# Eiropas Savienības L 14/2012

| | ISSN 1977-0715
  doi:10.3000/19770715.L_2012.014.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 14 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 55. sējums2012. gada 17. janvāris |

ISSN 1977-0715

doi:10.3000/19770715.L_2012.014.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 14

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

55. sējums2012. gada 17. janvāris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | LĒMUMI |
| | | 2012/26/ES |
| | * | Komisijas Lēmums (2011. gada 29. jūnijs) par valsts atbalstu C 35/08 (ex NN 11/08), ko Francija piešķīrusi publiskajai organizācijai Institut Français du Pétrole
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4483)

   (
  1
  ) | 1 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

LĒMUMI

2012/26/ES

*

Komisijas Lēmums (2011. gada 29. jūnijs) par valsts atbalstu C 35/08 (ex NN 11/08), ko Francija piešķīrusi publiskajai organizācijai Institut Français du Pétrole
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4483)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4483)

1

1

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

LĒMUMI

| 17.1.2012 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 14/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.1.2012

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 14/1

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2011. gada 29. jūnijs)

par valsts atbalstu C 35/08 (ex NN 11/08), ko Francija piešķīrusi publiskajai organizācijai “Institut Français du Pétrole”

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 4483)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2012/26/ES)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (1) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

uzaicinājusi ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem pantiem (3),

tā kā:

1   PROCEDŪRA

| (1) | Saistībā ar formālo izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta lietā C 51/05 par valsts atbalsta pasākumiem, ko Francija piešķīrusi Institut Français du Pétrole
   (4), Francijas iestādes 2006. gada 18. jūlija vēstulē, kas reģistrēta 2006. gada 19. jūlijā, informēja Komisijas dienestus, ka publiskā organizācija IFP, kas agrāk bija profesionāla organizācija normatīvā akta – 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvaldi – izpratnē, pārveidota par publisku organizāciju, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem (turpmāk tekstā “EPIC”). Šī pārveide izriet no diviem dokumentiem, kurus Francijas iestādes pievienojušas vēstulei: i) 2006. gada 6. jūlija dekrēta Nr. 2006-797, ar ko nosaka jaunos publiskās organizācijas IFP statūtus, un ii) 2005. gada 13. jūlija likuma Nr. 2005-781 par programmu, ar kuru nosaka enerģētikas politikas virzienus (kura piemērošanai tika pieņemts minētais dekrēts). |
| --- | --- |

(1)

Saistībā ar formālo izmeklēšanas procedūru valsts atbalsta lietā C 51/05 par valsts atbalsta pasākumiem, ko Francija piešķīrusi Institut Français du Pétrole
   (4), Francijas iestādes 2006. gada 18. jūlija vēstulē, kas reģistrēta 2006. gada 19. jūlijā, informēja Komisijas dienestus, ka publiskā organizācija IFP, kas agrāk bija profesionāla organizācija normatīvā akta – 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvaldi – izpratnē, pārveidota par publisku organizāciju, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem (turpmāk tekstā “EPIC”). Šī pārveide izriet no diviem dokumentiem, kurus Francijas iestādes pievienojušas vēstulei: i) 2006. gada 6. jūlija dekrēta Nr. 2006-797, ar ko nosaka jaunos publiskās organizācijas IFP statūtus, un ii) 2005. gada 13. jūlija likuma Nr. 2005-781 par programmu, ar kuru nosaka enerģētikas politikas virzienus (kura piemērošanai tika pieņemts minētais dekrēts).

| (2) | Ar 2007. gada 3. augusta un 2008. gada 7. maija vēstulēm Komisija Francijas iestādēm nosūtīja informācijas pieprasījumus, uz kuriem tās sniedza atbildes attiecīgi 2007. gada 28. septembra un 2008. gada 26. jūnija vēstulēs. |
| --- | --- |

(2)

Ar 2007. gada 3. augusta un 2008. gada 7. maija vēstulēm Komisija Francijas iestādēm nosūtīja informācijas pieprasījumus, uz kuriem tās sniedza atbildes attiecīgi 2007. gada 28. septembra un 2008. gada 26. jūnija vēstulēs.

| (3) | Saistībā ar kādu agrāku lietu Komisija 2008. gada 16. jūlijā pieņēma lēmumu (turpmāk tekstā “Lēmums C 51/2005”) par pirmo atbalsta pasākumu, ko Francija sniegusi grupai IFP
   (5). Minētajā lēmumā Komisija uzsvēra, ka jautājums par papildu valsts atbalsta esību iespējamas neierobežotas valsts garantijas veidā, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, būtu jāizmeklē atsevišķi saistībā ar citu procedūru. |
| --- | --- |

(3)

Saistībā ar kādu agrāku lietu Komisija 2008. gada 16. jūlijā pieņēma lēmumu (turpmāk tekstā “Lēmums C 51/2005”) par pirmo atbalsta pasākumu, ko Francija sniegusi grupai IFP
   (5). Minētajā lēmumā Komisija uzsvēra, ka jautājums par papildu valsts atbalsta esību iespējamas neierobežotas valsts garantijas veidā, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, būtu jāizmeklē atsevišķi saistībā ar citu procedūru.

| (4) | Šī otrā procedūra, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā, par kuru Komisija 2008. gada 16. jūlijā pieņēma lēmumu (6) (turpmāk tekstā “lēmums par procedūras sākšanu”), kas pieņemts atbilstoši Padomes 1999. gada 22. marta Regulai (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (7) (turpmāk tekstā “procedūras regula”) attiecībā uz neierobežotu valsts garantiju, kas, iespējams, piešķirta grupai IFP. |
| --- | --- |

(4)

Šī otrā procedūra, kas paredzēta LESD 108. panta 2. punktā, par kuru Komisija 2008. gada 16. jūlijā pieņēma lēmumu (6) (turpmāk tekstā “lēmums par procedūras sākšanu”), kas pieņemts atbilstoši Padomes 1999. gada 22. marta Regulai (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (7) (turpmāk tekstā “procedūras regula”) attiecībā uz neierobežotu valsts garantiju, kas, iespējams, piešķirta grupai IFP.

| (5) | Komisija 2008. gada 11. oktobrīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētājā lēmumā par procedūras sākšanu aicināja trešās ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes par minēto pasākumu. |
| --- | --- |

(5)

Komisija 2008. gada 11. oktobrīEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicētājā lēmumā par procedūras sākšanu aicināja trešās ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes par minēto pasākumu.

| (6) | Francija savus apsvērumus Komisijai nosūtīja 2008. gada 14. oktobra vēstulē. |
| --- | --- |

(6)

Francija savus apsvērumus Komisijai nosūtīja 2008. gada 14. oktobra vēstulē.

| (7) | Ar 2008. gada 6. novembra vēstuli, ko Komisija reģistrēja tajā pašā dienā, sabiedrības UOP Limited valdes informēja Komisiju par sava klienta vēlmi paust apsvērumus par attiecīgo pasākumu. Ņemot vērā tulkošanai nepieciešamo laiku, tā lūdza pagarināt termiņu apsvērumu iesniegšanai līdz 2008. gada 30. novembrim. 2008. gada 7. novembra vēstulē Komisija norādīja, ka tā piekrīt šīs prasības pamatojumam un piešķir sabiedrībai UOP Limited atbildes sniegšanai papildu termiņu līdz 2008. gada 30. novembrim. 2008. gada 28. novembra vēstulē, ko Komisija reģistrēja tajā pašā dienā, sabiedrība UOP Limited nosūtīja sava klienta apsvērumus par lēmumu sākt procedūru. |
| --- | --- |

(7)

Ar 2008. gada 6. novembra vēstuli, ko Komisija reģistrēja tajā pašā dienā, sabiedrības UOP Limited valdes informēja Komisiju par sava klienta vēlmi paust apsvērumus par attiecīgo pasākumu. Ņemot vērā tulkošanai nepieciešamo laiku, tā lūdza pagarināt termiņu apsvērumu iesniegšanai līdz 2008. gada 30. novembrim. 2008. gada 7. novembra vēstulē Komisija norādīja, ka tā piekrīt šīs prasības pamatojumam un piešķir sabiedrībai UOP Limited atbildes sniegšanai papildu termiņu līdz 2008. gada 30. novembrim. 2008. gada 28. novembra vēstulē, ko Komisija reģistrēja tajā pašā dienā, sabiedrība UOP Limited nosūtīja sava klienta apsvērumus par lēmumu sākt procedūru.

