen muodossa, ei toteutunut kyseisenä aikana. |
| --- | --- |

(199)

Edellä esitetyn perusteella komissio myöntää, ettei IFP saanut todellista taloudellista etua EPIC-asemansa perusteella suhteissaan pankki- ja rahoituslaitoksiin sen vuoden, jolloin sen asema muuttui, ja vuoden 2010 välisenä aikana. Toisin sanoen näyttää siltä, että etu, jota yritys olisi voinut saada rajoittamattomasta takauksesta markkinaehtoja edullisempien lainakorkojen muodossa, ei toteutunut kyseisenä aikana.

| (200) | Tämä päätelmä koskee luonnollisesti ainoastaan mennyttä aikaa, sillä komissio ei voi ennakoida toimijoiden tulevaa käyttäytymistä markkinoilla eikä niiden käsitystä valtiontakauksen vaikutuksesta IFP:n maksukyvyttömyysriskiin. Ranskan viranomaisten olisi myös komissiolle vastaisuudessa toimittamissaan vuosikertomuksissa esitettävä tietoja julkisen laitoksen IFP:n velkaantumistasoista ja -ehdoista ja toimitettava näyttö siitä, että kyseiset lainat ovat markkinaehtojen mukaisia, tai liitettävä vastaava bruttoekvivalentti arvioon takauksen vaikutusten enimmäismääristä käyttäen jäljempänä 300 kappaleen taulukossa (Taulukko 6) kuvattua menetelmää. |
| --- | --- |

(200)

Tämä päätelmä koskee luonnollisesti ainoastaan mennyttä aikaa, sillä komissio ei voi ennakoida toimijoiden tulevaa käyttäytymistä markkinoilla eikä niiden käsitystä valtiontakauksen vaikutuksesta IFP:n maksukyvyttömyysriskiin. Ranskan viranomaisten olisi myös komissiolle vastaisuudessa toimittamissaan vuosikertomuksissa esitettävä tietoja julkisen laitoksen IFP:n velkaantumistasoista ja -ehdoista ja toimitettava näyttö siitä, että kyseiset lainat ovat markkinaehtojen mukaisia, tai liitettävä vastaava bruttoekvivalentti arvioon takauksen vaikutusten enimmäismääristä käyttäen jäljempänä 300 kappaleen taulukossa (Taulukko 6) kuvattua menetelmää.

| (201) | Komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten ehdotuksen lisätä kunkin rahoitusoperaation yhteydessä rahoitussopimukseen (jokaiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan instrumenttiin) seuraava merkintä:
  ”Emissiolla/ohjelmalla/lainalla ei ole minkäänlaista suoraa tai välillistä valtiontakausta. Maksukyvyttömyystapauksessa valtiolla ei ole velvollisuutta hoitaa IFP:n puolesta velan takaisinmaksua.” |
| --- | --- |

(201)

Komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten ehdotuksen lisätä kunkin rahoitusoperaation yhteydessä rahoitussopimukseen (jokaiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan instrumenttiin) seuraava merkintä:

”Emissiolla/ohjelmalla/lainalla ei ole minkäänlaista suoraa tai välillistä valtiontakausta. Maksukyvyttömyystapauksessa valtiolla ei ole velvollisuutta hoitaa IFP:n puolesta velan takaisinmaksua.”

| (202) | Tässä yhteydessä kyseinen sitoumus yhdistettynä Ranskan kaikkiin muihin velvollisuuksiin voi tarvittaessa aikaansaada hyväksytyn riskin poikkeuksen ja rajoittaa merkittävästi takauksesta mahdollisesti koituvia kielteisiä vaikutuksia, vaikka sen avulla ei voida sellaisenaan ratkaista takauksen olemassaoloa. |
| --- | --- |

(202)

Tässä yhteydessä kyseinen sitoumus yhdistettynä Ranskan kaikkiin muihin velvollisuuksiin voi tarvittaessa aikaansaada hyväksytyn riskin poikkeuksen ja rajoittaa merkittävästi takauksesta mahdollisesti koituvia kielteisiä vaikutuksia, vaikka sen avulla ei voida sellaisenaan ratkaista takauksen olemassaoloa.

B.   Edun muodostuminen suhteissa toimittajiin

| (203) | Toimittajien osalta on todettava, että toisin kuin Ranskan viranomaiset esittävät (ks. 65 kappale), ei riitä, että IFP:n on Euroopan unionin lainsäädännön tai kansallisen lainsäädännön nojalla kilpailutettava hankinnat sulkeakseen pois kaiken mahdollisen edun, jota voi muodostua sen EPIC-asemasta: julkisissa tarjouskilpailuissa kukin tarjouksen tekevä toimittaja voi tarjousta tehdessään ottaa ennalta huomioon, ettei julkinen laitos IFP voi joutua konkurssiin. Julkisissa hankinnoissa on myös syytä erottaa toisistaan hinnanalennus, joka liittyy alihankkijoiden kilpailuttamisesta tarjouskilpailuissa saatavaan tehokkuushyötyyn – ja edustaa, kuten komissio on todennut Ranskan viranomaisten lainaamassa raportissa, todellista yhteiskunnallista hyötyä – hinnanalennuksesta, joka johtuu sopimuskumppaneiden suotuisammasta arviosta sellaisen laitoksen maksukyvyttömyysriskistä, jonka ne tietävät julkisen laitoksen aseman vuoksi olevan suojattu selvitysmenettelyyn liittyvältä riskiltä. Nämä kaksi tekijää ovat luonteeltaan täysin erilaiset, vaikka kumpikin yleensä laskee julkisten hankintojen hintoja. Näin ollen komissio ei voi katsoa, että viimeksi mainitusta aiheutuvat vaikutukset olisivat ensin mainitun vastuulla. |
| --- | --- |

(203)

Toimittajien osalta on todettava, että toisin kuin Ranskan viranomaiset esittävät (ks. 65 kappale), ei riitä, että IFP:n on Euroopan unionin lainsäädännön tai kansallisen lainsäädännön nojalla kilpailutettava hankinnat sulkeakseen pois kaiken mahdollisen edun, jota voi muodostua sen EPIC-asemasta: julkisissa tarjouskilpailuissa kukin tarjouksen tekevä toimittaja voi tarjousta tehdessään ottaa ennalta huomioon, ettei julkinen laitos IFP voi joutua konkurssiin. Julkisissa hankinnoissa on myös syytä erottaa toisistaan hinnanalennus, joka liittyy alihankkijoiden kilpailuttamisesta tarjouskilpailuissa saatavaan tehokkuushyötyyn – ja edustaa, kuten komissio on todennut Ranskan viranomaisten lainaamassa raportissa, todellista yhteiskunnallista hyötyä – hinnanalennuksesta, joka johtuu sopimuskumppaneiden suotuisammasta arviosta sellaisen laitoksen maksukyvyttömyysriskistä, jonka ne tietävät julkisen laitoksen aseman vuoksi olevan suojattu selvitysmenettelyyn liittyvältä riskiltä. Nämä kaksi tekijää ovat luonteeltaan täysin erilaiset, vaikka kumpikin yleensä laskee julkisten hankintojen hintoja. Näin ollen komissio ei voi katsoa, että viimeksi mainitusta aiheutuvat vaikutukset olisivat ensin mainitun vastuulla.

| (204) | Arvioidakseen hinnanalennusta, joka johtuu siitä, että toimittajat arvioivat suotuisammin EPIC-yhtiön maksukyvyttömyysriskin, komissio aikoo tarkastella vastaavan riskin kattamisesta aiheutuvia kustannuksia. Jos valtiontakausta ei olisi, julkisen laitoksen IFP:n toimittaja, joka haluaisi hyötyä vastaavasta takauksesta (toisin sanoen saada täyden takauksen sopimuskumppaninsa maksukyvyttömyysriskiä vastaan), voisi kääntyä luottolaitoksen tai erityisen vakuutuslaitoksen puoleen. Tällaista maksukyvyttömyysriskin vastuulleottoa tarjoavat nykyään erityisesti myyntilaskurahoitukseen (factoring) erikoistuneet yritykset (199). |
| --- | --- |

(204)

Arvioidakseen hinnanalennusta, joka johtuu siitä, että toimittajat arvioivat suotuisammin EPIC-yhtiön maksukyvyttömyysriskin, komissio aikoo tarkastella vastaavan riskin kattamisesta aiheutuvia kustannuksia. Jos valtiontakausta ei olisi, julkisen laitoksen IFP:n toimittaja, joka haluaisi hyötyä vastaavasta takauksesta (toisin sanoen saada täyden takauksen sopimuskumppaninsa maksukyvyttömyysriskiä vastaan), voisi kääntyä luottolaitoksen tai erityisen vakuutuslaitoksen puoleen. Tällaista maksukyvyttömyysriskin vastuulleottoa tarjoavat nykyään erityisesti myyntilaskurahoitukseen (factoring) erikoistuneet yritykset (199).

| (205) | Komissio huomauttaa, että tällaisesta myyntilaskurahoituksesta maksettavaan maksuun sisältyy kaksi seikkaa:






  a) | rahoitusmaksu (eli velan korko), joka lasketaan suhteessa kuluneeseen aikaan ja jolla katetaan toimittajalle myönnetyn ennakon aikaistettu rahoitus. Tämä maksu perustuu erityisesti saatavien luovuttamishetkellä voimassa olevaan korkoprosenttiin; |
| --- | --- | --- |

(205)

Komissio huomauttaa, että tällaisesta myyntilaskurahoituksesta maksettavaan maksuun sisältyy kaksi seikkaa:

a)

rahoitusmaksu (eli velan korko), joka lasketaan suhteessa kuluneeseen aikaan ja jolla katetaan toimittajalle myönnetyn ennakon aikaistettu rahoitus. Tämä maksu perustuu erityisesti saatavien luovuttamishetkellä voimassa olevaan korkoprosenttiin;

| b) | varsinainen myyntilaskurahoituksesta perittävä maksu, joka vaihtelee (200) 0,7 prosentista 2,5 prosenttiin kokonaisliikevaihdosta ja joka on keskimäärin 1,5 prosenttia; maksu lasketaan kirjanpito-, perintä- ja suoritustakuupalvelujen maksuihin siirrettyjen saatavien määrästä. |
| --- | --- |

b)

varsinainen myyntilaskurahoituksesta perittävä maksu, joka vaihtelee (200) 0,7 prosentista 2,5 prosenttiin kokonaisliikevaihdosta ja joka on keskimäärin 1,5 prosenttia; maksu lasketaan kirjanpito-, perintä- ja suoritustakuupalvelujen maksuihin siirrettyjen saatavien määrästä.

| (206) | Ranskan viranomaiset totesivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että niiden mukaan komission päätelmät myyntilaskurahoituspalvelujen luonteesta perustuvat puutteelliseen arvioon syistä, joiden perusteella yritys turvautuu tällaiseen palveluun. Ranskan viranomaiset kyllä myöntävät, että myyntilaskurahoituspalveluyritykset tarjoavat kolmenlaisia palveluja eli käteisennakkopalvelua, perintäpalvelua ja saatavien takauspalvelua, mutta ne täsmentävät, että kyseiset yritykset voivat tarjota kyseisiä palveluja yhdessä tai erikseen. Ranskan keskuspankin (Banque de France) vuonna 2009 toteuttaman tutkimuksen (201) perusteella Ranskan viranomaiset lisäävät, että näistä palveluista delegoitu hallinto (rahoitustoimi ilman saatavien takaisin perimistä) yleistyisi myyntilaskurahoituspalveluja tarjoavien yritysten tarjonnassa, joten myyntilaskurahoituspalvelujen käyttäminen koostuisi yhä useammin toimittajalle tarjotusta yksinkertaisesta käteiskassaoperaatiosta. Komissio ottaa huomioon tämän huomautuksen. |
| --- | --- |

(206)

Ranskan viranomaiset totesivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että niiden mukaan komission päätelmät myyntilaskurahoituspalvelujen luonteesta perustuvat puutteelliseen arvioon syistä, joiden perusteella yritys turvautuu tällaiseen palveluun. Ranskan viranomaiset kyllä myöntävät, että myyntilaskurahoituspalveluyritykset tarjoavat kolmenlaisia palveluja eli käteisennakkopalvelua, perintäpalvelua ja saatavien takauspalvelua, mutta ne täsmentävät, että kyseiset yritykset voivat tarjota kyseisiä palveluja yhdessä tai erikseen. Ranskan keskuspankin (Banque de France) vuonna 2009 toteuttaman tutkimuksen (201) perusteella Ranskan viranomaiset lisäävät, että näistä palveluista delegoitu hallinto (rahoitustoimi ilman saatavien takaisin perimistä) yleistyisi myyntilaskurahoituspalveluja tarjoavien yritysten tarjonnassa, joten myyntilaskurahoituspalvelujen käyttäminen koostuisi yhä useammin toimittajalle tarjotusta yksinkertaisesta käteiskassaoperaatiosta. Komissio ottaa huomioon tämän huomautuksen.

| (207) | Lisäksi Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet IFP:n myyntilaskurahoitusyrityksille suorittamien maksujen määrän (202) vuodesta 2004 (maksut koskevat sekä taloudellisen toiminnan että muun kuin taloudellisen toiminnan kannalta välttämättömiä hankintoja):

  Taulukko 2


  IFP:n toimittajien käyttämät myyntilaskurahoituspalvelut vuosina 2004–2010









  Vuosi | Toimittajien määrä | Maksut myyntilaskurahoituspalveluyrityksille
  (euroa) | Laskujen määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2005 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2006 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2007 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2010 (203) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Yhteensä
  (2004–2010) | | [...] (*) | [...] (*) |

(207)

Lisäksi Ranskan viranomaiset ovat ilmoittaneet IFP:n myyntilaskurahoitusyrityksille suorittamien maksujen määrän (202) vuodesta 2004 (maksut koskevat sekä taloudellisen toiminnan että muun kuin taloudellisen toiminnan kannalta välttämättömiä hankintoja):

Taulukko 2

IFP:n toimittajien käyttämät myyntilaskurahoituspalvelut vuosina 2004–2010

Vuosi

Toimittajien määrä

Maksut myyntilaskurahoituspalveluyrityksille

(euroa)

Laskujen määrä

2004

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2005

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2006

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2007

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2010 (203)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Yhteensä

(2004–2010)

[...] (*)

[...] (*)

| (208) | Ranskan viranomaiset toteavat, että IFP:n myyntilaskurahoitusyrityksille suorittamat maksut ovat kasvaneet vuodesta 2006 lähtien, jolloin sen asema muuttui. Viranomaiset päättelevät tästä, että edellä kuvattu kehitys mitätöi komission päätelmän siitä, millainen käsitys kolmansilla on EPIC-yhtiön maksukyvyttömyysriskistä. Viranomaiset katsovat, että mikäli valtio olisi kattanut IFP:n maksukyvyttömyysriskin vuodesta 2006 alkaen, IFP olisi kyseisestä ajankohdasta lähtien turvautunut myyntilaskurahoitusyritysten palveluihin harvemmin tai ei lainkaan. |
| --- | --- |

(208)

Ranskan viranomaiset toteavat, että IFP:n myyntilaskurahoitusyrityksille suorittamat maksut ovat kasvaneet vuodesta 2006 lähtien, jolloin sen asema muuttui. Viranomaiset päättelevät tästä, että edellä kuvattu kehitys mitätöi komission päätelmän siitä, millainen käsitys kolmansilla on EPIC-yhtiön maksukyvyttömyysriskistä. Viranomaiset katsovat, että mikäli valtio olisi kattanut IFP:n maksukyvyttömyysriskin vuodesta 2006 alkaen, IFP olisi kyseisestä ajankohdasta lähtien turvautunut myyntilaskurahoitusyritysten palveluihin harvemmin tai ei lainkaan.

| (209) | Jos, kuten Ranskan viranomaiset itse toteavat 206 kappaleessa, myyntilaskurahoituspalvelujen käyttö liittyy yhä useammin käteiskassaennakkojen tarpeeseen (delegoidun hallinnon palvelun lisääntyminen) ja yhä vähemmän maksun suorittamatta jättämisen riskin vastuulle ottamiseen (perintä-, rahoitus- ja takauspalvelun väheneminen) ja jos IFP:n tileissä ei voida erottaa sen toimittajien käyttämiä myyntilaskurahoituspalveluja tyypeittäin, komissio katsoo päinvastoin, että IFP:n toteama kehitys ei mitätöi komission päättelyä eikä varsinkaan osoita, että IFP:n toimittajat olisivat päätyneet arvioimaan IFP:n maksukyvyttömyysriskin suuremmaksi sen aseman muuttumisen jälkeen. |
| --- | --- |

(209)

Jos, kuten Ranskan viranomaiset itse toteavat 206 kappaleessa, myyntilaskurahoituspalvelujen käyttö liittyy yhä useammin käteiskassaennakkojen tarpeeseen (delegoidun hallinnon palvelun lisääntyminen) ja yhä vähemmän maksun suorittamatta jättämisen riskin vastuulle ottamiseen (perintä-, rahoitus- ja takauspalvelun väheneminen) ja jos IFP:n tileissä ei voida erottaa sen toimittajien käyttämiä myyntilaskurahoituspalveluja tyypeittäin, komissio katsoo päinvastoin, että IFP:n toteama kehitys ei mitätöi komission päättelyä eikä varsinkaan osoita, että IFP:n toimittajat olisivat päätyneet arvioimaan IFP:n maksukyvyttömyysriskin suuremmaksi sen aseman muuttumisen jälkeen.

| (210) | Komissio myöntää, ettei se voi arvioida tarkasti takausmaksun määrää, joka tarvittaisiin suojaamaan toimittajat IFP:n maksukyvyttömyysriskiltä, jollei viimeksi mainitulla olisi jo valtiontakausta. Komissio huomauttaa kuitenkin, että mikäli 205.b kappaleessa mainittu myyntirahoituspalvelusta perittävä maksu kattaisi todellisuudessa kolme eri palvelua (perinnän, rahoituksen ja takauksen maksun suorittamatta jättämisen riskiä vastaan), mainittu enimmäismäärä eli 2,5 prosenttia taatusta liikevaihdosta merkitsisi joka tapauksessa pelkän maksukyvyttömyysriskin kattamiseksi välttämättömän maksun korotusta. |
| --- | --- |

(210)

Komissio myöntää, ettei se voi arvioida tarkasti takausmaksun määrää, joka tarvittaisiin suojaamaan toimittajat IFP:n maksukyvyttömyysriskiltä, jollei viimeksi mainitulla olisi jo valtiontakausta. Komissio huomauttaa kuitenkin, että mikäli 205.b kappaleessa mainittu myyntirahoituspalvelusta perittävä maksu kattaisi todellisuudessa kolme eri palvelua (perinnän, rahoituksen ja takauksen maksun suorittamatta jättämisen riskiä vastaan), mainittu enimmäismäärä eli 2,5 prosenttia taatusta liikevaihdosta merkitsisi joka tapauksessa pelkän maksukyvyttömyysriskin kattamiseksi välttämättömän maksun korotusta.

| (211) | Ranskan viranomaiset säilyttävät kuitenkin mahdollisuuden ilmoittaa tarkemmasta menetelmästä, jota käytetään arvioitaessa julkiselle laitokselle myönnetystä takauksesta aiheutuvaa etua sen suhteissa toimittajiin. Tämä menetelmä perustuu taloudelliseen asiantuntijalausuntoon, jota käsiteltiin kontradiktorisesti tutkinnan yhteydessä. Komissio voi tarvittaessa tehdä menetelmästä myönteisen päätöksen, ja Ranska voi käyttää sitä täyttääkseen tämän päätöksen artiklaosassa täsmennetyt ilmoitusvelvollisuutensa. |
| --- | --- |

(211)

Ranskan viranomaiset säilyttävät kuitenkin mahdollisuuden ilmoittaa tarkemmasta menetelmästä, jota käytetään arvioitaessa julkiselle laitokselle myönnetystä takauksesta aiheutuvaa etua sen suhteissa toimittajiin. Tämä menetelmä perustuu taloudelliseen asiantuntijalausuntoon, jota käsiteltiin kontradiktorisesti tutkinnan yhteydessä. Komissio voi tarvittaessa tehdä menetelmästä myönteisen päätöksen, ja Ranska voi käyttää sitä täyttääkseen tämän päätöksen artiklaosassa täsmennetyt ilmoitusvelvollisuutensa.

| (212) | Kyseisten määrien osalta Ranskan viranomaiset totesivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että näiden tavaroiden ja palvelujen hankintakustannukset on sisällytetty suoraan kyseisestä toiminnasta vastaavan henkilöstön tuottoasteeseen (204). Lisäksi lähetettyä henkilöstöä ja tiloja koskeva laskutus ei merkitse erityisen merkittävää kulua, sillä siihen liittyvät kokonaiskustannukset on jo sisällytetty laitoksen rakennekustannuksiin. |
| --- | --- |

(212)

Kyseisten määrien osalta Ranskan viranomaiset totesivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että näiden tavaroiden ja palvelujen hankintakustannukset on sisällytetty suoraan kyseisestä toiminnasta vastaavan henkilöstön tuottoasteeseen (204). Lisäksi lähetettyä henkilöstöä ja tiloja koskeva laskutus ei merkitse erityisen merkittävää kulua, sillä siihen liittyvät kokonaiskustannukset on jo sisällytetty laitoksen rakennekustannuksiin.

| (213) | Yksinomaan taloudellisen toiminnan toteuttamiseksi hankituista tavaroista ja palveluista vuosittain aiheutuva keskimääräinen määrä merkitsee Ranskan viranomaisten mukaan vain vähäistä osaa (205) IFP:n keskimääräisestä vuotuisesta liikevaihdosta. IFP:n kustannuslaskentajärjestelmänsä kautta keräämien tietojen perusteella sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen toteuttamiseen liittyviin hankintoihin käytetty määrä vuosina 2006–2009 oli keskimäärin [...] (*) euroa vuodessa. |
| --- | --- |

(213)

Yksinomaan taloudellisen toiminnan toteuttamiseksi hankituista tavaroista ja palveluista vuosittain aiheutuva keskimääräinen määrä merkitsee Ranskan viranomaisten mukaan vain vähäistä osaa (205) IFP:n keskimääräisestä vuotuisesta liikevaihdosta. IFP:n kustannuslaskentajärjestelmänsä kautta keräämien tietojen perusteella sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen toteuttamiseen liittyviin hankintoihin käytetty määrä vuosina 2006–2009 oli keskimäärin [...] (*) euroa vuodessa.

| (214) | Komissio katsoo, että IFP:lle on muodostunut taloudellisen toiminnan harjoittamisesta todellista taloudellista etua, joka koostuu sen toimittajien toteuttamasta hintojen alentamisesta ja johtuu näiden suotuisammasta arviosta yrityksen maksukyvyttömyysriskistä. Komissio ei kykene laskemaan tämän edun tarkkaa määrää, mutta se katsoo sen olevan joka tapauksessa enintään keskimäärin noin [...] (*) euroa vuodessa (206) kyseisenä ajanjaksona (2006–2009). |
| --- | --- |

(214)

Komissio katsoo, että IFP:lle on muodostunut taloudellisen toiminnan harjoittamisesta todellista taloudellista etua, joka koostuu sen toimittajien toteuttamasta hintojen alentamisesta ja johtuu näiden suotuisammasta arviosta yrityksen maksukyvyttömyysriskistä. Komissio ei kykene laskemaan tämän edun tarkkaa määrää, mutta se katsoo sen olevan joka tapauksessa enintään keskimäärin noin [...] (*) euroa vuodessa (206) kyseisenä ajanjaksona (2006–2009).

| (215) | Komissio huomauttaa lopuksi, että IFP:n ja sen toimittajien välisissä suhteissa muodostuva etu on valikoivaa niiltä osin kuin yrityksen kilpailijat, joihin sovelletaan yleisen lainsäädännön mukaisia saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eivät saa vastaavaa valtion myöntämää takausta, joka liittyy tiiviisti IFP:n asemaan julkisena laitoksena. |
| --- | --- |

(215)

Komissio huomauttaa lopuksi, että IFP:n ja sen toimittajien välisissä suhteissa muodostuva etu on valikoivaa niiltä osin kuin yrityksen kilpailijat, joihin sovelletaan yleisen lainsäädännön mukaisia saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eivät saa vastaavaa valtion myöntämää takausta, joka liittyy tiiviisti IFP:n asemaan julkisena laitoksena.

C.   Edun muodostuminen suhteissa asiakkaisiin

| (216) | Tarkastellessaan IFP:n tarjoamia tutkimuspalveluja komissio ottaa huomioon UOP Limited -yhtiön huomautukset, joissa todetaan, että teknologiansiirrot ovat luonnostaan riskialtis ala ja siksi ostajat ovat erityisen herkkiä palveluntarjoajien tarjoamille takauksille sopimusperusteisen vastuun ja sopimukseen perustumattoman vastuun kattamiseksi. |
| --- | --- |

(216)

Tarkastellessaan IFP:n tarjoamia tutkimuspalveluja komissio ottaa huomioon UOP Limited -yhtiön huomautukset, joissa todetaan, että teknologiansiirrot ovat luonnostaan riskialtis ala ja siksi ostajat ovat erityisen herkkiä palveluntarjoajien tarjoamille takauksille sopimusperusteisen vastuun ja sopimukseen perustumattoman vastuun kattamiseksi.

| (217) | Sopimukseen perustumattoman vastuun osalta Ranskan viranomaiset totesivat kuitenkin 13 päivänä tammikuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että yksityisoikeudellisiin yrityksiin ja julkisiin laitoksiin sovellettiin Ranskassa yhtäläisesti yleisen lainsäädännön mukaista järjestelmää (siviililain 1382 §:ää, joka koskee erityisesti sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausvastuuta (207). Ranskan viranomaiset lisäsivät, että IFP:n toiminnalla oli omat erityispiirteensä siinä mielessä, että se edellytti laboratoriovälineiden ja tulenarkojen, räjähtävien tai myrkyllisten tuotteiden käyttöä, jotka voivat aiheuttaa merkittävän teollisuusriskin (208) vakuutuksenantajien yleisesti käyttämässä merkityksessä. Näin ollen julkinen laitos IFP on tehnyt eri vakuutussopimuksia, joilla katetaan perinteiset riskit (yksityisoikeudellinen vastuu) ja myös erityiset riskit, kuten säteilylähteisiin liittyvät riskit tai riskit, jotka liittyvät konerikkoihin kaivojen lähettyvillä. Yksityisoikeudellisen vastuun osalta IFP:n vakuutussopimus kattaa neljä riskiä: käyttöön liittyvän vastuun, luovuttamisen jälkeisen vastuun, ammatillisen vastuun ja ympäristövahingot. |
| --- | --- |

(217)

Sopimukseen perustumattoman vastuun osalta Ranskan viranomaiset totesivat kuitenkin 13 päivänä tammikuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, että yksityisoikeudellisiin yrityksiin ja julkisiin laitoksiin sovellettiin Ranskassa yhtäläisesti yleisen lainsäädännön mukaista järjestelmää (siviililain 1382 §:ää, joka koskee erityisesti sopimukseen perustumatonta vahingonkorvausvastuuta (207). Ranskan viranomaiset lisäsivät, että IFP:n toiminnalla oli omat erityispiirteensä siinä mielessä, että se edellytti laboratoriovälineiden ja tulenarkojen, räjähtävien tai myrkyllisten tuotteiden käyttöä, jotka voivat aiheuttaa merkittävän teollisuusriskin (208) vakuutuksenantajien yleisesti käyttämässä merkityksessä. Näin ollen julkinen laitos IFP on tehnyt eri vakuutussopimuksia, joilla katetaan perinteiset riskit (yksityisoikeudellinen vastuu) ja myös erityiset riskit, kuten säteilylähteisiin liittyvät riskit tai riskit, jotka liittyvät konerikkoihin kaivojen lähettyvillä. Yksityisoikeudellisen vastuun osalta IFP:n vakuutussopimus kattaa neljä riskiä: käyttöön liittyvän vastuun, luovuttamisen jälkeisen vastuun, ammatillisen vastuun ja ympäristövahingot.

| (218) | Edellä esitetystä seuraa, ettei IFP ole millään tavoin pyrkinyt siirtämään sopimukseen perustumatonta vastuutaan valtiolle pyrkimällä hyödyntämään EPIC-aseman perusteella saamaansa takausta vahingon sattuessa, vaan päinvastoin yritys on markkinoilla tehnyt välttämättömät vakuutussopimukset, jotka kattavat tämän riskin. |
| --- | --- |

(218)

Edellä esitetystä seuraa, ettei IFP ole millään tavoin pyrkinyt siirtämään sopimukseen perustumatonta vastuutaan valtiolle pyrkimällä hyödyntämään EPIC-aseman perusteella saamaansa takausta vahingon sattuessa, vaan päinvastoin yritys on markkinoilla tehnyt välttämättömät vakuutussopimukset, jotka kattavat tämän riskin.

| (219) | Sopimusperusteisen vastuun osalta voidaan todeta niiden tietojen pohjalta, joita Ranskan viranomaiset ovat esittäneet vastauksena UOP Limited -yhtiön huomautuksiin, ja erityisesti edellä 91 kappaleessa esitettyjen tietojen perusteella, että palvelujen tarjoamisessa IFP:n vastuu asiakkaisiinsa nähden (olivatpa nämä sen tytäryrityksiä tai muita yrityksiä) ”rajoittuu [...] (*) prosenttiin tosiasiallisesti suoritetusta maksusta, ja enimmäismäärä voi tapauskohtaisesti olla jopa [...] (*) prosenttia”, joten jos asiakas katsoo, että IFP:n toteuttama työ on puutteellinen, tämä ei missään tapauksessa ole velvollinen tekemään työtä uudelleen rajoittamattomasti. Lisäksi komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten huomautuksen, jossa nämä toteavat, että koska vastuu ei kasaudu, toinen sopimuspuoli ei voi vedota sopimukseen perustumattomaan vastuuseen saadakseen korvausta sopimussuhteen puitteissa kärsimistään vahingoista (209). |
| --- | --- |

(219)

Sopimusperusteisen vastuun osalta voidaan todeta niiden tietojen pohjalta, joita Ranskan viranomaiset ovat esittäneet vastauksena UOP Limited -yhtiön huomautuksiin, ja erityisesti edellä 91 kappaleessa esitettyjen tietojen perusteella, että palvelujen tarjoamisessa IFP:n vastuu asiakkaisiinsa nähden (olivatpa nämä sen tytäryrityksiä tai muita yrityksiä) ”rajoittuu [...] (*) prosenttiin tosiasiallisesti suoritetusta maksusta, ja enimmäismäärä voi tapauskohtaisesti olla jopa [...] (*) prosenttia”, joten jos asiakas katsoo, että IFP:n toteuttama työ on puutteellinen, tämä ei missään tapauksessa ole velvollinen tekemään työtä uudelleen rajoittamattomasti. Lisäksi komissio ottaa huomioon Ranskan viranomaisten huomautuksen, jossa nämä toteavat, että koska vastuu ei kasaudu, toinen sopimuspuoli ei voi vedota sopimukseen perustumattomaan vastuuseen saadakseen korvausta sopimussuhteen puitteissa kärsimistään vahingoista (209).

| (220) | Ottaen huomioon valtion IFP:lle myöntämä takaus tämän asiakkaat voivat kuitenkin edelleen olla varmoja siitä, ettei julkinen laitos IFP joudu koskaan selvitystilaan ja että se näin ollen kykenee aina täyttämään sopimusvelvoitteensa, tai jos se ei täyttäisi, asiakkaat saisivat korvauksen laiminlyönnistä. |
| --- | --- |

(220)

Ottaen huomioon valtion IFP:lle myöntämä takaus tämän asiakkaat voivat kuitenkin edelleen olla varmoja siitä, ettei julkinen laitos IFP joudu koskaan selvitystilaan ja että se näin ollen kykenee aina täyttämään sopimusvelvoitteensa, tai jos se ei täyttäisi, asiakkaat saisivat korvauksen laiminlyönnistä.

| (221) | Edellä 204 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esittämiensä, suhteita toimittajiin koskevien perustelujen perusteella komissio katsoo, että valtion takauksen puuttuessa asiakas, joka haluaisi saada samantasoisen suojan, joutuisi ottamaan rahoituspalvelujen välittäjältä (joka voi olla esimerkiksi pankki tai vakuutusyhtiö) suoritustakuun (englanniksi performance bond) varmistaakseen IFP:n kanssa tekemänsä sopimuksen loppuun saattamisen. Tällaisen suojan tarkoituksena olisi taata kyseiselle asiakkaalle taloudellinen korvaus vahingosta, joka on johtunut sopimuksen täytäntöönpanon (täydellisestä tai osittaisesta) laiminlyönnistä. |
| --- | --- |

(221)

Edellä 204 kappaleessa ja sitä seuraavissa kappaleissa esittämiensä, suhteita toimittajiin koskevien perustelujen perusteella komissio katsoo, että valtion takauksen puuttuessa asiakas, joka haluaisi saada samantasoisen suojan, joutuisi ottamaan rahoituspalvelujen välittäjältä (joka voi olla esimerkiksi pankki tai vakuutusyhtiö) suoritustakuun (englanniksi performance bond) varmistaakseen IFP:n kanssa tekemänsä sopimuksen loppuun saattamisen. Tällaisen suojan tarkoituksena olisi taata kyseiselle asiakkaalle taloudellinen korvaus vahingosta, joka on johtunut sopimuksen täytäntöönpanon (täydellisestä tai osittaisesta) laiminlyönnistä.

| (222) | Tältä osin komissio ottaa huomioon, että Ranska myöntää, tosin tietyin varauksin, kuten edellä 66 kappaleessa on todettu, että ainoa IFP:lle mahdollisesti aiheutuva vaikutus olisi, että sen taloudellinen rasitus kevenisi, koska sen ei tarvitsisi ottaa suoritustakuuta. Ranskan viranomaiset päättelevät tämän jälkeen, sen tarkemmin asiaa täsmentämättä, että pankkien ja vakuutusyhtiöiden tämän tyyppisistä palveluista yleensä perimien määrien perusteella tällainen kevennys merkitsee kuitenkin vähäistä määrää. |
| --- | --- |

(222)

Tältä osin komissio ottaa huomioon, että Ranska myöntää, tosin tietyin varauksin, kuten edellä 66 kappaleessa on todettu, että ainoa IFP:lle mahdollisesti aiheutuva vaikutus olisi, että sen taloudellinen rasitus kevenisi, koska sen ei tarvitsisi ottaa suoritustakuuta. Ranskan viranomaiset päättelevät tämän jälkeen, sen tarkemmin asiaa täsmentämättä, että pankkien ja vakuutusyhtiöiden tämän tyyppisistä palveluista yleensä perimien määrien perusteella tällainen kevennys merkitsee kuitenkin vähäistä määrää.