| (8) | Ar to pašu 2008. gada 28. novembra vēstuli sabiedrības UOP Limited valdes lūdza atļauju, lai tās klients varētu iesniegt papildu piezīmes procedūras gaitā. 2008. gada 17. decembra vēstulē Komisija pauda piekrišanu pagarināt sabiedrībai UOP Limited atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2009. gada 23. janvārim, lai tā varētu iesniegt iespējamos papildu apsvērumus. 2009. gada 23. janvāra vēstulē sabiedrības UOP Limited valdes nosūtīja sava klienta papildu apsvērumus. |
| --- | --- |

(8)

Ar to pašu 2008. gada 28. novembra vēstuli sabiedrības UOP Limited valdes lūdza atļauju, lai tās klients varētu iesniegt papildu piezīmes procedūras gaitā. 2008. gada 17. decembra vēstulē Komisija pauda piekrišanu pagarināt sabiedrībai UOP Limited atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2009. gada 23. janvārim, lai tā varētu iesniegt iespējamos papildu apsvērumus. 2009. gada 23. janvāra vēstulē sabiedrības UOP Limited valdes nosūtīja sava klienta papildu apsvērumus.

| (9) | Ar 2009. gada 6. maija vēstuli Komisija nepieciešamajā konfidenciālajā versijā paziņoja Francijas iestādēm visus sabiedrības UOP Limited apsvērumus attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu. Komisija uzaicināja Francijas iestādes apsvērumus nosūtīt ne vēlāk kā 2009. gada 8. jūnijā. 2009. gada 2. jūnija vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt šo termiņu līdz 2009. gada 22. jūnijam, jo trešās personas iesniegtie apsvērumi pēc Francijas iestāžu domām bija sīki un padziļināti jāanalizē un tām bija nepieciešama apspriede ar vairākiem ministriju dienestiem. 2009. gada 9. jūnija vēstulē Komisija piešķīra pagarinājumu līdz 2009. gada 22. jūnijam. 2009. gada 22. jūnija vēstulē Francijas iestādes nosūtīja savas piezīmes par sabiedrības UOP Limited apsvērumiem. |
| --- | --- |

(9)

Ar 2009. gada 6. maija vēstuli Komisija nepieciešamajā konfidenciālajā versijā paziņoja Francijas iestādēm visus sabiedrības UOP Limited apsvērumus attiecībā uz lēmumu par procedūras sākšanu. Komisija uzaicināja Francijas iestādes apsvērumus nosūtīt ne vēlāk kā 2009. gada 8. jūnijā. 2009. gada 2. jūnija vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt šo termiņu līdz 2009. gada 22. jūnijam, jo trešās personas iesniegtie apsvērumi pēc Francijas iestāžu domām bija sīki un padziļināti jāanalizē un tām bija nepieciešama apspriede ar vairākiem ministriju dienestiem. 2009. gada 9. jūnija vēstulē Komisija piešķīra pagarinājumu līdz 2009. gada 22. jūnijam. 2009. gada 22. jūnija vēstulē Francijas iestādes nosūtīja savas piezīmes par sabiedrības UOP Limited apsvērumiem.

| (10) | Ar 2009. gada 29. jūlija vēstuli Komisija Francijas iestādēm lūdza papildu informāciju un aicināja tās atbildi iesniegt līdz 2009. gada 24. augustam. 2009. gada 19. augusta vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2009. gada 7. septembrim; Komisija ar 2009. gada 20. augusta vēstuli tām šo pagarinājumu piešķīra. 2009. gada 8. septembra vēstulē Francijas iestādes beidzot iesniedza prasīto informāciju. |
| --- | --- |

(10)

Ar 2009. gada 29. jūlija vēstuli Komisija Francijas iestādēm lūdza papildu informāciju un aicināja tās atbildi iesniegt līdz 2009. gada 24. augustam. 2009. gada 19. augusta vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2009. gada 7. septembrim; Komisija ar 2009. gada 20. augusta vēstuli tām šo pagarinājumu piešķīra. 2009. gada 8. septembra vēstulē Francijas iestādes beidzot iesniedza prasīto informāciju.

| (11) | Ar 2009. gada 20. novembra vēstuli Komisija Francijas iestādēm lūdza jaunu papildu informāciju un aicināja tās atbildi sniegt divdesmit dienu laikā. 2009. gada 14. decembra vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2010. gada 22. janvārim; Komisija ar 2009. gada 18. decembra vēstuli tām šo pagarinājumu piešķīra. 2010. gada 13. janvāra vēstulē Francijas iestādes beidzot iesniedza prasīto informāciju. |
| --- | --- |

(11)

Ar 2009. gada 20. novembra vēstuli Komisija Francijas iestādēm lūdza jaunu papildu informāciju un aicināja tās atbildi sniegt divdesmit dienu laikā. 2009. gada 14. decembra vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2010. gada 22. janvārim; Komisija ar 2009. gada 18. decembra vēstuli tām šo pagarinājumu piešķīra. 2010. gada 13. janvāra vēstulē Francijas iestādes beidzot iesniedza prasīto informāciju.

| (12) | Komisijas dienesti 2010. gada 20. maijā Briselē noorganizēja sanāksmi, lai kopā ar Francijas iestādēm apspriestu Komisijas 2010. gada 26. janvāra Lēmuma Nr. C 56/07 (ex E 15/05) par valsts atbalstu, kuru Francija piešķīrusi La Poste
   (8) (turpmāk tekstā “Lēmums C 56/2007”), ietekmi uz šo lietu. Tā kā La Poste ir publiska struktūra, kurai līdz tam bija statuss, kurš pielīdzināms publiskas organizācijas, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem (EPIC) (9), statusam, lietai saistībā arLa Poste (turpmāk tekstā “lieta La Poste” vai “Pasta lieta”), kas uz to attiecas, ir daudz kopīga ar attiecīgo pasākumu, tā kā Francijas iestādes savos apsvērumos par katru no abām lietām mutatis mutandis izvirzīja tos pašus argumentus. 2010. gada 4. jūnijā Francijai elektroniski tika nosūtīts papildu jautājumu saraksts, jo Komisijas dienesti vēlējās, lai būtu Francijas iestāžu rakstisks dokuments par dažādajiem šajā sanāksmē pārrunātajiem jautājumiem. 2010. gada 16. jūlijā Francijas iestādes paziņoja pieprasīto informāciju. |
| --- | --- |

(12)

Komisijas dienesti 2010. gada 20. maijā Briselē noorganizēja sanāksmi, lai kopā ar Francijas iestādēm apspriestu Komisijas 2010. gada 26. janvāra Lēmuma Nr. C 56/07 (ex E 15/05) par valsts atbalstu, kuru Francija piešķīrusi La Poste
   (8) (turpmāk tekstā “Lēmums C 56/2007”), ietekmi uz šo lietu. Tā kā La Poste ir publiska struktūra, kurai līdz tam bija statuss, kurš pielīdzināms publiskas organizācijas, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem (EPIC) (9), statusam, lietai saistībā arLa Poste (turpmāk tekstā “lieta La Poste” vai “Pasta lieta”), kas uz to attiecas, ir daudz kopīga ar attiecīgo pasākumu, tā kā Francijas iestādes savos apsvērumos par katru no abām lietām mutatis mutandis izvirzīja tos pašus argumentus. 2010. gada 4. jūnijā Francijai elektroniski tika nosūtīts papildu jautājumu saraksts, jo Komisijas dienesti vēlējās, lai būtu Francijas iestāžu rakstisks dokuments par dažādajiem šajā sanāksmē pārrunātajiem jautājumiem. 2010. gada 16. jūlijā Francijas iestādes paziņoja pieprasīto informāciju.

| (13) | Ar 2010. gada 29. septembra vēstuli Komisija lūdza Francijas iestādes iesniegt papildu informāciju un uzaicināja tās atbildi sniegt divdesmit dienu laikā. 2010. gada 7. oktobra vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2010. gada 26. novembrim; 2010. gada 8. oktobra vēstulē Komisija tām piešķīra šo termiņa pagarinājumu. 2010. gada 26. novembra vēstulē Francijas iestādes beidzot iesniedza pieprasīto informāciju. |
| --- | --- |

(13)

Ar 2010. gada 29. septembra vēstuli Komisija lūdza Francijas iestādes iesniegt papildu informāciju un uzaicināja tās atbildi sniegt divdesmit dienu laikā. 2010. gada 7. oktobra vēstulē Francijas iestādes lūdza pagarināt atbildes iesniegšanas termiņu līdz 2010. gada 26. novembrim; 2010. gada 8. oktobra vēstulē Komisija tām piešķīra šo termiņa pagarinājumu. 2010. gada 26. novembra vēstulē Francijas iestādes beidzot iesniedza pieprasīto informāciju.