| (223) | Komissio toteaa aluksi, että suoritustakuun kustannusten laskentaan vaikuttavat monet tekijät, erityisesti sopimustyyppi ja sen kattama määrä, henkilöstön määrä, taloudellinen tilanne, maksukyvyttömyysriski ja sen yrityksen vahinkohistoria, jonka palvelu suoritustakuulla katetaan, sekä eräät muut puhtaasti taloudelliset seikat, kuten välittäjien palkkiot tai provisiot. Komissio arvioi yleisesti käyttöön asetettujen tietojen perusteella (210), että käytetty osuus on yleensä 1–5 prosenttia takuun kohteena olevasta liikevaihdosta. |
| --- | --- |

(223)

Komissio toteaa aluksi, että suoritustakuun kustannusten laskentaan vaikuttavat monet tekijät, erityisesti sopimustyyppi ja sen kattama määrä, henkilöstön määrä, taloudellinen tilanne, maksukyvyttömyysriski ja sen yrityksen vahinkohistoria, jonka palvelu suoritustakuulla katetaan, sekä eräät muut puhtaasti taloudelliset seikat, kuten välittäjien palkkiot tai provisiot. Komissio arvioi yleisesti käyttöön asetettujen tietojen perusteella (210), että käytetty osuus on yleensä 1–5 prosenttia takuun kohteena olevasta liikevaihdosta.

| (224) | Erikoistuneiden välittäjien tarjoaman kattavuuden hinnoittelu perustuu tilastotekniikkaan ja on mahdollisesti määritelty riskityypeittäin, joten suoritustakuun kiinteää hintaa ei voida vahvistaa ennalta. Takauksen lopullinen hinta perustuu lopulta mahdollisten tappioiden arvioituun määrään ja niiden toteutumisen todennäköisyyteen. Näin ollen vaikka tietyillä aloilla voidaan tarjota urakkatakausta (esimerkiksi maa- ja vesirakentamisessa, rakennusteollisuudessa tai kansainvälisessä kaupassa), ei sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen osalta näytä mahdolliselta, että voitaisiin kattaa best effort -takausta enempää, sillä T&K on luonnostaan riskialtis ala, jolla tutkimustöiden ostajalla ei ole minkäänlaista varmuutta siitä, että tutkimuksessa päädyttäisiin käyttökelpoisiin tuloksiin. Tältä osin komissio toteaa, että sopimuksessa IFP:n ja sen tytäryritysten asiakkaille taattu määrä rajoittuu toteutettujen tutkimustöiden kertaluonteiseen hintaan. |
| --- | --- |

(224)

Erikoistuneiden välittäjien tarjoaman kattavuuden hinnoittelu perustuu tilastotekniikkaan ja on mahdollisesti määritelty riskityypeittäin, joten suoritustakuun kiinteää hintaa ei voida vahvistaa ennalta. Takauksen lopullinen hinta perustuu lopulta mahdollisten tappioiden arvioituun määrään ja niiden toteutumisen todennäköisyyteen. Näin ollen vaikka tietyillä aloilla voidaan tarjota urakkatakausta (esimerkiksi maa- ja vesirakentamisessa, rakennusteollisuudessa tai kansainvälisessä kaupassa), ei sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen osalta näytä mahdolliselta, että voitaisiin kattaa best effort -takausta enempää, sillä T&K on luonnostaan riskialtis ala, jolla tutkimustöiden ostajalla ei ole minkäänlaista varmuutta siitä, että tutkimuksessa päädyttäisiin käyttökelpoisiin tuloksiin. Tältä osin komissio toteaa, että sopimuksessa IFP:n ja sen tytäryritysten asiakkaille taattu määrä rajoittuu toteutettujen tutkimustöiden kertaluonteiseen hintaan.

| (225) | Komissio myöntää, ettei se voi tehdä tarkkaa arviota takausmaksun määrästä, joka tarvitaan best effort -takauksen antamiseksi asiakkaille (myös tytäryrityksille) IFP:n tutkimuspalvelujen osalta. Kun Ranskan viranomaisilta tiedusteltiin tästä seikasta, ne vastasivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, ettei niilläkään ollut enempää tietoja markkinoiden vaatimien maksujen tasosta T&K-alan erityisriskien kattamiseksi. Komissio katsoo kuitenkin, että markkinoiden tällaisen riskin kattamisesta (joka rajoittuu tutkimuksen best effort -takaukseen ja on siis vähemmän kuin sopimuksen täysi toteuttaminen) vaatiman maksun pitäisi loogisesti olla alhaisempi kuin 223 kappaleessa esitetyt arviot enimmäismääristä. Komissio katsoo sen vuoksi, että viiden prosentin enimmäisosuus katetun palvelun tuottamasta liikevaihdosta merkitsee joka tapauksessa tällaisen riskin kattamiseksi välttämättömän maksun korotusta. |
| --- | --- |

(225)

Komissio myöntää, ettei se voi tehdä tarkkaa arviota takausmaksun määrästä, joka tarvitaan best effort -takauksen antamiseksi asiakkaille (myös tytäryrityksille) IFP:n tutkimuspalvelujen osalta. Kun Ranskan viranomaisilta tiedusteltiin tästä seikasta, ne vastasivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään, ettei niilläkään ollut enempää tietoja markkinoiden vaatimien maksujen tasosta T&K-alan erityisriskien kattamiseksi. Komissio katsoo kuitenkin, että markkinoiden tällaisen riskin kattamisesta (joka rajoittuu tutkimuksen best effort -takaukseen ja on siis vähemmän kuin sopimuksen täysi toteuttaminen) vaatiman maksun pitäisi loogisesti olla alhaisempi kuin 223 kappaleessa esitetyt arviot enimmäismääristä. Komissio katsoo sen vuoksi, että viiden prosentin enimmäisosuus katetun palvelun tuottamasta liikevaihdosta merkitsee joka tapauksessa tällaisen riskin kattamiseksi välttämättömän maksun korotusta.

| (226) | Tällaisella takauksella mahdollisesti katettavan taloudellisen toiminnan määrästä komissio toteaa, että toimintaa on kahdenlaista: toisaalta IFP:n toteuttama infrastruktuurin vuokraustoiminta, tutkimushenkilöstön käyttöön asettaminen ja juridisten palvelujen tarjoaminen sekä sopimusperusteinen tutkimustoiminta (jota julkinen laitos IFP tekee kolmansien ja tytäryritystensä lukuun) ja toisaalta IFP:n toteuttamat teknologian siirrot tytäryrityksilleen Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla. Tarkastellessaan IFP:n toimintaa tytäryrityksensä Beicip-Franlabin (211) yksinoikeudellisella toiminta-alalla komissio on jo todennut, että tämä toiminta rahoitetaan kokonaisuudessaan öljykenttien hyödyntämiseen liittyvästä konsultoinnista ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistoista saaduilla tuloilla. Komissio on vahvistanut edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, ettei IFP:n julkista rahoitusta siirretä yhtiön sisällä sen tytäryritykselle Beicip-Franlabille, sillä näiden kahden liikesuhteet toimivat tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Koska Beicip-Franlabin IFP:lle maksamat palkkiot kattavat laajalti (212) viimeksi mainitun työt sen tytäryritysten yksinoikeudellisella toiminta-alalla, komissio päättelee, että noudatettu hinnoittelu on sellainen, että Beicip-Franlabin voidaan katsoa vastaavan jo kaikissa oloissa valtiontakauksesta mahdollisesti aiheutuvista lisävaikutuksista IFP:lle koituviin tutkimuskustannuksiin. Tässä tilanteessa se, että valtiontakaus kattaa tytäryrityksen ja sen emoyhtiön kaupalliset suhteet, ei ole omiaan muodostamaan kilpailuetua IFP:n toiminnassa sen tytäryrityksen Beicip-Franlabin yksinoikeudellisilla tutkimusaloilla. Näin ollen se, että valtiontakaus mahdollisesti kattaa tämän toiminnan, ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

(226)

Tällaisella takauksella mahdollisesti katettavan taloudellisen toiminnan määrästä komissio toteaa, että toimintaa on kahdenlaista: toisaalta IFP:n toteuttama infrastruktuurin vuokraustoiminta, tutkimushenkilöstön käyttöön asettaminen ja juridisten palvelujen tarjoaminen sekä sopimusperusteinen tutkimustoiminta (jota julkinen laitos IFP tekee kolmansien ja tytäryritystensä lukuun) ja toisaalta IFP:n toteuttamat teknologian siirrot tytäryrityksilleen Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla. Tarkastellessaan IFP:n toimintaa tytäryrityksensä Beicip-Franlabin (211) yksinoikeudellisella toiminta-alalla komissio on jo todennut, että tämä toiminta rahoitetaan kokonaisuudessaan öljykenttien hyödyntämiseen liittyvästä konsultoinnista ja öljyntuotannon tietokoneohjelmistoista saaduilla tuloilla. Komissio on vahvistanut edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, ettei IFP:n julkista rahoitusta siirretä yhtiön sisällä sen tytäryritykselle Beicip-Franlabille, sillä näiden kahden liikesuhteet toimivat tavanomaisissa markkinaolosuhteissa. Koska Beicip-Franlabin IFP:lle maksamat palkkiot kattavat laajalti (212) viimeksi mainitun työt sen tytäryritysten yksinoikeudellisella toiminta-alalla, komissio päättelee, että noudatettu hinnoittelu on sellainen, että Beicip-Franlabin voidaan katsoa vastaavan jo kaikissa oloissa valtiontakauksesta mahdollisesti aiheutuvista lisävaikutuksista IFP:lle koituviin tutkimuskustannuksiin. Tässä tilanteessa se, että valtiontakaus kattaa tytäryrityksen ja sen emoyhtiön kaupalliset suhteet, ei ole omiaan muodostamaan kilpailuetua IFP:n toiminnassa sen tytäryrityksen Beicip-Franlabin yksinoikeudellisilla tutkimusaloilla. Näin ollen se, että valtiontakaus mahdollisesti kattaa tämän toiminnan, ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

| (227) | Tarkasteltaessa IFP:n kolmansien ja tytäryritystensä lukuun toteuttamaa ensimmäistä toimintatyyppiä voidaan todeta, että Ranskan viranomaiset ilmoittivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään IFP:n taloudellisen toiminnan määrän vuosina 2006–2009. Näistä tiedoista selviää, että tutkimuspalvelujen keskimääräinen vuotuinen määrä kyseisenä ajanjaksona on noin [...] (*) euroa, josta [...] (*) euroa koskee toimintaa kolmansien lukuun ja [...] (*) euroa toimintaa tytäryritysten lukuun. |
| --- | --- |

(227)

Tarkasteltaessa IFP:n kolmansien ja tytäryritystensä lukuun toteuttamaa ensimmäistä toimintatyyppiä voidaan todeta, että Ranskan viranomaiset ilmoittivat 26 päivänä marraskuuta 2010 päivätyssä kirjeessään IFP:n taloudellisen toiminnan määrän vuosina 2006–2009. Näistä tiedoista selviää, että tutkimuspalvelujen keskimääräinen vuotuinen määrä kyseisenä ajanjaksona on noin [...] (*) euroa, josta [...] (*) euroa koskee toimintaa kolmansien lukuun ja [...] (*) euroa toimintaa tytäryritysten lukuun.

| (228) | Lisäksi Ranskan viranomaiset toimittivat tietoja IFP:n tytäryrityksilleen samalla ajanjaksolla toteuttamista hallinnollisista palveluista. Näistä tiedoista käy ilmi, että IFP:n vuodesta 2006 alkaen tytäryrityksiltään laskuttama vuotuinen määrä on keskimäärin noin [...] (*) euroa lähetetyn henkilöstön osalta ja noin [...] (*) euroa kotiuttamiskustannusten osalta (213). |
| --- | --- |

(228)

Lisäksi Ranskan viranomaiset toimittivat tietoja IFP:n tytäryrityksilleen samalla ajanjaksolla toteuttamista hallinnollisista palveluista. Näistä tiedoista käy ilmi, että IFP:n vuodesta 2006 alkaen tytäryrityksiltään laskuttama vuotuinen määrä on keskimäärin noin [...] (*) euroa lähetetyn henkilöstön osalta ja noin [...] (*) euroa kotiuttamiskustannusten osalta (213).

| (229) | Tarkasteltaessa toista toimintatyyppiä eli IFP:n suorittamia teknologiansiirtoja tytäryrityksilleen Axensille ja Prosernatille niiden yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla on ensin todettava, että päätöksessä C 51/2005 esitettiin jo vuoden 2006 toimintaa koskevat määrät:






  a) | Axensin yksinoikeudellisella toiminta-alalla julkinen laitos IFP on tehnyt teknisiä toteutettavuustutkimuksia teollista tutkimusta varten [...] (*) euron arvosta ja teollista tutkimustyötä [...] (*) euron arvosta, eli yhteensä taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta. |
| --- | --- | --- |

(229)

Tarkasteltaessa toista toimintatyyppiä eli IFP:n suorittamia teknologiansiirtoja tytäryrityksilleen Axensille ja Prosernatille niiden yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla on ensin todettava, että päätöksessä C 51/2005 esitettiin jo vuoden 2006 toimintaa koskevat määrät:

a)

Axensin yksinoikeudellisella toiminta-alalla julkinen laitos IFP on tehnyt teknisiä toteutettavuustutkimuksia teollista tutkimusta varten [...] (*) euron arvosta ja teollista tutkimustyötä [...] (*) euron arvosta, eli yhteensä taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta.

| b) | Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla julkinen laitos IFP on tehnyt teknisiä toteutettavuustutkimuksia [...] (*) euron arvosta ja teollista tutkimustyötä [...] (*) euron arvosta, eli yhteensä taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta. |
| --- | --- |

b)

Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla julkinen laitos IFP on tehnyt teknisiä toteutettavuustutkimuksia [...] (*) euron arvosta ja teollista tutkimustyötä [...] (*) euron arvosta, eli yhteensä taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta.

| c) | Kaiken kaikkiaan julkinen laitos IFP on siis toteuttanut tutkimuspalveluja 56,4 miljoonan euron arvosta tytäryritystensä yksinoikeudellisilla aloilla (tästä määrästä 7,4 miljoonaa euroa koskee teknisiä toteutettavuustutkimuksia ja 49,0 miljoonaa euroa teollista tutkimustyötä), kun omia varoja oli vain [...] (*) euroa, joten komissio on katsonut, että tätä tutkimustoimintaa on tuettu julkisilla varoilla 11,3 miljoonan euron arvosta (eli tuki-intensiteetti (214) oli 20 prosenttia). |
| --- | --- |

c)

Kaiken kaikkiaan julkinen laitos IFP on siis toteuttanut tutkimuspalveluja 56,4 miljoonan euron arvosta tytäryritystensä yksinoikeudellisilla aloilla (tästä määrästä 7,4 miljoonaa euroa koskee teknisiä toteutettavuustutkimuksia ja 49,0 miljoonaa euroa teollista tutkimustyötä), kun omia varoja oli vain [...] (*) euroa, joten komissio on katsonut, että tätä tutkimustoimintaa on tuettu julkisilla varoilla 11,3 miljoonan euron arvosta (eli tuki-intensiteetti (214) oli 20 prosenttia).

| (230) | Edellä mainitun päätöksen C 51/2005 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti Ranskan on toimitettava seuraavien vuosien osalta komissiolle ”siihen asti, kunnes yksinoikeussopimusten voimassaolo päättyy, IFP:n hankkeista toiminta-aloilla, joilla Axensilla ja Prosernatilla on yksinoikeus, vuosiraportti”. Näissä vuosiraporteissa annettujen tietojen perusteella voidaan laskea tarkasti IFP:n tytäryritystensä lukuun ja niiden yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla toteuttamien tutkimuspalvelujen vuotuiset määrät. |
| --- | --- |

(230)

Edellä mainitun päätöksen C 51/2005 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti Ranskan on toimitettava seuraavien vuosien osalta komissiolle ”siihen asti, kunnes yksinoikeussopimusten voimassaolo päättyy, IFP:n hankkeista toiminta-aloilla, joilla Axensilla ja Prosernatilla on yksinoikeus, vuosiraportti”. Näissä vuosiraporteissa annettujen tietojen perusteella voidaan laskea tarkasti IFP:n tytäryritystensä lukuun ja niiden yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla toteuttamien tutkimuspalvelujen vuotuiset määrät.

| (231) | Toistaiseksi Ranska on toimittanut komissiolle vuosiraportit vuosilta 2007, 2008 ja 2009. Ottaen huomioon kirjanpitotietojen käsittelyyn tarvittava aika, vuotta 2010 koskeva vuosiraportti toimitetaan vuoden 2011 kuluessa. |
| --- | --- |

(231)

Toistaiseksi Ranska on toimittanut komissiolle vuosiraportit vuosilta 2007, 2008 ja 2009. Ottaen huomioon kirjanpitotietojen käsittelyyn tarvittava aika, vuotta 2010 koskeva vuosiraportti toimitetaan vuoden 2011 kuluessa.

| (232) | Taloudellisesta toiminnasta Axensin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla esitetään tiivistelmä vuosilta 2007–2009 seuraavassa taulukossa (Taulukko 3) (luvut ovat tuhansia euroja).

  Taulukko 3


  IFP:n toiminta Axensin yksinoikeudellisilla aloilla vuosina 2007–2009









  (tuhansina euroina) |
| --- | --- |
| Yhteensä | Kulut yhteensä | Omat varat yhteensä | Julkiset varat (+) tai voitto (–) |
| 2007 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(232)

Taloudellisesta toiminnasta Axensin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla esitetään tiivistelmä vuosilta 2007–2009 seuraavassa taulukossa (Taulukko 3) (luvut ovat tuhansia euroja).

Taulukko 3

IFP:n toiminta Axensin yksinoikeudellisilla aloilla vuosina 2007–2009

(tuhansina euroina)

Yhteensä

Kulut yhteensä

Omat varat yhteensä

Julkiset varat (+) tai voitto (–)

2007

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (233) | IFP:n tutkimustyö Axensin yksinoikeudellisella alalla tuotti siis taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta vuonna 2007, [...] (*) euron arvosta vuonna 2008 ja [...] (*) euron arvosta vuonna 2009. Luvut ovat vertailukelpoisia sen kanssa, mitä komissio totesi vuoden 2006 osalta ([...] (*) euroa) päätöksessä C 51/2005. |
| --- | --- |

(233)

IFP:n tutkimustyö Axensin yksinoikeudellisella alalla tuotti siis taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta vuonna 2007, [...] (*) euron arvosta vuonna 2008 ja [...] (*) euron arvosta vuonna 2009. Luvut ovat vertailukelpoisia sen kanssa, mitä komissio totesi vuoden 2006 osalta ([...] (*) euroa) päätöksessä C 51/2005.

| (234) | Taloudellisesta toiminnasta Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla esitetään tiivistelmä vuosilta 2007–2009 seuraavassa taulukossa (Taulukko 4) (luvut ovat tuhansia euroja).

  Taulukko 4


  IFP:n toiminta Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla vuosina 2007–2009









  (tuhansina euroina) |
| --- | --- |
| Yhteensä | Kulut yhteensä | Omat varat yhteensä | Julkiset varat (+) tai voitto (–) |
| 2007 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(234)

Taloudellisesta toiminnasta Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla esitetään tiivistelmä vuosilta 2007–2009 seuraavassa taulukossa (Taulukko 4) (luvut ovat tuhansia euroja).

Taulukko 4

IFP:n toiminta Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla vuosina 2007–2009

(tuhansina euroina)

Yhteensä

Kulut yhteensä

Omat varat yhteensä

Julkiset varat (+) tai voitto (–)

2007

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (235) | IFP:n tutkimustyö Prosernatin yksinoikeudellisella alalla tuotti siis taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta vuonna 2007, [...] (*) euron arvosta vuonna 2008 ja [...] (*) euron arvosta vuonna 2009. Luvut ovat vertailukelpoisia sen kanssa, mitä komissio totesi vuoden osalta 2006 ([...] (*) euroa) päätöksessä C 51/2005. |
| --- | --- |

(235)

IFP:n tutkimustyö Prosernatin yksinoikeudellisella alalla tuotti siis taloudellista toimintaa [...] (*) euron arvosta vuonna 2007, [...] (*) euron arvosta vuonna 2008 ja [...] (*) euron arvosta vuonna 2009. Luvut ovat vertailukelpoisia sen kanssa, mitä komissio totesi vuoden osalta 2006 ([...] (*) euroa) päätöksessä C 51/2005.

| (236) | Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että IFP sai taloudellisesta toiminnastaan todellista taloudellista etua, joka koostui suoritustakuuta koskevan maksun suorittamatta jättämisestä, ainakin best effort -takauksesta, jonka se voi tarjota tutkimustoimintansa osalta asiakkailleen, mukaan lukien sen tytäryritykset Axens ja Prosernat niiden yksinoikeudellisilla aloilla. Komissiolla ei ole mahdollisuutta todeta kyseisen edun tarkkaa määrää ottaen huomioon katetun riskin erityisyys, mutta se katsoo, ettei määrä missään tapauksessa ylitä palvelu- ja vuosikohtaisesti seuraavassa taulukossa (Taulukko 5) esitettyjä määriä:

  Taulukko 5


  IFP:lle rajoittamattoman takauksen vuoksi sen asiakassuhteissa muodostuneen taloudellisen edun korotukset vuosina 2006–2009 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tutkimuspalvelut (muilla kuin tytäryritysten yksinoikeudellisilla aloilla) | Liikevaihto
  (milj. euroa) | Korotus (215)

  (vakuutusmaksu) | Liikevaihto
  (milj. euroa) | Korotus
  (vakuutusmaksu) | Liikevaihto
  (milj. euroa) | Korotus
  (vakuutusmaksu) | Liikevaihto
  (milj. euroa) | Korotus
  (vakuutusmaksu) |
| Tytäryritysten lukuun | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Kolmansien lukuun | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Hallinnolliset palvelut | | | | | | | | |
| Lähetettyä henkilöstöä koskeva laskutus | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Kotiuttamiskustannusten laskutus | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Palvelut Axensin yksinoikeudellisella alalla | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR |
| Palvelut Prosernatin yksinoikeudellisella alalla | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| | | | | | | | | |
| Tytäryritykset yhteensä | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR | [...] (*) | [...] (*) milj. EUR |
| Kolmannet yhteensä | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |

(236)

Edellä esitetyn perusteella komissio katsoo, että IFP sai taloudellisesta toiminnastaan todellista taloudellista etua, joka koostui suoritustakuuta koskevan maksun suorittamatta jättämisestä, ainakin best effort -takauksesta, jonka se voi tarjota tutkimustoimintansa osalta asiakkailleen, mukaan lukien sen tytäryritykset Axens ja Prosernat niiden yksinoikeudellisilla aloilla. Komissiolla ei ole mahdollisuutta todeta kyseisen edun tarkkaa määrää ottaen huomioon katetun riskin erityisyys, mutta se katsoo, ettei määrä missään tapauksessa ylitä palvelu- ja vuosikohtaisesti seuraavassa taulukossa (Taulukko 5) esitettyjä määriä:

Taulukko 5

IFP:lle rajoittamattoman takauksen vuoksi sen asiakassuhteissa muodostuneen taloudellisen edun korotukset vuosina 2006–2009

2006

2007

2008

2009

Tutkimuspalvelut (muilla kuin tytäryritysten yksinoikeudellisilla aloilla)

Liikevaihto

(milj. euroa)

Korotus (215)

(vakuutusmaksu)

Liikevaihto

(milj. euroa)

Korotus

(vakuutusmaksu)

Liikevaihto

(milj. euroa)

Korotus

(vakuutusmaksu)

Liikevaihto

(milj. euroa)

Korotus

(vakuutusmaksu)

Tytäryritysten lukuun

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Kolmansien lukuun

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Hallinnolliset palvelut

Lähetettyä henkilöstöä koskeva laskutus

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Kotiuttamiskustannusten laskutus

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Palvelut Axensin yksinoikeudellisella alalla

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

Palvelut Prosernatin yksinoikeudellisella alalla

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Tytäryritykset yhteensä

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

[...] (*)

[...] (*) milj. EUR

Kolmannet yhteensä

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

| (237) | Ranskan viranomaiset säilyttävät kuitenkin mahdollisuuden ilmoittaa tarkemmasta menetelmästä, jota käytetään arvioitaessa julkiselle laitokselle myönnetystä takauksesta aiheutuvaa etua sen suhteissa asiakkaisiin. Tämä menetelmä perustuu taloudelliseen asiantuntijalausuntoon, jota käsiteltiin kontradiktorisesti tutkinnan yhteydessä. Komissio voi tarvittaessa tehdä menetelmästä myönteisen päätöksen, ja Ranska voi käyttää sitä täyttääkseen tämän päätöksen artiklaosassa täsmennetyt ilmoitusvelvollisuutensa. |
| --- | --- |

(237)

Ranskan viranomaiset säilyttävät kuitenkin mahdollisuuden ilmoittaa tarkemmasta menetelmästä, jota käytetään arvioitaessa julkiselle laitokselle myönnetystä takauksesta aiheutuvaa etua sen suhteissa asiakkaisiin. Tämä menetelmä perustuu taloudelliseen asiantuntijalausuntoon, jota käsiteltiin kontradiktorisesti tutkinnan yhteydessä. Komissio voi tarvittaessa tehdä menetelmästä myönteisen päätöksen, ja Ranska voi käyttää sitä täyttääkseen tämän päätöksen artiklaosassa täsmennetyt ilmoitusvelvollisuutensa.

| (238) | Komissio huomauttaa lopuksi, että IFP:n ja sen asiakkaiden välisissä suhteissa muodostuva etu on valikoivaa niiltä osin kuin yrityksen kilpailijat, joihin sovelletaan yleisen lainsäädännön mukaisia saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eivät saa vastaavaa valtion myöntämää takausta, joka liittyy tiiviisti IFP:n asemaan julkisena laitoksena. |
| --- | --- |

(238)

Komissio huomauttaa lopuksi, että IFP:n ja sen asiakkaiden välisissä suhteissa muodostuva etu on valikoivaa niiltä osin kuin yrityksen kilpailijat, joihin sovelletaan yleisen lainsäädännön mukaisia saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eivät saa vastaavaa valtion myöntämää takausta, joka liittyy tiiviisti IFP:n asemaan julkisena laitoksena.

7.1.4.2.   
  IFP-konsernin yksityisoikeudellisille tytäryrityksilleen siirtämät edut

| (239) | Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään IFP:n tytäryrityksistä, ettei se voi sulkea alustavassa tarkastelussa pois sitä, että kaikki etu, joka johtuu IFP:n EPIC-asemasta, kuten erityisesti edullisemmat lainaehdot, voisi koitua myös kolmen tytäryrityksen hyödyksi (216). |
| --- | --- |

(239)

Komissio totesi menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessään IFP:n tytäryrityksistä, ettei se voi sulkea alustavassa tarkastelussa pois sitä, että kaikki etu, joka johtuu IFP:n EPIC-asemasta, kuten erityisesti edullisemmat lainaehdot, voisi koitua myös kolmen tytäryrityksen hyödyksi (216).

| (240) | Perinpohjaisen tarkastelun perusteella ja 7.1.1.2 kohdassa esitetyistä syistä ei ole asianmukaista katsoa, että IFP tai siten Ranskan valtio voisi olla vastuussa niiden saatavien takaisinmaksusta, joita kolmansilla on Axensin ja Prosernatin toiminnan perusteella erityisesti silloin, jos nämä yritykset joutuisivat selvitystilaan, koska Ranskan lainsäädännössä ei säädetä osakkaan yleisestä vastuusta konsernin tytäryritysten suhteen. |
| --- | --- |

(240)

Perinpohjaisen tarkastelun perusteella ja 7.1.1.2 kohdassa esitetyistä syistä ei ole asianmukaista katsoa, että IFP tai siten Ranskan valtio voisi olla vastuussa niiden saatavien takaisinmaksusta, joita kolmansilla on Axensin ja Prosernatin toiminnan perusteella erityisesti silloin, jos nämä yritykset joutuisivat selvitystilaan, koska Ranskan lainsäädännössä ei säädetä osakkaan yleisestä vastuusta konsernin tytäryritysten suhteen.

| (241) | On kuitenkin syytä huomata, että vaikka edellä mainitussa päätöksessä N 531/2005 katsotaan, kuten edellä 177 kappaleessa todetaan, että osakeyhtiönä La Banque Postaleen sovellettiin edelleen saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä koskevaa yleistä lainsäädäntöä eikä se näin ollen saanut omaan lukuunsa valtion rajoittamatonta takausta, komissio käsitteli kuitenkin yrityksen ainoalle osakkaalle myönnetyn valtiontakauksen vaikutusten mahdollista siirtämistä tytäryritykselle (217). |
| --- | --- |

(241)

On kuitenkin syytä huomata, että vaikka edellä mainitussa päätöksessä N 531/2005 katsotaan, kuten edellä 177 kappaleessa todetaan, että osakeyhtiönä La Banque Postaleen sovellettiin edelleen saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä koskevaa yleistä lainsäädäntöä eikä se näin ollen saanut omaan lukuunsa valtion rajoittamatonta takausta, komissio käsitteli kuitenkin yrityksen ainoalle osakkaalle myönnetyn valtiontakauksen vaikutusten mahdollista siirtämistä tytäryritykselle (217).

| (242) | Tarkemmin sanoen komissio arvioi (218), että konsernin toimintarakenteesta aiheutui osakkaan (La Poste) ja tytäryrityksen (La Banque Postale) välille suodatusvaikutus, joka perustui seuraavien seikkojen yhteisvaikutukseen: i) tytäryritys käytti emoyhtiön käyttöön asettamia aineellisia ja henkilöresursseja ja ii) nämä resurssit maksettiin emoyhtiölle koituneiden kustannusten perusteella. Näin ollen jos olisi muodostunut taloudellista etua, joka alensi La Posten kustannuksia, La Banque Postalen emoyhtiölle maksama korvaus olisi supistunut samassa suhteessa, mikä olisi aiheuttanut tämän taloudellisen edun (ainakin osittaisen) siirtämisen tytäryritykselle. |
| --- | --- |

(242)

Tarkemmin sanoen komissio arvioi (218), että konsernin toimintarakenteesta aiheutui osakkaan (La Poste) ja tytäryrityksen (La Banque Postale) välille suodatusvaikutus, joka perustui seuraavien seikkojen yhteisvaikutukseen: i) tytäryritys käytti emoyhtiön käyttöön asettamia aineellisia ja henkilöresursseja ja ii) nämä resurssit maksettiin emoyhtiölle koituneiden kustannusten perusteella. Näin ollen jos olisi muodostunut taloudellista etua, joka alensi La Posten kustannuksia, La Banque Postalen emoyhtiölle maksama korvaus olisi supistunut samassa suhteessa, mikä olisi aiheuttanut tämän taloudellisen edun (ainakin osittaisen) siirtämisen tytäryritykselle.

| (243) | Komissio on katsonut vastaavasti edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, että tietynlaista läpäisevyyttä esiintyi erityisesti IFP:n käyttämässä hinnoittelussa, kun kyseessä olivat sen Axensille ja Prosernatille tarjoamat palvelut aloilla, joilla niillä on yksinoikeus. Näin ollen konsernin sisäisissä suhteissa ei noudatettu markkinoiden logiikkaa, vaan päinvastoin tarjottiin mahdollisuus tytäryritysten taloudellisen toiminnan ristiintukemiseen emoyhtiön käyttöön asetetuilla julkisilla varoilla. Kuten edellä 226 kappaleessa muistutetaan, IFP:n ja sen tytäryrityksen Beicip-Prosernatin (219). suhteet vastaavat tavanomaisia markkinaolosuhteita. |
| --- | --- |

(243)

Komissio on katsonut vastaavasti edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, että tietynlaista läpäisevyyttä esiintyi erityisesti IFP:n käyttämässä hinnoittelussa, kun kyseessä olivat sen Axensille ja Prosernatille tarjoamat palvelut aloilla, joilla niillä on yksinoikeus. Näin ollen konsernin sisäisissä suhteissa ei noudatettu markkinoiden logiikkaa, vaan päinvastoin tarjottiin mahdollisuus tytäryritysten taloudellisen toiminnan ristiintukemiseen emoyhtiön käyttöön asetetuilla julkisilla varoilla. Kuten edellä 226 kappaleessa muistutetaan, IFP:n ja sen tytäryrityksen Beicip-Prosernatin (219). suhteet vastaavat tavanomaisia markkinaolosuhteita.

| (244) | Komissio arvioi edellä mainitussa La Banque Postalea koskevassa asiassa välttämättömäksi, että Ranskan viranomaiset tekevät sitoumuksia sellaisen mekanismin perustamisesta, joka neutralisoi tytäryrityksen suhteen emoyhtiölle mahdollisesti muodostuneet edut. Rahoitusehtojen osalta tässä velvollisuudessa oli kyse siitä, että kunkin rahoitusoperaation osalta mainitaan kirjallisesti rahoitussopimuksessa (jokaisessa sopimuksen piiriin kuuluvassa instrumentissa), että Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) kyseiselle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta. Kunkin operaation esitteessä on julkaistava tämä sopimusperusteinen määräys. (220) |
| --- | --- |

(244)

Komissio arvioi edellä mainitussa La Banque Postalea koskevassa asiassa välttämättömäksi, että Ranskan viranomaiset tekevät sitoumuksia sellaisen mekanismin perustamisesta, joka neutralisoi tytäryrityksen suhteen emoyhtiölle mahdollisesti muodostuneet edut. Rahoitusehtojen osalta tässä velvollisuudessa oli kyse siitä, että kunkin rahoitusoperaation osalta mainitaan kirjallisesti rahoitussopimuksessa (jokaisessa sopimuksen piiriin kuuluvassa instrumentissa), että Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) kyseiselle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta. Kunkin operaation esitteessä on julkaistava tämä sopimusperusteinen määräys. (220)

| (245) | Nyt esillä olevassa asiassa Ranskan viranomaiset ovat sitoutuneet julkisen laitoksen IFP:n tytäryritysten (Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin) lainaehtojen yhteydessä mainitsemaan kirjallisesti rahoitussopimuksessa kunkin rahoitusoperaation osalta (jokaisessa sopimuksen piiriin kuuluvassa instrumentissa), että Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) kyseiselle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta. |
| --- | --- |

(245)