2   GRUPA IFP

| (14) | Kā Komisija norādīja lēmumā par procedūras sākšanu un iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 (10), publiskajai organizācijai IFP ir trīs uzdevumi:






  — | pētniecības un attīstības uzdevums naftas un gāzes krājumu izpētes jomā un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju jomā, |
| --- | --- | --- |

(14)

Kā Komisija norādīja lēmumā par procedūras sākšanu un iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 (10), publiskajai organizācijai IFP ir trīs uzdevumi:

—

pētniecības un attīstības uzdevums naftas un gāzes krājumu izpētes jomā un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju jomā,

| — | inženieru un tehniskā personāla apmācības uzdevums un |
| --- | --- |

—

inženieru un tehniskā personāla apmācības uzdevums un

| — | nozaru informācijas un dokumentācijas sniegšanas uzdevums. |
| --- | --- |

—

nozaru informācijas un dokumentācijas sniegšanas uzdevums.

Mērķu līgumā, kas noslēgts ar valsti, ir noteikti tās darbības galvenie virzieni piecu gadu laikposmiem.

| (15) | Turklāt publiskā organizācija IFP tieši vai netieši kontrolē komercsabiedrības, ar kurām tā noslēgusi ekskluzīvus pētniecības un licences līgumus. Pamatojoties uz vairākiem saskaņotiem elementiem, kuru detaļas aprakstītas 137. apsvērumā, Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 pauda viedokli, ka apvienība, ko veido publiskās akciju sabiedrības Axens, Beicip-Franlab un Prosernat, kā arī to mātesuzņēmums – publiskā organizācija IFP, veido vienu saimniecisku grupu (turpmāk tekstā “grupa IFP”) konkurences tiesību izpratnē. |
| --- | --- |

(15)

Turklāt publiskā organizācija IFP tieši vai netieši kontrolē komercsabiedrības, ar kurām tā noslēgusi ekskluzīvus pētniecības un licences līgumus. Pamatojoties uz vairākiem saskaņotiem elementiem, kuru detaļas aprakstītas 137. apsvērumā, Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 pauda viedokli, ka apvienība, ko veido publiskās akciju sabiedrības Axens, Beicip-Franlab un Prosernat, kā arī to mātesuzņēmums – publiskā organizācija IFP, veido vienu saimniecisku grupu (turpmāk tekstā “grupa IFP”) konkurences tiesību izpratnē.

| (16) | Axens darbojas katalizatoru un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju tirgū un 2006. gadā, kad mātesuzņēmums nomainīja statusu, tā kopējais apgrozījums bija 308,45 miljoni euro. Publisko organizāciju IFP un Axens vieno divi ekskluzīvi līgumi – kopējas licences līgums un produktu licences līgums, kā arī vienošanās par rūpniecisko izpēti (11). Kā atlīdzību par šiem līgumiem meitasuzņēmums mātesuzņēmumam pārskaita, no vienas puses, maksājumus, kas saņemti no licences līgumiem, un, no otas puses, atlīdzību [...] (13) par piekļuvi publiskās organizācijas IFP pētniecības resursiem. |
| --- | --- |

(16)

Axens darbojas katalizatoru un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju tirgū un 2006. gadā, kad mātesuzņēmums nomainīja statusu, tā kopējais apgrozījums bija 308,45 miljoni euro. Publisko organizāciju IFP un Axens vieno divi ekskluzīvi līgumi – kopējas licences līgums un produktu licences līgums, kā arī vienošanās par rūpniecisko izpēti (11). Kā atlīdzību par šiem līgumiem meitasuzņēmums mātesuzņēmumam pārskaita, no vienas puses, maksājumus, kas saņemti no licences līgumiem, un, no otas puses, atlīdzību [...] (13) par piekļuvi publiskās organizācijas IFP pētniecības resursiem.

| (17) | Sabiedrība Beicip-Franlab izstrādā un izplata programmatūras naftas atradņu un naftas ieguves jomā, kā arī veic izpēti un sniedz konsultācijas. 2006. gadā tās apgrozījums bija 42 miljoni euro. Ekskluzīva vienošanās par izstrādi, pārdošanu un izmantošanu, kas noslēgta 2003. gadā uz desmit gadiem, nosaka, ka sabiedrībai Beicip-Franlab [publiskā organizācija IFP piedāvā rezultātus, kas gūti pētījumos] (**) par algoritmiem, modeļiem un metodoloģiju [kurus izstrādājusi] (**) publiskā organizācija IFP naftas atradņu un naftas ieguves jomā, un var pieprasīt IFP, pamatojoties uz šiem rezultātiem, izstrādāt noteiktus produktus. Beicip-Franlab sedz visas izmaksas, kas saistītas ar publiskās organizācijas IFP atbalstīto produktu izstrādi. Turklāt Beicip-Franlab maksā dažādas papildu atlīdzības [...] (*), kas paredzētas, lai segtu uzturēšanu un izmantošanas tiesības. 2005. gadā tika parakstīta papildvienošanās, ar ko tika grozīta atlīdzības kārtība, saglabājot principu, ka Beicip-Franlab sedz visas izstrādes izmaksas. |
| --- | --- |

(17)

Sabiedrība Beicip-Franlab izstrādā un izplata programmatūras naftas atradņu un naftas ieguves jomā, kā arī veic izpēti un sniedz konsultācijas. 2006. gadā tās apgrozījums bija 42 miljoni euro. Ekskluzīva vienošanās par izstrādi, pārdošanu un izmantošanu, kas noslēgta 2003. gadā uz desmit gadiem, nosaka, ka sabiedrībai Beicip-Franlab [publiskā organizācija IFP piedāvā rezultātus, kas gūti pētījumos] (**) par algoritmiem, modeļiem un metodoloģiju [kurus izstrādājusi] (**) publiskā organizācija IFP naftas atradņu un naftas ieguves jomā, un var pieprasīt IFP, pamatojoties uz šiem rezultātiem, izstrādāt noteiktus produktus. Beicip-Franlab sedz visas izmaksas, kas saistītas ar publiskās organizācijas IFP atbalstīto produktu izstrādi. Turklāt Beicip-Franlab maksā dažādas papildu atlīdzības [...] (*), kas paredzētas, lai segtu uzturēšanu un izmantošanas tiesības. 2005. gadā tika parakstīta papildvienošanās, ar ko tika grozīta atlīdzības kārtība, saglabājot principu, ka Beicip-Franlab sedz visas izstrādes izmaksas.

| (18) | Sabiedrība Prosernat veic izpēti un sniedz pakalpojumus, kā arī piegādā iekārtu komplektus gāzes attīrīšanas un atsērošanas tehnoloģiju jomā. 2006. gadā tās apgrozījums bija 49,9 miljoni euro. Starp publisko organizāciju IFP un Prosernat2003. gada 18. augustā ar atpakaļejošu spēku no 2002. gada 1. janvāra uz desmit gadiem tika parakstīts kopējās licences līgums un vienošanās par rūpniecisko izpēti, kas paredz, ka Prosernat ir ekskluzīva licences koncesija attiecībā uz publiskās organizācijas IFP patentiem un [IFP piedāvā rezultātus] (**), kas gūti pētījumos [...] (*) gāzes attīrīšanas un atsērošanas tehnoloģiju jomā. Atkarībā no gada apgrozījuma Prosernat mātesuzņēmumam maksā atlīdzību par licenci attiecībā uz metodēm, kā arī atlīdzību, ko attiecībā uz iekārtām aprēķina katrā konkrētajā gadījumā atsevišķi. Atlīdzība publiskajai organizācijai IFP, ko Prosernat maksā par piekļuvi izpētes rezultātiem, ir [...] (*) % no Prosernat kopējā gada apgrozījuma. |
| --- | --- |

(18)

Sabiedrība Prosernat veic izpēti un sniedz pakalpojumus, kā arī piegādā iekārtu komplektus gāzes attīrīšanas un atsērošanas tehnoloģiju jomā. 2006. gadā tās apgrozījums bija 49,9 miljoni euro. Starp publisko organizāciju IFP un Prosernat2003. gada 18. augustā ar atpakaļejošu spēku no 2002. gada 1. janvāra uz desmit gadiem tika parakstīts kopējās licences līgums un vienošanās par rūpniecisko izpēti, kas paredz, ka Prosernat ir ekskluzīva licences koncesija attiecībā uz publiskās organizācijas IFP patentiem un [IFP piedāvā rezultātus] (**), kas gūti pētījumos [...] (*) gāzes attīrīšanas un atsērošanas tehnoloģiju jomā. Atkarībā no gada apgrozījuma Prosernat mātesuzņēmumam maksā atlīdzību par licenci attiecībā uz metodēm, kā arī atlīdzību, ko attiecībā uz iekārtām aprēķina katrā konkrētajā gadījumā atsevišķi. Atlīdzība publiskajai organizācijai IFP, ko Prosernat maksā par piekļuvi izpētes rezultātiem, ir [...] (*) % no Prosernat kopējā gada apgrozījuma.

| (19) | Atbilstoši iepriekš minētā Lēmuma C 51/2005 6. pantam 2009. gadā ekskluzīvajos līgumos tika iekļauta klauzula (14), kas regulē atlīdzību, ko meitasuzņēmumi Axens un Prosernat maksā publiskajai organizācijai IFP, lai nodrošinātu, ka mātesuzņēmumam maksā minimālo nefiksēto atlīdzību, kas segtu vismaz 25 % no izmaksām, kuras saistītas ar tehniskās iespējamības pētījumiem pirms rūpnieciskās izpētes darbiem, 50 % no rūpnieciskās izpētes izmaksām un vajadzības gadījumā 75 % no izmaksām, kuras saistītas ar pirmskonkurences izstrādes darbībām, ko atbilstoši Kopienas 1996. gada 17. februāra pamatnostādnēm par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai (15) (turpmāk tekstā “1996. gada PA pamatnostādnes”) publiskā organizācija IFP veic jomās, kurās darbojas meitasuzņēmumi (16). |
| --- | --- |

(19)

Atbilstoši iepriekš minētā Lēmuma C 51/2005 6. pantam 2009. gadā ekskluzīvajos līgumos tika iekļauta klauzula (14), kas regulē atlīdzību, ko meitasuzņēmumi Axens un Prosernat maksā publiskajai organizācijai IFP, lai nodrošinātu, ka mātesuzņēmumam maksā minimālo nefiksēto atlīdzību, kas segtu vismaz 25 % no izmaksām, kuras saistītas ar tehniskās iespējamības pētījumiem pirms rūpnieciskās izpētes darbiem, 50 % no rūpnieciskās izpētes izmaksām un vajadzības gadījumā 75 % no izmaksām, kuras saistītas ar pirmskonkurences izstrādes darbībām, ko atbilstoši Kopienas 1996. gada 17. februāra pamatnostādnēm par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai (15) (turpmāk tekstā “1996. gada PA pamatnostādnes”) publiskā organizācija IFP veic jomās, kurās darbojas meitasuzņēmumi (16).

| (20) | Atbilstoši lēmumam par procedūras sākšanu saistībā ar minētā pasākuma izmeklēšanu ir jāņem vērā iespējamā valsts garantijas ietekme, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, uz visām grupas IFP struktūrām (ko veido publiskā organizācija IFP un tās trīs meitasuzņēmumi, kas ir privāttiesību subjekti) (17). |
| --- | --- |

(20)

Atbilstoši lēmumam par procedūras sākšanu saistībā ar minētā pasākuma izmeklēšanu ir jāņem vērā iespējamā valsts garantijas ietekme, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, uz visām grupas IFP struktūrām (ko veido publiskā organizācija IFP un tās trīs meitasuzņēmumi, kas ir privāttiesību subjekti) (17).

3.   PASĀKUMA APRAKSTS

| (21) | Līdz 2006. gadam publiskā organizācija IFP bija profesionāla organizācija privāttiesību juridiska persona atbilstoši normatīvajam aktam – 1943. gada 17. novembra Likumam Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvadi un atradās Francijas valdības ekonomiskā un finanšu kontrolē. |
| --- | --- |

(21)

Līdz 2006. gadam publiskā organizācija IFP bija profesionāla organizācija privāttiesību juridiska persona atbilstoši normatīvajam aktam – 1943. gada 17. novembra Likumam Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvadi un atradās Francijas valdības ekonomiskā un finanšu kontrolē.

| (22) | Princips par IFP pārveidi par EPIC paredzēts 95. pantā 2005. gada 13. jūlija Likumā Nr. 2005-781 par programmu, ar kuru nosaka enerģētikas politikas virzienus. Šī pārveide stājās spēkā ar 2006. gada 6. jūlija Dekrēta Nr. 2006-797 par publiskās organizācijas IFP statusu publicēšanu Francijas Republikas Oficiālajā Vēstnesī. |
| --- | --- |

(22)

Princips par IFP pārveidi par EPIC paredzēts 95. pantā 2005. gada 13. jūlija Likumā Nr. 2005-781 par programmu, ar kuru nosaka enerģētikas politikas virzienus. Šī pārveide stājās spēkā ar 2006. gada 6. jūlija Dekrēta Nr. 2006-797 par publiskās organizācijas IFP statusu publicēšanu Francijas Republikas Oficiālajā Vēstnesī.

| (23) | Kā EPIC publiskā organizācija IFP dienā, kad tika mainīts tās statuss, kļuva par publisko tiesību juridisku personu (18). |
| --- | --- |

(23)

Kā EPIC publiskā organizācija IFP dienā, kad tika mainīts tās statuss, kļuva par publisko tiesību juridisku personu (18).

| (24) | Kvalificēšanas par EPIC tiesiskās sekas sīki izklāstītas iepriekš minētā Lēmuma C 56/2007 2. daļā (“Pasākuma apraksts”), kā arī lēmuma pa procedūras sākšanu 3.2.1. daļā (“IFP EPIC statusa juridiskās sekas”), uz ko Komisija norāda mutatis mutandis. |
| --- | --- |

(24)

Kvalificēšanas par EPIC tiesiskās sekas sīki izklāstītas iepriekš minētā Lēmuma C 56/2007 2. daļā (“Pasākuma apraksts”), kā arī lēmuma pa procedūras sākšanu 3.2.1. daļā (“IFP EPIC statusa juridiskās sekas”), uz ko Komisija norāda mutatis mutandis.

4.   FORMĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

| (25) | Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija vispirms uzskatīja, ka pasākums izraisa šaubas par to, vai pārmērīgais parastais tiesiskais regulējums EPIC labā bankrota jautājumā līdzinās neierobežotas valsts garantijas mehānismam, kurā iesaistīti valsts līdzekļi:






  — | maksātnespējas un bankrota procedūru nepiemērojamība EPIC kā publisko tiesību juridiskām personām izriet no publisko tiesību juridisko personu īpašuma neaizskaramības vispārīgā principa, ko Francijas judikatūra un jo īpaši Kasācijas tiesa atzinusi kopš 19. gadsimta beigām (19). Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.1. sadaļu, kā arī uz 38.-40. apsvērumu (20); |
| --- | --- | --- |

(25)

Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija vispirms uzskatīja, ka pasākums izraisa šaubas par to, vai pārmērīgais parastais tiesiskais regulējums EPIC labā bankrota jautājumā līdzinās neierobežotas valsts garantijas mehānismam, kurā iesaistīti valsts līdzekļi:

—

maksātnespējas un bankrota procedūru nepiemērojamība EPIC kā publisko tiesību juridiskām personām izriet no publisko tiesību juridisko personu īpašuma neaizskaramības vispārīgā principa, ko Francijas judikatūra un jo īpaši Kasācijas tiesa atzinusi kopš 19. gadsimta beigām (19). Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.1. sadaļu, kā arī uz 38.-40. apsvērumu (20);

| — | 1980. gada 16. jūlija likums un tā piemērošanas noteikumi toties ir piemērojami EPIC. Tajos skaidri noteikts, ka valsts ir kompetentā iestāde attiecībā uz publisko iestāžu parādu piedziņu, ar tiem valstij tiek piešķirtas lielas pilnvaras, piemēram, rīkojums administratīvā kārtā un pietiekamu līdzekļu nodrošināšana, un izveidots valsts atbildības pēdējā instancē princips attiecībā uz publisko tiesību juridisko personu parādiem. Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.2. sadaļu, kā arī uz 41.-45. apsvērumu (21); |
| --- | --- |