Nyt esillä olevassa asiassa Ranskan viranomaiset ovat sitoutuneet julkisen laitoksen IFP:n tytäryritysten (Axensin, Beicip-Franlabin ja Prosernatin) lainaehtojen yhteydessä mainitsemaan kirjallisesti rahoitussopimuksessa kunkin rahoitusoperaation osalta (jokaisessa sopimuksen piiriin kuuluvassa instrumentissa), että Ranskan lain mukaan (ottaen erityisesti huomioon sen, että kukin takaus on erikseen hyväksyttävä lailla) kyseiselle rahoitusoperaatiolle ei ole myönnetty minkäänlaista eikä minkäänluonteista, suoraa tai välillistä valtiontakausta.

| (246) | Silloin kun tytäryritykset käyttävät emoyhtiön niiden käyttöön asettamia aineellisia ja henkilöresursseja, komissio on todennut edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, että jos asiaan liittyy taloudellisen toiminnan tukemista, se johtuu kyseisten tytäryritysten emoyhtiölle maksamista palkkioista ja näkyy IFP:n kirjanpidossa (221). Tarkasteltaessa IFP:n kirjanpitoa voidaan kuitenkin todeta, että ainoat kustannuserät, joita ei ole otettu vuoden 2006 osalta huomioon jo edellä mainitussa komission päätöksessä C 51/2005 ja sitä seuraavien vuosien osalta Ranskan viranomaisten toimittamissa vuosiraporteissa, koskevat rajoittamattomalla takauksella katettuja IFP:n tytäryrityksilleen tarjoamia palveluja. Koska suoritustakuun tai vähintään best effort -takauksen maksua ei suoritettu valtiolle, sitä ei myöskään ole voitu hinnoitella tytäryrityksille tarjotuissa palveluissa. |
| --- | --- |

(246)

Silloin kun tytäryritykset käyttävät emoyhtiön niiden käyttöön asettamia aineellisia ja henkilöresursseja, komissio on todennut edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005, että jos asiaan liittyy taloudellisen toiminnan tukemista, se johtuu kyseisten tytäryritysten emoyhtiölle maksamista palkkioista ja näkyy IFP:n kirjanpidossa (221). Tarkasteltaessa IFP:n kirjanpitoa voidaan kuitenkin todeta, että ainoat kustannuserät, joita ei ole otettu vuoden 2006 osalta huomioon jo edellä mainitussa komission päätöksessä C 51/2005 ja sitä seuraavien vuosien osalta Ranskan viranomaisten toimittamissa vuosiraporteissa, koskevat rajoittamattomalla takauksella katettuja IFP:n tytäryrityksilleen tarjoamia palveluja. Koska suoritustakuun tai vähintään best effort -takauksen maksua ei suoritettu valtiolle, sitä ei myöskään ole voitu hinnoitella tytäryrityksille tarjotuissa palveluissa.

| (247) | Näin ollen on katsottava, että julkiselle laitokselle sen saaman sääntömääräisen takauksen johdosta muodostunut taloudellinen etu on näin ollen siirretty sen yksityisoikeudellisille tytäryrityksille Axensille ja Prosernatille. |
| --- | --- |

(247)

Näin ollen on katsottava, että julkiselle laitokselle sen saaman sääntömääräisen takauksen johdosta muodostunut taloudellinen etu on näin ollen siirretty sen yksityisoikeudellisille tytäryrityksille Axensille ja Prosernatille.

| (248) | Ranskan viranomaiset ovat vahvistaneet IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin yhdessä yhteisten toimittajien kanssa allekirjoittamien sopimusten olemassaolon, ja komissio on maininnut kyseiset sopimukset menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ja UOP Limited huomautuksissaan, kuten edellä 73 kappaleessa on todettu. Viranomaiset ovat kuitenkin täsmentäneet, että kyseessä on lähinnä kuljetusala (lentoliikenne ja rautatiet) ja henkilöstön työmatkat eri yksiköiden välillä. Komissio katsoo, että jos tytäryritykset ovat voineet hyötyä IFP-konsernille myönnetyistä edullisemmista ostoehdoista, mitä ei välttämättä ole vahvistettu kyseisten toimittajien osalta, se on johtunut enemmänkin paljousalennuksesta, jota toimittajat mahdollisesti ovat noudattaneet ryhmäostoissa, eikä niinkään takauksesta mahdollisesti aiheutuneesta vaikutuksesta. Vaikka oletettaisiin, että 7.1.4.1 kohdan B alakohdassa julkisesta laitoksesta esitetty analyysi voitaisiin ulottaa koskemaan tytäryrityksiä yhdessä niiden kanssa tehtyjen hankintojen osalta ja että viimeksi mainituille siirtyy tällaisen mekanismin kautta etu, joka on muodostunut IFP:lle takauksen perusteella, kun se hankkii kyseisiä palveluja halvemmalla, kyseessä olevat määrät ovat niin vähäiset, että komissio epäilee, etteivät ne muodosta todellista taloudellista etua. |
| --- | --- |

(248)

Ranskan viranomaiset ovat vahvistaneet IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin, Prosernatin ja Beicip-Franlabin yhdessä yhteisten toimittajien kanssa allekirjoittamien sopimusten olemassaolon, ja komissio on maininnut kyseiset sopimukset menettelyn aloittamista koskevassa päätöksessä ja UOP Limited huomautuksissaan, kuten edellä 73 kappaleessa on todettu. Viranomaiset ovat kuitenkin täsmentäneet, että kyseessä on lähinnä kuljetusala (lentoliikenne ja rautatiet) ja henkilöstön työmatkat eri yksiköiden välillä. Komissio katsoo, että jos tytäryritykset ovat voineet hyötyä IFP-konsernille myönnetyistä edullisemmista ostoehdoista, mitä ei välttämättä ole vahvistettu kyseisten toimittajien osalta, se on johtunut enemmänkin paljousalennuksesta, jota toimittajat mahdollisesti ovat noudattaneet ryhmäostoissa, eikä niinkään takauksesta mahdollisesti aiheutuneesta vaikutuksesta. Vaikka oletettaisiin, että 7.1.4.1 kohdan B alakohdassa julkisesta laitoksesta esitetty analyysi voitaisiin ulottaa koskemaan tytäryrityksiä yhdessä niiden kanssa tehtyjen hankintojen osalta ja että viimeksi mainituille siirtyy tällaisen mekanismin kautta etu, joka on muodostunut IFP:lle takauksen perusteella, kun se hankkii kyseisiä palveluja halvemmalla, kyseessä olevat määrät ovat niin vähäiset, että komissio epäilee, etteivät ne muodosta todellista taloudellista etua.

| (249) | Näin ollen edellä mainitun päätöksen C 51/2005 päätelmien mukaisesti ainoa toiminta, jolle voi muodostua etua siitä, että emoyhtiölle myönnetty valtiontakaus kattaa tutkimustoiminnan sen tytäryritysten yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla, rajoittuu toiminnan rahoittamiseen Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla (222). Komissio ei voi esittää nimenomaan Axensille ja Prosernatille siirrettyjen etujen tarkkaa määrää, mutta ottaen huomioon katetun riskin erityisyys komissio katsoo, ettei se missään tapauksessa voi ylittää palvelu- ja vuosikohtaisesti edellä 236 kappaleessa olevassa taulukossa (Taulukko 5) esitettyjä määriä. |
| --- | --- |

(249)

Näin ollen edellä mainitun päätöksen C 51/2005 päätelmien mukaisesti ainoa toiminta, jolle voi muodostua etua siitä, että emoyhtiölle myönnetty valtiontakaus kattaa tutkimustoiminnan sen tytäryritysten yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla, rajoittuu toiminnan rahoittamiseen Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla (222). Komissio ei voi esittää nimenomaan Axensille ja Prosernatille siirrettyjen etujen tarkkaa määrää, mutta ottaen huomioon katetun riskin erityisyys komissio katsoo, ettei se missään tapauksessa voi ylittää palvelu- ja vuosikohtaisesti edellä 236 kappaleessa olevassa taulukossa (Taulukko 5) esitettyjä määriä.

| (250) | Komissio katsoo, että tällainen IFP:n yksityisoikeudellisille tytäryrityksilleen Axensille ja Prosernatille siirtämä taloudellinen etu on valikoivaa, mikäli viimeksi mainittujen kilpailijat eivät voi käyttää IFP:n teknologiaa ja aineellisia ja henkilöstöresursseja yhtä edullisin ehdoin. |
| --- | --- |

(250)

Komissio katsoo, että tällainen IFP:n yksityisoikeudellisille tytäryrityksilleen Axensille ja Prosernatille siirtämä taloudellinen etu on valikoivaa, mikäli viimeksi mainittujen kilpailijat eivät voi käyttää IFP:n teknologiaa ja aineellisia ja henkilöstöresursseja yhtä edullisin ehdoin.

7.1.5.   KILPAILUN VÄÄRISTYMINEN JA VAIKUTUS KAUPPAAN

| (251) | Tarkastelun kohteena oleva toimenpide voi johtaa IFP:n toimintakustannusten alenemiseen niiden palvelujen osalta, joita se tarjoaa kolmansille (sopimusperusteinen tutkimus), ja Axensin ja Prosernatin toimintakustannusten alenemiseen niiden palvelujen osalta, joita ne ostavat emoyhtiöltään (tutkimus niiden yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla, sopimusperusteinen tutkimus, aineellisten ja henkilöresurssien käyttöön asettaminen ja hallinnolliset palvelut), mikä suosii IFP-konsernia ja näin ollen vääristää kilpailua SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

(251)

Tarkastelun kohteena oleva toimenpide voi johtaa IFP:n toimintakustannusten alenemiseen niiden palvelujen osalta, joita se tarjoaa kolmansille (sopimusperusteinen tutkimus), ja Axensin ja Prosernatin toimintakustannusten alenemiseen niiden palvelujen osalta, joita ne ostavat emoyhtiöltään (tutkimus niiden yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla, sopimusperusteinen tutkimus, aineellisten ja henkilöresurssien käyttöön asettaminen ja hallinnolliset palvelut), mikä suosii IFP-konsernia ja näin ollen vääristää kilpailua SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

| (252) | Mikäli markkinoilla, joilla IFP-konserni toimii, ja erityisesti sopimusperusteisen tutkimuksen markkinoilla, joilla julkinen laitos IFP toimii suoraan, katalyyttien ja jalostuksen ja petrokemian teollisuuden markkinoilla, joilla tytäryritys Axens toimii, sekä kaasun käsittelyn ja rikinpoiston alan tutkimusten ja palvelujen sekä laitekokonaisuuksien markkinoilla, joilla tytäryritys Prosernat toimii, käydään laajalti kauppaa Euroopan unionissa, tällaisella toimenpiteellä voi olla epäsuotuisia vaikutuksia kilpaileviin yrityksiin, jotka harjoittavat tai aikovat harjoittaa samankaltaista taloudellista toimintaa kyseisillä markkinoilla. |
| --- | --- |

(252)

Mikäli markkinoilla, joilla IFP-konserni toimii, ja erityisesti sopimusperusteisen tutkimuksen markkinoilla, joilla julkinen laitos IFP toimii suoraan, katalyyttien ja jalostuksen ja petrokemian teollisuuden markkinoilla, joilla tytäryritys Axens toimii, sekä kaasun käsittelyn ja rikinpoiston alan tutkimusten ja palvelujen sekä laitekokonaisuuksien markkinoilla, joilla tytäryritys Prosernat toimii, käydään laajalti kauppaa Euroopan unionissa, tällaisella toimenpiteellä voi olla epäsuotuisia vaikutuksia kilpaileviin yrityksiin, jotka harjoittavat tai aikovat harjoittaa samankaltaista taloudellista toimintaa kyseisillä markkinoilla.

| (253) | Näin ollen rajoittamattoman valtiontakauksen myöntäminen IFP:lle voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla. |
| --- | --- |

(253)

Näin ollen rajoittamattoman valtiontakauksen myöntäminen IFP:lle voi vääristää kilpailua ja vaikuttaa kauppaan SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla.

7.1.6.   PÄÄTELMÄ TOIMENPITEEN TUKILUONTEESTA

| (254) | Valtion sääntömääräinen takaus IFP:lle johtaa siis valtion suorittamaan valtion varojen siirtämiseen ja vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan suosimalla IFP-konsernia. |
| --- | --- |

(254)

Valtion sääntömääräinen takaus IFP:lle johtaa siis valtion suorittamaan valtion varojen siirtämiseen ja vääristää tai uhkaa vääristää kilpailua ja vaikuttaa jäsenvaltioiden väliseen kauppaan suosimalla IFP-konsernia.

| (255) | Komissio päättelee, että kyseinen takaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea. |
| --- | --- |

(255)

Komissio päättelee, että kyseinen takaus on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

7.2.   TUKITOIMENPITEEN SÄÄNTÖJENVASTAISUUS

| (256) | IFP oli ennen asemansa muuttamista yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka oli perustettu ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa säädöksessä eli laissa nro 43–612 tarkoitetuksi ammattiyhteisöksi. Tämän johdosta IFP:hen sovellettiin yleisen lainsäädännön mukaisia saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eikä se saanut EPIC-aseman perusteella myönnettyä valtiontakausta. |
| --- | --- |

(256)

IFP oli ennen asemansa muuttamista yksityisoikeudellinen oikeushenkilö, joka oli perustettu ammatti-intresseistä 17 päivänä marraskuuta 1943 annetussa säädöksessä eli laissa nro 43–612 tarkoitetuksi ammattiyhteisöksi. Tämän johdosta IFP:hen sovellettiin yleisen lainsäädännön mukaisia saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä, eikä se saanut EPIC-aseman perusteella myönnettyä valtiontakausta.

| (257) | Heinäkuun 13 päivänä 2005 annetun lain nro 2005–781 soveltamisesta 6 päivänä heinäkuuta 2006 annetun asetuksen nojalla IFP:stä tuli 7 päivänä heinäkuuta 2006 EPIC-yhtiö. Tämä aseman muutos on perustana sille, että IFP:lle myönnettiin rajoittamaton valtiontakaus. Kyseisen toimenpiteen on siis katsottava olevan menettelyasetuksen 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettua uutta tukea. |
| --- | --- |

(257)

Heinäkuun 13 päivänä 2005 annetun lain nro 2005–781 soveltamisesta 6 päivänä heinäkuuta 2006 annetun asetuksen nojalla IFP:stä tuli 7 päivänä heinäkuuta 2006 EPIC-yhtiö. Tämä aseman muutos on perustana sille, että IFP:lle myönnettiin rajoittamaton valtiontakaus. Kyseisen toimenpiteen on siis katsottava olevan menettelyasetuksen 1 artiklan c alakohdassa tarkoitettua uutta tukea.

| (258) | Menettelyasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on riittävän ajoissa ilmoitettava komissiolle ”kaikista suunnitelmistaan myöntää uutta tukea”. Mikäli Ranska ei ole ilmoittanut IFP:n aseman muuttamisesta muodollisesti, vaan ainoastaan maininnut siitä sattumalta toisen menettelyn yhteydessä, ja mikäli toimenpiteen tosiasiallista täytäntöönpanoa ei ole edeltänyt komission hyväksyminen, Ranskan hallitus on toteuttanut kyseisen valtiontuen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti. |
| --- | --- |

(258)

Menettelyasetuksen 2 artiklan 1 kohdan mukaisesti jäsenvaltioiden on riittävän ajoissa ilmoitettava komissiolle ”kaikista suunnitelmistaan myöntää uutta tukea”. Mikäli Ranska ei ole ilmoittanut IFP:n aseman muuttamisesta muodollisesti, vaan ainoastaan maininnut siitä sattumalta toisen menettelyn yhteydessä, ja mikäli toimenpiteen tosiasiallista täytäntöönpanoa ei ole edeltänyt komission hyväksyminen, Ranskan hallitus on toteuttanut kyseisen valtiontuen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 3 kohdan vastaisesti.

| (259) | Näin ollen komissio katsoo, että kyseinen toimenpide on menettelyasetuksen 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea. |
| --- | --- |

(259)

Näin ollen komissio katsoo, että kyseinen toimenpide on menettelyasetuksen 1 artiklan f alakohdassa tarkoitettua sääntöjenvastaista tukea.

7.3.   TUKITOIMENPITEEN SOVELTUMINEN SISÄMARKKINOILLE

7.3.1.   TUKI SOPIMUSPERUSTEISEN TUTKIMUKSEN ALALLA JA IFP:N TARJOAMIEN PALVELUJEN ALALLA

| (260) | Palvelujen tarjoamisessa on kyse tutkimusinfrastruktuurien vuokraamisesta, henkilöstön käyttöön asettamisesta ja juridisista palveluista (tytäryritysten lukuun). |
| --- | --- |

(260)

Palvelujen tarjoamisessa on kyse tutkimusinfrastruktuurien vuokraamisesta, henkilöstön käyttöön asettamisesta ja juridisista palveluista (tytäryritysten lukuun).

| (261) | Julkinen laitos IFP tarjoaa sopimusperusteisia tutkimuspalveluja yleensä tukeakseen asiakastaan (kolmatta tai tytäryritystä (223), joka haluaa tehdä tutkimustyötä ymmärtääkseen paremmin ja hallitakseen tieteellisiä ja teknisiä ilmiöitä (224). Kysyntä voi olla melko täsmällistä ja sallia IFP:lle laajemman toimintamarginaalin asiakkaan tiukasti määritellyn sopimusasiakirjan yksinkertaisesta noudattamisesta täydellisten tutkimuspalvelujen tarjoamiseen, suositukset mukaan lukien. [...] (*) Julkinen laitos IFP tekee kunkin tilauksen perusteella teknis-kaupallisen ehdotuksen, johon se liittää toteuttamista koskevat sopimusperusteiset ehdot ja josta neuvotellaan asiakkaan kanssa. Ranskan viranomaiset ovat kuvanneet sopimusperusteisia tutkimuspalveluja ja IFP:n toteuttamia palveluja kolmella osaamisalueella (CREP, CRRP, CRME). |
| --- | --- |

(261)

Julkinen laitos IFP tarjoaa sopimusperusteisia tutkimuspalveluja yleensä tukeakseen asiakastaan (kolmatta tai tytäryritystä (223), joka haluaa tehdä tutkimustyötä ymmärtääkseen paremmin ja hallitakseen tieteellisiä ja teknisiä ilmiöitä (224). Kysyntä voi olla melko täsmällistä ja sallia IFP:lle laajemman toimintamarginaalin asiakkaan tiukasti määritellyn sopimusasiakirjan yksinkertaisesta noudattamisesta täydellisten tutkimuspalvelujen tarjoamiseen, suositukset mukaan lukien. [...] (*) Julkinen laitos IFP tekee kunkin tilauksen perusteella teknis-kaupallisen ehdotuksen, johon se liittää toteuttamista koskevat sopimusperusteiset ehdot ja josta neuvotellaan asiakkaan kanssa. Ranskan viranomaiset ovat kuvanneet sopimusperusteisia tutkimuspalveluja ja IFP:n toteuttamia palveluja kolmella osaamisalueella (CREP, CRRP, CRME).

| (262) | CREP-yksikön (Centre de Résultat Exploration - Production) alalla palvelujen tarkoituksena on vahvistaa ja/tai parantaa tutkimuskeskuksen kehittämiä menetelmiä, teknologioita ja ohjelmia. Lisäksi tiettyjen palvelujen toteuttamiseksi CREP-yksikkö toimittaa teollisten kumppaniensa käyttöön IFP:lle tyypillisiä laskentalaitteita ja -algoritmeja tai harvinaista asiantuntemusta, jota ei ole saatavilla yksityisen toimijan tarjoamissa kaupallisissa palveluissa. Nämä palvelut voidaan jakaa seuraaviin kolmeen ryhmään:






  a) | palvelut, joihin liittyy erittäin harvinaisia, jopa ainutlaatuisia erikoislaitteita (225); |
| --- | --- | --- |

(262)

CREP-yksikön (Centre de Résultat Exploration - Production) alalla palvelujen tarkoituksena on vahvistaa ja/tai parantaa tutkimuskeskuksen kehittämiä menetelmiä, teknologioita ja ohjelmia. Lisäksi tiettyjen palvelujen toteuttamiseksi CREP-yksikkö toimittaa teollisten kumppaniensa käyttöön IFP:lle tyypillisiä laskentalaitteita ja -algoritmeja tai harvinaista asiantuntemusta, jota ei ole saatavilla yksityisen toimijan tarjoamissa kaupallisissa palveluissa. Nämä palvelut voidaan jakaa seuraaviin kolmeen ryhmään:

a)

palvelut, joihin liittyy erittäin harvinaisia, jopa ainutlaatuisia erikoislaitteita (225);

| b) | sellaisten tapausten määrittäminen, joissa tarvitaan julkisen laitoksen IFP:n kehittämiä ohjelmia, joita ei ole vielä saatettu markkinoille tai joiden käyttö tässä yhteydessä edellyttää erityistä asiantuntemusta ja IFP:n osaamista (226). |
| --- | --- |

b)

sellaisten tapausten määrittäminen, joissa tarvitaan julkisen laitoksen IFP:n kehittämiä ohjelmia, joita ei ole vielä saatettu markkinoille tai joiden käyttö tässä yhteydessä edellyttää erityistä asiantuntemusta ja IFP:n osaamista (226).

| c) | IFP:n erityisen asiantuntemuksen käyttö (227); |
| --- | --- |

c)

IFP:n erityisen asiantuntemuksen käyttö (227);

| d) | kehitteillä olevan asiantuntemuksen käyttö jo kehitetyn osaamisen, teknologian ja menetelmien vahvistamiseksi (228). |
| --- | --- |

d)

kehitteillä olevan asiantuntemuksen käyttö jo kehitetyn osaamisen, teknologian ja menetelmien vahvistamiseksi (228).

| (263) | CRRP-yksikössä (Centre de Résultat Raffinage-Pétrochimie) sopimusperusteiset palvelut ovat voineet olla esimerkiksi auttamista IFP:n erityiseen osaamiseen perustuvan toiminnan toteuttamisessa ulkomaisessa yliopistossa (229) katalyyttien alalla [...] (*) (230) koskevissa töissä, joissa arvioidaan [...] (*) ilmiöitä, tai [...] (*) koskevassa tutkimuksessa (231). |
| --- | --- |

(263)

CRRP-yksikössä (Centre de Résultat Raffinage-Pétrochimie) sopimusperusteiset palvelut ovat voineet olla esimerkiksi auttamista IFP:n erityiseen osaamiseen perustuvan toiminnan toteuttamisessa ulkomaisessa yliopistossa (229) katalyyttien alalla [...] (*) (230) koskevissa töissä, joissa arvioidaan [...] (*) ilmiöitä, tai [...] (*) koskevassa tutkimuksessa (231).

| (264) | CRME-yksikössä (Centre de Résultat Moteurs - Énergie) sopimusperusteisissa tutkimuspalveluissa on ollut kyse esimerkiksi autonvalmistajien lukuun tehdyistä [...] (*), jotka perustuvat [...] (*), [...] (*) ja IFP:n menetelmään (232), tutkimuksesta [...] (*) (233), joka perustuu IFP:n tutkimuksiin [...] (*) tai [...] (*) testeihin, jotka ovat koskeneet [...] (*), jota julkinen laitos IFP on kehittänyt (234). |
| --- | --- |

(264)

CRME-yksikössä (Centre de Résultat Moteurs - Énergie) sopimusperusteisissa tutkimuspalveluissa on ollut kyse esimerkiksi autonvalmistajien lukuun tehdyistä [...] (*), jotka perustuvat [...] (*), [...] (*) ja IFP:n menetelmään (232), tutkimuksesta [...] (*) (233), joka perustuu IFP:n tutkimuksiin [...] (*) tai [...] (*) testeihin, jotka ovat koskeneet [...] (*), jota julkinen laitos IFP on kehittänyt (234).

| (265) | Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että IFP:n kolmansien lukuun toteuttaman sopimusperusteisen tutkimustoiminnan tarkoituksena on tehdä tutkimustyötä edeltäviä teknisiä toteutettavuustutkimuksia, hankkia uutta osaamista ja pätevyyttä laitoksen osaamisalueilla tai käyttää IFP:n kehittämää osaamista ja teknologiaa uusien tuotteiden, menetelmien ja palveluiden viimeistelemiseksi. |
| --- | --- |

(265)

Edellä esitetyn perusteella voidaan todeta, että IFP:n kolmansien lukuun toteuttaman sopimusperusteisen tutkimustoiminnan tarkoituksena on tehdä tutkimustyötä edeltäviä teknisiä toteutettavuustutkimuksia, hankkia uutta osaamista ja pätevyyttä laitoksen osaamisalueilla tai käyttää IFP:n kehittämää osaamista ja teknologiaa uusien tuotteiden, menetelmien ja palveluiden viimeistelemiseksi.

| (266) | Ranskan viranomaiset toimittivat lukuja IFP:n vuosina 2004–2009 kolmansien lukuun tekemästä sopimusperusteisesta tutkimustyöstä ja tarjoamista palveluista. Toimitetuista tiedoista käy ilmi, että kyseisten tutkimuspalvelujen vuotuinen osuus IFP:n kokonaisbudjetista on noin [0–5] (**) prosenttia (eli palvelujen arvo on [...] (*) euroa noin 300 miljoonan euron budjetista), joten tämä taloudellinen toiminta voidaan katsoa IFP:n lisätoiminnaksi. |
| --- | --- |

(266)

Ranskan viranomaiset toimittivat lukuja IFP:n vuosina 2004–2009 kolmansien lukuun tekemästä sopimusperusteisesta tutkimustyöstä ja tarjoamista palveluista. Toimitetuista tiedoista käy ilmi, että kyseisten tutkimuspalvelujen vuotuinen osuus IFP:n kokonaisbudjetista on noin [0–5] (**) prosenttia (eli palvelujen arvo on [...] (*) euroa noin 300 miljoonan euron budjetista), joten tämä taloudellinen toiminta voidaan katsoa IFP:n lisätoiminnaksi.

7.3.1.1.   
  Oletus valtiontuen siirtymisestä kolmansille tai tytäryrityksille

| (267) | T&K&I-puitteiden 3.1.2 kohdassa todetaan, että jos tutkimusorganisaatiot tai muut voittoa tavoittelemattomat innovaatioiden välittäjät harjoittavat taloudellista toimintaa, kuten infrastruktuurien vuokrausta, palvelujen tarjoamista liikeyrityksille tai sopimusperusteisen tutkimustoiminnan harjoittamista, tällaisen toiminnan julkiseen rahoitukseen liittyy yleensä valtiontukea. Jos kuitenkin voidaan osoittaa, että valtionrahoitus on kokonaan siirretty lopulliselle tuensaajalle ja että välittäjä ei ole saanut rahoituksesta etua, voidaan katsoa, että välittäjäorganisaatio ei ole saanut valtiontukea. |
| --- | --- |

(267)

T&K&I-puitteiden 3.1.2 kohdassa todetaan, että jos tutkimusorganisaatiot tai muut voittoa tavoittelemattomat innovaatioiden välittäjät harjoittavat taloudellista toimintaa, kuten infrastruktuurien vuokrausta, palvelujen tarjoamista liikeyrityksille tai sopimusperusteisen tutkimustoiminnan harjoittamista, tällaisen toiminnan julkiseen rahoitukseen liittyy yleensä valtiontukea. Jos kuitenkin voidaan osoittaa, että valtionrahoitus on kokonaan siirretty lopulliselle tuensaajalle ja että välittäjä ei ole saanut rahoituksesta etua, voidaan katsoa, että välittäjäorganisaatio ei ole saanut valtiontukea.

| (268) | Nyt esillä olevassa asiassa, mikäli tutkimusorganisaatio eli julkinen laitos IFP harjoittaa sopimusperusteista tutkimustoimintaa ja saa rajoittamattoman valtiontakauksen, on katsottava, että se saa valtiontukea, ellei voida osoittaa, että kyseisten palvelujen myyntihinnan perusteella valtiontuki on voitu kokonaisuudessaan siirtää sen asiakkaille. |
| --- | --- |

(268)

Nyt esillä olevassa asiassa, mikäli tutkimusorganisaatio eli julkinen laitos IFP harjoittaa sopimusperusteista tutkimustoimintaa ja saa rajoittamattoman valtiontakauksen, on katsottava, että se saa valtiontukea, ellei voida osoittaa, että kyseisten palvelujen myyntihinnan perusteella valtiontuki on voitu kokonaisuudessaan siirtää sen asiakkaille.

| (269) | IFP:n sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen hinnoittelu on vahvistettu niiden kokonaistuotantokustannusten perusteella (235) soveltaen marginaalia, joka vaihtelee riippuen edellä 261 kappaleessa mainittujen asiakasneuvottelujen tuloksista. Näin ollen ainoa kustannuselementti, jota julkinen laitos ei näytä ottaneen huomioon, vastaa täsmälleen IFP:n suoritustakuusta (tai best effort -takauksesta) perittävää maksua. |
| --- | --- |

(269)

IFP:n sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen hinnoittelu on vahvistettu niiden kokonaistuotantokustannusten perusteella (235) soveltaen marginaalia, joka vaihtelee riippuen edellä 261 kappaleessa mainittujen asiakasneuvottelujen tuloksista. Näin ollen ainoa kustannuselementti, jota julkinen laitos ei näytä ottaneen huomioon, vastaa täsmälleen IFP:n suoritustakuusta (tai best effort -takauksesta) perittävää maksua.

| (270) | Tarkasteltuaan sopimusperusteisia tutkimuspalveluja, joita IFP on toteuttanut tytäryritystensä Axensin ja Prosernatin lukuun, komissio katsoo, että takauksesta johtuva taloudellinen etu voi jäädä IFP:n hyväksi ja tarvittaessa sitä voidaan käyttää muuhun tarkoitukseen tai se voidaan hinnoittelun avulla siirtää tytäryrityksille ottaen huomioon niiden erityissiteet emoyhtiöön:






  a) | Ensimmäisessä mainitussa tapauksessa tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille on tarkasteltu tässä jaksossa. |
| --- | --- | --- |

(270)

Tarkasteltuaan sopimusperusteisia tutkimuspalveluja, joita IFP on toteuttanut tytäryritystensä Axensin ja Prosernatin lukuun, komissio katsoo, että takauksesta johtuva taloudellinen etu voi jäädä IFP:n hyväksi ja tarvittaessa sitä voidaan käyttää muuhun tarkoitukseen tai se voidaan hinnoittelun avulla siirtää tytäryrityksille ottaen huomioon niiden erityissiteet emoyhtiöön:

a)

Ensimmäisessä mainitussa tapauksessa tuen soveltuvuutta sisämarkkinoille on tarkasteltu tässä jaksossa.

| b) | Toisessa tapauksessa komissio viittaa jäljempänä 7.3.2 jaksossa esitettyyn tuen soveltuvuutta koskevaan analyysiin, johon on varmuuden vuoksi sisällytetty kyseiset määrät arvioitaessa tytäryrityksille mahdollisesti siirrettyä etua. |
| --- | --- |

b)

Toisessa tapauksessa komissio viittaa jäljempänä 7.3.2 jaksossa esitettyyn tuen soveltuvuutta koskevaan analyysiin, johon on varmuuden vuoksi sisällytetty kyseiset määrät arvioitaessa tytäryrityksille mahdollisesti siirrettyä etua.

| (271) | Samoin jos kolmansien asiakkaiden osalta voitaisiin vahvistaa, että kyseistä ylimääräistä kustannusta vastaava määrä on järjestelmällisesti siirretty kolmansille hinnoittelun välityksellä, siirrettyjä tukia tarkasteltaessa kävisi todennäköisesti ilmi, että kyseessä ovat vähämerkityksiset määrät (236). Ranskan viranomaisten toimittamista tiedoista selviää, että suurin osa laskutetuista palveluista tuottaa alle [...] (*) euroa liikevaihtoon (toisin sanoen maksukyvyttömyysriskin kattamisen enimmäismäärän [...] (*) euroa), sillä merkittävin sopimus on vain [...] (*) euron arvoinen (toisin sanoen maksukyvyttömyysriskin kattamisen enimmäismäärä [...] (*) euroa). |
| --- | --- |

(271)

Samoin jos kolmansien asiakkaiden osalta voitaisiin vahvistaa, että kyseistä ylimääräistä kustannusta vastaava määrä on järjestelmällisesti siirretty kolmansille hinnoittelun välityksellä, siirrettyjä tukia tarkasteltaessa kävisi todennäköisesti ilmi, että kyseessä ovat vähämerkityksiset määrät (236). Ranskan viranomaisten toimittamista tiedoista selviää, että suurin osa laskutetuista palveluista tuottaa alle [...] (*) euroa liikevaihtoon (toisin sanoen maksukyvyttömyysriskin kattamisen enimmäismäärän [...] (*) euroa), sillä merkittävin sopimus on vain [...] (*) euron arvoinen (toisin sanoen maksukyvyttömyysriskin kattamisen enimmäismäärä [...] (*) euroa).

| (272) | Ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä, että IFP:n marginaalikäyttäytyminen ei ole aina johtanut siihen, että valtiotuki olisi siirretty kokonaisuudessaan sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen asiakkaalle. Tällaisessa tapauksessa, jos valtiolle ei makseta takausmaksua kolmansille toteutettujen sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen kattamisesta, kyseessä olisi ylimääräinen julkinen rahoitus, jonka valtio on asettanut julkisen laitoksen käyttöön. |
| --- | --- |

(272)

Ei kuitenkaan voida sulkea pois sitä, että IFP:n marginaalikäyttäytyminen ei ole aina johtanut siihen, että valtiotuki olisi siirretty kokonaisuudessaan sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen asiakkaalle. Tällaisessa tapauksessa, jos valtiolle ei makseta takausmaksua kolmansille toteutettujen sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen kattamisesta, kyseessä olisi ylimääräinen julkinen rahoitus, jonka valtio on asettanut julkisen laitoksen käyttöön.

| (273) | Kyseisillä julkisilla varoilla voisi näin ollen olla kolme käyttötarkoitusta:






  a) | julkisen laitoksen muun kuin taloudellisen toiminnan rahoittaminen, mikä ei olisi valtiontukea; |
| --- | --- | --- |

(273)

Kyseisillä julkisilla varoilla voisi näin ollen olla kolme käyttötarkoitusta:

a)

julkisen laitoksen muun kuin taloudellisen toiminnan rahoittaminen, mikä ei olisi valtiontukea;

| b) | kolmansien tai tytäryritysten lukuun toteutetun muun sopimusperusteisen tutkimustoiminnan rahoittaminen. Tätä olettamusta käsitellään yksityiskohtaisesti jäljempänä 7.3.1.2 kohdassa; |
| --- | --- |

b)

kolmansien tai tytäryritysten lukuun toteutetun muun sopimusperusteisen tutkimustoiminnan rahoittaminen. Tätä olettamusta käsitellään yksityiskohtaisesti jäljempänä 7.3.1.2 kohdassa;

| c) | julkisen laitoksen tutkimusten rahoittaminen tytäryritysten yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla, jolloin nämä varat voitaisiin lisätä tytäryrityksille jo siirrettyihin valtiontukimääriin. Tätä olettamusta käsitellään yksityiskohtaisesti jäljempänä 7.3.2 kohdassa. |
| --- | --- |

c)

julkisen laitoksen tutkimusten rahoittaminen tytäryritysten yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla, jolloin nämä varat voitaisiin lisätä tytäryrityksille jo siirrettyihin valtiontukimääriin. Tätä olettamusta käsitellään yksityiskohtaisesti jäljempänä 7.3.2 kohdassa.

7.3.1.2.   
  Tutkimusorganisaatiolle sopimusperusteisten tutkimuspalvelujen ja sen pääasiallisen riippumattoman julkisen tutkimustoiminnan liitännäispalvelujen toteuttamiseksi myönnetyn valtiontakauksen soveltuminen sisämarkkinoille

| (274) | Ennen kuin tarkastellaan nyt esillä olevan asian erityispiirteitä, komissio vahvistaa päätöskäytännössään ottamansa periaatteellisen kannan, jonka mukaan valtion rajoittamaton takaus, joka kattaa taloudellisen toiminnan, on periaatteessa sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea (237). Komissio katsoo yleisesti, että rajoittamaton takaus sellaisella talouden alalla, jolla käydään kilpailua, on ristiriidassa SEUT-sopimuksen kanssa erityisesti sen takia, että tällä takauksella valtio kattaa kaikki taloudelliseen toimintaan liittyvät riskit, ilman että tuensaajana oleva yritys maksaa tämän kattavuuden kustannukset. Tästä seuraa moraalikato, sillä takaus kannustaa tuensaajayritystä, joka on suojattu kaikilta konkurssiuhkilta, lisäämään riskinottoa verrattuna tilanteeseen, jossa se vastaisi itse täysimääräisesti toimintansa kielteisistä seurauksista. Suhteellisuusperiaatteen mukaan tällaisia rajoittamattomia takauksia ei voida useimmiten perustella yleishyödyllisillä taloudellisilla tehtävillä, jos on mahdotonta rajoittamattoman takauksen yhteydessä todentaa, ettei tuen määrä ylitä julkisen palvelun toteuttamisesta aiheutuvia nettokustannuksia (238). |
| --- | --- |

(274)

Ennen kuin tarkastellaan nyt esillä olevan asian erityispiirteitä, komissio vahvistaa päätöskäytännössään ottamansa periaatteellisen kannan, jonka mukaan valtion rajoittamaton takaus, joka kattaa taloudellisen toiminnan, on periaatteessa sisämarkkinoille soveltumatonta valtiontukea (237). Komissio katsoo yleisesti, että rajoittamaton takaus sellaisella talouden alalla, jolla käydään kilpailua, on ristiriidassa SEUT-sopimuksen kanssa erityisesti sen takia, että tällä takauksella valtio kattaa kaikki taloudelliseen toimintaan liittyvät riskit, ilman että tuensaajana oleva yritys maksaa tämän kattavuuden kustannukset. Tästä seuraa moraalikato, sillä takaus kannustaa tuensaajayritystä, joka on suojattu kaikilta konkurssiuhkilta, lisäämään riskinottoa verrattuna tilanteeseen, jossa se vastaisi itse täysimääräisesti toimintansa kielteisistä seurauksista. Suhteellisuusperiaatteen mukaan tällaisia rajoittamattomia takauksia ei voida useimmiten perustella yleishyödyllisillä taloudellisilla tehtävillä, jos on mahdotonta rajoittamattoman takauksen yhteydessä todentaa, ettei tuen määrä ylitä julkisen palvelun toteuttamisesta aiheutuvia nettokustannuksia (238).

| (275) | Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että Ranskan lainsäädännössä IFP:lle on annettu julkisen palvelun velvoitteita, jotka koskevat kolmea tehtävää: tutkimusta, koulutusta ja dokumentointia. Toisin kuin yleistä taloudellista etua koskevat palvelut (239), ne eivät kuulu unionin oikeudessa tarkoitetun taloudellisen toiminnan soveltamisalaan. Näin ollen muun kuin taloudellisen toiminnan kattaminen sääntömääräisellä julkisella takauksella ei ole valtiontukea. Lisäksi IFP:n toiminta on pääosin luonteeltaan muuta kuin taloudellista toimintaa. Näin ollen IFP:n saaman takauksen vaikutus keskittyy pääasiallisesti muuhun kuin taloudelliseen toimintaan ja koskee sopimusperusteisen tutkimuksen ja palvelujen liitännäispalveluja vain satunnaisesti. |
| --- | --- |

(275)

Nyt esillä olevassa asiassa on todettava, että Ranskan lainsäädännössä IFP:lle on annettu julkisen palvelun velvoitteita, jotka koskevat kolmea tehtävää: tutkimusta, koulutusta ja dokumentointia. Toisin kuin yleistä taloudellista etua koskevat palvelut (239), ne eivät kuulu unionin oikeudessa tarkoitetun taloudellisen toiminnan soveltamisalaan. Näin ollen muun kuin taloudellisen toiminnan kattaminen sääntömääräisellä julkisella takauksella ei ole valtiontukea. Lisäksi IFP:n toiminta on pääosin luonteeltaan muuta kuin taloudellista toimintaa. Näin ollen IFP:n saaman takauksen vaikutus keskittyy pääasiallisesti muuhun kuin taloudelliseen toimintaan ja koskee sopimusperusteisen tutkimuksen ja palvelujen liitännäispalveluja vain satunnaisesti.

| (276) | Sen sijaan kun tällaisella takauksella katetaan tutkimusorganisaatioiden taloudellista toimintaa, esimerkiksi sopimusperusteista tutkimusta ja palveluja, ilman että niihin sovelletaan markkinahintaista hinnoittelua, tämä tutkimusorganisaatiolle annettu valtiontuki, kuten edellä on selvitetty, voidaan lisätä yleishyödyllisen muun kuin taloudellisen toiminnan (riippumattoman tutkimuksen) julkiseen rahoitukseen, muun sopimusperusteisesta tutkimuksesta ja palvelujen tarjoamisesta koostuvan muun taloudellisen toiminnan rahoitukseen tai Axensille ja Prosernatillle tehtyjen teknologiansiirtojen rahoitukseen (240). |
| --- | --- |

(276)

Sen sijaan kun tällaisella takauksella katetaan tutkimusorganisaatioiden taloudellista toimintaa, esimerkiksi sopimusperusteista tutkimusta ja palveluja, ilman että niihin sovelletaan markkinahintaista hinnoittelua, tämä tutkimusorganisaatiolle annettu valtiontuki, kuten edellä on selvitetty, voidaan lisätä yleishyödyllisen muun kuin taloudellisen toiminnan (riippumattoman tutkimuksen) julkiseen rahoitukseen, muun sopimusperusteisesta tutkimuksesta ja palvelujen tarjoamisesta koostuvan muun taloudellisen toiminnan rahoitukseen tai Axensille ja Prosernatillle tehtyjen teknologiansiirtojen rahoitukseen (240).

| (277) | Kahdessa ensin mainitussa tapauksessa on kuitenkin todettava, että valtiontakauksen ennalta rajoittamattomuudesta huolimatta nyt esillä olevassa asiassa voidaan poikkeuksellisesti arvioida jälkeenpäin vuosien 2006–2009 osalta tämän takauksen vaikutusten bruttoavustusekvivalentin korotus (riskimaksu, jota ole suoritettu valtiolle), joka lisää (jos se on säilytetty IFP:n hyväksi) julkisia varoja, jotka valtio on jo maksanut IFP:lle ja joilla on katettu kyseisen laitoksen riippumattoman julkisen tutkimustoiminnan ja sopimusperusteisen tutkimuksen ja palvelujen nettokustannuksia. |
| --- | --- |

(277)

Kahdessa ensin mainitussa tapauksessa on kuitenkin todettava, että valtiontakauksen ennalta rajoittamattomuudesta huolimatta nyt esillä olevassa asiassa voidaan poikkeuksellisesti arvioida jälkeenpäin vuosien 2006–2009 osalta tämän takauksen vaikutusten bruttoavustusekvivalentin korotus (riskimaksu, jota ole suoritettu valtiolle), joka lisää (jos se on säilytetty IFP:n hyväksi) julkisia varoja, jotka valtio on jo maksanut IFP:lle ja joilla on katettu kyseisen laitoksen riippumattoman julkisen tutkimustoiminnan ja sopimusperusteisen tutkimuksen ja palvelujen nettokustannuksia.

| (278) | Edellä esitetyn perusteella komissio korostaa, että valtiontakauksen kattamat sopimusperusteinen tutkimus ja palvelut rajoittuvat kuitenkin pääasiallisen toiminnan eli riippumattoman julkisen tutkimuksen liitännäistoimintaan, toisin sanoen taloudelliseen toimintaan,






  a) | joka ei ole ristiriidassa tutkimusorganisaation tavanomaisen toiminnan, riippumattomuuden ja puolueettomuuden kanssa; |
| --- | --- | --- |

(278)

Edellä esitetyn perusteella komissio korostaa, että valtiontakauksen kattamat sopimusperusteinen tutkimus ja palvelut rajoittuvat kuitenkin pääasiallisen toiminnan eli riippumattoman julkisen tutkimuksen liitännäistoimintaan, toisin sanoen taloudelliseen toimintaan,

a)

joka ei ole ristiriidassa tutkimusorganisaation tavanomaisen toiminnan, riippumattomuuden ja puolueettomuuden kanssa;

| b) | jota toteutetaan tavanomaisissa markkinaoloissa ja erityisesti markkinahintaan tai jollei markkinahintaa ole, sen kaikkia kustannuksia vastaavaan hintaan (ilman takauksen vaikutusta), johon lisätään kohtuullinen marginaali; |
| --- | --- |

b)

jota toteutetaan tavanomaisissa markkinaoloissa ja erityisesti markkinahintaan tai jollei markkinahintaa ole, sen kaikkia kustannuksia vastaavaan hintaan (ilman takauksen vaikutusta), johon lisätään kohtuullinen marginaali;

| c) | jolla on riippumattomasta julkisesta tutkimustoiminnasta erillinen kirjanpito, erityisesti kustannusten ja rahoituksen osalta; |
| --- | --- |

c)

jolla on riippumattomasta julkisesta tutkimustoiminnasta erillinen kirjanpito, erityisesti kustannusten ja rahoituksen osalta;

| d) | joka liittyy niin tiiviisti riippumattomaan julkiseen tutkimustoimintaan, että niitä ei voida teknisesti erottaa toisistaan, koska niissä käytetään samaa infrastruktuuria, laitteita, aineistoa ja teknologiaa tai samoja tutkijoita, insinöörejä, suunnittelijoita ja teknikkoja. |
| --- | --- |

d)

joka liittyy niin tiiviisti riippumattomaan julkiseen tutkimustoimintaan, että niitä ei voida teknisesti erottaa toisistaan, koska niissä käytetään samaa infrastruktuuria, laitteita, aineistoa ja teknologiaa tai samoja tutkijoita, insinöörejä, suunnittelijoita ja teknikkoja.

| (279) | Tämä liitännäistoiminta voi olla tutkimussopimusten täytäntöönpanoa tai teknistä tai tieteellistä asiantuntemusta tai konsultointia, joka edellyttää tarvittaessa erittäin innovatiivisen infrastruktuurin, innovatiivisten materiaalien ja laitteiden ja teknologian käyttöön asettamista. Tätä toimintaa rahoitetaan tai toteutetaan riippumattoman julkisen tutkimustyön yhteydessä, ja se on sille välttämätöntä. Kyseinen riippumaton julkinen tutkimustyö on ainutlaatuista maailmassa (241) lukuun ottamatta muutamien vastaavien tutkimusorganisaatioiden tarjoamia palveluja, joiden käyttö edellyttää tutkimusorganisaation riippumattomassa julkisessa tutkimustyössään päätoimisesti käyttämien tutkijoiden, insinöörien, suunnittelijoiden ja teknikkojen asiantuntemusta ja osaamista. |
| --- | --- |

(279)

Tämä liitännäistoiminta voi olla tutkimussopimusten täytäntöönpanoa tai teknistä tai tieteellistä asiantuntemusta tai konsultointia, joka edellyttää tarvittaessa erittäin innovatiivisen infrastruktuurin, innovatiivisten materiaalien ja laitteiden ja teknologian käyttöön asettamista. Tätä toimintaa rahoitetaan tai toteutetaan riippumattoman julkisen tutkimustyön yhteydessä, ja se on sille välttämätöntä. Kyseinen riippumaton julkinen tutkimustyö on ainutlaatuista maailmassa (241) lukuun ottamatta muutamien vastaavien tutkimusorganisaatioiden tarjoamia palveluja, joiden käyttö edellyttää tutkimusorganisaation riippumattomassa julkisessa tutkimustyössään päätoimisesti käyttämien tutkijoiden, insinöörien, suunnittelijoiden ja teknikkojen asiantuntemusta ja osaamista.

| (280) | Näiden palvelujen ansiosta tieteellistä osaamista voidaan levittää julkisen tutkimuksen ja teollisuuden välillä ja asiakasyrityksille voidaan tarjota mahdollisuus päästä käyttämään IFP:n kokeellisia välineitä, teknologiaa ja henkilöstön osaamista. Samalla julkinen laitos voi saada palautetta alkuperäisen tutkimustyönsä kaupallisista mahdollisuuksista ja siten parantaa vastaisuudessa riippumatonta julkista tutkimustaan. Tämä tieteellisen osaamisen ristiinkertymä hyödyttää eri toimijoita ja koko Euroopan unionia. |
| --- | --- |

(280)

Näiden palvelujen ansiosta tieteellistä osaamista voidaan levittää julkisen tutkimuksen ja teollisuuden välillä ja asiakasyrityksille voidaan tarjota mahdollisuus päästä käyttämään IFP:n kokeellisia välineitä, teknologiaa ja henkilöstön osaamista. Samalla julkinen laitos voi saada palautetta alkuperäisen tutkimustyönsä kaupallisista mahdollisuuksista ja siten parantaa vastaisuudessa riippumatonta julkista tutkimustaan. Tämä tieteellisen osaamisen ristiinkertymä hyödyttää eri toimijoita ja koko Euroopan unionia.

| (281) | Kuten edellä 266 kappaleessa on todettu, sopimusperusteisen tutkimuksen ja palvelujen osuus IFP:n kokonaisbudjetista oli vain [0–5] (**) prosenttia vuosina 2004–2009, mikä on erittäin vähäinen määrä. |
| --- | --- |

(281)

Kuten edellä 266 kappaleessa on todettu, sopimusperusteisen tutkimuksen ja palvelujen osuus IFP:n kokonaisbudjetista oli vain [0–5] (**) prosenttia vuosina 2004–2009, mikä on erittäin vähäinen määrä.

| (282) | Lisäksi asiakaskohtaisesti laskutettujen palvelujen osuus on usein vähemmän kuin [...] (*) euroa liikevaihdosta, joten tuen arvioitu enimmäismäärä jää usein vähäiseksi, noin [...] (*) euroksi sopimukselta. Näin ollen komissio arvioi, että kyseinen tuki on oikeassa suhteessa tieteellisen osaamisen Euroopan unioniin levittämisen yleishyödylliseen tavoitteeseen. |
| --- | --- |

(282)

Lisäksi asiakaskohtaisesti laskutettujen palvelujen osuus on usein vähemmän kuin [...] (*) euroa liikevaihdosta, joten tuen arvioitu enimmäismäärä jää usein vähäiseksi, noin [...] (*) euroksi sopimukselta. Näin ollen komissio arvioi, että kyseinen tuki on oikeassa suhteessa tieteellisen osaamisen Euroopan unioniin levittämisen yleishyödylliseen tavoitteeseen.

| (283) | Mikäli tämä liitännäistoiminta muodostaa edelleen hyvin rajoitetun osuuden IFP:n budjetista, joka on tarkoitettu sen pääasialliseen toimintaan eli riippumattomaan julkiseen tutkimukseen, ja ottaen huomioon tämän liitännäistoiminnan myönteinen vaikutus yleishyödyllisiin tavoitteisiin, komissio katsoo, että sen kattaminen valtiontakauksella ei missään tapauksessa voi muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla unionin edun kanssa ristiriitaisella tavalla. |
| --- | --- |

(283)

Mikäli tämä liitännäistoiminta muodostaa edelleen hyvin rajoitetun osuuden IFP:n budjetista, joka on tarkoitettu sen pääasialliseen toimintaan eli riippumattomaan julkiseen tutkimukseen, ja ottaen huomioon tämän liitännäistoiminnan myönteinen vaikutus yleishyödyllisiin tavoitteisiin, komissio katsoo, että sen kattaminen valtiontakauksella ei missään tapauksessa voi muuttaa kaupankäynnin edellytyksiä SEUT-sopimuksen 107 artiklan 3 kohdan c alakohdassa tarkoitetulla unionin edun kanssa ristiriitaisella tavalla.

| (284) | Ranskan viranomaisten on esitettävä kyseistä toimenpidettä koskevissa vuosiraporteissaan todiste siitä, että kyseinen edellytys täyttyy vastaisuudessakin. Jos on syytä epäillä, että sopimusperusteinen tutkimustoiminta tai palvelut eivät enää ole liitännäistoimintaa, asiasta on tietenkin ilmoitettava välittömästi komissiolle ja tarvittaessa on tehtävä ilmoitus mahdollisesta valtiontuesta ottaen huomioon valtiontakauksen vaikutus. |
| --- | --- |

(284)

Ranskan viranomaisten on esitettävä kyseistä toimenpidettä koskevissa vuosiraporteissaan todiste siitä, että kyseinen edellytys täyttyy vastaisuudessakin. Jos on syytä epäillä, että sopimusperusteinen tutkimustoiminta tai palvelut eivät enää ole liitännäistoimintaa, asiasta on tietenkin ilmoitettava välittömästi komissiolle ja tarvittaessa on tehtävä ilmoitus mahdollisesta valtiontuesta ottaen huomioon valtiontakauksen vaikutus.

| (285) | Tässä yhteydessä komissio ottaa huomioon myös Ranskan viranomaisten ehdotuksen, jonka mukaan jokaiseen sopimukseen, joka koskee erityisesti IFP:n taloudellista toimintaa ja näin ollen sen sopimusperusteista tutkimustoimintaa ja palveluja, liitetään lauseke valtion vastuun puuttumisesta ja tarvittaessa viitataan hyväksytyn riskin poikkeukseen, millä rajoitetaan huomattavasti takauksesta mahdollisesti koituvia kielteisiä vaikutuksia. |
| --- | --- |

(285)

Tässä yhteydessä komissio ottaa huomioon myös Ranskan viranomaisten ehdotuksen, jonka mukaan jokaiseen sopimukseen, joka koskee erityisesti IFP:n taloudellista toimintaa ja näin ollen sen sopimusperusteista tutkimustoimintaa ja palveluja, liitetään lauseke valtion vastuun puuttumisesta ja tarvittaessa viitataan hyväksytyn riskin poikkeukseen, millä rajoitetaan huomattavasti takauksesta mahdollisesti koituvia kielteisiä vaikutuksia.

7.3.2.   IFP-KONSERNILLE MYÖNNETTY TUKI AXENSIN JA PROSERNATIN YKSINOIKEUDELLISILLA TOIMINTA-ALOILLA

7.3.2.1.   
  Perusta tuen sisämarkkinoille soveltuvuuden tarkastelulle

| (286) | Koska kyseessä on valtion tukitoimenpide, jonka tarkoituksena on tukea IFP:n T&K-työtä, sisämarkkinoille soveltuvuuden tarkasteluun sovelletaan tutkimukseen ja kehittämiseen myönnettävään valtiontukeen sovellettavia sääntöjä. |
| --- | --- |

(286)

Koska kyseessä on valtion tukitoimenpide, jonka tarkoituksena on tukea IFP:n T&K-työtä, sisämarkkinoille soveltuvuuden tarkasteluun sovelletaan tutkimukseen ja kehittämiseen myönnettävään valtiontukeen sovellettavia sääntöjä.

| (287) | Koska IFP:n asema muuttui 7 päivänä heinäkuuta 2006, se sai kyseisen rajoittamattoman valtiontakauksen ennen tammikuun 1 päivää 2007, jolloin edellä mainitut T&K&I-puitteet tulivat voimaan. Ottaen siis huomioon komission ilmoituksen valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä (242) komissio soveltaa tämän ilmoittamatta jätetyn tukitoimenpiteen sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa vuoden 1996 yhteisön puitteita tutkimukseen ja kehitystyöhön myönnettävälle valtiontuelle, jotka olivat voimassa tuen myöntämisajankohtana. |
| --- | --- |

(287)

Koska IFP:n asema muuttui 7 päivänä heinäkuuta 2006, se sai kyseisen rajoittamattoman valtiontakauksen ennen tammikuun 1 päivää 2007, jolloin edellä mainitut T&K&I-puitteet tulivat voimaan. Ottaen siis huomioon komission ilmoituksen valtiontuen sääntöjenvastaisuuden arvioinnissa sovellettavien sääntöjen määräytymisestä (242) komissio soveltaa tämän ilmoittamatta jätetyn tukitoimenpiteen sisämarkkinoille soveltuvuuden arvioinnissa vuoden 1996 yhteisön puitteita tutkimukseen ja kehitystyöhön myönnettävälle valtiontuelle, jotka olivat voimassa tuen myöntämisajankohtana.

| (288) | Ottaen huomioon, että IFP:lle sen EPIC-aseman perusteella myönnetyn rajoittamattoman takauksen on katettava laitoksen taloudellinen toiminta toistaiseksi, ja ottaen huomioon, että, kuten edellä 277 kappaleessa on todettu, takauksen enimmäisvaikutus voidaan poikkeuksellisesti arvioida nyt esillä olevassa asiassa, komissio tarkastelee kuitenkin myös julkisen laitoksen Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla harjoittamalle taloudelliselle toiminnalle myönnetyn rajoittamattoman takauksen kattavuuden soveltuvuutta sisämarkkinoille T&K&I-puitteiden perusteella 1 päivästä tammikuuta 2007 eli ajankohdasta, jolloin puitteet tulivat voimaan. Sisämarkkinoille soveltuvuuden tarkastelusta tehdyt päätelmät pysyvät kuitenkin muuttumattomina riippumatta siitä, mitä puitteita sovelletaan. |
| --- | --- |

(288)

Ottaen huomioon, että IFP:lle sen EPIC-aseman perusteella myönnetyn rajoittamattoman takauksen on katettava laitoksen taloudellinen toiminta toistaiseksi, ja ottaen huomioon, että, kuten edellä 277 kappaleessa on todettu, takauksen enimmäisvaikutus voidaan poikkeuksellisesti arvioida nyt esillä olevassa asiassa, komissio tarkastelee kuitenkin myös julkisen laitoksen Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla harjoittamalle taloudelliselle toiminnalle myönnetyn rajoittamattoman takauksen kattavuuden soveltuvuutta sisämarkkinoille T&K&I-puitteiden perusteella 1 päivästä tammikuuta 2007 eli ajankohdasta, jolloin puitteet tulivat voimaan. Sisämarkkinoille soveltuvuuden tarkastelusta tehdyt päätelmät pysyvät kuitenkin muuttumattomina riippumatta siitä, mitä puitteita sovelletaan.

7.3.2.2.   
  Tutkimuksen vaiheet

| (289) | Komissio katsoi edellä mainitun päätöksen C 51/2005 (243) yhteydessä, että IFP:n toiminta sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla yhteistyössä näiden kanssa kuului nimenomaan T&K:n piiriin, mikäli kunkin hankkeen osalta oli yksilöity haasteet prosessien tai tuotteiden osatekijöiden, suhteiden tai ominaispiirteiden yhteydessä, töillä valmisteltiin prosessien ja tuotteiden hyväksyntää ja niitä teki pääasiassa tutkijoista ja teknikoista koostunut henkilöstö käyttäen kokeisiin, tulkintaan ja mallintamiseen perustuvia menetelmiä, ja hankkeista saadut tulokset olivat vaikutukseltaan laajat ja ne oli patentoitu. Komissio totesi myös, että samantyyppiset alan muiden toimijoiden toteuttamat toimet luokitellaan yleensä tutkimustoiminnaksi (244). Analyysi toteutetun tutkimustoiminnan innovoivista piirteistä tehtiin Manuel de Frascatin kansainvälisesti tunnustettujen standardien perusteella (245). |
| --- | --- |

(289)

Komissio katsoi edellä mainitun päätöksen C 51/2005 (243) yhteydessä, että IFP:n toiminta sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla yhteistyössä näiden kanssa kuului nimenomaan T&K:n piiriin, mikäli kunkin hankkeen osalta oli yksilöity haasteet prosessien tai tuotteiden osatekijöiden, suhteiden tai ominaispiirteiden yhteydessä, töillä valmisteltiin prosessien ja tuotteiden hyväksyntää ja niitä teki pääasiassa tutkijoista ja teknikoista koostunut henkilöstö käyttäen kokeisiin, tulkintaan ja mallintamiseen perustuvia menetelmiä, ja hankkeista saadut tulokset olivat vaikutukseltaan laajat ja ne oli patentoitu. Komissio totesi myös, että samantyyppiset alan muiden toimijoiden toteuttamat toimet luokitellaan yleensä tutkimustoiminnaksi (244). Analyysi toteutetun tutkimustoiminnan innovoivista piirteistä tehtiin Manuel de Frascatin kansainvälisesti tunnustettujen standardien perusteella (245).

| (290) | Komissio tarkasteli edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005 (246) IFP:n ja Axensin sekä julkisen laitoksen IFP:n ja Prosernatin välisten tutkimussopimusten perusteella vuonna 2006 toteutettuja töitä. Komissio päätteli, että kyseiset työt koostuivat vuoden 1996 T&K-puitteissa tarkoitetuista teollisesta tutkimustoiminnasta ja teollisen tutkimustyön hankkeita valmistelevista teollisista toteutettavuustutkimuksista. Tutkimustoiminta luokiteltiin edellä esitetyllä tavalla Manuel de Frascatin antamien erityisten esimerkkien ja selitysten perusteella tarkastellen kutakin julkisen laitoksen ja Axensin ja toisaalta julkisen laitoksen ja Prosernatin tutkimustyötä erikseen. |
| --- | --- |

(290)

Komissio tarkasteli edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005 (246) IFP:n ja Axensin sekä julkisen laitoksen IFP:n ja Prosernatin välisten tutkimussopimusten perusteella vuonna 2006 toteutettuja töitä. Komissio päätteli, että kyseiset työt koostuivat vuoden 1996 T&K-puitteissa tarkoitetuista teollisesta tutkimustoiminnasta ja teollisen tutkimustyön hankkeita valmistelevista teollisista toteutettavuustutkimuksista. Tutkimustoiminta luokiteltiin edellä esitetyllä tavalla Manuel de Frascatin antamien erityisten esimerkkien ja selitysten perusteella tarkastellen kutakin julkisen laitoksen ja Axensin ja toisaalta julkisen laitoksen ja Prosernatin tutkimustyötä erikseen.

| (291) | Lisäksi Ranskan viranomaiset luokittelivat edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti toimitettujen raporttien yhteydessä hankkeet, joita toteutettiin Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla vuosina 2007, 2008 ja 2009, käyttäen vuoden 1996 T&K-puitteissa tarkoitettuja kahta edellä mainittua luokkaa tai vaihtoehtoisesti vuoden 2006 T&K&I-puitteiden 2.2 kohdan f alakohdassa tarkoitettua teollista tutkimustoimintaa ja 5.2 kohdassa tarkoitettuja teollista tutkimusta edeltäviä teknisiä toteutettavuustutkimuksia. Näissä töissä tutkittiin uusia synteesimenetelmiä ja niiden täydentämistä mittakaavassa, joka ei vielä vastannut teollista. Niiden tarkoituksena oli konseptien validointi, joka oli osa vuoden 1996 T&K-puitteissa ja T&K&I-puitteissa tarkoitettua teollista tutkimusta. Komissiolle toimitettiin edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti annettujen vuosiraporttien kanssa vuotuiset hankekohtaiset yhteenvedot. |
| --- | --- |

(291)

Lisäksi Ranskan viranomaiset luokittelivat edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti toimitettujen raporttien yhteydessä hankkeet, joita toteutettiin Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla vuosina 2007, 2008 ja 2009, käyttäen vuoden 1996 T&K-puitteissa tarkoitettuja kahta edellä mainittua luokkaa tai vaihtoehtoisesti vuoden 2006 T&K&I-puitteiden 2.2 kohdan f alakohdassa tarkoitettua teollista tutkimustoimintaa ja 5.2 kohdassa tarkoitettuja teollista tutkimusta edeltäviä teknisiä toteutettavuustutkimuksia. Näissä töissä tutkittiin uusia synteesimenetelmiä ja niiden täydentämistä mittakaavassa, joka ei vielä vastannut teollista. Niiden tarkoituksena oli konseptien validointi, joka oli osa vuoden 1996 T&K-puitteissa ja T&K&I-puitteissa tarkoitettua teollista tutkimusta. Komissiolle toimitettiin edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti annettujen vuosiraporttien kanssa vuotuiset hankekohtaiset yhteenvedot.

| (292) | Komissio muistuttaa, että Ranskalla on edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti velvollisuus toimittaa komissiolle vuoden 2006 jälkeisistä vuosista vuosiraportti, jossa esitetään IFP:n toteuttamien hankkeiden yksityiskohdat tutkimusluokittain. |
| --- | --- |

(292)

Komissio muistuttaa, että Ranskalla on edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti velvollisuus toimittaa komissiolle vuoden 2006 jälkeisistä vuosista vuosiraportti, jossa esitetään IFP:n toteuttamien hankkeiden yksityiskohdat tutkimusluokittain.

7.3.2.3.   
  Tukikelpoiset kustannukset

| (293) | Edellä mainitun päätöksen C 51/2005 (247) yhteydessä (vuoden 2006 osalta) ja (vuosien 2007, 2008 ja 2009) vuosiraporteissa esitetyt hankkeiden kustannukset Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla ovat vuoden 1996 T&K-puitteiden liitteessä II määriteltyjen tukikelpoisten menojen ja T&K&I-puitteiden 5.1.4 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten kustannusten mukaisia. |
| --- | --- |

(293)

Edellä mainitun päätöksen C 51/2005 (247) yhteydessä (vuoden 2006 osalta) ja (vuosien 2007, 2008 ja 2009) vuosiraporteissa esitetyt hankkeiden kustannukset Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla ovat vuoden 1996 T&K-puitteiden liitteessä II määriteltyjen tukikelpoisten menojen ja T&K&I-puitteiden 5.1.4 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten kustannusten mukaisia.

| (294) | On syytä muistuttaa, että IFP:n Axensille ja Prosernatille suorittaman tutkimustoiminnan laskuttamiskustannukset sisältävät suoraan hankkeisiin liittyviä kuluja ja koskevat alihankintaa, työmatkoja, vakuutuksia ja asiakirjoja sekä tavaroita ja tarvikkeita. Ne sisältävät myös muita hankkeisiin liittyviä kuluja, kuten tutkimushenkilöstön menot, käyttöomaisuuden ja aineettomien hyödykkeiden poistot sekä muut yleiskulut. Nämä kustannukset aiheutuvat suoraan tutkimustoiminnasta, ja ne jaetaan eri tutkimushankkeiden kesken tutkimushenkilöstön kuhunkin hankkeeseen käyttämän ajan perusteella. Lisäksi horisontaalisten T&K-hankkeiden kustannukset, jotka koskevat muissa T&K-hankkeissa käytettyjä menetelmiä ja laitteita, lisätään oikeassa suhteessa kunkin T&K-hankkeen kustannuksiin. |
| --- | --- |

(294)

On syytä muistuttaa, että IFP:n Axensille ja Prosernatille suorittaman tutkimustoiminnan laskuttamiskustannukset sisältävät suoraan hankkeisiin liittyviä kuluja ja koskevat alihankintaa, työmatkoja, vakuutuksia ja asiakirjoja sekä tavaroita ja tarvikkeita. Ne sisältävät myös muita hankkeisiin liittyviä kuluja, kuten tutkimushenkilöstön menot, käyttöomaisuuden ja aineettomien hyödykkeiden poistot sekä muut yleiskulut. Nämä kustannukset aiheutuvat suoraan tutkimustoiminnasta, ja ne jaetaan eri tutkimushankkeiden kesken tutkimushenkilöstön kuhunkin hankkeeseen käyttämän ajan perusteella. Lisäksi horisontaalisten T&K-hankkeiden kustannukset, jotka koskevat muissa T&K-hankkeissa käytettyjä menetelmiä ja laitteita, lisätään oikeassa suhteessa kunkin T&K-hankkeen kustannuksiin.

| (295) | Kustannukset voidaan jakaa seuraaviin vuoden 1996 puitteiden ja T&K&I-puitteiden mukaisten tukikelpoisten kustannusten luokkiin: konsulttitoiminnan ja muiden vastaavien palvelujen kustannukset, henkilöstömenot, laitteista, materiaaleista, maa-alueista ja tiloista aiheutuneet kustannukset, muut yleiskustannukset sekä muut toimintamenot. |
| --- | --- |

(295)

Kustannukset voidaan jakaa seuraaviin vuoden 1996 puitteiden ja T&K&I-puitteiden mukaisten tukikelpoisten kustannusten luokkiin: konsulttitoiminnan ja muiden vastaavien palvelujen kustannukset, henkilöstömenot, laitteista, materiaaleista, maa-alueista ja tiloista aiheutuneet kustannukset, muut yleiskustannukset sekä muut toimintamenot.

| (296) | Nämä tiedot on seuraavien vuosien osalta esitettävä myös Ranskan viranomaisten toimittamissa vuosiraporteissa. |
| --- | --- |

(296)

Nämä tiedot on seuraavien vuosien osalta esitettävä myös Ranskan viranomaisten toimittamissa vuosiraporteissa.