—

1980. gada 16. jūlija likums un tā piemērošanas noteikumi toties ir piemērojami EPIC. Tajos skaidri noteikts, ka valsts ir kompetentā iestāde attiecībā uz publisko iestāžu parādu piedziņu, ar tiem valstij tiek piešķirtas lielas pilnvaras, piemēram, rīkojums administratīvā kārtā un pietiekamu līdzekļu nodrošināšana, un izveidots valsts atbildības pēdējā instancē princips attiecībā uz publisko tiesību juridisko personu parādiem. Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.2. sadaļu, kā arī uz 41.-45. apsvērumu (21);

| — | ja EPIC tiek likvidēta, parasti piemēro principu, ka tās parādi tiek nodoti valstij vai citai publiskai iestādei (22), lai nodrošinātu, ka neviens EPIC kreditors nezaudē savu prasījumu publiskai iestādei. Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.3. sadaļu, kā arī uz 46.-51. apsvērumu (23); |
| --- | --- |

—

ja EPIC tiek likvidēta, parasti piemēro principu, ka tās parādi tiek nodoti valstij vai citai publiskai iestādei (22), lai nodrošinātu, ka neviens EPIC kreditors nezaudē savu prasījumu publiskai iestādei. Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.3. sadaļu, kā arī uz 46.-51. apsvērumu (23);

| — | EPIC varētu būt priviliģēta piekļuve Valsts kases avansa kontiem. Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.4. sadaļu un uz 52. apsvērumu (24). |
| --- | --- |

—

EPIC varētu būt priviliģēta piekļuve Valsts kases avansa kontiem. Sīkākai informācijai Komisija norāda uz lēmuma par procedūras sākšanu 3.2.1.4. sadaļu un uz 52. apsvērumu (24).

| (26) | Turklāt, kā precizēts lēmuma par procedūras sākšanu 65.-74. apsvērumā, uz kuriem Komisija norāda, lai iegūtu sīkāku informāciju, Francijas iestāžu piedāvātie skaidrojumi attiecībā uz tiesisko un normatīvo aspektu nešķiet pietiekami, lai a priori likvidētu šaubas. |
| --- | --- |

(26)

Turklāt, kā precizēts lēmuma par procedūras sākšanu 65.-74. apsvērumā, uz kuriem Komisija norāda, lai iegūtu sīkāku informāciju, Francijas iestāžu piedāvātie skaidrojumi attiecībā uz tiesisko un normatīvo aspektu nešķiet pietiekami, lai a priori likvidētu šaubas.

| (27) | Turpmāk Komisija norādīja, ka nevar izslēgt, ka šī situācija rada selektīvu ekonomisku priekšrocību, galvenokārt izmantojot par labvēlīgākiem atzītus finansējuma nosacījumus, pat ja publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumu finanses nav novērtējusi ārēja novērtēšanas aģentūra. Grupai IFP varētu būt arī priekšrocības attiecībās ar klientiem un piegādātājiem, ciktāl tie varētu uzskatīt, ka saistībā ar saviem kredītiem viņi var izmantot valsts garantiju. Tāpēc iepriekšējās izmeklēšanas stadijā nevar izslēgt, ka preču vai pakalpojumu piegādes vai iegādes gadījumā, kas nozīmē parādsaistību atlīdzināšanu, attiecīgie piegādātāji vai klienti piešķir publiskajai organizācijai IFP labākus noteikumus kā tos, kurus viņi piešķirtu uzņēmumam, kam nav piešķirta valsts garantija. |
| --- | --- |

(27)

Turpmāk Komisija norādīja, ka nevar izslēgt, ka šī situācija rada selektīvu ekonomisku priekšrocību, galvenokārt izmantojot par labvēlīgākiem atzītus finansējuma nosacījumus, pat ja publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumu finanses nav novērtējusi ārēja novērtēšanas aģentūra. Grupai IFP varētu būt arī priekšrocības attiecībās ar klientiem un piegādātājiem, ciktāl tie varētu uzskatīt, ka saistībā ar saviem kredītiem viņi var izmantot valsts garantiju. Tāpēc iepriekšējās izmeklēšanas stadijā nevar izslēgt, ka preču vai pakalpojumu piegādes vai iegādes gadījumā, kas nozīmē parādsaistību atlīdzināšanu, attiecīgie piegādātāji vai klienti piešķir publiskajai organizācijai IFP labākus noteikumus kā tos, kurus viņi piešķirtu uzņēmumam, kam nav piešķirta valsts garantija.

| (28) | Turklāt, pamatojoties uz informāciju, kas iegūta iepriekšējās izmeklēšanas beigās, Komisija uzskatīja, ka garantijas neierobežotais raksturs, jo īpaši attiecībā uz tās ilgumu, summu un apjomu, ļoti apgrūtināja tirgus prēmijas summas aprēķināšanu, kas publiskajai organizācijai IFP būtu jāmaksā valstij par šī aizsardzības pasākuma piešķiršanu. |
| --- | --- |

(28)

Turklāt, pamatojoties uz informāciju, kas iegūta iepriekšējās izmeklēšanas beigās, Komisija uzskatīja, ka garantijas neierobežotais raksturs, jo īpaši attiecībā uz tās ilgumu, summu un apjomu, ļoti apgrūtināja tirgus prēmijas summas aprēķināšanu, kas publiskajai organizācijai IFP būtu jāmaksā valstij par šī aizsardzības pasākuma piešķiršanu.

| (29) | Visbeidzot, Komisija norādīja, ka tai ir šaubas par valsts atbalsta saderību ar iekšējo tirgu, jo tas it īpaši prima facie neparādījās kā atbalsts, kas veicina noteiktas saimnieciskās darbības vai attīstību tautsaimnieciskajos apgabalos. |
| --- | --- |

(29)

Visbeidzot, Komisija norādīja, ka tai ir šaubas par valsts atbalsta saderību ar iekšējo tirgu, jo tas it īpaši prima facie neparādījās kā atbalsts, kas veicina noteiktas saimnieciskās darbības vai attīstību tautsaimnieciskajos apgabalos.

5.   FRANCIJAS IESTĀŽU APSVĒRUMI UN PRIEKŠLIKUMI

5.1.   FRANCIJAS IESTĀŽU SĀKOTNĒJIE APSVĒRUMI

| (30) | Saistībā ar lēmumu par procedūras sākšanu 2008. gada 14. oktobra vēstulē Francijas iestādes Komisijai paziņoja savus apsvērumus un priekšlikumus. Šī vēstule papildināja apsvērumus un priekšlikumus Francijas iestāžu iepriekšējās vēstulēs (25), kuri apkopoti lēmumā par procedūras sākšanu. |
| --- | --- |

(30)

Saistībā ar lēmumu par procedūras sākšanu 2008. gada 14. oktobra vēstulē Francijas iestādes Komisijai paziņoja savus apsvērumus un priekšlikumus. Šī vēstule papildināja apsvērumus un priekšlikumus Francijas iestāžu iepriekšējās vēstulēs (25), kuri apkopoti lēmumā par procedūras sākšanu.

| (31) | Francijas iestādes 2008. gada 14. oktobra apsvērumos vispirms atgādināja, ka procedūra attiecībā uz grupu IFP tika uzsākta vienlaikus ar iepriekš minēto Pasta lietu, un tāpēc norādīja, ka tās mutatis mutandis izvirza tos pašus argumentus, kurus tās izvirzīja šīs lietas izmeklēšanas laikā (26). Neraugoties uz šo līdzību, Francijas iestādes tomēr uzskatīja par nepieciešamu norādīt publiskās organizācijas IFP īpatnības; runa ir par pētniecības struktūru, kurai ir trīskāršs vispārējas nozīmes uzdevums (izpēte, apmācība un dokumentēšana) un kuras darbības lielākoties nav saistītas ar tautsaimniecību, kas attaisno tai piešķirto valsts finansējumu. Turklāt tās precizēja iemeslus, kāpēc tās statuss tika pārveidots par EPIC - IFP darbības veidu un finansējuma modeļa, no vienas puses, un tās juridiskā statusa, no otras puses, saskaņošana varētu attaisnot statusa izmaiņas, lai IFP tuvinātu publiskajai jomai, atsakoties no privāttiesību profesionālas organizācijas veida. |
| --- | --- |

(31)