7.3.2.4.   
  Tuen intensiteetti

| (297) | Vuoden 1996 T&K-puitteiden mukaan teollista tutkimusta valmistelevien teknisten toteutettavuustutkimusten sallittu enimmäisintensiteetti on 75 prosenttia (5.4 kohta) ja teollisten tutkimushankkeiden enimmäisintensiteetti on 50 prosenttia (5.3 kohta). |
| --- | --- |

(297)

Vuoden 1996 T&K-puitteiden mukaan teollista tutkimusta valmistelevien teknisten toteutettavuustutkimusten sallittu enimmäisintensiteetti on 75 prosenttia (5.4 kohta) ja teollisten tutkimushankkeiden enimmäisintensiteetti on 50 prosenttia (5.3 kohta).

| (298) | T&K&I-puitteiden mukaan hankkeen tukikelpoisten kustannusten perusteella laskettu tuki-intensiteetti saa olla enintään 50 prosenttia teollisen tutkimuksen osalta (5.1.2 kohdan b alakohta) ja 65 prosenttia suurissa yrityksissä toteutettavien teollista tutkimusta edeltävien tutkimusten osalta (5.2 kohdan b alakohta). On syytä muistaa, että valtiontakauksella katettu toiminta koskee yksinomaan IFP:n toteuttamaa teollista tutkimusta ja teknisiä toteutettavuustutkimuksia. Vuoden 1996 T&K-puitteissa tarkoitettu kilpailua edeltävä kehittämistoiminta (eli T&K&I-puitteissa tarkoitettu kokeellinen kehittäminen) rahoitetaan kokonaisuudessaan Axensin ja Prosernatin markkinoilta saaduista omista varoista. |
| --- | --- |

(298)

T&K&I-puitteiden mukaan hankkeen tukikelpoisten kustannusten perusteella laskettu tuki-intensiteetti saa olla enintään 50 prosenttia teollisen tutkimuksen osalta (5.1.2 kohdan b alakohta) ja 65 prosenttia suurissa yrityksissä toteutettavien teollista tutkimusta edeltävien tutkimusten osalta (5.2 kohdan b alakohta). On syytä muistaa, että valtiontakauksella katettu toiminta koskee yksinomaan IFP:n toteuttamaa teollista tutkimusta ja teknisiä toteutettavuustutkimuksia. Vuoden 1996 T&K-puitteissa tarkoitettu kilpailua edeltävä kehittämistoiminta (eli T&K&I-puitteissa tarkoitettu kokeellinen kehittäminen) rahoitetaan kokonaisuudessaan Axensin ja Prosernatin markkinoilta saaduista omista varoista.

| (299) | Komissio on laatinut 300 kappaleessa esitetyn taulukon (Taulukko 6) hankeluetteloiden perusteella. Luetteloissa esitetään yksityiskohtaisesti hankekohtaiset vuosikustannukset tutkimusvaiheittain ja IFP:n varaselvityksen perusteella. |
| --- | --- |

(299)

Komissio on laatinut 300 kappaleessa esitetyn taulukon (Taulukko 6) hankeluetteloiden perusteella. Luetteloissa esitetään yksityiskohtaisesti hankekohtaiset vuosikustannukset tutkimusvaiheittain ja IFP:n varaselvityksen perusteella.

| (300) | Komissio noudatti taulukkoa laatiessaan varovaista lähestymistapaa ja otti huomioon kaikki asiaan suoraan tai välillisesti liittyvät kustannukset Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla ja jätti pois kaikki muut kuin Axensin ja Prosernatin maksamat tulot (248). Komissio liitti taulukkoon varovaisuuden vuoksi myös kaikki rajoittamattoman takauksen mahdolliset vaikutukset olettaen, että julkinen laitos IFP olisi käyttänyt ne kaikki – mikä on hyvin epätodennäköistä – tutkimustoiminnan rahoittamiseen Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla (takauksen vaikutukset suhteisiin toimittajien ja asiakkaiden kanssa, tytäryritysten lisäksi myös kolmansien kanssa).

  Taulukko 6


  Enimmäisarvio julkisen rahoituksen kokonaismäärästä, jonka julkinen laitos IFP on käyttänyt toimintaan Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla vuosina 2006–2009










  (miljoonaa euroa) |
| --- | --- |
| | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| Teknisten toteutettavuustutkimusten vuotuiset kustannukset (miljoonaa euroa) |
| IFP/Axensin toiminta-ala | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| IFP/Prosernatin toiminta-ala | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Yhteensä | 7,4 | 3,5 | 0,9 | 0,9 |
| Teollisen tutkimuksen vuotuiset kustannukset (miljoonaa euroa) |
| IFP/Axensin toiminta-ala | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| IFP/Prosernatin toiminta-ala | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Yhteensä | 49,0 | 45,5 | 52,8 | 55,2 |
| Omat varat (miljoonaa euroa) |
| Määrä | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Vuotuinen valtiontuki (miljoonaa euroa) |
| Julkisen rahoituksen määrä (249) | 11,3 | 6,4 | 7,7 | 11,1 |
| Takauksen vaikutuksen korotus julkisen laitoksen ja sen toimittajien välisissä suhteissa | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Takauksen vaikutuksen korotus julkisen laitoksen ja sen asiakkaiden välisissä suhteissa (250) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| — | tytäryritysten yksinoikeudellisilla aloilla |

(300)

Komissio noudatti taulukkoa laatiessaan varovaista lähestymistapaa ja otti huomioon kaikki asiaan suoraan tai välillisesti liittyvät kustannukset Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla ja jätti pois kaikki muut kuin Axensin ja Prosernatin maksamat tulot (248). Komissio liitti taulukkoon varovaisuuden vuoksi myös kaikki rajoittamattoman takauksen mahdolliset vaikutukset olettaen, että julkinen laitos IFP olisi käyttänyt ne kaikki – mikä on hyvin epätodennäköistä – tutkimustoiminnan rahoittamiseen Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla (takauksen vaikutukset suhteisiin toimittajien ja asiakkaiden kanssa, tytäryritysten lisäksi myös kolmansien kanssa).

Taulukko 6

Enimmäisarvio julkisen rahoituksen kokonaismäärästä, jonka julkinen laitos IFP on käyttänyt toimintaan Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla vuosina 2006–2009

(miljoonaa euroa)

2006

2007

2008

2009

Teknisten toteutettavuustutkimusten vuotuiset kustannukset (miljoonaa euroa)

IFP/Axensin toiminta-ala

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

IFP/Prosernatin toiminta-ala

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Yhteensä

7,4

3,5

0,9

0,9

Teollisen tutkimuksen vuotuiset kustannukset (miljoonaa euroa)

IFP/Axensin toiminta-ala

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

IFP/Prosernatin toiminta-ala

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Yhteensä

49,0

45,5

52,8

55,2

Omat varat (miljoonaa euroa)

Määrä

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Vuotuinen valtiontuki (miljoonaa euroa)

Julkisen rahoituksen määrä (249)

11,3

6,4

7,7

11,1

Takauksen vaikutuksen korotus julkisen laitoksen ja sen toimittajien välisissä suhteissa

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Takauksen vaikutuksen korotus julkisen laitoksen ja sen asiakkaiden välisissä suhteissa (250)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

—

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| — | muilla kuin tytäryritysten yksinoikeudellisilla aloilla |
| --- | --- |

—

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Julkisen rahoituksen enimmäismäärä

(mukaan lukien takauksen vaikutuksen korotus)

13,1

9,8

11,3

14,7

Tuki-intensiteetti

(ilman takauksen vaikutuksen korotusta)

20,0 %

13,0 %

14,3 %

19,8 %

Tuki-intensiteetin korotus

(mukaan lukien takauksen vaikutuksen korotus)

23,2 %

20,0 %

21,0 %

26,2 %

Sallittu enimmäisintensiteetti (251)

| — | Vuoden 1996 T&K-puitteiden määräykset |
| --- | --- |

—

Vuoden 1996 T&K-puitteiden määräykset

53 %

51,8 %

50,4 %

50,4 %

| — | T&K&I-puitteiden määräykset |
| --- | --- |

—

T&K&I-puitteiden määräykset

—

51,1 %

50,3 %

50,2 %

| (301) | Komissio tarkasti sallitun intensiteetin noudattamisen tutkimusvaiheittain vuosina 2006–2009 toteutettujen hankkeiden vuosiluetteloiden perusteella ottaen huomioon IFP:n julkisen laitoksen asemaan perustuvan rajoittamattoman takauksen mahdollisen enimmäisvaikutuksen. Komissio on liittänyt mukaan täydentävänä tukielementtinä eri riskien kattavuusmaksujen arvioidun korotuksen. Joka tapauksessa, vaikka huomioon otettaisiin takauksen kaikki mahdolliset vaikutukset asiakas- ja toimittajasuhteisiin, tuki-intensiteetin korotus jää selvästi alle sallitun enimmäisintensiteetin. Komissio toteaa lopuksi, että vuoden 1996 T&K-puitteissa ja T&K&I-puitteissa sallittuja tuki-intensiteettejä on noudatettu. |
| --- | --- |

(301)

Komissio tarkasti sallitun intensiteetin noudattamisen tutkimusvaiheittain vuosina 2006–2009 toteutettujen hankkeiden vuosiluetteloiden perusteella ottaen huomioon IFP:n julkisen laitoksen asemaan perustuvan rajoittamattoman takauksen mahdollisen enimmäisvaikutuksen. Komissio on liittänyt mukaan täydentävänä tukielementtinä eri riskien kattavuusmaksujen arvioidun korotuksen. Joka tapauksessa, vaikka huomioon otettaisiin takauksen kaikki mahdolliset vaikutukset asiakas- ja toimittajasuhteisiin, tuki-intensiteetin korotus jää selvästi alle sallitun enimmäisintensiteetin. Komissio toteaa lopuksi, että vuoden 1996 T&K-puitteissa ja T&K&I-puitteissa sallittuja tuki-intensiteettejä on noudatettu.

| (302) | Komissio muistuttaa, että edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti Ranskan on toimitettava seuraavista vuosista komissiolle vuosiraportit, jotta komissio voisi varmistua tuki-intensiteetin noudattamisesta tutkimusvaiheittain ja hankkeittain. Vuodesta 2010 alkaen raporteissa on esitettävä kaikki hankkeet, jotka toteutetaan Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla, jaoteltuina tutkimusluokittain. Raporteissa on täsmennettävä tutkimusvaiheittaisten kustannusten lisäksi julkisen rahoituksen sekä IFP:n ja sen tytäryritysten käyttämien omien varojen määrät ja takausmaksun korotus, joka on arvioitu tässä päätöksessä kuvattua menetelmää käyttäen, mukaan lukien mahdolliset vaikutukset IFP:n velkaantumisehtoihin edellä 200 kappaleessa esitettyjen perusteiden mukaisesti. |
| --- | --- |

(302)

Komissio muistuttaa, että edellä mainitun päätöksen C 51/2005 mukaisesti Ranskan on toimitettava seuraavista vuosista komissiolle vuosiraportit, jotta komissio voisi varmistua tuki-intensiteetin noudattamisesta tutkimusvaiheittain ja hankkeittain. Vuodesta 2010 alkaen raporteissa on esitettävä kaikki hankkeet, jotka toteutetaan Axensin ja Prosernatin toiminta-aloilla, jaoteltuina tutkimusluokittain. Raporteissa on täsmennettävä tutkimusvaiheittaisten kustannusten lisäksi julkisen rahoituksen sekä IFP:n ja sen tytäryritysten käyttämien omien varojen määrät ja takausmaksun korotus, joka on arvioitu tässä päätöksessä kuvattua menetelmää käyttäen, mukaan lukien mahdolliset vaikutukset IFP:n velkaantumisehtoihin edellä 200 kappaleessa esitettyjen perusteiden mukaisesti.

7.3.2.5.   
  Tuen kasautuminen

| (303) | Kasautumista koskevia säännöksiä, jotka on täsmennetty vuoden 1996 T&K-puitteiden 5.12 kohdassa ja T&K&I-puitteiden 8 kohdassa, on noudatettu. Komissio on laskenut julkisen rahoituksen yhteismäärän riippumatta rahoituksen alkuperästä, mukaan lukien rajoittamattoman valtiontakauksen enimmäisvaikutus vuosina 2006–2009. |
| --- | --- |

(303)

Kasautumista koskevia säännöksiä, jotka on täsmennetty vuoden 1996 T&K-puitteiden 5.12 kohdassa ja T&K&I-puitteiden 8 kohdassa, on noudatettu. Komissio on laskenut julkisen rahoituksen yhteismäärän riippumatta rahoituksen alkuperästä, mukaan lukien rajoittamattoman valtiontakauksen enimmäisvaikutus vuosina 2006–2009.

| (304) | Ranskan viranomaiset soveltavat vuodesta 2010 alkaen samaa menetelmää komissiolle toimitettavissa vuosiraporteissa. |
| --- | --- |

(304)

Ranskan viranomaiset soveltavat vuodesta 2010 alkaen samaa menetelmää komissiolle toimitettavissa vuosiraporteissa.

7.3.2.6.   
  Kannustava vaikutus

| (305) | Vuoden 1996 T&K-puitteiden ja T&K&I-puitteiden perusteella valtiontuella on oltava kannustava vaikutus, ts. tuensaajan on sen johdosta muutettava käyttäytymistään ja lisättävä T&K-toimintaansa (ja innovointia). Seuraavat perusteet riittävät yleensä osoittamaan kannustavan vaikutuksen olemassaolon hankkeissa, joille myönnetty tuki jää yksityiskohtaista arviointia edellyttävän rajan alle: hankkeen koon kasvattaminen, hankkeen soveltamisalan laajentaminen, hankkeen nopeuttaminen ja T&K&I-toimintaan käytetyn kokonaissumman lisääminen. Jos voidaan osoittaa, että ainakin yhdellä näistä tekijöistä on merkittävä vaikutus ottaen huomioon yrityksen tavanomainen käyttäytyminen kyseisellä alalla, komissio päättelee yleensä, että tukiehdotuksella on kannustava vaikutus (252). |
| --- | --- |

(305)

Vuoden 1996 T&K-puitteiden ja T&K&I-puitteiden perusteella valtiontuella on oltava kannustava vaikutus, ts. tuensaajan on sen johdosta muutettava käyttäytymistään ja lisättävä T&K-toimintaansa (ja innovointia). Seuraavat perusteet riittävät yleensä osoittamaan kannustavan vaikutuksen olemassaolon hankkeissa, joille myönnetty tuki jää yksityiskohtaista arviointia edellyttävän rajan alle: hankkeen koon kasvattaminen, hankkeen soveltamisalan laajentaminen, hankkeen nopeuttaminen ja T&K&I-toimintaan käytetyn kokonaissumman lisääminen. Jos voidaan osoittaa, että ainakin yhdellä näistä tekijöistä on merkittävä vaikutus ottaen huomioon yrityksen tavanomainen käyttäytyminen kyseisellä alalla, komissio päättelee yleensä, että tukiehdotuksella on kannustava vaikutus (252).

| (306) | Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 196–198 kappaleessa esittämäänsä analyysiin strategisesta edusta, jonka seurannasta ja valvonnasta huolehtivat tekniset komiteat ja joka koskee IFP:n ja sen tytäryritysten tutkimustoimintaa seuraavilla aloilla: energian toimitusvarmuuden varmistaminen pitkällä aikavälillä ja erityisesti polttoaine- ja kaasuvarantojen uusiutuminen ja lisääntyminen (tämä tarkoittaa esiintymien onnistunutta kartoitusta ja hyödyntämistä, mutta myös epätavanomaisten resurssien hyödyntämistä jne.), jalostusprosessien ja konversioteknologian kehittäminen, innovatiivisten polttoaineiden ja tehokkaan moottoriteknologian kehittäminen sekä energianlähteiden monipuolistaminen polttoaineiden valmistamisessa. Suuri osa edellä mainituista tavoitteista kuuluu Euroopan unionin painopisteisiin tutkimuksen, energiapolitiikan ja ympäristöpolitiikan aloilla. |
| --- | --- |

(306)

Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 196–198 kappaleessa esittämäänsä analyysiin strategisesta edusta, jonka seurannasta ja valvonnasta huolehtivat tekniset komiteat ja joka koskee IFP:n ja sen tytäryritysten tutkimustoimintaa seuraavilla aloilla: energian toimitusvarmuuden varmistaminen pitkällä aikavälillä ja erityisesti polttoaine- ja kaasuvarantojen uusiutuminen ja lisääntyminen (tämä tarkoittaa esiintymien onnistunutta kartoitusta ja hyödyntämistä, mutta myös epätavanomaisten resurssien hyödyntämistä jne.), jalostusprosessien ja konversioteknologian kehittäminen, innovatiivisten polttoaineiden ja tehokkaan moottoriteknologian kehittäminen sekä energianlähteiden monipuolistaminen polttoaineiden valmistamisessa. Suuri osa edellä mainituista tavoitteista kuuluu Euroopan unionin painopisteisiin tutkimuksen, energiapolitiikan ja ympäristöpolitiikan aloilla.

| (307) | Komissio toistaa vuoden 2006 osalta edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 199 kappaleessa esittämänsä analyysin, jonka mukaan julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset ovat voineet julkisen tuen avulla (johon kuului olennaisena osana rajoittamaton takaus) tehdä lisätutkimusta, jota ei olisi muutoin voitu toteuttaa teknisten riskien tai investointien tuoton epävarmuuden vuoksi. |
| --- | --- |

(307)

Komissio toistaa vuoden 2006 osalta edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 199 kappaleessa esittämänsä analyysin, jonka mukaan julkinen laitos IFP ja sen tytäryritykset ovat voineet julkisen tuen avulla (johon kuului olennaisena osana rajoittamaton takaus) tehdä lisätutkimusta, jota ei olisi muutoin voitu toteuttaa teknisten riskien tai investointien tuoton epävarmuuden vuoksi.

| (308) | Komissio toteaa Ranskan viranomaisten toimittamien vuosiraporttien perusteella, että kyseistä logiikkaa noudatettiin myös vuosina 2007, 2008 ja 2009. Ranskan viranomaiset esittivät näissä raporteissa hankkeittain tuen kannustavan vaikutuksen erityisesti hankkeen soveltamisalaan, hankkeen nopeuttamiseen ja T&K-toimintaan käytetyn kokonaissumman lisäämiseen. |
| --- | --- |

(308)

Komissio toteaa Ranskan viranomaisten toimittamien vuosiraporttien perusteella, että kyseistä logiikkaa noudatettiin myös vuosina 2007, 2008 ja 2009. Ranskan viranomaiset esittivät näissä raporteissa hankkeittain tuen kannustavan vaikutuksen erityisesti hankkeen soveltamisalaan, hankkeen nopeuttamiseen ja T&K-toimintaan käytetyn kokonaissumman lisäämiseen.

| (309) | IFP-konserni toteutti esimerkiksi vuonna 2007 Axensin yksinoikeudellisella toiminta-alalla lippulaivahankkeita, [...] (*) (253).[...] (*). Ilman julkista tukea kyseisten tuotteiden markkinoille saattaminen olisi viivästynyt useilla vuosilla: T&K-hankkeet olisi käynnistetty paljon myöhemmin, niiden kehittäminen olisi ollut hitaampaa ja [...] (*). |
| --- | --- |

(309)

IFP-konserni toteutti esimerkiksi vuonna 2007 Axensin yksinoikeudellisella toiminta-alalla lippulaivahankkeita, [...] (*) (253).[...] (*). Ilman julkista tukea kyseisten tuotteiden markkinoille saattaminen olisi viivästynyt useilla vuosilla: T&K-hankkeet olisi käynnistetty paljon myöhemmin, niiden kehittäminen olisi ollut hitaampaa ja [...] (*).

| (310) | Lisäksi Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla valtiontuen avulla voitiin käynnistää hanke [...] (*), joka koski [...] (*), [...] (*) (254) peräisin olevien menetelmien viimeistelyä ja patentointia [...] (*). [Tällainen hanke] (**) edellytti vaativia ja vaikeita toimia, joihin tarvittiin merkittävien henkilöresurssien, tekniikan ja varojen investointia, jota Prosernatin kaltainen yritys ei olisi voinut yksin tehdä. Näin ollen IFP:n antama julkinen tuki osoittautui välttämättömäksi. Erityisesti vain IFP:llä oli käytössään erikoistuneita ryhmiä, joilla on valmius kehittää terveydelle vaarallisten osien käsittelyssä tarvittavien menetelmien ja laboratoriolaitteiden malleja. |
| --- | --- |

(310)

Lisäksi Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla valtiontuen avulla voitiin käynnistää hanke [...] (*), joka koski [...] (*), [...] (*) (254) peräisin olevien menetelmien viimeistelyä ja patentointia [...] (*). [Tällainen hanke] (**) edellytti vaativia ja vaikeita toimia, joihin tarvittiin merkittävien henkilöresurssien, tekniikan ja varojen investointia, jota Prosernatin kaltainen yritys ei olisi voinut yksin tehdä. Näin ollen IFP:n antama julkinen tuki osoittautui välttämättömäksi. Erityisesti vain IFP:llä oli käytössään erikoistuneita ryhmiä, joilla on valmius kehittää terveydelle vaarallisten osien käsittelyssä tarvittavien menetelmien ja laboratoriolaitteiden malleja.

| (311) | Vuonna 2008 Axensin yksinoikeudellisella toiminta-alalla voitiin valtiontuen avulla poistaa tieteelliset ja tekniset esteet [...] (*). Lisäksi hankkeessa [...] (*) (255) tapahtui suurta kehitystä. Valtiontuen avulla julkinen laitos IFP voi kehittää yhdessä teollisten kumppaniensa kanssa menetelmää [...] (*), jota voidaan markkinoilla käyttää lisenssin avulla. Tämäntyyppisen menetelmän kehittämistöissä tarvitaan sekä [...] (*) että [...] (*). |
| --- | --- |

(311)

Vuonna 2008 Axensin yksinoikeudellisella toiminta-alalla voitiin valtiontuen avulla poistaa tieteelliset ja tekniset esteet [...] (*). Lisäksi hankkeessa [...] (*) (255) tapahtui suurta kehitystä. Valtiontuen avulla julkinen laitos IFP voi kehittää yhdessä teollisten kumppaniensa kanssa menetelmää [...] (*), jota voidaan markkinoilla käyttää lisenssin avulla. Tämäntyyppisen menetelmän kehittämistöissä tarvitaan sekä [...] (*) että [...] (*).

| (312) | Lisäksi Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla toteutettiin hiilidioksidin talteenottoa poistokaasusta koskeva hanke [...] (*). Hiilidioksidin talteenotto ja varastointi (256) on tunnustettu keinoksi vähentää ilmaston lämpenemistä. Poistokaasun koostumus ja alhainen paine olivat IFP:lle uusia teknologisia ongelmia. Prosernat ei olisi voinut kehittää tätä menetelmää omilla varoillaan ottaen huomioon tulevien hiilidioksidin talteenottomarkkinoiden rakenteeseen ja laajuuteen, käyttöön ja sääntelykehykseen liittyvä epävarmuus. |
| --- | --- |

(312)

Lisäksi Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla toteutettiin hiilidioksidin talteenottoa poistokaasusta koskeva hanke [...] (*). Hiilidioksidin talteenotto ja varastointi (256) on tunnustettu keinoksi vähentää ilmaston lämpenemistä. Poistokaasun koostumus ja alhainen paine olivat IFP:lle uusia teknologisia ongelmia. Prosernat ei olisi voinut kehittää tätä menetelmää omilla varoillaan ottaen huomioon tulevien hiilidioksidin talteenottomarkkinoiden rakenteeseen ja laajuuteen, käyttöön ja sääntelykehykseen liittyvä epävarmuus.

| (313) | Vuodelta 2009 voidaan esittää esimerkkinä Axensin yksinoikeudelliselta toiminta-alalta hanke [...] (*), joka koskee menetelmiä [...] (*). Tarkoituksena oli kehittää [...] (*) ja parantaa tiettyjä menetelmiä [...] (*). Julkisten varojen ansiosta voitiin tutkia [...] (*), mikä puolestaan paransi tuntuvasti [...] (*). Hankkeessa [...] (*) voitiin julkisen rahoituksen ansiosta etsiä nykyteknologiasta poikkeavia ratkaisuja [...] (*). Hanketta [...] (*) jatkettiin myös katalyyttien suhteen, minkä avulla ekstrapoloinnin jälkeen voitiin monipuolistaa tarjontaa kasvumarkkinoilla [...] (*). Ilman julkista tukea katalyyttejä olisi sen sijaan kehitetty vaiheittain, minkä vuoksi suorituskyky olisi parantunut paljon hitaammin. [...] (*) osalta hankkeessa [...] (*), joka koski innovatiivisia katalyyttejä [...] (*), voitiin julkisen tuen avulla etsiä uusia suuntia, ja hankkeessa [...] (*), jonka tarkoituksena oli etsiä teknologian rajoja (erityisesti kuormituksen vaihtelua) [...] (*) varten, voitiin laajentaa spektriä silloista suorituskykyä pidemmälle. |
| --- | --- |

(313)

Vuodelta 2009 voidaan esittää esimerkkinä Axensin yksinoikeudelliselta toiminta-alalta hanke [...] (*), joka koskee menetelmiä [...] (*). Tarkoituksena oli kehittää [...] (*) ja parantaa tiettyjä menetelmiä [...] (*). Julkisten varojen ansiosta voitiin tutkia [...] (*), mikä puolestaan paransi tuntuvasti [...] (*). Hankkeessa [...] (*) voitiin julkisen rahoituksen ansiosta etsiä nykyteknologiasta poikkeavia ratkaisuja [...] (*). Hanketta [...] (*) jatkettiin myös katalyyttien suhteen, minkä avulla ekstrapoloinnin jälkeen voitiin monipuolistaa tarjontaa kasvumarkkinoilla [...] (*). Ilman julkista tukea katalyyttejä olisi sen sijaan kehitetty vaiheittain, minkä vuoksi suorituskyky olisi parantunut paljon hitaammin. [...] (*) osalta hankkeessa [...] (*), joka koski innovatiivisia katalyyttejä [...] (*), voitiin julkisen tuen avulla etsiä uusia suuntia, ja hankkeessa [...] (*), jonka tarkoituksena oli etsiä teknologian rajoja (erityisesti kuormituksen vaihtelua) [...] (*) varten, voitiin laajentaa spektriä silloista suorituskykyä pidemmälle.

| (314) | Lisäksi Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla voitiin julkisen tuen avulla esimerkiksi käynnistää ja jatkaa T&K-töitä, jotka koskivat [...] (*) mutta joista oli asteittain luovuttu. Julkisen tuen avulla onnistuttiin turvaamaan aiemmat tekniset saavutukset ja säilyttämään menetelmien [...] (*) valikoima markkinoilla. Myös hanketta [...] (*), joka koski hiilidioksidin talteenottoa [...] (*), jatkettiin julkisen tuen ansiosta. |
| --- | --- |

(314)

Lisäksi Prosernatin yksinoikeudellisella toiminta-alalla voitiin julkisen tuen avulla esimerkiksi käynnistää ja jatkaa T&K-töitä, jotka koskivat [...] (*) mutta joista oli asteittain luovuttu. Julkisen tuen avulla onnistuttiin turvaamaan aiemmat tekniset saavutukset ja säilyttämään menetelmien [...] (*) valikoima markkinoilla. Myös hanketta [...] (*), joka koski hiilidioksidin talteenottoa [...] (*), jatkettiin julkisen tuen ansiosta.

| (315) | Komissio huomauttaa myös, että IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin T&K-panosta mittaavien indikaattoreiden myönteinen kehitys, jonka komissio totesi edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 200 kappaleessa, jatkui vuosina 2007 ja 2009.

  Taulukko 7


  IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin panosta mittaavien indikaattorien kehitys vuosina 2007, 2008 ja 2009












  Indikaattorien kehitys | IFP/Axens | IFP/Prosernat |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2007/2003 | 2008/2003 | 2009/2003 | 2007/2003 | 2008/2003 | 2009/2003 |
| T&K-menot yksinoikeudellisilla aloilla | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| T&K-henkilöstö yksinoikeudellisilla aloilla | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(315)

Komissio huomauttaa myös, että IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin T&K-panosta mittaavien indikaattoreiden myönteinen kehitys, jonka komissio totesi edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 200 kappaleessa, jatkui vuosina 2007 ja 2009.

Taulukko 7

IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin panosta mittaavien indikaattorien kehitys vuosina 2007, 2008 ja 2009

Indikaattorien kehitys

IFP/Axens

IFP/Prosernat

2007/2003

2008/2003

2009/2003

2007/2003

2008/2003

2009/2003

T&K-menot yksinoikeudellisilla aloilla

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

T&K-henkilöstö yksinoikeudellisilla aloilla

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (316) | Lisäksi komissio toistaa edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 201–203 kappaleessa tiivistämänsä havainnot: T&K-menojen osuus IFP:n liikevaihdosta on erityisen suuri, vaikka IFP toimii ympäristössä, johon sovelletaan useita jatkuvasti muuttuvia kansallisia säädöksiä, erityisesti ympäristönsuojelun ja immateriaalioikeuksien suojelun alalla. |
| --- | --- |

(316)

Lisäksi komissio toistaa edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 201–203 kappaleessa tiivistämänsä havainnot: T&K-menojen osuus IFP:n liikevaihdosta on erityisen suuri, vaikka IFP toimii ympäristössä, johon sovelletaan useita jatkuvasti muuttuvia kansallisia säädöksiä, erityisesti ympäristönsuojelun ja immateriaalioikeuksien suojelun alalla.

| (317) | Komissio ottaa huomioon, samoin kuin edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 204 kappaleessa, tarjonnan monipuolisuuden ja rakenteen sekä kilpailun (257) jalostuksen ja petrokemian menetelmien markkinoilla. Tältä osin komissio huomauttaa, että tietyillä kilpailijoilla on huomattavasti parempi kilpailuasema kuin IFP-konsernilla. Esimerkiksi UOP Limited -yhtiön osuus maailmanmarkkinoista on noin 57 prosenttia markkinoiden arvosta, kun IFP-konsernin vastaava osuus on vain seitsemän prosenttia. Komissio katsoo näin ollen, että IFP:n toteuttamille T&K-hankkeille myönnetty julkinen tuki ei ole luonteeltaan tai laajuudeltaan sellaista, että jalostusteknologiamarkkinoiden dynaamiset kannustimet vääristyisivät. Lisäksi on todettava, että Euroopan unionin kauppakumppanit, erityisesti Yhdysvallat, käyttävät runsaasti määrärahoja energia-alan tutkimuksen rahoittamiseen, millä on tuettu IFP-konsernin kilpailijoiden T&K-hankkeita. Tietyt IFP-konsernin kilpailijat, erityisesti UOP Limited, ovat saaneet merkittävää julkista tukea (258) tai välillistä julkista tukea tutkimuslaitosten tai korkeakoulujen kanssa solmimiensa kumppanuuksien ansiosta. |
| --- | --- |

(317)

Komissio ottaa huomioon, samoin kuin edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 204 kappaleessa, tarjonnan monipuolisuuden ja rakenteen sekä kilpailun (257) jalostuksen ja petrokemian menetelmien markkinoilla. Tältä osin komissio huomauttaa, että tietyillä kilpailijoilla on huomattavasti parempi kilpailuasema kuin IFP-konsernilla. Esimerkiksi UOP Limited -yhtiön osuus maailmanmarkkinoista on noin 57 prosenttia markkinoiden arvosta, kun IFP-konsernin vastaava osuus on vain seitsemän prosenttia. Komissio katsoo näin ollen, että IFP:n toteuttamille T&K-hankkeille myönnetty julkinen tuki ei ole luonteeltaan tai laajuudeltaan sellaista, että jalostusteknologiamarkkinoiden dynaamiset kannustimet vääristyisivät. Lisäksi on todettava, että Euroopan unionin kauppakumppanit, erityisesti Yhdysvallat, käyttävät runsaasti määrärahoja energia-alan tutkimuksen rahoittamiseen, millä on tuettu IFP-konsernin kilpailijoiden T&K-hankkeita. Tietyt IFP-konsernin kilpailijat, erityisesti UOP Limited, ovat saaneet merkittävää julkista tukea (258) tai välillistä julkista tukea tutkimuslaitosten tai korkeakoulujen kanssa solmimiensa kumppanuuksien ansiosta.

| (318) | Komissio päättelee, että valtiontuella, jotka julkinen laitos IFP on saanut tytäryritystensä Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla, on ollut kannustava vaikutus vuosina 2006, 2007, 2008 ja 2009. |
| --- | --- |

(318)

Komissio päättelee, että valtiontuella, jotka julkinen laitos IFP on saanut tytäryritystensä Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla, on ollut kannustava vaikutus vuosina 2006, 2007, 2008 ja 2009.

| (319) | Vuosiraporteissa, joita Ranskan on toimitettava komissiolle siihen asti, kunnes IFP:n ja sen tytäryritysten yksinoikeussopimusten voimassaolo päättyy, on vuodesta 2010 alkaen osoitettava, että tuella on edelleen kannustava vaikutus. |
| --- | --- |

(319)

Vuosiraporteissa, joita Ranskan on toimitettava komissiolle siihen asti, kunnes IFP:n ja sen tytäryritysten yksinoikeussopimusten voimassaolo päättyy, on vuodesta 2010 alkaen osoitettava, että tuella on edelleen kannustava vaikutus.

| (320) | Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että IFP-konsernille sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla toteuttamaa toimintaa varten myönnetty valtiontuki, mukaan lukien IFP:n saamaan rajoittamattomaan takaukseen liittyvä tukielementti, on vuoden 1996 T&K-puitteiden ja T&K&I-puitteiden mukaista edellyttäen, että kyseisissä puitteissa asetettuja edellytyksiä on noudatettu. |
| --- | --- |

(320)

Edellä esitetyn perusteella komissio päättelee, että IFP-konsernille sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla aloilla toteuttamaa toimintaa varten myönnetty valtiontuki, mukaan lukien IFP:n saamaan rajoittamattomaan takaukseen liittyvä tukielementti, on vuoden 1996 T&K-puitteiden ja T&K&I-puitteiden mukaista edellyttäen, että kyseisissä puitteissa asetettuja edellytyksiä on noudatettu.

7.3.3.   PÄÄTELMÄ KYSEISEN TOIMENPITEEN SOVELTUVUUDESTA SISÄMARKKINOILLE

| (321) | Komissio päättelee, että kyseinen toimenpide soveltuu sisämarkkinoille edellyttäen, että edellä 7.3.1 ja 7.3.2 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät. |
| --- | --- |

(321)

Komissio päättelee, että kyseinen toimenpide soveltuu sisämarkkinoille edellyttäen, että edellä 7.3.1 ja 7.3.2 jaksossa esitetyt edellytykset täyttyvät.

8.   PUOLUEETTOMUUS OMISTUSOIKEUSJÄRJESTELYJEN SUHTEEN

| (322) | Komissio haluaa korostaa, ettei se millään tavoin kyseenalaista IFP:n kuulumista valtiolle eikä kiistä julkisoikeudellisen oikeushenkilön asemaa sellaisenaan. |
| --- | --- |

(322)

Komissio haluaa korostaa, ettei se millään tavoin kyseenalaista IFP:n kuulumista valtiolle eikä kiistä julkisoikeudellisen oikeushenkilön asemaa sellaisenaan.

| (323) | SEUT-sopimuksen 345 artiklan mukaan unioni ei puutu jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin, eivätkä perussopimuksen määräykset estä valtiota omistamasta yrityksiä (kokonaan tai osittain). Kilpailusääntöjä on kuitenkin sovellettava samalla tavoin yksityisiin yrityksiin ja julkisiin yrityksiin. Kumpaakaan näistä yritystyypeistä ei saa asettaa edullisempaan tai epäedullisempaan asemaan kyseisiä sääntöjä soveltamalla. |
| --- | --- |

(323)

SEUT-sopimuksen 345 artiklan mukaan unioni ei puutu jäsenvaltioiden omistusoikeusjärjestelmiin, eivätkä perussopimuksen määräykset estä valtiota omistamasta yrityksiä (kokonaan tai osittain). Kilpailusääntöjä on kuitenkin sovellettava samalla tavoin yksityisiin yrityksiin ja julkisiin yrityksiin. Kumpaakaan näistä yritystyypeistä ei saa asettaa edullisempaan tai epäedullisempaan asemaan kyseisiä sääntöjä soveltamalla.

| (324) | Nyt esillä olevassa asiassa IFP:n saama takaus ei johdu omistuksesta vaan yrityksen oikeudellisesta asemasta. Jäsenvaltiot voivat vapaasti valita yritysten oikeudellisen muodon, mutta niiden on valinnoissaan noudatettava perussopimuksen kilpailusääntöjä. Erityisesti pelkästään se seikka, että valtiontakaus liittyy automaattisesti tiettyyn oikeudelliseen asemaan, ei estä kyseistä takausta olemasta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos siinä asetetut edellytykset täyttyvät (259), |
| --- | --- |

(324)

Nyt esillä olevassa asiassa IFP:n saama takaus ei johdu omistuksesta vaan yrityksen oikeudellisesta asemasta. Jäsenvaltiot voivat vapaasti valita yritysten oikeudellisen muodon, mutta niiden on valinnoissaan noudatettava perussopimuksen kilpailusääntöjä. Erityisesti pelkästään se seikka, että valtiontakaus liittyy automaattisesti tiettyyn oikeudelliseen asemaan, ei estä kyseistä takausta olemasta SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea, jos siinä asetetut edellytykset täyttyvät (259),

ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:

1 artikla

1.   Ranskan IFP:lle myöntämä teollista ja kaupallista toimintaa harjoittavan julkisoikeudellisen laitoksen asema on tuottanut viimeksi mainitulle 7 päivästä heinäkuuta 2006 alkaen rajoittamattoman valtiontakauksen, jäljempänä ’valtiontakaus’, joka kattaa sen kaiken toiminnan.

2.   Valtiontakauksen ulottaminen kattamaan julkisen laitoksen IFP:n muu kuin taloudellinen toiminta, erityisesti sen koulutustoiminta, jolla lisätään henkilöresursseja ja henkilöstön ammattitaitoa, sen riippumaton T&K-toiminta, jolla laajennetaan osaamista ja lisätään tietämystä, ja tutkimustulosten levittäminen, ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

3.   Valtiontakauksen ulottaminen kattamaan julkisen laitoksen IFP:n teknologiansiirtotoiminta aloilla, joista on määrätty sen tytäryrityksen Beicip-Franlabin kanssa tehdyssä yksinoikeudellisessa kehittämis-, markkinointi- ja käyttösopimuksessa, ei ole SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

4.   Valtiontakauksen ulottaminen kattamaan julkisen laitoksen IFP:n teknologiansiirtotoiminta aloilla, joista on määrätty Ranskan IFP-konsernin hyväksi toteuttamasta tuesta 16 päivänä heinäkuuta 2008 tehdyn komission päätöksen, jäljempänä ’päätös C 51/2005’, 3 artiklan 1 kohdassa mainituissa, tytäryritysten Axensin ja Prosernatin kanssa tehdyissä yksinoikeussopimuksissa, on SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

5.   Valtiontakauksen ulottaminen kattamaan julkisen laitoksen IFP:n kolmansien lukuun ja tytäryritystensä lukuun toteuttama sopimusperusteinen tutkimustoiminta ja palvelut ovat SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa tarkoitettua valtiontukea.

2 artikla

Jos tämän päätöksen 1 artiklan 3 kohdassa mainittua julkisen laitoksen IFP:n ja sen tytäryrityksen Beicip-Franlabin välistä sopimusta muutetaan, Ranskan on annettava kyseinen sopimus tiedoksi komissiolle ottaen huomioon valtiontakauksen mahdollinen vaikutus arvioitaessa julkisen rahoituksen mahdollista kokonaismäärää, paitsi jos sopimuksen uudet ehdot sulkevat pois valtiontakauksen olemassaolon.

3 artikla

Tämän päätöksen 1 artiklan 4 ja 5 kohdassa mainitun taloudellisen toiminnan kattaminen valtiontakauksella heinäkuun 7 päivän 2006 ja joulukuun 31 päivän 2009 välisenä aikana oli sisämarkkinoille soveltuvaa valtiontukea.

4 artikla

Tämän päätöksen 1 artiklan 4 kohdassa mainitun taloudellisen toiminnan kattaminen valtiontakauksella 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen siihen asti, kunnes päätöksen C 51/2005 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen, julkisen laitoksen IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin välisten yksinoikeussopimusten voimassaolo päättyy, on sisämarkkinoille soveltuvaa valtiontukea edellyttäen, että tämän päätöksen 5 ja 6 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

5 artikla

1.   Päätöksen C 51/2005 4 artiklan 2 kohdassa mainitussa vuotuisessa rahoituskertomuksessa on esitettävä kyseisen päätöksen 5 artiklan 1 kohdassa mainittujen seikkojen lisäksi tämän artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa luetellut seikat.

2.   Vuotuisessa rahoituskertomuksessa on esitettävä julkisen laitoksen IFP:n kyseisen vuoden aikana ottamien lainojen määrä, korkoprosentti ja sopimusehdot sekä arvio valtiontakaukseen mahdollisesti liittyvän korkotuen bruttoavustusekvivalentista, jollei esitetä todistetta siitä, että lainasopimukset ovat markkinoiden tavanomaisten ehtojen mukaisia, joko vertailemalla niiden ehtoja julkiselle laitokselle IFP:lle ennen sen aseman muuttumista myönnettyihin ehtoihin tai soveltamalla komission ennalta hyväksymää, tarkempaa menetelmää.

3.   Vuotuisessa rahoituskertomuksessa on esitettävä niiden tavaroiden ja palvelujen määrä, jotka julkinen laitos IFP on hankkinut toimittajilta toteuttaakseen tämän päätöksen 1 artiklan 4 ja 5 kohdassa mainittuja taloudellisia palveluja kyseisenä vuonna, sekä enimmäisarvio tuen bruttoavustusekvivalentista, joka perustuu toimittajien suotuisampaan arvioon yrityksen maksukyvyttömyysriskistä. Arvio on tehtävä joko soveltamalla hankintojen määrään kiinteää 2,5 prosentin korkoa tai käyttämällä komission ennalta hyväksymää, tarkempaa menetelmää.

4.   Vuotuisessa rahoituskertomuksessa on esitettävä julkisen laitoksen IFP:n kyseisenä vuonna toteuttaman, tämän päätöksen 1 artiklan 4 ja 5 kohdassa mainitun taloudellisen toiminnan määrä sekä enimmäisarvio tuen bruttoavustusekvivalentista, joka perustuu siihen, ettei kyseisten taloudellisten palvelujen edunsaajille tarjottua suoritustakuuta tai vähintään best effort -takausta vastaavaa palkkiota ole maksettu. Arvio on tehtävä joko soveltamalla toteutettujen palvelujen määrään kiinteää 5 prosentin korkoa tai käyttämällä komission ennalta hyväksymää, tarkempaa menetelmää.

6 artikla

1.   Julkisen laitoksen IFP:n toimintaan Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisilla toiminta-aloilla myönnettyjen julkisten varojen kokonaismäärä, mukaan lukien valtiontakauksen enimmäisvaikutus sellaisena kuin se on arvioitu tämän päätöksen 5 artiklan 2, 3 ja 4 kohdassa, ei saa ylittää tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön puitteissa sallittua enimmäisintensiteettiä.

2.   Jos tämän artiklan 1 kohdassa mainittu yläraja ylittyy, kyseisen tytäryrityksen eli Axensin tai Prosernatin on tarvittaessa palautettava liiallinen tuki julkiselle laitokselle IFP:lle.

7 artikla

Edellä 1 artiklan 5 kohdassa mainitun taloudellisen toiminnan kattaminen valtiontakauksella 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen on sisämarkkinoille soveltuvaa valtiontukea edellyttäen, että tämän päätöksen 8 artiklassa säädetyt edellytykset täyttyvät.

8 artikla

1.   Tämän päätöksen 1 artiklan 5 kohdassa mainittujen julkisen laitoksen IFP:n sopimusperusteisen tutkimustoiminnan ja palvelujen on oltava sen pääasiallisen toiminnan eli riippumattoman julkisen tutkimuksen liitännäistoimintaa.

2.   Jotta julkisen laitoksen IFP:n sopimusperusteinen tutkimustoiminta ja palvelut voitaisiin katsoa liitännäistoiminnaksi, niiden on täytettävä seuraavat edellytykset:

| — | Ne eivät saa haitata julkisen laitoksen IFP:n tavanomaista toimintaa, riippumattomuutta ja puolueettomuutta. |
| --- | --- |

—

Ne eivät saa haitata julkisen laitoksen IFP:n tavanomaista toimintaa, riippumattomuutta ja puolueettomuutta.

| — | Ne on hinnoiteltava markkinahinnan mukaiseksi, ja jollei markkinahintaa ole, hintaan, jossa otetaan huomioon kaikki kustannukset lisättynä kohtuullisella marginaalilla, lukuun ottamatta valtiontakauksen mahdollista vaikutusta. |
| --- | --- |

—

Ne on hinnoiteltava markkinahinnan mukaiseksi, ja jollei markkinahintaa ole, hintaan, jossa otetaan huomioon kaikki kustannukset lisättynä kohtuullisella marginaalilla, lukuun ottamatta valtiontakauksen mahdollista vaikutusta.

| — | Niillä on oltava riippumattomasta julkisesta tutkimuksesta erillinen kirjanpito (niiden kustannusten ja rahoituksen kirjanpidollinen erottelu), ja niiden tuottama voitto on sijoitettava kokonaisuudessaan takaisin pääasialliseen toimintaan eli riippumattomaan julkiseen tutkimukseen. |
| --- | --- |

—

Niillä on oltava riippumattomasta julkisesta tutkimuksesta erillinen kirjanpito (niiden kustannusten ja rahoituksen kirjanpidollinen erottelu), ja niiden tuottama voitto on sijoitettava kokonaisuudessaan takaisin pääasialliseen toimintaan eli riippumattomaan julkiseen tutkimukseen.

| — | Niiden on liityttävä tiiviisti julkisen laitoksen IFP:n pääasialliseen toimintaan eli riippumattomaan julkiseen tutkimukseen, erityisesti siten, että niissä käytetään samoja infrastruktuureja, laitteita, materiaaleja ja teknologiaa tai samoja tutkijoita, insinöörejä, suunnittelijoita ja teknikoita. |
| --- | --- |

—

Niiden on liityttävä tiiviisti julkisen laitoksen IFP:n pääasialliseen toimintaan eli riippumattomaan julkiseen tutkimukseen, erityisesti siten, että niissä käytetään samoja infrastruktuureja, laitteita, materiaaleja ja teknologiaa tai samoja tutkijoita, insinöörejä, suunnittelijoita ja teknikoita.

| — | Ne eivät saa kuulua edellä mainitun päätöksen C 51/2005 3 artiklan 1 kohdassa mainittujen, julkisen laitoksen IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin välisten yksinoikeussopimusten soveltamisalaan; kyseisiä sopimuksia on tarvittaessa jatkettava tai muutettava päätöksen C 51/2005 3 artiklan 2 kohdan ja tämän päätöksen 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti. |
| --- | --- |

—

Ne eivät saa kuulua edellä mainitun päätöksen C 51/2005 3 artiklan 1 kohdassa mainittujen, julkisen laitoksen IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin välisten yksinoikeussopimusten soveltamisalaan; kyseisiä sopimuksia on tarvittaessa jatkettava tai muutettava päätöksen C 51/2005 3 artiklan 2 kohdan ja tämän päätöksen 12 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

| — | Niille on osoitettava vain pieni osuus julkisen laitoksen IFP:n riippumattoman julkisen tutkimustoiminnan budjetista. |
| --- | --- |

—

Niille on osoitettava vain pieni osuus julkisen laitoksen IFP:n riippumattoman julkisen tutkimustoiminnan budjetista.

3.   Ranskan on toimitettava komissiolle vuosittain raportti julkisen laitoksen IFP:n sopimusperusteisesta tutkimustoiminnasta ja palveluista ja täsmennettävä tässä raportissa niiden osuus julkisen laitoksen IFP:n riippumattomalle julkiselle tutkimustoiminnalle osoitetusta budjetista.

9 artikla

1.   Ranskan viranomaisten ja julkisen laitoksen IFP:n on tehtävä kunkin rahoitusoperaation yhteydessä seuraava merkintä rahoitussopimukseen (jokaiseen sopimuksen piiriin kuuluvaan instrumenttiin):

”Emissiolla/ohjelmalla/lainalla ei ole minkäänlaista suoraa tai välillistä valtiontakausta. Maksukyvyttömyystapauksessa valtiolla ei ole velvollisuutta hoitaa julkisen laitoksen IFP:n puolesta velan takaisinmaksua.”

2.   Ranskan viranomaisten on sisällytettävä vastaava valtionvastuun poissulkeva lauseke kaikkiin sopimuksiin, jotka koskevat tämän päätöksen 1 artiklan 5 kohdassa mainittuja sopimusperusteisia tutkimuksia ja palveluja.

3.   Ranskan viranomaisten on sisällytettävä vastaava, julkisen laitoksen IFP:n ja valtion vastuun poissulkeva lauseke kaikkiin osakeyhtiöiden Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat tekemiin sopimuksiin, joihin liittyy saatavia.

4.   Julkisen laitoksen IFP:n on pidättäydyttävä myöntämästä osakeyhtiöiden Axens, Beicip-Franlab ja Prosernat hyväksi minkäänlaisia vakuuksia, avaaleja, takauksia, aiesopimuksia tai takausilmoituksia, jotka eivät vastaa tavanomaisia markkinaehtoja.

10 artikla

Ranskan on ilmoitettava komissiolle erikseen kaikki tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävää valtiontukea koskevissa yhteisön puitteissa säädettyjä ylärajoja suuremmat tuet ottaen huomioon valtiontakauksen mahdollinen vaikutus.

11 artikla

Ranskan on ilmoitettava komissiolle kahden kuukauden kuluessa tämän päätöksen tiedoksiantamisesta toimenpiteet, jotka se on toteuttanut päätöksen noudattamiseksi.

12 artikla

1.   Tämän päätöksen 4, 5 ja 6 artiklaa sovelletaan siihen asti, kunnes päätöksen C 51/2005 3 artiklan 1 kohdassa mainittujen, julkisen laitoksen IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin välisten yksinoikeussopimusten voimassaolo päättyy.

2.   Ilmoittaessaan komissiolle kyseisten yksinoikeussopimusten voimassaolon jatkamisesta tai niiden muutoksista päätöksen C 51/2005 3 artiklan 2 kohdan mukaisesti Ranskan viranomaisten on julkisen rahoituksen kokonaismäärää arvioidessaan otettava huomioon valtiontakauksen vaikutus.

13 artikla

Tämä päätös on osoitettu Ranskan tasavallalle.

Tehty Brysselissä 29 päivänä kesäkuuta 2011.

Komission puolesta

Joaquín ALMUNIA

Varapuheenjohtaja

---

(1)  EUVL C 83, 30.3.2010, s. 47. Joulukuun 1 päivänä 2009 EY:n perustamissopimuksen 87 artiklasta on tullut Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen, jäljempänä ’SEUT-sopimus’, 107 artikla ja perustamissopimuksen 88 artiklasta SEUT-sopimuksen 108 artikla. Kyseiset kaksi määräyskokonaisuutta ovat asiasisällöltään samanlaiset. Viittauksia SEUT-sopimuksen 107 ja 108 artiklaan on tässä päätöksessä pidettävä soveltuvin osin viittauksina perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklaan. SEUT-sopimuksella muutettiin myös tiettyjä käsitteitä. Esimerkiksi ’yhteisö’ korvattiin ’unionilla’ ja ’yhteismarkkinat’’sisämarkkinoilla’.

1

(2)  EYVL L 1, 3.1.1994, s. 1.

2

(3)  EUVL C 259, 11.10.2008, s. 12.

3

(4)  Institut Français du Pétrolen nimeksi tuli 13.7.2010 alkaen Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles. Nimimuutos tehtiin kansallisesta ympäristösitoumuksesta 12 päivänä heinäkuuta 2010 annetun lain nro 2010–788 (Grenelle 2 -laki) 81 §:n nojalla (IFP:n lehdistötiedote, 13.7.2010, saatavilla internet-osoitteessa http://www.ifpenergiesnouvelles.fr/actualites/communiques-de-presse/ 28.6.2011).

4

(5)  Komission päätös 2009/157/EY, tehty 16 päivänä heinäkuuta 2008, Ranskan IFP-konsernin hyväksi toteuttamasta tuesta (C 51/05 (ex NN 84/05)), EUVL L 53, 26.2.2009, s. 13.

5

(6)  Komission päätös, tehty 16 päivänä heinäkuuta 2008, valtiontuesta C 35/08 (ex NN 11/08) – Rajoittamaton valtiontakaus IFP:lle – Kehotus huomautusten esittämiseen SEUT-sopimuksen 108 artiklan 2 kohdan mukaisesti, EUVL C 259, 11.10.2008, s. 12.

6

(7)  EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1.

7

(8)  EUVL L 274, 19.10.2010, s. 1.

8

(9)  Ks. erityisesti edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 19 kappale. Ennen kuin La Poste muuttui osakeyhtiöksi vuonna 2010, sen EPIC-asema perustui oikeuskäytännössä annettuun luonnehdintaan, sillä korkein oikeus (Cour de Cassation) (riita-asioita käsittelevä toinen jaosto) vahvisti 18.1.2001 antamassaan tuomiossa periaatteen, jonka mukaan La Poste oli rinnastettavissa EPIC-yhtiöön. Tuomiossa vahvistettiin Douainin muutoksenhakutuomioistuimen (Cour d'Appel de Douain) 22.10.1998 antamassa tuomiossa esitetty periaate. Lisäksi talousasioita käsittelevä valiokunta korosti Ranskan senaatille vuonna 2003 toimittamassa selonteossa: ”Kaikki tietävät, että emoyhtiö La Postella on vuoden 1990 uudistuksesta lähtien ollut julkiseen teollisuus- ja liikelaitokseen rinnastettava asema.”

9

Cour de Cassation

Cour d'Appel de Douain

(10)  Ks. edellä mainitun, menettelyn aloittamista koskevan päätöksen sekä päätöksen C 51/2005 2.1 kohta (”IFP-konserni”).

10

(11)  Kyseessä on:

11

| a) | kymmenen vuotta voimassa oleva lisenssipuitesopimus, jonka mukaan tytäryritys voi käyttää yksinoikeudella IFP:n nykyisiä ja tulevia teollis- ja tekijänoikeuksia erityisesti oman toiminta-alansa prosesseissa tarjotakseen asiakkaille niihin liittyviä insinööripalveluja ja antaakseen asiakkaille oikeuden käyttää prosesseihin liittyvää teknologiaa luovuttamalla patenttien lisenssit; |
| --- | --- |

a)

kymmenen vuotta voimassa oleva lisenssipuitesopimus, jonka mukaan tytäryritys voi käyttää yksinoikeudella IFP:n nykyisiä ja tulevia teollis- ja tekijänoikeuksia erityisesti oman toiminta-alansa prosesseissa tarjotakseen asiakkaille niihin liittyviä insinööripalveluja ja antaakseen asiakkaille oikeuden käyttää prosesseihin liittyvää teknologiaa luovuttamalla patenttien lisenssit;

| b) | kymmenen vuotta voimassa oleva tuotelisenssisopimus, jonka mukaan tytäryritys voi käyttää yksinoikeudella IFP:n nykyistä ja tulevaa tekniikkaa omalla toiminta-alallaan valmistaakseen ja myydäkseen asiakkailleen katalyyttejä, adsorbentteja, talteenottomassaa, laitteita ja muita IFP:n kehittämiä tuotteita ja ohjelmistoja; ja |
| --- | --- |

b)

kymmenen vuotta voimassa oleva tuotelisenssisopimus, jonka mukaan tytäryritys voi käyttää yksinoikeudella IFP:n nykyistä ja tulevaa tekniikkaa omalla toiminta-alallaan valmistaakseen ja myydäkseen asiakkailleen katalyyttejä, adsorbentteja, talteenottomassaa, laitteita ja muita IFP:n kehittämiä tuotteita ja ohjelmistoja; ja

| c) | kymmenen vuotta voimassa oleva teollista tutkimusta koskeva sopimus, jonka mukaan [IFP esittää jalostuksen ja petrokemian alalla tekemänsä tutkimuksen tulokset tytäryritykselleen, joka voi halutessaan jatkaa tutkimusta yhteishankkeessa IFP:n kanssa ja hyödyntää kyseisiä tuloksia.] () Jos tytäryritys ei käytä tätä mahdollisuutta, IFP voi esittää tulokset muille yrityksille. Kukin osallistuja maksaa oman osallistumisensa kustannukset ja IFP:llä on tutkimushankkeen päätyttyä omistusoikeus tuotteisiin ja prosesseihin, kun taas tytäryrityksellä on tuotteiden ja menetelmien teollisen käyttöönoton eri vaiheisiin liittyvä omistusoikeus. |
| --- | --- |

c)

kymmenen vuotta voimassa oleva teollista tutkimusta koskeva sopimus, jonka mukaan [IFP esittää jalostuksen ja petrokemian alalla tekemänsä tutkimuksen tulokset tytäryritykselleen, joka voi halutessaan jatkaa tutkimusta yhteishankkeessa IFP:n kanssa ja hyödyntää kyseisiä tuloksia.] () Jos tytäryritys ei käytä tätä mahdollisuutta, IFP voi esittää tulokset muille yrityksille. Kukin osallistuja maksaa oman osallistumisensa kustannukset ja IFP:llä on tutkimushankkeen päätyttyä omistusoikeus tuotteisiin ja prosesseihin, kun taas tytäryrityksellä on tuotteiden ja menetelmien teollisen käyttöönoton eri vaiheisiin liittyvä omistusoikeus.

(12)  Tätä asiakirjaa on muutettu, jotta vältettäisiin luottamuksellisten tietojen paljastaminen. Samalla on pyritty varmistamaan päätöksen ymmärrettävyys ja johdonmukaisuus. Muutetut kohdat on kirjoitettu hakasulkuihin ja merkitty kahdella tähdellä.

(13)  Tästä asiakirjasta on poistettu joitakin kohtia, jotta vältettäisiin luottamuksellisten tietojen paljastaminen. Kyseiset kohdat on merkitty hakasuluissa olevilla pisteillä sekä tähdellä.

13

(14)  Ranskan viranomaiset toimittivat edellä mainitun päätöksen C 51/2005 6 artiklan mukaisesti 18.6.2009 päivätyllä kirjeellä jäljennöksen julkisen laitoksen IFP:n ja sen tytäryritysten Axensin ja Prosernatin välisiin sopimuksiin liitetyistä lisäsopimuksista. Axensin lisäsopimuksen [...] (*) allekirjoittivat [...] (**) 2009 [...] (*) julkinen laitos IFP ja [...] (*) Axens. Prosernatin lisäsopimuksen [...] (*) allekirjoittivat [...] (**) 2009 [...] (*) julkinen laitos IFP ja [...] (*) Prosernat.

14

(15)  Komission tiedonanto – Yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön myönnettävälle valtion tuelle, EYVL C 45, 17.2.1996, s. 5.

15

(16)  Nämä vähimmäiskorvaukset rajoittavat tosiasiallisesti kullekin tytäryritykselle annetun tuen määräksi enintään 75 prosenttia teollista tutkimustoimintaa valmistelevien teknisten toteutettavuustutkimusten kustannuksista, 50 prosenttia teollisten tutkimushankkeiden kustannuksista ja 25 prosenttia kilpailua edeltävien kehittämishankkeiden kustannuksista.

16

(17)  Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 18 kappaleesta selviää, että komissio aikoi tutkia, miten IFP:n muuttuminen EPIC-yhtiöksi vaikutti IFP:hen ja sen tytäryrityksiin markkinoiden yksinomaisena toimijana. Menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 36 kappaleessa todetaan, että kyseinen yksikkö katsotaan rajoittamattoman valtiontakauksen mahdolliseksi edunsaajaksi.

17

(18)  Ranskassa on julkisten viranomaisten, kuten valtion ja kuntien, lisäksi kaksi julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden pääluokkaa: julkiset laitokset ja julkiset etuyhtymät, jotka on perustettu 15.7.1982 annetulla lailla. Julkisista laitoksista voidaan erottaa periaatteessa luonteeltaan hallinnolliset julkiset laitokset (établissements publics à caractère administratif, EPA), jotka hoitavat perinteisiä hallintotehtäviä, ja julkiset teollisuus- ja liikelaitokset (établissements publics à caractère industriel et commercial, EPIC), jotka harjoittavat luonteeltaan taloudellista toimintaa.

18

établissements publics à caractère administratif, EPA

établissements publics à caractère industriel et commercial, EPIC

(19)  Ks. erityisesti 21.12.1987 annettu tuomio (riita-asioita käsittelevä ensimmäinen jaosto).

19

(20)  Samat väitteet esitetään tarkemmin edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 2.1 jakson 20–22 kappaleessa.

20

(21)  Ks. myös edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 2.2 jakson 23–30 kappale.

21

(22)  Heinäkuun 6 päivänä 2006 annetun asetuksen 21 §:ssä säädetään seuraavasti: ”Rahoituksessa ja kirjanpidossa julkiseen laitokseen IFP:hen sovelletaan teollis- ja liikelaitoksiin sovellettavia sääntöjä.” Vaikka julkinen laitos IFP ei käyttäisi julkista kirjanpitäjää, tietyt seikat viittaavat siihen, että myös muiden kuin julkista kirjanpitäjää käyttävien EPIC-yhtiöiden velat siirretään niiden lakkauttamisen yhteydessä valtiolle tai toiselle julkiselle laitokselle. Komissio viittaa menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 49 ja 50 kappaleessa mainittuihin esimerkkeihin Charbonnages de France ja ERAP, joista käy ilmi, että kun ilman julkista kirjapitäjää toimiva EPIC-yhtiö lakkautetaan, mahdollisuus sen kaikkien oikeuksien ja velvollisuuksien siirtämiseen toiselle julkiselle laitokselle tai valtiolle on olemassa, ja markkinat selvästi olettavat näin tapahtuvan.

22

(23)  Ks. myös edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 2.3 kohdan 31–36 kappale.

23

(24)  Ks. myös edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 2.4 kohdan 37 kappale.

24

(25)  Vrt. erityisesti Ranskan viranomaisten kirjeet, jotka on päivätty 18.7.2006, 30.1.2008 ja 26.6.2008.

25

(26)  Komissio korostaa, että nämä väitteet on esitetty jo edellä mainitun päätöksen C 56/2007 3 jaksossa (”Ranskan viranomaisten huomautukset ja ehdotukset”). Asian selventämiseksi komissio viittaa niihin mahdollisimman usein.

26

(27)  Ks. Décision du Conseil d'État, 1.4.1938, Société de l'hôtel d'Albe, recueil, s. 341.

27

Société de l'hôtel d'Albe

(28)  Ks. Arrêts du Conseil d'État relatifs à l'affaire Campoloro (10.11.1999 ja 18.11.2005). Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 59 kappale.

28

Campoloro

(29)  Vrt. Ranskan viranomaisten La Poste -asiassa 23.1.2008 ja 27.10.2009 toimittamat huomautukset, joihin ne ovat viitanneet soveltuvin osin nyt käsiteltävänä olevassa asiassa, joka koskee IFP:tä.

29

(30)  Vrt. Rapport du Conseil d'État de l'année 2006, s. 69.

30

(31)  Vrt. Ranskan viranomaisten päätöksen C 56/2007 yhteydessä 27.10.2009 toimittamat huomautukset.

31

(32)  Ranskan viranomaiset korostavat, että päinvastoin nimenomainen takaus on täytynyt myöntää vuonna 1991, jolloin posti- ja telelaitos muutettiin itsenäiseksi oikeushenkilöksi. Tämä ei olisi ollut tarpeen, jos La Postella, joka laitoksena oli rinnastettavissa EPIC-yhtiöön, olisi ollut sääntömääräisesti valtiontakaus. Nimenomaiset takaukset on myönnetty myös ERAP:lle ja Agence Française du Développement -virastolle, jotka molemmat ovat EPIC-yhtiöitä.

32

(33)  La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d'arrêt à l'idée de ”garantie de l'État”; D. Labetoulle; RJEP/CJEG no 635, lokakuu 2006.

33

o

(34)  Vrt. Ranskan viranomaisten La Poste -asian yhteydessä 23.1.2008 toimittamat huomautukset.

34

(35)  Ks. Conseil d'État, 10.11.1999, Société de gestion du port de Campoloro, recueil, s. 3409.

35

Société de gestion du port de Campoloro

(36)  Ks. Conseil d'État, 18.11.2005, Société de gestion du port de Campoloro.

36

ociété de gestion du port de Campoloro

(37)  Le Préfet face à l'inexécution par une collectivité territoriale d'un jugement la condamnant pécuniairement; P. Bon, RFDA, maalis–huhtikuu 2006, s. 341. Le pouvoir de substitution du préfet en cas d'inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales; C. Landais et F. Lenica, AJDA, 23.1.2006, s. 137.

37

(38)  Komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina, EYVL C 71, 11.3.2000, s. 14.

38

(39)  IFP:n maksukyvyttömyyden yhteydessä noudatettava menettely olisi määriteltävä ja julkistettava.

39

(40)  Menettelyn olisi oltava joko yksityisoikeudellinen menettely tai sellainen menettely, joka antaa IFP:n velkojille enintään yhtä laajat oikeudet kuin kauppaoikeutta sovellettaessa.

40

(41)  Ranskan viranomaisten mukaan näiden kriteerien noudattaminen riittää osoittamaan, ettei minkäänlaista etua ole, mutta ne eivät ole välttämättömiä. Ranskan viranomaisten mukaan ei ole esimerkiksi loogista olettaa, että sovellettavaan maksukyvyttömyysmenettelyyn liittyvä mahdollinen epävarmuus voisi johtaa edullisempiin rahoitusehtoihin.

41

(42)  Ranskan mukaan yrityksen olisi tällaisessa tilanteessa ennen varojen riittämättömyyttä neuvoteltava ensin velkojiensa kanssa velkasaneeraussuunnitelman laatimiseksi. Mikäli suunnitelmaa ei katsottaisi riittäväksi tai se ei mahdollistaisi taloudellisten vaikeuksien ratkaisua eikä velkojien kanssa päästäisi uuteen sopuun, toisessa vaiheessa velkojat – tai osa niistä – voisivat viedä asian toimivaltaisen tuomioistuimen käsiteltäväksi saadakseen velallista vastaan tuomion, jossa niiden saatavat tunnustetaan. Tällöin käytettäisiin 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetussa laissa perustettua menettelyä. Sen seurauksena voisi olla valvontaviranomaisen sijaantulo IFP:n johtoryhmään, jotta voitaisiin tehdä päätökset, joita tarvitaan velkojen maksamiseksi laitoksen varoista. Ranskan viranomaisten mukaan mikäli 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain mukainen menettely pysähtyisi IFP:n varojen riittämättömyyteen eikä valvontaviranomainen siten pystyisi vapauttamaan erääntyneen määrän maksamiseen tarvittavia varoja, koska luovutettavaa omaisuutta ei enää olisi, 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain mukainen menettely lopetettaisiin.

42

(43)  Kauppalain L. 225–258 §:ssä todetaan, että jos yhtiön omat varat ovat pienemmät kuin puolet sen pääomasta, yleiskokouksen on todettava tämä tilanne ja päätettävä, onko yhtiön lakkauttamista aikaistettava. Jos yhtiön toimintaa päätetään jatkaa, sen on palautettava pääomansa vastaamaan vähintä puolta yhtiöpääomasta vähentämällä kyseistä pääomaa, jollei pääomia muuten ole palautettu, viimeistään sitä varainhoitovuotta seuraavan toisen varainhoitovuoden päättyessä, jonka aikana tappio on todettu.

43

(44)  Ks. asia C-303/88, Italia v. komissio, tuomio 21.3.1991, Kok. I-1433, 21 kohta.

44

(45)  Ks. erityisesti asia C-482/99, tuomio 16.5.2002, Ranska v. komissio (asia Stardust Marine), Kok. I-4397, 68–83 kohta.

45

(46)  Ks. Euroopan komissio, 21.12.2005, valtiontuki N 531/2005 – Ranska – Postipankin (Banque Postale) perustamiseen ja toimintaan liittyvät toimenpiteet.

46

(47)  Ks. asia T-68/03, Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE v. komissio, tuomio 12.9.2007, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa. Ks. myös samassa yhteydessä asia T-266/02, Deutsche Post AG v. komissio, tuomio 1.7.2008, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa, 92 kohta: ”Lisäksi komission on selvitettävä, onko tuensaaja saanut todellista etua”.

47

(48)  Asetus nro 81-501. Ajankohtana, jona Ranskan viranomaiset tekivät ehdotuksensa, soveltamisasetus oli hallinnollisissa menettelyissä määrätyistä uhkasakoista ja julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden täytäntöönpanemista tuomioista 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain soveltamisesta 12 päivänä toukokuuta 1981 annettu asetus nro 81–501, joka liittyi korkeimman hallinto-oikeuden raportointi- ja tutkimusjaostoon.

48

(49)  Näin muutettuna asetuksen säännös kuuluisi seuraavasti:

49

”Jollei maksua ole suoritettu näiden määräaikojen kuluessa, valtion edustaja tai valvontaviranomainen kirjaa menoerän maksuvelvoitteensa laiminlyöneen julkisen laitoksen tai yhtiön talousarvioon. Valtion edustaja tai valvontaviranomainen vapauttaa tarvittavat varat laitoksen tai yhtiön talousarviosta joko pienentämällä vielä käyttämättömiä, muihin menoihin varattuja määrärahoja tai lisäämällä varoja.” (Muutos alleviivattu).