Francijas iestādes 2008. gada 14. oktobra apsvērumos vispirms atgādināja, ka procedūra attiecībā uz grupu IFP tika uzsākta vienlaikus ar iepriekš minēto Pasta lietu, un tāpēc norādīja, ka tās mutatis mutandis izvirza tos pašus argumentus, kurus tās izvirzīja šīs lietas izmeklēšanas laikā (26). Neraugoties uz šo līdzību, Francijas iestādes tomēr uzskatīja par nepieciešamu norādīt publiskās organizācijas IFP īpatnības; runa ir par pētniecības struktūru, kurai ir trīskāršs vispārējas nozīmes uzdevums (izpēte, apmācība un dokumentēšana) un kuras darbības lielākoties nav saistītas ar tautsaimniecību, kas attaisno tai piešķirto valsts finansējumu. Turklāt tās precizēja iemeslus, kāpēc tās statuss tika pārveidots par EPIC - IFP darbības veidu un finansējuma modeļa, no vienas puses, un tās juridiskā statusa, no otras puses, saskaņošana varētu attaisnot statusa izmaiņas, lai IFP tuvinātu publiskajai jomai, atsakoties no privāttiesību profesionālas organizācijas veida.

| (32) | Francijas iestādes apstrīdēja valsts atbalsta esību tāpēc, ka, pēc to domām, nav izpildīti divi noteikumi no tiem, kas minēti LESD 107. panta 1. punktā, jo konkrētais mehānisms neparedz, no vienas puses, valsts finanšu līdzekļu pārskaitīšanu (5.1.1.) un, no otras puses, nekādu priekšrocību piešķiršanu publiskajai organizācijai IFP (5.1.2.). |
| --- | --- |

(32)

Francijas iestādes apstrīdēja valsts atbalsta esību tāpēc, ka, pēc to domām, nav izpildīti divi noteikumi no tiem, kas minēti LESD 107. panta 1. punktā, jo konkrētais mehānisms neparedz, no vienas puses, valsts finanšu līdzekļu pārskaitīšanu (5.1.1.) un, no otras puses, nekādu priekšrocību piešķiršanu publiskajai organizācijai IFP (5.1.2.).

5.1.1.   VALSTS GARANTIJAS VALSTS RESURSU VEIDĀ NEESĪBA

| (33) | Francijas iestādes uzskata, ka, no vienas puses, publiskām organizācijām netiek piešķirta automātiska garantija, pamatojoties uz to statusu (A), un, no otras puses, Komisijas argumentācija lēmumā par procedūras sākšanu ir kļūdaina (B). |
| --- | --- |

(33)

Francijas iestādes uzskata, ka, no vienas puses, publiskām organizācijām netiek piešķirta automātiska garantija, pamatojoties uz to statusu (A), un, no otras puses, Komisijas argumentācija lēmumā par procedūras sākšanu ir kļūdaina (B).

A.   Neierobežotas valsts garantijas neesība

| (34) | Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 41.–45. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes izvirza piecus apsvērumus savu argumentu pamatošanai. |
| --- | --- |

(34)

Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 41.–45. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes izvirza piecus apsvērumus savu argumentu pamatošanai.

| (35) | Pirmkārt, nevienā tiesību aktā vai lēmumā nav minēts princips, saskaņā ar kuru valsts principā neierobežoti garantētu EPIC parādus |
| --- | --- |

(35)

Pirmkārt, nevienā tiesību aktā vai lēmumā nav minēts princips, saskaņā ar kuru valsts principā neierobežoti garantētu EPIC parādus

| (36) | Otrkārt, Valsts Padomes judikatūrā pausts viedoklis par garantiju neesību, jo īpaši spriedumā lietā Société de l'hôtel d'Albe
   (27), kā arī divos lēmumos, kas pieņemti lietā Campoloro
   (28). |
| --- | --- |

(36)

Otrkārt, Valsts Padomes judikatūrā pausts viedoklis par garantiju neesību, jo īpaši spriedumā lietā Société de l'hôtel d'Albe
   (27), kā arī divos lēmumos, kas pieņemti lietā Campoloro
   (28).

| (37) | Treškārt, 2001. gada 1. augusta Budžeta noteikumu ietvara likumā (LOLF) ir paredzēts, ka garantiju var noteikt tikai ar finanšu tiesību aktu noteikumu (29), ko Valsts Padome skaidri apstiprināja 2006. gada pārskatā (30). Līdz ar to Francijas iestāžu norīkotais eksperts iepriekš minētajā Pasta lietā (31) uzskata, ka kopš LOLF stāšanās spēkā 2005. gada 1. janvārī nav iespējams likumīgi piešķirt netiešu garantiju. Attiecībā uz parādsaistībām, kuras uzņemtas kopš 2005. gada 1. janvāra, eksperts uzskata, ka, tā kā nav lēmuma par strīdu izskatīšanu, attiecīgi nav iespējams noteikt, vai pirms 2005. gada 1. janvāra piešķirto netiešo garantiju, kuru piešķiršana nebija skaidri paredzēta finanšu tiesību aktos, spēkā esību ir iespējams atcelt, pamatojoties uz kreditoru tiesībām, kas ir aizsargātas konstitūcijā. |
| --- | --- |

(37)

Treškārt, 2001. gada 1. augusta Budžeta noteikumu ietvara likumā (LOLF) ir paredzēts, ka garantiju var noteikt tikai ar finanšu tiesību aktu noteikumu (29), ko Valsts Padome skaidri apstiprināja 2006. gada pārskatā (30). Līdz ar to Francijas iestāžu norīkotais eksperts iepriekš minētajā Pasta lietā (31) uzskata, ka kopš LOLF stāšanās spēkā 2005. gada 1. janvārī nav iespējams likumīgi piešķirt netiešu garantiju. Attiecībā uz parādsaistībām, kuras uzņemtas kopš 2005. gada 1. janvāra, eksperts uzskata, ka, tā kā nav lēmuma par strīdu izskatīšanu, attiecīgi nav iespējams noteikt, vai pirms 2005. gada 1. janvāra piešķirto netiešo garantiju, kuru piešķiršana nebija skaidri paredzēta finanšu tiesību aktos, spēkā esību ir iespējams atcelt, pamatojoties uz kreditoru tiesībām, kas ir aizsargātas konstitūcijā.

| (38) | Ceturtkārt, Francija uzskata, ka, ja EPIC būtu pieejama valsts garantija, to statusa mainīšana nozīmētu, ka būtu jānodrošina kreditoru tiesību aizsardzības pasākumi. Tā kā šāds mehānisms nav bijis izstrādāts (32), tā secina, ka a contrario EPIC nav piešķirta nekāda valsts garantija. |
| --- | --- |

(38)

Ceturtkārt, Francija uzskata, ka, ja EPIC būtu pieejama valsts garantija, to statusa mainīšana nozīmētu, ka būtu jānodrošina kreditoru tiesību aizsardzības pasākumi. Tā kā šāds mehānisms nav bijis izstrādāts (32), tā secina, ka a contrario EPIC nav piešķirta nekāda valsts garantija.

| (39) | Piektkārt, Francijas iestādes atsaucas uz Valsts Padomes Strīdu izskatīšanas nodaļas bijušā priekšsēdētāja Labetoulle rakstu. (33) Viņš raksta, ka “tiesību akti neparedz automātisku minētās garantijas [valsts garantijas, kas ipso jure piemērojama valsts iestādēm] piešķiršanu, saņemšanu un darbības jomu”. |
| --- | --- |

(39)

Piektkārt, Francijas iestādes atsaucas uz Valsts Padomes Strīdu izskatīšanas nodaļas bijušā priekšsēdētāja Labetoulle rakstu. (33) Viņš raksta, ka “tiesību akti neparedz automātisku minētās garantijas [valsts garantijas, kas ipso jure piemērojama valsts iestādēm] piešķiršanu, saņemšanu un darbības jomu”.