(50)  Ranskan viranomaiset viittaavat menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 68 kappaleeseen, jossa komissio toteaa, että Ranskan viranomaisten ehdotus 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain soveltamisasetuksen muuttamiseksi ei riitä sulkemaan pois sitä mahdollisuutta, että IFP:n varojen loppuessa velkoja, jolle ei ole korvattu saatavaa vuoden 1980 lain soveltamisen nojalla, voisi oikeudessa vedota valtion vastuuseen julkisten menojen tasapuolisuutta koskevan periaatteen rikkomisen vuoksi.

50

(51)  Korkein hallinto-oikeus totesi 16.11.1998 asiassa Sille seuraavasti: ”Vaikka (alemman oikeusasteen tuomioistuimen tavoin katsottaisiin, että) julkisen viranomaisen vastuuseen voidaan vedota ilman virhettä kansalaisten tasavertaisuutta julkisten menojen osalta koskevan periaatteen rikkomisen vuoksi, kun laillisesti toteutetun toimenpiteen seurauksena on luonnollisen tai oikeushenkilön joutuminen kärsimään erityisestä ja tietyn vakavuusasteen vahingosta, tästä ei ole kyse tässä nimenomaisessa tapauksessa, koska Sille ei voinut kiinteistöalan ammattilaisen ominaisuudessa olla tietämättä tässä tapauksessa nimenomaisesti suunnitellun kiinteistöohjelman toteuttamiseen liittyvistä epävarmuustekijöistä varsinkin, kun toteuttamista varten oli muutettava maankäyttösuunnitelman määräyksiä ja hankittava kunnanhallituksen lupa. Sillen oli siis varauduttava mahdollisuuteen, että julkisen tutkimuksen kielteisten tulosten ja hankkeen saaman kielteisen vastaanoton vuoksi kunta voisi hylätä hankkeen. Otettuaan tämän riskin tietoisesti hän ei voi väittää kärsineenä tavanomaisesta poikkeavaa vahinkoa ja väittää, että kunnan on maksettava hankkeesta luopumisesta hänelle aiheutuneet rahalliset kulut.”

51

Sille

(52)  Korkein hallinto-oikeus totesi 10.7.1996 asiassa Meunier seuraavasti: ”Arvioidessaan, että liikkeen sijoittamisesta tällaiseen paikkaan ja maanliikkeiden mahdollisuutta koskevasta kunnanjohtajan kirjeestä johtuu, että asianosainen oli hyväksynyt tietoisesti epävakauteen liittyvät vaarat, joille hänen laitoksensa altistui, hallinnollinen muutoksenhakutuomioistuin arvioi asiaa täysivaltaisesti. Katsoessaan, että vahinko, joka johtuu asianomaisen tietoisesti hyväksymästä altistustilanteesta, ei anna oikeutta korvaukseen, tuomioistuin ei ole ymmärtänyt väärin sääntöjä, joilla säännellään julkisoikeudellisten oikeushenkilöiden vastuuta.”

52

Meunier

(53)  Ks. yhdistetyt asiat T-425/04, T-444/04, T-450/04 ja T-456/04, Ranska v. komissio, tuomio 21.5.2010, ei vielä julkaistu oikeustapauskokoelmassa. Tässä asiassa yleinen tuomioistuin on päätellyt, ettei komissio ollut osoittanut ”sitä FT:n taloudellisen tilanteen mahdollista parantumista, joka olisi voinut johtua tästä tarjouksesta [osakaslainasopimusluonnos, jota FT ei allekirjoittanut eikä pannut täytäntöön], suhteessa tilanteeseen, joka vallitsi (...)” (254 kohta), ja ettei komissio ”voi olettaa ainoastaan sillä perusteella, että valtio on tehnyt yksipuolisen tarjouksen tietynsuuruisesta luottolimiitistä, että tällä tarjouksella olisi edunsaajalle edullisia taloudellisia vaikutuksia, ja jättää huomiotta kyseisen luottosopimuksen toteuttamiseen sekä erityisesti tämän luoton myöntämiseen ja takaisinmaksuun liittyvät ehdot, etenkään kun edunsaaja ei ole hyväksynyt tarjousta vaan on tyytynyt hakemaan jälleenrahoitusta markkinaehdoilla.” (255 kohta) (Ranskan viranomaisten tekemät alleviivaukset).

53

(54)  Euroopan yhteisöjen tuomioistuimen asiassa Krantz 7.3.1990 antama tuomio.

54

(55)  Unionin tuomioistuimen asiassa Deutsche Post AG 2.9.2010 antama tuomio.

55

(56)  Ranskan viranomaiset viittaavat 7.5. ja 9.6.2008 päivättyihin kirjeisiinsä.

56

(57)  Ranskan viranomaiset viittaavat komission 3.8.2007 päivättyyn kirjeeseen antamaansa vastaukseen.

57

(58)  EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114.

58

(59)  Euroopan komissio, 3.2.2004, A report on the functioning of public procurement markets in the EU.

59

A report on the functioning of public procurement markets in the EU

(60)  UOP Limited ilmoittaa toimivansa markkinoilla, joilla tarjotaan tuotteita ja palveluja öljynjalostusteollisuudelle, kaasunkäsittelyteollisuudelle, petrokemian tuotannolle ja useimmille teollisuuden aloille. Tarkemmin se ilmoittaa suunnittelevansa ja toteuttavansa lisenssien käyttöä ja myöntävänsä siihen lupia. Sen toimialaa on myös prosessiteknologian, kuten öljynjalostuksen, puhtaiden polttoaineiden tuotannon, polttoaineiden rikinpoiston ja petrokemian teknologian, ylläpito. UOP Limited ilmoittaa myös valmistavansa katalyyttejä, molekulaarisia seuloja, absorptiolaitteita ja muita erikoislaitteita. Lisäksi UOP Limited ilmoittaa toimivansa Euroopan unionin eri jäsenvaltioissa (Itävallassa, Belgiassa, Tšekissä, Tanskassa, Ranskassa, Saksassa, Unkarissa, Irlannissa, Italiassa, Alankomaissa, Portugalissa, Puolassa, Slovakiassa, Espanjassa, Ruotsissa ja Yhdistyneessä kuningaskunnassa). Sillä on edustajia Belgiassa, Ranskassa ja Saksassa. Sillä on kaksi tuotantolaitosta, toinen Brimsdownissa, Enfieldissä (Isossa-Britanniassa) ja toinen Reggio Calabriassa (Italiassa).

60

(61)  UOP Limited -yhtiö viittaa osoitteeseen http://www.axens.net/about/history.html, sellaisena kuin se esitettiin 20.11.2008.

61

(62)  Esimerkiksi tuotevirtojen määrä ja puhtaus tai raaka-aineiden kulutus.

62

(63)  Ranskan viranomaiset viittaavat edellä mainitun päätöksen N 531/2005 alaviitteeseen 3.

63

(64)  Tämä ilmoitus on ollut voimassa [...] (*) alkaen, ja [...] (*) päivittävät sitä ja vahvistavat sen säännöllisesti. Ranskan viranomaiset ovat toimittaneet kirjeensä liitteessä päivitetyn version [...] (*).

64

(65)  Ranskan viranomaiset viittaavat UOP Limited -yhtiön 23.1.2009 päivättyyn kirjeeseen, jossa niiden mukaan toistetaan 28.11.2008 päivätyn kirjeen 3 b kohdassa esitetty väite.

65

(66)  Tämän puitelisenssisopimuksen mukaan Axens voi käyttää IFP:n nykyisiä ja tulevia teollis- ja tekijänoikeuksia erityisesti oman toiminta-alansa prosesseissa tarjotakseen asiakkailleen näihin prosesseihin liittyviä insinööripalveluja ja antaakseen asiakkaille oikeuden käyttää niihin liittyvää teknologiaa luovuttamalla patenttien lisenssit.

66

(67)  Tämän tuotelisenssisopimuksen mukaan Axens voi käyttää IFP:n nykyistä ja tulevaa teknologiaa toiminta-alallaan valmistaakseen ja myydäkseen asiakkailleen katalyyttejä, adsorbentteja, talteenottomassaa, laitteita ja muita IFP:n kehittämiä tuotteita ja ohjelmistoja.

67

(68)  [...] (*).

68

(69)  Ranskan viranomaisten kirje, päivätty 13.10.2008, 203 kappale.

69

(70)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1 kohdan C alakohta ”Päätelmä La Posten valtiontakauksen olemassaolosta”, johdanto-osan 251–255 kappale.

70

(71)  Kuten johdanto-osan 12 kappaleessa (alaviitteessä 11) täsmennetään, kyseinen asema oli rinnastettavissa EPIC-asemaan ennen kuin La Poste muutettiin osakeyhtiöksi.

71

(72)  Ks. Décision du Conseil d'État, 1.4.1938, société de l'hôtel d'Albe, recueil, s. 341.

72

(73)  Ks. Arrêts du Conseil d'État relatifs à l'affaire Campoloro (10.11.1999 ja 18.11.2005).

73

(74)  Tässä tuomiossa korkein hallinto-oikeus kieltäytyi ainoastaan hyväksymästä suoraan julkisten töiden ministerille osoitettua velkojan vaatimusta. Toisin sanoen takauksen käyttö edellyttää maksukyvyttömyyttä, eikä takausjärjestely merkitse sitä, että valtio olisi velvollinen suorittamaan julkisen laitoksen saatavan pelkästään velkojan pyynnöstä.

74

(75)  Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1.A.b) 3 kohdassa asiasta Campoloro tekemäänsä analyysiin.

75

Campoloro

(76)  Kuitenkin jos IFP:n varat todettaisiin riittämättömiksi laitoksen aseman muuttumisen jälkeen, sen kaikki velkojat, riippumatta ajankohdasta, jona saatava on syntynyt, olisivat toisiinsa verrattavassa tilanteessa, jossa IFP:hen ei sovelleta vaikeuksissa olevan yrityksen saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä koskevaa yleistä lainsäädäntöä. Kaikilla IFP:n velkojilla olisi varmuus saataviensa takaisinmaksusta, kuten A. b) kohdassa selvitetään.

76

(77)  Tämän toisen, LOLF:n 34 §:n soveltamisalaan kuulumattoman luokan olemassaolo selittää sen, että toimiluvan haltijoiden toimintaan perustuvaa takausta koskeva oikeuskäytäntö on voimassa vuoden 2001 jälkeenkin. Tämä selittää myös sen, ettei valtio ole velvollinen mainitsemaan finanssilaissa joka kerran erikseen, kun se on sellaisen yhtiön tai yhtymän osakkeenomistajana tai yhtiömiehenä, jonka velkojen takausta kauppalaki ei rajoita. Komissio haluaa täsmentää tältä osin, että nyt tarkasteltavana oleva takaus perustuu IFP:n EPIC-asemaan, että kyseessä on valtion ja IFP:n välinen takaus (viimeksi mainitun velkojat ovat vain välillisiä edunsaajia) ja että tämä takaus koskee yksittäisten saatavien takaisinmaksun lisäksi IFP:n ja/tai sen velvollisuuksien olemassaolon jatkumista.

77

(78)  Ks. asia T-442/03, SIC v. komissio, tuomio 26.6.2008, Kok. 2008, s. II-1161, 124–127 kohta. Ks. myös edellä mainittu takauksia koskeva tiedonanto.

78

(79)  Etenkään silloin kun IFP:n, France Télécomin, Gaz de Francen, EDF:n ja ADP:n asema muutettiin.

79

(80)  Ranskan viranomaisten mukaan niille posti- ja telelaitoksen ottamille lainoille, jotka siirrettiin La Postelle, ei olisi ollut – päinvastoin kuin edellä käsitellyssä tapauksessa – välttämätöntä myöntää nimenomaista takausta, jos viimeksi mainitulla olisi ollut sääntömääräisesti valtiontakaus. Näin kuitenkin tehtiin 31.12.1990 tehdyllä päätöksellä.

80

(81)  D. Labetoulle, ”La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de ’garantie de l’Etat’ ”, RJEP/CJEG, nro 635, lokakuu 2006.

81

RJEP/CJEG

(82)  Tältä osin komissio viittaa myös edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1. A b) 3 kohtaan.

82

(83)  Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 139–141 kappaleeseen. Vuoden 1995 kertomuksen laatijat ovat julkistaneet seuraavan muistion osan (s. 219): ”Tarkasteltaessa lakiesitystä valtion toimista Crédit Lyonnais’n ja Comptoir des Entrepreneursin saneeraussuunnitelmissa korkein hallinto-oikeus katsoi [...] että valtiontakaus näille laitoksille johtuu, jollei nimenomaista lain säännöstä ole, organisaation luonteesta julkisena laitoksena.”

83

(84)  Ks. muistion liitteen 5 kohta, jossa mainitaan useita säädöksiä, kuten ministerin kirje tai muu oikeusperusta.

84

(85)  Muistioon liitetyssä selventävässä huomautuksessa ja erityisesti sen 3 osassa, joka alkaa sanoilla ”kokemukset takaukseen vetoamisesta ja oikeuskäytäntö ovat antaneet tilaisuuden määritellä yksityiskohtaisesti tiettyjä tyypillisiä esimerkkejä implisiittisestä takauksesta, jotka on tärkeä tunnistaa”, todetaan, että ”tietyt juridiset säännöt edellyttävät rakenteellisesti osakkeenomistajiensa vastuuta, erityisesti avoimet yhtiöt (société en nom collectif, SNC) ja yritysten tilapäiset yhteenliittymät (groupement momentané d’entreprises, GIE). Kahden viimeksi mainitun yhtiömuodon yhteydessä ulkopuoliset olettavat järjestelmällisesti valtion osakkeenomistajaksi. Sama koskee julkisten laitosten perustamista ja tiettyjä osakeyhtiöiden pääoman merkitsemisiä.”

85

société en nom collectif, SNC

groupement momentané d’entreprises, GIE

(86)  Sovellettavien säädösten eli 16 päivänä heinäkuuta 1980 annetun lain, 12 päivänä toukokuuta 1981 annetun asetuksen korvaamisesta 20 päivänä toukokuuta 2008 annetun asetuksen ja 16 päivänä lokakuuta 1989 päivätyn yleiskirjeen käsitteet on toistettu tämän päätöksen osassa, jossa käsitellään toimenpiteen kuvausta.

86

(87)  Heinäkuun 16 päivänä 1980 annetussa laissa säädetään seuraavaa: ”Mikäli yhteisön tai laitoksen päättävä elin ei vapauta tai hanki näitä varoja, (...) valvontaviranomainen hankkii ne ja antaa maksumääräyksen viran puolesta.”

87

(88)  Toukokuun 12 päivänä 1981 annetussa asetuksessa, jota ei tältä osin ole muutettu vuoden 2008 asetuksella, täsmennetään, että valtion edustaja tai valvontaviranomainen vapauttaa tilanteen mukaan tarvittavat varat joko pienentämällä vielä käyttämättömiä, muihin menoihin varattuja määrärahoja tai lisäämällä varoja.

88

(89)  Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 56/2007 4.1.1.A b) 3 kohtaan.

89

(90)  La Poste -asian yhteydessä Ranskan viranomaiset kiistävät 27.10.2009 toimittamassaan ilmoituksessa, että on mahdotonta realisoida omia varoja, ja esittivät kaksi perustetta: ensimmäinen kuitenkin koskee La Posten käyttämiä tariffeja eikä sitä voida siirtää nyt esillä olevaan asiaan, koska toisin kuin La Posten tariffeihin, IFP:n tariffeihin ei sovelleta alakohtaista sääntelyä.

90

(91)  Komissio viittaa Ranskan viranomaisten La Poste -asian yhteydessä 23.1.2008 toimittaman muistion 112 ja 113 kohtaan.

91

(92)  Ranskan viranomaisten näkökannan osalta katso erityisesti edellä mainitun päätöksen C 56/2007 3.1.1.B.a) 2 kohta.

92

(93)  Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomio nro 57516/00, 6.12.2006, asia Société de gestion du port de Campoloro ja Société fermière de Campoloro v. Ranska. Euroopan ihmisoikeustuomioistuin ratkaisi Campoloro-asian velvoittamalla valtion vastaamaan kaikista Santa-Maria-Poggion kunnan veloista kantajayhtiöille.

93

Campoloro

(94)  Tuomiossa lausutaan seuraavaa: ”[Ranskan hallitus] katsoo, että ainoastaan objektiiviset syyt, jotka johtuvat kunnan konkreettisesta mahdottomuudesta vapauttaa riittävät varat, ovat lykänneet tuomioiden täysimääräistä täytäntöönpanoa.”; ”Hallitus katsoo tämän perusteella, että annettujen tuomioiden täytäntöönpanemattomuus ei johdu kansallisten viranomaisten, valtion tai kunnan tarkoituksellisesta kieltäytymisestä. Varojen puute ei ole veruke vaan tosiasia, joka johtuu velallisen oikeushenkilön maksukyvyttömyydestä.”; ”Velan laiminlyönti johtuu yksinomaan kunnan taloudellisista vaikeuksista, eivätkä nämä olosuhteet näytä olevan luonteeltaan omiaan vapauttamaan yhteisöä velvollisuuksistaan tai siirtämään sen velkataakkaa valtiolle (CE, Batz sur Merin kunta, 25.9.1970). Kansallisessa lainsäädännössä ei ole laillista perustetta sille, että valtio tulee kunnan sijaan korvauksen maksajaksi. Tällainen sijaantulo ei voi myöskään perustua yleissopimuksen 6 artiklan 1 kohtaan, koska tällainen ratkaisu olisi koko oikeushenkilön käsitteen vastainen, oletetaanhan oikeushenkilölle riippumattomuus ja oma varallisuus.”

94

(95)  ”Tällä tavoin kansallisessa lainsäädännössä ei ole säädetty minkäänlaisesta hätäratkaisusta kunnan maksujen lakkautukseen.”; ”Valtio ei voi vapautua velvollisuudestaan panna täytäntöön oikeuden päätökset vetoamalla varojen puutteeseen tai paikallisten yhteisöjen itsehallintoon, vaikka se ei olekaan pystynyt toistaiseksi panemaan niitä täytäntöön, koska kunta ei kykene maksamaan velkojaan. Tämän seurauksena kantajat syyttävät valtiota kyvyttömyydestä panna täytäntöön toimenpiteitä, joiden avulla kunta olisi voinut panna täytäntöön sille kuuluvan maksuvelvollisuuden.”; ”Kantajat toteavat, että korkein hallinto-oikeus on 18 päivänä marraskuuta 2005 antamassaan tuomiossa katsonut, että lainsäätäjä on halunnut antaa valtion edustajalle valtuudet, joiden avulla tämä voi, mikäli alueellinen yhteisö on laiminlyönyt tuomioistuimen päätöksen täytäntöönpanon, tulla kyseisen yhteisön päättävien elinten sijaan vapauttaakseen tai hankkiakseen varat, joilla kyseinen oikeuden päätös pannaan täysimääräisesti täytäntöön. Kantajat pyytävät Ranskan valtion omien laiminlyöntien perusteella, että tuomioistuin vahvistaa 6 artiklan 1 kohdan rikkomisen ja siitä seuraavan korvauksen, tämän aiheuttamatta mitään ristiriitaa suhteessa oikeushenkilön, riippumattomuuden tai oman varallisuuden käsitteisiin.”

95

(96)  ”Asianomaiset eivät ole pystyneet saamaan näitä tuomioita täytäntöön pannuiksi, mikä merkitsee puuttumista asianosaisten omistusoikeuteen, joka kuuluu ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklan ensimmäisen kappaleen ensimmäisen virkkeen soveltamisalaan. Hallitus ei ole esittänyt minkäänlaista perustelua tälle puuttumiselle, ja ihmisoikeustuomioistuin katsoo, ettei varojen puutteella voida perustella tällaista laiminlyöntiä.”; ”Kaiken kaikkiaan ihmisoikeustuomioistuin katsoo, että kantajayhtiöt ovat kärsineet ja kärsivät edelleen erityisestä ja kohtuuttomasta rasitteesta, joka johtuu siitä, ettei niille ole maksettu niille edellä mainittujen 10 päivänä heinäkuuta 1992 annettujen tuomioiden täytäntöönpanon perusteella kuuluvia määriä. Näin ollen ensimmäisen lisäpöytäkirjan 1 artiklaa on rikottu.”

96

(97)  ”Edellä mainitun perusteella tuomioistuin katsoo, että vastaajavaltion on varmistettava, että kantajille tai tapauksesta riippuen niiden oikeudenomistajille maksetaan saatavat, jotka niille kuuluvat Bastian hallinto-oikeuden (tribunal administratif de Bastia) 10 päivänä heinäkuuta 1992 antamien tuomioiden (mp.) perusteella, mukaan lukien korot tämän tuomion julistuspäivään saakka.”

97

tribunal administratif de Bastia

(98)  Komissio haluaa korostaa ihmisoikeustuomioistuimen sanavalintaa, sillä tuomioistuin ei mainitse valtion mahdollista vastuuta vaan katsoo, että valtion on ”varmistettava” maksu. Tällainen sanavalinta on lähempänä takausta kuin vastuuta.

98

(99)  Kansallisen lainsäädännön mukainen juridinen mekanismi voidaan siis tulkita implisiittiseksi takaukseksi.

99

(100)  Ks. asia Artico v. Italia, tuomio 13.5.1980, sarja A nro 37. Ihmisoikeustuomioistuin katsoi, että kun maksun laiminlyönti voidaan katsoa muun henkilön kuin valtion syyksi, kyseisen valtion tulee 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun takauksen velallisena toimia siten, että se varmistaa kantajan voivan nauttia tosiasiallisesti kyseisessä artiklassa sille tunnustetusta oikeudesta.

100

(101)  Ks. asia Bourdov v. Venäjä, tuomio 19.3.1997, nro 59498/00. Ihmisoikeustuomioistuin katsoi myös, etteivät valtion viranomaiset voi vedota varojen puuttumisen verukkeeseen perustellakseen velan maksamatta jättämistä.

101

(102)  Komissio viittaa erityisesti päätöksessä C 56/2007 esittämiinsä perusteluihin, jotka koskevat tilannetta, jossa julkinen laitos sulauttaa itseensä toisen laitoksen, jonka oikeudet ja velvollisuudet samalla siirtyvät sulauttavalle laitokselle, ja tämän tilanteen vaikutuksia valtion vastuuseen. Jos julkinen laitos tämän jälkeen joutuu suorittamaan sulautetun laitoksen velat kolmannelle, missään sopimuksessa tai oikeudellisessa asiakirjassa ei määrätä, ettei valtio olisi velvollinen korvaamaan kyseisen julkisen laitoksen velkoja sulautetun laitoksen velkojille, koska tällaiseen tilanteeseen ei voida varautua. Julkisen sektorin tiettyjen toimijoiden muutosmekanismin (sulautuminen, sulauttaminen) vaikutuksesta IFP:stä voi tulla velallinen kolmansia kohtaan, eikä tällöin voida määrätä valtiontakauksen rajoittamisesta sopimusteitse.

102

(103)  Kuten tämän jakson B osassa osoitetaan, IFP:n velkoja, joka ei ole saanut maksua saatavastaan pyytämällä henkilökohtaisen saatavansa täytäntöönpanoa, voisi nimittäin edelleen toivoa saavansa saatavansa takaisin IFP:n kokonaisvaltaisessa velkasaneerauksessa, jonka valtio rahoittaa.

103

(104)  Oikeusvaikutuksia tuottavan oikeutetun virheen käsite liittyy vilpittömän mielen suojan teoriaan. Cornun juridisen sanakirjan mukaan vilpittömän mielen suoja on sellaisten ulkoisten merkkien yhdistelmästä tahallisesti tai tahattomasti seuraava vaikutelma, jotka yleensä osoittavat tiettyä tilaa tai tehtävää (toimeksiantajan, perillisen, omistajan [...] ominaisuutta) ja jotka saavat uskomaan, että näillä tunnusmerkeillä varustettu henkilö on tosiasiallisesti kyseisessä tilassa tai tehtävässä. Vipittömän mielen suoja on oikeuskäytännön teoria, jonka perusteella pelkkä näennäisyys riittää tuottamaan vaikutuksia kolmansiin nähden, jotka oikeutetun virheen johdosta ovat jättäneet todellisuuden huomioimatta. Vilpittömän mielen suojan perusteella voidaan oikeuskäytännössä (ihmisoikeustuomioistuimen tuomio, asia Kress, 7.6.2001) sekä yksityisoikeudellisesti tunnustaa sellaisen sopimuksen oikeusvaikutukset, jonka yksi sopimuspuoli on luottanut perustellusti pelkkään ilmeisyyteen. Esimerkkinä voidaan niin ikään mainita näennäinen kotipaikka tai julkisoikeudellisena käsitteenä toimihenkilöiden tosiasiallinen toimipaikka, jotta näiden päätökset säilyvät laillisina. Teoria helpottaa juridisen tunnusmerkin tai oikeusvaikutuksen olemassaolon todistamista silloin, kun missään säädöksessä ei nimenomaisesti ja eksplisiittisesti myönnetä sen olemassaoloa.

104

Kress

(105)  Erottelu on kehitelty S. Carpi-Petit’n käsitysten perusteella, jotka on esitetty teoksessa Les successions en droit administratif, PUR, 2006.

105

Les successions en droit administratif

(106)  Komission tietojen mukaan velkojen lakkaamisesta ei säädetä yhdessäkään säädöksessä.

106

(107)  Cornun juridisen sanakirjan mukaan ’omaisuudella’ tarkoitetaan yhden henkilön omaisuuden ja velvollisuuksien kokonaisuutta (eli rahana arvioitavissa olevia oikeuksia ja rasitteita).

107

(108)  Komission La Poste -asiassa käyttämä asiantuntija viittaa ainoaan esimerkkiin., joka koskee julkisen laitoksen toimikauden umpeutumista: Agenin teemayliopiston selvitystila (määräys, 15.7.2002, JORF, 23.7.2002). Edellä mainitun määräyksen 1 §:n mukaan selvitysmiehen tehtävänä on ehdottaa korkea-asteen opetuksesta vastuulliselle ministerille omaisuuden, saatavien, velkojen ja selvitysajan päätteeksi selvitystilille jääneen saldon jakamista yliopistojen Bordeaux I ja Bordeaux IV kesken. On siis nimenomaisesti säädetty, että toimintansa lopettaneen julkisen laitoksen velat siirtyvät muille julkisoikeudellisille oikeushenkilöille.

108

(109)  Ks. johdanto-osan 25 kappale (kolmas luetelmakohta) ja 45 kappale sekä alaviite 20.

109

(110)  Ks. yhdistetyt asiat T-204/97 ja T-270/97, EPAC v. komissio, Kok. 2000, s. II-2267,80 ja 81 kohta.

110

(111)  Päätöksen C 51/2005 7.1 jakso.

111

(112)  Ks. teollisesta tutkimuksesta IFP:n ja Axensin välillä tehdyn sopimuksen 3-1 c) §, teollisesta tutkimuksesta IFP:n ja Prosernatin välillä tehdyn sopimuksen 3-1 c) § sekä IFP:n ja Beicip-Franlabin välisen sopimuksen III.2 §.

112

(113)  Huomattakoon, että 25 päivänä tammikuuta 1985 annetun lain 2 §:ssä, josta on tullut kauppalain (Code de commerce) L. 620-2 §, säädetään, että saneeraus- ja selvitystilamenettelyjä on sovellettava kaikkiin kaupallisiin liikkeenharjoittajiin, kaikkiin ammattihakemistoihin rekisteröityneisiin henkilöihin, kaikkiin maatalousyrittäjiin ja kaikkiin yksityisoikeudellisiin oikeushenkilöihin (alleviivaus lisätty).

113

Code de commerce

(114)  Vrt. kauppalain L. 640-1 §:n 1 momentti.

114

(115)  Heinäkuun 26 päivänä 2005 annetussa laissa säädettyä yksinkertaistettua menettelyä ei voida soveltaa Axensiin, Beicip-Franlabiin tai Prosernatiin. Kauppalain L.641-2 §:ssä on täsmennetty, että yksinkertaistettua menettelyä sovelletaan, jos velallisen omaisuus ei käsitä kiinteistöjä, jos velallisella on ollut enintään viisi työntekijää menettelyn aloittamista edeltäneiden kuuden kuukauden aikana ja jos yrityksen liikevaihto ennen veroja on enintään 750 000 euroa. Selvitystilassa nämä tytäryritykset joutuvat siis yleisen lainsäädännön mukaiseen menettelyyn, joka on esitetty tiivistettynä johdanto-osan 143 ja 144 kappaleessa.

115

(116)  Vrt. kauppalain L. 640-4 §.

116

(117)  Vrt. kauppalain L. 640-1 §.

117

(118)  Vrt. kauppalain L. 641-1 §:n 2 momentti.

118

(119)  Vrt. kauppalain L. 641-4 §:n 1 momentti. Saman pykälän 2 momentissa täsmennetään, että etuoikeudettomia saatavia (toisin sanoen saatavia, joilla ei ole mitään erityistä takausta) ei periaatteessa todenneta, jos käy ilmi, että omaisuus kuluu kokonaan oikeudenkäyntikulujen ja etuoikeutettujen saatavien maksamiseen.

119

(120)  Selvitystilatuomion julkistamisen jälkeen kaikkien IFP:n kyseisen tytäryrityksen velkojien, joiden saatava on syntynyt ennen menettelyn aloittamisesta annettua tuomiota, olisi toimitettava velkojien edustajalle ilmoitus saatavistaan kahden kuukauden kuluessa menettelyn aloittamista koskevan tuomion julkistamisesta siviili- ja kauppaoikeudellisten ilmoitusten lehdessä Bulletin Officiel des Annonces Civiles et Commerciales (BODACC).

120

Bulletin Officiel des Annonces Civiles et Commerciales

BODACC

(121)  Vrt. kauppalain L.643-9 § ja sitä seuraavat pykälät.

121

(122)  Velallista koskevan uuden syytteen nostamiskiellon periaatteeseen on poikkeuksia, erityisesti 1) velallisen henkilökohtainen konkurssi, 2) velallisen tuomitseminen konkurssiin, 3) aiempi selvitystilamenettely (joka on päätetty varojen puuttumisen vuoksi) enintään viisi vuotta ennen kyseisen menettelyn aloittamista ja 4) yhteen tai useampaan velkojaan kohdistunut petos (tällöin tuomioistuin antaa luvan kunkin velkojan yksittäisiin toimiin velallista vastaan). Menettely voidaan aloittaa uudelleen varojen riittämättömyyden vuoksi tehdyn lopettamisen jälkeen, jos käy ilmi, ettei omaisuutta ole realisoitu tai ettei velkojien edun kannalta keskeisiä toimia ole toteutettu menettelyn aikana.

122

(123)  Mestren mukaan (Lamy Sociétés Commerciales, 2003, nro 1914) aiesopimus määritellään emoyhtiön tytäryrityksensä velkojana toimivalle pankille osoittamaksi asiakirjaksi, jossa emoyhtiö eri sanamuotoja käyttäen esittää vastaanottajalle vakuuden tytäryrityksen tälle antamista sitoumuksista. Cozianin, Viandierin ja Deboissyn mukaan (Droit des Sociétés, Litec 16. painos, nro 1992 ja sitä seuraavat numerot) emoyhtiö lupaa allekirjoittamalla aiesopimuksen velkojalle valvoa, että sen tytäryritys pystyy vastaamaan sitoumuksistaan. Ranskan viranomaisten toimittamien tietojen mukaan julkinen laitos IFP ei ole nimenomaisesti myöntänyt takausta IFP-konsernin yksityisoikeudellisten tytäryritysten sitoumuksille.

123

Lamy Sociétés Commerciales

Droit des Sociétés

(124)  B. Grimonprez, 2009, ”Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales”, Revue des sociétés, s. 715, 8 kohta.

124

Revue des sociétés

(125)  Tämän pykälän mukaan henkilön mikä tahansa teko, josta aiheutuu vahinkoa toiselle, velvoittaa kyseisen henkilön korvaamaan aiheuttamansa vahinko.

125

(126)  Vrt. kauppalain L. 651-2 §.

126

(127)  Ks. TC, 2.7.1984, Commissaire de la République du Loiret c/ TGI d'Orléans, Recueil, s. 449; AJDA 1984.562, concl. Lateboulle.

127

Commissaire de la République du Loiret c/ TGI d'Orléans

(128)  Ks. TC, 23.1.1989, Préfet de la Loire c/ Tribunal de commerce de Saint-Étienne, Recueil, s. 291; D. 1989.367, concl. Mme F. Flipo; D. 1898.370, note P. Amselek et F. Derrida.

128

Préfet de la Loire c/ Tribunal de commerce de Saint-Étienne

(129)  Ks. Conclusions du Commissaire du gouvernement, Emmanuel Glaser, dans l'affaire CE (3/8 SSR), 5.12.2005, Département de la Dordogne, req. nro 259748. Ks. erityisesti: Bulletin Juridique des Collectivités Locales nro 2/06, ”La faillite d'un comité d'expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l'a créé?”, s. 138–143.

129

Département de la Dordogne

La faillite d'un comité d'expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l'a créé?

(130)  Ks. TC, 15.11.1999, Comité d'expansion de la Dordogne c/ Département de la Dordogne: Rec., s. 479; AJDA 1999.992, chron. Mme P. Fombeur et M. Guyomar.

130

Comité d'expansion de la Dordogne c/ Département de la Dordogne

(131)  Ks. TC, 8.2.1873, rec. 1er supplt 61, concl. David; GAJA, 15. painos, nro 1.

131

(132)  Ks. TC, 20.11.2006, SEM Olympique d'Alès en Cévennes, Rec., concl. Stahl.

132

SEM Olympique d'Alès en Cévennes

(133)  SEM Olympique d'Alès en Cévennesin tavoitteena oli järjestää maksullisia urheilutilaisuuksia, rekrytoida ja kouluttaa urheilijoita ja edistää kaikin tavoin kaupungin ammattijoukkuetta.

133

(134)  SEM Olympique d'Alès en Cévennesin rahoitus varmistettiin liiketoiminnan tuotolla, joka saatiin suurelta osin katsojien sisäänpääsymaksuista, mainoksista, sponsoroinnista ja kansallisen jalkapalloliigan ja Ranskan jalkapalloliiton avustuksista.

134

(135)  Axensin osalta katalyyttien ja teknologian myynti jalostus- ja petrokemian laitoksille, Beicip-Franlabin osalta erityisten tietokone-ohjelmien laatiminen ja jakelu sekä tutkimus- ja konsultointipalvelut, ja Prosernatin osalta kaasun käsittelyyn ja rikinpoistoon tarkoitettujen laitteiden myynti ja niihin liittyvät palvelut.

135

(136)  Ammattialayhteisönä IFP:llä ei ollut julkisen laitoksen luonnetta, vaan se oli yksityisoikeudellinen oikeushenkilö (CE, 5 / 3 SSR, 7.12.1984, 16900 22572, publié au recueil Lebon). Tämä tulkinta on vahvistettu korkeimman hallintoneuvoston rahoitusjaoston vuonna 1997 antamassa lausunnossa, joka liittyi talous-, valtiovarain- ja teollisuusministerin kanteeseen (rahoitusjaosto – lausunto nro 360 991, 26.8.1997).

136

(137)  Vrt. kauppalain L. 621-2 §:n 2 momentti, jonka mukaan aloitettu menettely voidaan hallintotuomarin, selvitysmiehen tai ministeriön pyynnöstä tai viran puolesta esitetyn pyynnön perusteella ulottaa koskemaan yhtä tai useampaa muuta henkilöä, jos niiden omaisuus sekoittuu velallisen omaisuuteen tai jos oikeushenkilö on fiktiivinen. Tällöin toimivalta on edelleen tuomioistuimella, joka on aloittanut alkuperäisen menettelyn. (Alleviivaus tässä).

137

(138)  B. Grelon ja C. Dessus-Larrivé, ”La confusion de patrimoines au sein d'un groupe”, Rev. sociétés 2006. 281, nro 3.

138

Rev. sociétés

(139)  Ks. erityisesti johdanto-osan 157 kappale.

139

(140)  Com. 16.10.2001, Act. proc. coll. 2001-20, nro 256; Com. 8.1.2002, Act. proc. coll. 2002-6, nro 70.

140

(141)  Ks. Cour de cassation, chambre commerciale, 19.4.2005, nro 05-10094 (Metaleurop), D. 2005. AJ. 1225, obs. A. Lienhard et somm. 2013, obs. F.-X. Lucas; JCP E 2005. 721, note B. Rolland et chron. 1274, obs. P. Petel.

141

Metaleurop

(142)  Com. 10.1.2006, Rev. sociétés 2006. 629, note P. Rousel Galle.

142

(143)  Ks. alaviite 117.

143

(144)  Ks. edellä mainittu P. Roussel Galle, note; P. Delmotte, ”Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation”, RJDA 2006-6. 539, nro 14.

144

RJDA

(145)  Vrt. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 132 kappale.

145

(146)  Eikä varsinkaan se UOP Limitedin huomautuksissa mainittu seikka, että Axensin ja IFP:n työntekijät tekevät joskus yhteisiä asiakaskäyntejä.

146

(147)  Com. 13.10.1998, Bull. Joly 1999. 58, note P. Seerlooten.

147

(148)  Johdanto-osan 165 kappaleessa mainitun parlamentin selonteon tekijöiden mukaan yhtiö, joka on perustettu varmistamaan toisen, kollektiivisen menettelyn kohteena olevan yhtiön velkojen järjestely ja joka jatkaa viimeksi mainitun yhtiön toimintaa samoissa tiloissa ja jolla on sama johto, samat asiakkaat ja sama franchise-sopimus, on oikeuskäytännön kannalta fiktiivinen yhtiö, mikä oikeuttaa velkasaneerauksen laajentamiseen.

148

(149)  Ks. erityisesti osoitteet: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/; http://www.beicip.com/index.php/eng; http://www.prosernat.com/en/ (28.6.2011).

149

(150)  Osoite: 1 & 4, avenue de Bois-Préau, 92852 Rueil-Malmaison Cedex – Ranska.

150

(151)  Osoite: Rond-point de l'échangeur de Solaize, BP 3, 69360 Solaize – Ranska.

151

(152)  Osoite: Hélioparc Pau-Pyrénées, 2, avenue du Président Pierre Angot, 64000 Pau – Ranska.

152

(153)  Osoite: 89, boulevard Franklin Roosevelt – BP 50802, 92508 Rueil-Malmaison Cedex – Ranska.

153

(154)  Osoite: 232, Avenue Napoléon Bonaparte – P.O. BOX 213, 92502 Rueil-Malmaison – Ranska.

154

(155)  Osoite: 100-101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.

155

(156)  Tiedot on saatu 28.6.2011 seuraavasta osoitteesta: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.

156

(157)  Ks. Cour de cassation, chambre commerciale, 18.12.2007, nro 06-14093.

157

(158)  P. Delebecque, ”Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe”, Rev. proc. coll. 1998/2, s. 129, spéc. nro 14.

158

Rev. proc. coll

(159)  Ks. edellä mainittu parlamentin selonteko, s. 63.

159

(160)  Ks. edellä mainittu B. Grimonprez, ”Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiale”, 10 kohta.

160

(161)  Ks. edellinen alaviite, 11 kohta.

161

(162)  D. Schmidt, ”La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés”, Rev. sociétés 1981, s. 725.

162

Rev. sociétés

(163)  Vastuuseen kolmansien suhteen voidaan teoriassa saattaa kauppalain L. 223–22 ja L. 225–251 §:n perusteella.

163

(164)  Tosiasiallisesta johdosta on todettava, että emoyhtiön luonnehtiminen tosiasialliseksi johtajaksi ei ole järjestelmällistä ja että tuomioistuin, joka arvioi tätä seikkaa konkreettisesti, edellyttää täsmällisiä tekoja, joiden perusteella emoyhtiö voidaan saattaa vastuuseen ja jotka osoittavat, että emoyhtiö on ilman oikeutusta harjoittanut joko suoraan tai välillisesti todellista ja riippumatonta toimintaa tytäryrityksen hallinnossa. Ks. erityisesti: Com. 9.5.1978, D. 1979. 419, note de Vasseur. Adde, J.-L. Rives-Langes, La notion de dirigeant de fait, D. 1975. chron. 41; D. Tricot, Les critères de la gestion de fait, Dr. et patr. tammikuu 1996, s. 24, jota edellä mainittu B. Grimonprez on lainannut, 13 kohta.

164

Adde

(165)  Yleistäytäntöönpanomenettelyjä koskevan lainsäädännön ohella korkein oikeus (Chambre commerciale, 26.3.2008, nro 07–11.619, Ademe c. Elf Aquitaine) on äskettäin todennut, että jos voidaan määritellä tuottamukseen perustuva vastuu silloin, kun emoyhtiö toimii tytäryrityksensä rinnalla, emoyhtiö ei olisi velvollinen pelkän osakkuutensa perusteella tytäryrityksessä rahoittamaan tytäryritystä, jotta tämä voisi täyttää velvollisuutensa (vaikka kyseinen tytäryritys olisi vastuussa julkisesta palvelusta, josta voi aiheutua yleistä etua koskeva riski).

165

(166)  Vrt. kauppalain L. 651-2 §.

166

(167)  Edellä mainitun parlamentin selonteon tekijät toteavat esimerkiksi, että korkeimman oikeuden asiassa Metaleurop19.4.2005 antaman tuomion yhteydessä tuomioistuimen asiakirja- ja tutkimusyksikkö olisi esittänyt, että emoyhtiön tietty käyttäytyminen tytäryritykseensä nähden voisi sisältää hallinnossa tehtyjä virheitä, jotka voivat johtaa tytäryrityksen varojen riittämättömyyteen.

167

Metaleurop

(168)  Erityistapauksena voidaan mainita ympäristövahingot, joiden osalta on otettava huomioon ympäristöön liittyvien saatavien olennainen merkitys yhteisölle ja niiden suorittamatta jättämisestä aiheutuva riski. Tämän pohjalta muutettiin hiljattain ympäristölain L. 512–17 §:ää, joka koskee alueiden kunnostamista toiminnan päättymisen jälkeen, jotta emoyhtiö voitaisiin saattaa vastuuseen virheellisestä toiminnasta, josta on aiheutunut varojen riittämättömyys, mikä on estänyt tytäryritystä täyttämästä ympäristön entiselleen palauttamista koskevia velvoitteitaan. Ympäristölain 512–17 §:ssä, sellaisena kuin se on kansallisesta ympäristösitoumuksesta 12.7.2010 annetuin lain nro 2010–788 (vrt. 277 §) perusteella, säädetään, että jos toiminnanharjoittaja on kauppalain L. 233-1 §:ssä tarkoitettu tytäryritys ja jos sitä vastaan on aloitettu selvitystilamenettely, selvitysmies, ministeriö tai valtion edustaja kyseisessä departementissa voi saattaa asian sen tuomioistuimen käsiteltäväksi, joka on aloittanut selvitystilamenettelyn, vahvistaakseen emoyhtiön virheen, joka on johtanut tytäryrityksen varojen riittämättömyyteen, ja vaatiakseen tuomioistuinta, silloin kun tällainen virhe on todettu, saattamaan emoyhtiö vastuuseen, kokonaan tai osittain, toiminnasta poistettujen alueiden entiselleen palauttamisesta aiheutuvista kustannuksista (alleviivaus lisätty). Syy-yhteyden osalta katso: Pariisi, 15.1.1999, Bull. Joly 1999. 626, 137 §, note de B. Saintourens.

168

(169)  Alain Anzianin ja Laurent Béteillen selonteko nro 558 (2008–2009), joka on tehty lakiasiainvaliokunnan puolesta ja toimitettu senaattiin 15.7.2009 ja joka koskee siviilioikeudellista vastuuta (selonteko on saatavilla senaatin internet-sivuilla osoitteessa: http://www.senat.fr/rap/r08-558/r08-5581.pdf).

169

(170)  Ks. edellä mainittu parlamentin selonteko, s. 62.

170

(171)  Siviililain 1384 §:n 1 momentin mukaan henkilö ei ole vastuussa ainoastaan itse aiheuttamastaan vahingosta, vaan myös vahingosta, jonka ovat aiheuttaneet henkilöt, joista ensin mainittu henkilö on vastuussa, tai joka on aiheutunut henkilön vastuulla olevista seikoista. Edellä mainitun parlamentin selonteon laatijat huomauttavat, että oikeuskäytännössä on luotu uutta käytäntöä perustamalla vastuujärjestelyjä, joista ei ole säädetty lainsäädännössä, on sitten kyseessä henkilön huolehdittavana oleviin asioihin perustuva vastuu, vastuu muiden teoista tai vastuu naapurustolle aiheutetusta poikkeuksellisesta häiriöstä. Tähän mennessä oikeuskäytännössä ei kuitenkaan ole määritelty emoyhtiön vastuuta tytäryrityksiin nähden.

171

(172)  Tässä tapauksessa kuluttajayhdistys Consommation, Logement et Cadre de Vie (CLCV) sekä yhdistys UFC-Que choisir, vrt. edellä mainittu parlamentin selonteko, s. 62 ja 65.

172

(173)  Oikeusministerille 22.9.2005 toimitettu selvitys velvoitesäännösten (siviililain 1101–1386 §) ja vanhentumissäännösten (siviililain 2234–2281 §) uudistamista koskevasta alustavasta luonnoksesta.

173

(174)  Ks. edellä mainittu Catala-luonnos, s. 166.

174

Catala

(175)  Ks. edellä mainittu Catala-luonnos, s.177.

175

Catala

(176)  Saatavilla senaatin internet-sivuilla osoitteessa http://www.senat.fr/leg/ppl09-657.pdf.

176

(177)  Tältä osin komissio katsoo, että tytäryritys Prosernatin pääomitus, jonka Ranskan viranomaiset mainitsevat huomautustensa 46 kohdassa, tapahtui maaliskuussa 2006 (toisin sanoen ennen kuin IFP:n asema muutettiin 7.7.2006), siis ajankohtana, jona viimeksi mainittua ei kattanut rajoittamaton valtiontakaus.

177

(178)  Komission päätös 2005/145/EY, tehty 16 päivänä joulukuuta 2003, valtiontuista, jotka Ranska on myöntänyt EDF:lle sekä sähkö- ja kaasutoimialalle, EUVL L 49, 22.2.2005, s. 9. Ks. erityisesti päätöksen johdanto-osan 135 kappale: ”Komissio katsoo, että EDF:n saattaminen konkurssilainsäädännön piiriin poistaa valtion rajoittamattoman takauksen” (alleviivaus lisätty).

178

(179)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 56/2007 2 artikla: ”[...] La Posten muuttaminen osakeyhtiöksi lopettaa sellaisenaan La Postelle myönnetyn rajoittamattoman takauksen” (alleviivaus lisätty).

179

(180)  Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen N 531/2005 alaviitteeseen 3, jossa todetaan, että yleisen lainsäädännön mukaisena osakeyhtiönä La Banque Postaleen sovelletaan yleistä lainsäädäntöä, erityisesti yritysten saneeraus- ja selvitystilamenettelyistä annettua lakia nro 85–98. Näin ollen se ei kuulu rajoittamattoman valtiontakauksen piiriin. (Alleviivaus lisätty).

180

(181)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 18 kappale ja menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 6 kappale.

181

(182)  Yhteisön puitteet tutkimus- ja kehitystyöhön sekä innovaatiotoimintaan myönnettävälle valtiontuelle, EUVL C 323, 30.12.2006, s. 1.

182

(183)  Sellaisena kuin se on määritelty T&K&I-puitteiden 2.2. e kohdassa.

183

(184)  Sellaisena kuin se on määritelty T&K&I-puitteiden 2.2. f kohdassa.

184

(185)  Sellaisena kuin se on määritelty T&K&I-puitteiden 2.2. g kohdassa.

185

(186)  Ks. asia C-41/90, Höfner ja Elser, Kok. 1991, s. I-1979, 21 kohta; asia C-309/99, Kok. 2002, s. I-157, 46 kohta ja sitä seuraavat kohdat.

186

(187)  Edellyttäen, että myös muut SEUT-sopimuksen 107 artiklan 1 kohdassa asetetut edellytykset täyttyvät.

187

(188)  Ks. asia 118/85, komissio v. Italia, Kok. 1987, s. 2599, 7 kohta; asia C-35/96, komissio v. Italia (CNSD), Kok. 1998, s. I-3851, 36 kohta; ja asia C-309/99, Wouters, Kok. 2002, s. I-1577, 46 kohta.

188

(189)  Tästä käytännöstä on esitetty tiivistelmä erityisesti T&K&I-puitteiden 3.1.1 kohdassa.

189

(190)  Ks. T&K&I-puitteiden alaviite 25: ”Sisäisellä” toiminnalla komissio tarkoittaa tilannetta, jossa tutkimusorganisaation/-organisaatioiden tuottamaa osaamista hallinnoi jokin organisaation osasto tai tytäryritys tai jossa tutkimusorganisaatio hallinnoi osaamista yhdessä muiden organisaatioiden kanssa.

190

(191)  Ks. T&K&I-puitteiden alaviite 24.

191

(192)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 151 kappale.

192

(193)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 182 kappale: ”[...] julkista rahoitusta annetaan ainoastaan teollisen tutkimuksen vaiheessa”.

193

(194)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 90 ja 98 kappale.

194

(195)  Riippumattomien luottoluokituslaitosten luokittelemien yritysten, kuten La Posten, osalta komissio on osoittanut päätöksen C 56/2007 4.1.2 a) kohdassa, että julkinen laitos, jolle on sen aseman perusteella myönnetty takaus, saa edullisemmat rahoitusehdot kuin se saisi pelkästään omien ansioidensa perusteella.

195

(196)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 101 kappale sekä 102 kappale, jossa komissio lainaa erityisesti Ranskan senaatin selvitystä, jossa rahoitusvaliokunta on todennut kansallisesta rautatieverkostosta (Réseau Ferré National), että kyseinen [rahoitus]mekanismi yhdistettynä rajoittamattomaan ja ehdottomaan implisiittiseen valtiontakaukseen, joka on myönnetty EPIC-aseman perusteella, voi muodostaa kansalliselle rautatieverkostolle merkittävän lainanottokyvyn, jossa korkoprosentit ovat tasoltaan hyvin lähellä Ranskan valtion rautateille myönnettyjä korkoprosentteja.

196

Réseau Ferré National

(197)  Ilman konsolidoinnissa tehtyjä leasing-oikaisuja.

197

(198)  Koska tiedot toimitetaan kunakin vuonna 31. joulukuuta, vuoden 2010 tietoja ei ole vielä käytettävissä.

198

(199)  On syytä muistaa, että myyntilaskurahoitus on sopimus, jolla tällaista rahoitusta välittävä yritys (toisin sanoen erityinen luottolaitos) ostaa palkkiota vastaan saatavat, jotka toimittajalla on asiakkailtaan. Toimittaja saa kolminkertaisen hyödyn: myyntirahoitusta välittävä yritys myöntää sille käteisennakon, vapauttaa saatavien takaisinperimistoimista ja takaa niiden maksamisen (jos maksu jää saamatta, erityisesti asiakkaan maksukyvyttömyystapauksessa, riski koituu myyntilaskurahoitusta välittävälle yritykselle). Viimeksi mainitusta seikasta on syytä todeta, että kyseessä on suoritustakuu, jos myyntilaskurahoitusta väittävä yritys sitoutuu maksamaan myyjälle sen toimittamat laskut. Riskin ostajan maksukyvyttömyydestä ja riskin maksamatta jättämisestä kantaa tarvittaessa myyntilaskurahoitusta välittävä yritys.

199

(200)  Komissio perustaa tämän arvion julkisesti saatavilla oleviin tietoihin. Ks. erityisesti rahoitustietosivut http://www.netpme.fr ja http://www.banque-info.com ja erityisesti pankki- ja rahoitusalan konsultin ja kouluttajan Luc Bernet-Rollanden artikkeli myyntilaskurahoituksesta, joka on julkaistu seuraavilla internetsivuilla: http://www.banque-info.com/fiches-pratiques-bancaires/l-affacturage et http://www.netpme.fr/banque-entreprise/2-affacturage.html (sellaisina kuin ne esiintyivät näillä sivuilla 28.6.2011).

200

(201)  Ranskan keskuspankin toimittamien tietojen perusteella Ranskan viranomaiset huomauttavat, että kaikki edellä mainitut palvelut kattavien sopimusten osuus laski edelleen 45 prosentista vuonna 2008 35 prosenttiin vuonna 2009, kun taas delegoidun hallinnon osuus kasvoi 35 prosentista 49 prosenttiin. Tämän saman tutkimuksen mukaan myyntilaskurahoituspalvelut jakautuivat vuonna 2009 operaatiotyypin mukaan seuraavasti: perintä, rahoitus ja takaus (ilman delegoitua hallintoa): 35,5 prosenttia; perintä ja rahoitus (ilman delegoitua hallintoa): 6,9 prosenttia; delegoitu hallinto: 49,1 prosenttia; perintä ja takaus: 0,3 prosenttia; ostolaskujen myynti (reverse factoring): 3,8 prosenttia (tässä toimintamallissa velallinen voi pyytää factoring-yritystä suorittamaan puolestaan velat tärkeimmille toimittajille. Toimittajille se merkitsee takausta maksun saamisesta käteisellä ja ilman kanteen nostamista. Ostaja säilyttää maksun määräajat, täyttää velvoitteensa toimittajia kohtaan, tukee niiden kassatilannetta ja saa alennuksen käteismaksusta); syndikointi: 3,8 prosenttia; muut: 2,5 prosenttia.

201

(202)  Tältä osin Ranskan viranomaiset huomauttavat perustellusti, että silloin kun toimittajille maksetaan suoraan, ei ole mahdollista määritellä, ovatko ne tehneet myyntilaskurahoituspalvelusopimuksen delegoidusta hallinnosta, eikä myöskään voida tietää siinä tapauksessa, että maksu suoritetaan myyntilaskurahoitusyritykselle eikä toimittajalle, toimittajan myyntilaskurahoitusyritykselle alihankintana siirtämien palvelujen tarkkaa ulottuvuutta ja erityisesti sitä, onko toimittaja hankkinut tällaisen palvelun, johon liittyy takaus.

202

(203)  Vuoden 10 ensimmäistä kuukautta.

203

(204)  Kuten edellä mainitun päätöksen C 51/2005 yhteydessä on todettu, eri hankintoihin ja henkilöstömenoihin liittyvät kustannukset erotetaan kirjanpidossa, joten julkisen laitoksen kaksi toimintatyyppiä (taloudellinen ja muu toiminta) ja niiden kustannukset ja rahoitus on tarkkaan eroteltu IFP:n kirjanpidossa.

204

(205)  Tämä vähäinen osuus (noin [...] (*) %) johtuu siitä, että taloudellisen toiminnan harjoittamiseen erityisesti tarkoitetut tavarat ja palvelut koostuvat pääasiallisesti vastaavaan tutkimuspalveluun suoraan liittyvistä palkkioista, alihankintakuluista, matkakuluista ja kulutushyödykkeiden ostoista (joista asiakasta on laskutettu).

205

(206)  Määrä saadaan, kun vuotuinen liikevaihto ([...] (*) euroa) kerrotaan IFP:n maksukyvyttömyysriskin kattamiseksi perittävällä enimmäisprosenttimäärällä (2,5 prosenttia). Kun käytetään samaa laskentatapaa ja otetaan huomioon liikevaihdon vaihtelut, vuotuiset määrät olisivat seuraavat: [...] (*) euroa vuonna 2007, [...] (*) euroa vuonna 2008 ja [...] (*) euroa vuonna 2009. Vuoteen 2006 olisi teoreettisesti sovellettava prosenttilukua 48,5 (= (365 – 188)/365), jotta aikavaihtelut otettaisiin huomioon, sillä takaus tuli voimaan vasta 7.7.2006, eli vuoden 2006 188. päivänä, jolloin IFP:n asema muuttui, toisin sanoen määrä olisi enintään [...] (*) euroa.

206

(207)  Sopimukseen perustumattoman vahingonkorvausvastuun toteuttamisen edellytykset on lisäksi rajattu tarkasti: sitä varten tarvitaan i) laiminlyönti, ii) vahinko ja iii) laiminlyönnin ja vahingon välinen syy-yhteys.

207

(208)  Koska tämä riski on merkittävä, julkinen laitos IFP ja vakuutuksenantaja tekivät sopimuksen, ja viimeksi mainittu otti mukaan rinnakkaisvakuuttajan jakamaan sopimukseen liittyvät voitot ja riskit.

208

(209)  Korkein oikeus, riita-asioita käsittelevä jaosto 2, totesi 9.6.1993 annetussa tuomiossa, ettei kyseistä säännöstä [siviililain 1382 §:ää] voida soveltaa sopimusperusteisen sitoumuksen täyttämiseen liittyvän vahingon korjaamiseen.

209

(210)  Suoritustakuisiin erikoistuneilla sivuilla http://www.performancesuretybonds.com, sellaisina kuin ne esitettiin 28.6.2011.

210

(211)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 149–151 kappale.

211

(212)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 149 kappale.

212

(213)  Kotiuttamiskustannukset koskevat materiaalien ja tilojen (laboratorioiden) vuokraamisesta ja niihin liittyvistä palveluista (juridisista palveluista) aiheutuneita rahoitusvirtoja.

213

(214)  Tuki-intensiteetti tarkoittaa käytettyjä julkisia varoja suhteutettuna tutkimushankkeen kokonaiskustannuksiin, tässä tapauksessa 11,3/56,4 = 20 prosenttia.

214

(215)  Nämä määrät on saatu kertomalla vuotuinen liikevaihto (joka esitetään kultakin vuodelta sarakkeessa ”Liikevaihto”) suoritustakuun kattamisesta perittävällä enimmäisprosenttiosuudella (5 prosenttia). Vuoden 2006 osalta tähän lukuun olisi teoriassa sovellettava 48,5 prosentin osuutta (= (365 – 188)/365), jotta saadaan selville osuus suhteessa kuluneeseen aikaan, sillä takaus alkoi vasta 7.7.2006 eli vuoden 2006188. päivänä, jolloin IFP:n asema muuttui.

215

(216)  Ks. menettelyn aloittamista koskevan päätöksen johdanto-osan 104 kappale.

216

(217)  Ks. edellä mainitun päätöksen N 531/2005 johdanto-osan 8 kappale, jossa todetaan, että La Postelle myönnettyyn rajoittamattomaan valtiontakaukseen sovelletaan erillistä menettelyä ja että tämän takauksen vaikutuksia Banque Postaleen käsitellään kuitenkin tässä päätöksessä (alleviivaus lisätty).

217

(218)  Ks. edellä mainitun päätöksen N 531/2005 johdanto-osan 88–91 kappale.

218

(219)  Asiavirhe: pitäisi olla ”Beicip-Franlab” eikä ”Beicip-Prosernat”.

219

(220)  Ks. edellä mainitun päätöksen N 531/2005 johdanto-osan 96 kappale.

220

(221)  Ks. kyseisen päätöksen johdanto-osan 132 kappale.

221

(222)  Ks. edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 154 kappale.

222

(223)  On syytä muistaa, että kun sopimusperusteista tutkimusta tehdään tytäryritysten lukuun, kyseessä olevat aiheet eivät kuulu Axensin ja Prosernatin yksinoikeudellisille toiminta-aloille.

223

(224)  Ranskan viranomaiset selittävät, että kyseessä voi olla esimerkiksi geologinen tutkimus, joka perustuu asiakkaan toimittamiin tietoihin, laboratoriokokeet [...] (*) lukuun tai asiakkaan toimittaman materiaalin suorituskyvyn laskenta.

224

(225)  Ranskan viranomaiset ovat antaneet esimerkkejä käyttötarkoituksista:

225

| — | tutkimuslaitteet [...] (*) arviointia varten [...] (*) tai testien tekemistä varten [...] (*); |
| --- | --- |

—

tutkimuslaitteet [...] (*) arviointia varten [...] (*) tai testien tekemistä varten [...] (*);

| — | tutkimuslaitteet [...] (*) koeohjelman toteuttamista varten [...] (*) tai [...] (*) testaamista varten; |
| --- | --- |

—

tutkimuslaitteet [...] (*) koeohjelman toteuttamista varten [...] (*) tai [...] (*) testaamista varten;

| — | [...] (*), jonka julkinen laitos IFP on erityisesti muokannut [...] (*) koskevia ja [...] (*) koskevia tutkimustöitään varten [...] (*) puolesta; |
| --- | --- |

—

[...] (*), jonka julkinen laitos IFP on erityisesti muokannut [...] (*) koskevia ja [...] (*) koskevia tutkimustöitään varten [...] (*) puolesta;

| — | menetelmä [...] (*), jonka julkinen laitos IFP on kehittänyt [...] (*) koskevan tutkimuksen suorittamista varten; |
| --- | --- |

—

menetelmä [...] (*), jonka julkinen laitos IFP on kehittänyt [...] (*) koskevan tutkimuksen suorittamista varten;

| — | kokeelliset yksiköt, jotka on muokattu [...] (*) tai [...] (*) varten. |
| --- | --- |

—

kokeelliset yksiköt, jotka on muokattu [...] (*) tai [...] (*) varten.

(226)  Ranskan viranomaiset ovat maininneet erityisesti käyttöesimerkin, jossa [...] (*) käytetään [...] (*) varten.

226

(227)  Ranskan viranomaiset ovat antaneet erityisesti seuraavia käyttöesimerkkejä:

227

| — | asiantuntemus [...] (*); |
| --- | --- |

—

asiantuntemus [...] (*);

| — | [...] (*) koskeva toteutettavuustutkimus. |
| --- | --- |

—

[...] (*) koskeva toteutettavuustutkimus.

(228)  Ranskan viranomaiset ovat antaneet erityisesti seuraavat käyttöesimerkit:

228

| — | [...] (*) koskeva toteutettavuustutkimus, [...] (*) koskeva toteutettavuustutkimus: [...] (*) alan asiantuntemus, jota on kehitetty yhdessä [...] (*) kanssa; |
| --- | --- |

—

[...] (*) koskeva toteutettavuustutkimus, [...] (*) koskeva toteutettavuustutkimus: [...] (*) alan asiantuntemus, jota on kehitetty yhdessä [...] (*) kanssa;

| — | [...] (*) koskeva tutkimus [...] (*) tiloissa, [...] (*) koskeva hanke: [...] (*) alan asiantuntemus – [...] (*) vahvistaminen ja parantaminen; |
| --- | --- |

—

[...] (*) koskeva tutkimus [...] (*) tiloissa, [...] (*) koskeva hanke: [...] (*) alan asiantuntemus – [...] (*) vahvistaminen ja parantaminen;

| — | [...] (*) hankkeen [...] (*) yhteydessä ([...] (*) käsitteen vahvistaminen) [...] (*) lukuun. |
| --- | --- |

—

[...] (*) hankkeen [...] (*) yhteydessä ([...] (*) käsitteen vahvistaminen) [...] (*) lukuun.

(229)  Kyseessä oli [...] (*), äskettäin vuonna [...] (*) perustettu yliopisto, jota laskutettiin sopimusperusteisista tutkimuksista tutkimuskonsernin yhteydessä, johon kuuluivat julkinen laitos IFP ja [...] (*) lukuun toiminut [...] (*).

229

(230)  Tutkimustöitä tehtiin [...] (*) lukuun. [...] (*) ansiosta voidaan erityisesti [...] (*) perusteella [...] (*).

230

(231)  Tutkimus tehtiin [...] (*) lukuun: julkinen laitos IFP vahvisti erityisesti [...] (*) ja suositteli [...] (*), jota käytetään [...] (*) varten.

231

(232)  [...] (*), joka tunsi tämän välineen, pyysi IFP:tä soveltamaan sitä [...] (*).

232

(233)  [...] (*) pyysi IFP:tä muokkaamaan [...] (*), jotta voitaisiin testata [...] (*).

233

(234)  [...] (*) pyysi IFP:tä käyttämään taitotietoaan [...] (*) suhteen [...] (*) vahvistamiseksi.

234

(235)  [...] (*).

235

(236)  Komission asetus (EY) N:o 1998/2006, annettu 15 päivänä joulukuuta 2006, perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta vähämerkityksiseen tukeen, EUVL L 379, 28.12.2006, s. 5.

236

(237)  Komissio viittaa erityisesti edellä mainitun takauksia koskevan tiedonannon 4.1.b kohtaan sekä rautatieyrityksille myönnettäviä valtiontukia koskevien yhteisön suuntaviivojen (EUVL C 184, 22.7.2008, s. 13, jäljempänä ’rautatieyrityksiä koskevat suuntaviivat’) 118–123 kohtaan.

237

(238)  Ks. erityisesti edellä mainittujen rautatieyrityksiä koskevien suuntaviivojen 120 kohta, edellä mainitun EDF-päätöksen johdanto-osan 127 kappale ja edellä mainitun päätöksen C 56/2007 johdanto-osan 311 kappale.

238

(239)  Vaikka SEUT-sopimuksessa ei määritellä ”yleishyödyllisiä taloudellisia palveluja”, ”on kuitenkin sovittu, että termillä tarkoitetaan luonteeltaan taloudellisia palveluja, joille jäsenvaltiot tai yhteisö ovat asettaneet erityisiä julkisen palvelun velvoitteita yleisen edun perusteella” (Komission vihreä kirja yleishöydyllisistä palveluista, 21.5.2003, 17 kohta, alleviivaus lisätty).

239

(240)  Tällaisen tuen käytön soveltuvuutta sisämarkkinoille tarkastellaan 7.3.2 jaksossa.

240

(241)  Erityisesti siksi, että ne voidaan katsoa T&K&I-puitteiden 2.2 kohdan g alakohdassa tarkoitetuiksi prototyypeiksi tai pilottihankkeiksi, minkä vuoksi ne olisivat liian kalliita tuotettaviksi, jos niitä käyttäisivät ainoastaan IFP:n asiakkaat demonstrointiin ja validointiin.

241

(242)  EYVL C 119, 22.5.2002, s. 22.

242

(243)  Ks. päätöksen johdanto-osan 168–171 kappale.

243

(244)  Ks. tältä osin SINTEF:n verkkosivut http://www.sintef.no/default.aspx?id=490, sellaisina kuin ne esiintyivät 28.6.2011.

244

(245)  La mesure des activités scientifiques et technologiques, Méthode type proposée pour les enquêtes sur la recherche et le développement expérimental, Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö, 2002.

245

La mesure des activités scientifiques et technologiques, Méthode type proposée pour les enquêtes sur la recherche et le développement expérimental

(246)  Ks. päätöksen johdanto-osan 168–171 kappale.

246

(247)  Ks. päätöksen johdanto-osan 168–171 kappale.

247

(248)  Omat varat muodostuvat osingoista ja käyttömaksuista sekä muista tuloista, esimerkiksi IFP:n hakemista patenteista saaduista tuloista. Komissio on ottanut tarkastelussaan huomioon vain Axensin ja Prosernatin maksamat korvaukset.

248

(249)  Tiedot perustuvat edellä mainitussa päätöksessä C 51/2005 vuodelta 2006 annettuihin tietoihin ja Ranskan viranomaisten vuosilta 2007–2009 toimittamiin vuosiraportteihin.

249

(250)  Ks. edellä 236 kappaleessa esitetyn taulukon (Taulukko 5) kaksi viimeistä riviä.

250

(251)  Teollisen tutkimuksen ja toteutettavuustutkimusten sallittujen tuki-intensiteettien painotettu keskiarvo.

251

(252)  Ks. T&K&I-puitteiden 6 kohta.

252

(253)  [...] (*).

253

(254)  [...] (*).

254

(255)  Tämän menetelmän [...] (*) avulla voidaan [...] (*). Kyseessä on [...] (*) pyrkivien ketjujen [...] (*) keskeinen osatekijä. Ketjun [...] (*) avulla voidaan myös [...] (*).

255

(256)  Jälkipoltossa tehtävän talteenoton avulla vältetään hiilidioksidin joutuminen ilmakehään hiilivedyn ja hiilen polton yhteydessä.

256

(257)  Komissio huomauttaa erityisesti, ettei hintakilpailu ole pääasiallinen peruste markkinoilla olevien tarjousten erottelemiseksi, sillä asiakkaat valitsevat teknologian usein eri perustein, joista tietyt, kuten asennuskustannukset ja investoinnin kannattavuus, katsotaan kriittisiksi, mutta ne ovat täysin tutkimushankkeiden ulkopuolella.

257

(258)  Komissio viittaa edellä mainitun päätöksen C 51/2005 johdanto-osan 204 kappaleeseen.

258

(259)  Ks. erityisesti takauksia koskevan tiedonannon 1.5 kohta, jossa vahvistetaan puolueettomuusperiaate, sekä 1.2 kohta, jossa selvitetään, että valtiontakaus voi perustua pelkästään oikeudelliseen muotoon (kyseisen kohdan toinen ja neljäs luetelmakohta).

259

---