B.   Kļūdainā Komisijas argumentācija
   (34)

| (40) | Francijas iestādes uzskata, ka attiecībā uz EPIC individuālo prasījumu atmaksa netiek garantēta (a), netiek garantēta arī publiskas iestādes darbības vai tās saistību saglabāšana (b). |
| --- | --- |

(40)

Francijas iestādes uzskata, ka attiecībā uz EPIC individuālo prasījumu atmaksa netiek garantēta (a), netiek garantēta arī publiskas iestādes darbības vai tās saistību saglabāšana (b).

a)   Individuālo prasījumu atmaksa netiek garantēta

| (41) | Kā paskaidrots iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 46.-49. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzskata, ka 1980. gada 16. jūlija likums nenosaka garantiju; pamatojoties uz likuma sagatavošanas procesu, 1999. gada 10. novembra nolēmumu (35) un 2005. gada 18. novembra nolēmumu (36)
  Campoloro lietā, kā arī doktrīnas rakstiem (37), Francija norāda, ka tā uzskata, ka 1980. gada 16. jūlija likumā nav paredzēts, ka valstij jāuzņemas saistības par saviem līdzekļiem; 1. pantā lietotais formulējums “y pourvoit” norāda uz “aizstāšanas” pilnvaru, kura “ir balstīta uz principu, ka aizstājējam ir tādi paši uzdevumi kā aizstājamajai personai”. Tāpēc saistībā ar šo aizstāšanu valsts var pildīt tikai šī aizstātā vadošā darbinieka funkcijas, kurās neietilpst iespēja par valsts budžeta līdzekļiem piešķirt ārkārtas dotācijas, jo tas “neietilpst aizstāšanas pilnvaru lokā”. |
| --- | --- |

(41)

Kā paskaidrots iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 46.-49. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzskata, ka 1980. gada 16. jūlija likums nenosaka garantiju; pamatojoties uz likuma sagatavošanas procesu, 1999. gada 10. novembra nolēmumu (35) un 2005. gada 18. novembra nolēmumu (36)
  Campoloro lietā, kā arī doktrīnas rakstiem (37), Francija norāda, ka tā uzskata, ka 1980. gada 16. jūlija likumā nav paredzēts, ka valstij jāuzņemas saistības par saviem līdzekļiem; 1. pantā lietotais formulējums “y pourvoit” norāda uz “aizstāšanas” pilnvaru, kura “ir balstīta uz principu, ka aizstājējam ir tādi paši uzdevumi kā aizstājamajai personai”. Tāpēc saistībā ar šo aizstāšanu valsts var pildīt tikai šī aizstātā vadošā darbinieka funkcijas, kurās neietilpst iespēja par valsts budžeta līdzekļiem piešķirt ārkārtas dotācijas, jo tas “neietilpst aizstāšanas pilnvaru lokā”.

| (42) | Turklāt, kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 50.-53. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes apgalvo, ka valsts stingra atbildība, pamatota tikai ar aktīvu nepietiekamību, nav pieņemama. Patiešām, Francijas iestādes uzskata, ka garantija paredz, ka garantijas devējs uzņemas atbalstīt garantēšanas faktu. Tāpēc, ja ir jāuzņemas vaina vai stingras atbildības gadījumā – konkrētas rīcības sekas –, garantija nav piemērojama. Francija uzskata, ka jebkurā gadījumā valsts atbildība nav piemērojama, pamatojoties tikai uz to, ka prefekts vai uzraudzības iestāde nav spējusi veikt nekādus pasākumus prasījuma atmaksai, aizbildinoties ar publiskās iestādes finanšu vai kapitāla situāciju. Vaina jāizslēdz, jo prefekta vai uzraudzības iestādes atturēšanās no savu pilnvaru īstenošanas pati par sevi nenorāda uz vainu. Tomēr Francijas iestādes atzīst, ka 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktās procedūras īstenošanai valsts pārstāvja pienākums ir nodrošināt sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktību, taču uzskata, ka pat tādā gadījumā, ja tiesa lemj par atlīdzības izmaksu kreditoram, gala rezultātā kreditors nonāks tādā pašā situācijā, kādā nonāktu, piemērojot vispārējos tiesību aktus, jo otrajā gadījumā attiecīgais īpašums tiek nodots un visi kreditori saņem atbilstīgu summu. Tātad kreditoram tas nedod nekādas priekšrocības. |
| --- | --- |

(42)

Turklāt, kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 50.-53. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes apgalvo, ka valsts stingra atbildība, pamatota tikai ar aktīvu nepietiekamību, nav pieņemama. Patiešām, Francijas iestādes uzskata, ka garantija paredz, ka garantijas devējs uzņemas atbalstīt garantēšanas faktu. Tāpēc, ja ir jāuzņemas vaina vai stingras atbildības gadījumā – konkrētas rīcības sekas –, garantija nav piemērojama. Francija uzskata, ka jebkurā gadījumā valsts atbildība nav piemērojama, pamatojoties tikai uz to, ka prefekts vai uzraudzības iestāde nav spējusi veikt nekādus pasākumus prasījuma atmaksai, aizbildinoties ar publiskās iestādes finanšu vai kapitāla situāciju. Vaina jāizslēdz, jo prefekta vai uzraudzības iestādes atturēšanās no savu pilnvaru īstenošanas pati par sevi nenorāda uz vainu. Tomēr Francijas iestādes atzīst, ka 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktās procedūras īstenošanai valsts pārstāvja pienākums ir nodrošināt sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktību, taču uzskata, ka pat tādā gadījumā, ja tiesa lemj par atlīdzības izmaksu kreditoram, gala rezultātā kreditors nonāks tādā pašā situācijā, kādā nonāktu, piemērojot vispārējos tiesību aktus, jo otrajā gadījumā attiecīgais īpašums tiek nodots un visi kreditori saņem atbilstīgu summu. Tātad kreditoram tas nedod nekādas priekšrocības.

b)   Publiskās organizācijas IFP vai tās saistību saglabāšana netiek garantēta

| (43) | Kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 54.-56. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzskata, ka vispārējos tiesību aktos paredzētās sanācijas un likvidācijas procedūras nepiemērojamība publiskām personām neizslēdz EPIC bankrotēšanas iespēju vai pret to vērstas bankrota procedūras sākšanu. Tās apstrīd Komisijas analīzi, kuras pamatā ir paziņojums par valsts atbalstu garantiju veidā (38) (turpmāk tekstā “Paziņojums par garantijām”), un uzskata, ka šajā gadījumā Komisija nav pierādījusi “labvēlīgāku finansējuma noteikumu” pastāvēšanu, kas attiecināmi uz bankrota procedūras izslēgšanu, un tā nav konstatējusi, ka publiskā organizācija IFP nevar bankrotēt, nedz arī to, ka nav iespējama maksātnespējas procedūra, jo 1985. gada likums ir tikai procedūras likums. Šā likuma nepiemērojamība EPIC nenozīmē, ka EPIC nevar nonākt situācijā, kurā tiek pārtraukti maksājumi, kā arī tajā nav aizliegta sanācijas, likvidācijas vai ad hoc bankrota procedūras piemērošana EPIC. |
| --- | --- |

(43)

Kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 54.-56. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzskata, ka vispārējos tiesību aktos paredzētās sanācijas un likvidācijas procedūras nepiemērojamība publiskām personām neizslēdz EPIC bankrotēšanas iespēju vai pret to vērstas bankrota procedūras sākšanu. Tās apstrīd Komisijas analīzi, kuras pamatā ir paziņojums par valsts atbalstu garantiju veidā (38) (turpmāk tekstā “Paziņojums par garantijām”), un uzskata, ka šajā gadījumā Komisija nav pierādījusi “labvēlīgāku finansējuma noteikumu” pastāvēšanu, kas attiecināmi uz bankrota procedūras izslēgšanu, un tā nav konstatējusi, ka publiskā organizācija IFP nevar bankrotēt, nedz arī to, ka nav iespējama maksātnespējas procedūra, jo 1985. gada likums ir tikai procedūras likums. Šā likuma nepiemērojamība EPIC nenozīmē, ka EPIC nevar nonākt situācijā, kurā tiek pārtraukti maksājumi, kā arī tajā nav aizliegta sanācijas, likvidācijas vai ad hoc bankrota procedūras piemērošana EPIC.

| (44) | Turklāt, kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 57.-67. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes apgalvo, ka 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktās “procedūras” piemērošana vispārējos tiesību aktos paredzētās maksātnespējas procedūras vietā nerada nekādas priekšrocības kreditoram. Tās apstrīd nepieciešamību ievērot publiskojamības (39) un līdzvērtības (40) kritērijus, kurus Komisija izvirzījusi lēmuma par procedūras sākšanu 81. apsvērumā, lai novērtētu, vai konkrētas procedūras piemērošana maksātnespējas gadījumā dod priekšrocības minētajai procedūrai pakļautajam subjektam salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuriem ir piemērojamas komerctiesības (41), taču tās izmanto šos pašus kritērijus, lai analizētu procedūru, kas noteikta ar 1980. gada 16. jūlija likumu. Tās uzskata, ka attiecībā uz publiskojamības kritēriju reitinga aģentūras ir pareizi sapratušas, ka šī procedūra ir piemērojama EPIC maksātnespējas gadījumā, turpretī attiecībā uz līdzvērtības kritēriju tās izšķir gadījumus, kuros sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktības prasība ir piemērojama, un gadījumus, kuros tā nav piemērojama, vienlaikus atzīmējot, ka publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu finanšu stāvoklis padara mazticamu situāciju, kad grupas IFP aktīvi ir nepietiekami, kuru pieejamība un ieguldījumi (150,3 miljoni euro) 2007. gada beigās bija līdzvērtīgi aptuveni piecas reizes lielāki nekā aizņēmumu un finanšu parādu summa (25,2 miljoni euro):






  a) | gadījumā, ja nav piemērojama neviena sabiedrisko pakalpojumu prasība, 1980. gada likumā noteiktās procedūras piemērošana publiskas iestādes aktīvu nepietiekamības gadījumā neradītu kreditoriem labvēlīgāku situāciju nekā tad, ja tiktu piemērota vispārējos tiesību aktos paredzētā procedūra - viņi būtu atguvuši tādu pašu summu kā tāda subjekta kreditori, kuram ir piemērojamas komerctiesības, proti, summu, kas iegūta aktīvu realizācijas gadījumā, un kreditoriem vairs nebūtu pieejams neviens tiesību aizsardzības līdzeklis (42), Francija uzskata, ka valsts atbildību nevar piemērot, tikai pamatojoties uz aktīvu nepietiekamību. Ir tikai divas atšķirības:






  — | visu kreditoru gadījumu neizskatīšana vienlaikus: pretēji privāttiesībās paredzētajai procedūrai, saskaņā ar kuru visi prasījumi tiek izskatīti kopumā un tiek apmierināti dilstošā privilēģijas secībā un proporcionāli pieejamajām summām, 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktā procedūra ir īpaša ar to, ka tikai kreditora rīcība ļauj tam saglabāt savas tiesības. 1980. gada 16. jūlija likuma pamatā ir doma “kurš pirmais ierodas, tas pirmais tiek apkalpots”, |
| --- | --- | --- | --- |

(44)

Turklāt, kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 57.-67. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes apgalvo, ka 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktās “procedūras” piemērošana vispārējos tiesību aktos paredzētās maksātnespējas procedūras vietā nerada nekādas priekšrocības kreditoram. Tās apstrīd nepieciešamību ievērot publiskojamības (39) un līdzvērtības (40) kritērijus, kurus Komisija izvirzījusi lēmuma par procedūras sākšanu 81. apsvērumā, lai novērtētu, vai konkrētas procedūras piemērošana maksātnespējas gadījumā dod priekšrocības minētajai procedūrai pakļautajam subjektam salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuriem ir piemērojamas komerctiesības (41), taču tās izmanto šos pašus kritērijus, lai analizētu procedūru, kas noteikta ar 1980. gada 16. jūlija likumu. Tās uzskata, ka attiecībā uz publiskojamības kritēriju reitinga aģentūras ir pareizi sapratušas, ka šī procedūra ir piemērojama EPIC maksātnespējas gadījumā, turpretī attiecībā uz līdzvērtības kritēriju tās izšķir gadījumus, kuros sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktības prasība ir piemērojama, un gadījumus, kuros tā nav piemērojama, vienlaikus atzīmējot, ka publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu finanšu stāvoklis padara mazticamu situāciju, kad grupas IFP aktīvi ir nepietiekami, kuru pieejamība un ieguldījumi (150,3 miljoni euro) 2007. gada beigās bija līdzvērtīgi aptuveni piecas reizes lielāki nekā aizņēmumu un finanšu parādu summa (25,2 miljoni euro):

a)

gadījumā, ja nav piemērojama neviena sabiedrisko pakalpojumu prasība, 1980. gada likumā noteiktās procedūras piemērošana publiskas iestādes aktīvu nepietiekamības gadījumā neradītu kreditoriem labvēlīgāku situāciju nekā tad, ja tiktu piemērota vispārējos tiesību aktos paredzētā procedūra - viņi būtu atguvuši tādu pašu summu kā tāda subjekta kreditori, kuram ir piemērojamas komerctiesības, proti, summu, kas iegūta aktīvu realizācijas gadījumā, un kreditoriem vairs nebūtu pieejams neviens tiesību aizsardzības līdzeklis (42), Francija uzskata, ka valsts atbildību nevar piemērot, tikai pamatojoties uz aktīvu nepietiekamību. Ir tikai divas atšķirības:

—

visu kreditoru gadījumu neizskatīšana vienlaikus: pretēji privāttiesībās paredzētajai procedūrai, saskaņā ar kuru visi prasījumi tiek izskatīti kopumā un tiek apmierināti dilstošā privilēģijas secībā un proporcionāli pieejamajām summām, 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktā procedūra ir īpaša ar to, ka tikai kreditora rīcība ļauj tam saglabāt savas tiesības. 1980. gada 16. jūlija likuma pamatā ir doma “kurš pirmais ierodas, tas pirmais tiek apkalpots”,

| — | valsts pārstāvis, kas administratīvās tiesas uzraudzībā (smagas vainas uzraudzība saskaņā ar Valsts Padomes noteikto iepriekšminētajā nolēmumā Campoloro lietā) uzņemas likvidatoram un tiesu izpildītājam līdzvērtīgu funkciju; |
| --- | --- |

—

valsts pārstāvis, kas administratīvās tiesas uzraudzībā (smagas vainas uzraudzība saskaņā ar Valsts Padomes noteikto iepriekšminētajā nolēmumā Campoloro lietā) uzņemas likvidatoram un tiesu izpildītājam līdzvērtīgu funkciju;

| b) | gadījumā, ja ir jānodrošina sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktība, Francijas iestādes pieļauj, ka valsts pārstāvis, īstenojot 1980. gada 16. jūlija likumā piešķirtās pilnvaras, varētu pieņemt lēmumu nenodot atsevišķus aktīvus, kuri nepieciešami sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu veikšanai. Atsevišķu īpašumu nenodošana nozīmētu to, ka gadījumā, ja valsts nepiešķirtu attiecīgu atlīdzību, tiktu pārdots mazāk aktīvu un attiecīgi samazinātos tās summas, kuras varētu atgūt kreditori. Francijas iestādes uzskata, ka publiskās organizācijas IFP kreditoru tiesības nebūtu plašākas kā gadījumā, ja tiktu piemērotas komerctiesības. Tomēr Francijas iestādes piekrīt, ka šajā gadījumā būtu iespējams piemērot valsts stingru atbildību un rezultātā kreditori varētu pieprasīt atlīdzību to zaudējumu apmērā, kādus tie cietuši (lielākais atbilstoši to aktīvu tirgus vērtībai, kurus valsts nolēmusi nenodot, lai saglabātu sabiedriskā pakalpojuma nepārtrauktību). Tālab kreditori nonāktu tādā pašā situācijā, kādā tie nonāktu, piemērojot vispārējo tiesību aktus. Francijas iestādes no tā secina, ka procedūra, kas noteikta ar 1980. gada 16. jūlija likumu, nepiešķir nekādas priekšrocības salīdzinājumā ar vispārējo tiesību aktos noteikto procedūru un ka nav pamata publiskajai organizācijai IFP tieši piemērot šādu procedūru. |
| --- | --- |

b)

gadījumā, ja ir jānodrošina sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktība, Francijas iestādes pieļauj, ka valsts pārstāvis, īstenojot 1980. gada 16. jūlija likumā piešķirtās pilnvaras, varētu pieņemt lēmumu nenodot atsevišķus aktīvus, kuri nepieciešami sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu veikšanai. Atsevišķu īpašumu nenodošana nozīmētu to, ka gadījumā, ja valsts nepiešķirtu attiecīgu atlīdzību, tiktu pārdots mazāk aktīvu un attiecīgi samazinātos tās summas, kuras varētu atgūt kreditori. Francijas iestādes uzskata, ka publiskās organizācijas IFP kreditoru tiesības nebūtu plašākas kā gadījumā, ja tiktu piemērotas komerctiesības. Tomēr Francijas iestādes piekrīt, ka šajā gadījumā būtu iespējams piemērot valsts stingru atbildību un rezultātā kreditori varētu pieprasīt atlīdzību to zaudējumu apmērā, kādus tie cietuši (lielākais atbilstoši to aktīvu tirgus vērtībai, kurus valsts nolēmusi nenodot, lai saglabātu sabiedriskā pakalpojuma nepārtrauktību). Tālab kreditori nonāktu tādā pašā situācijā, kādā tie nonāktu, piemērojot vispārējo tiesību aktus. Francijas iestādes no tā secina, ka procedūra, kas noteikta ar 1980. gada 16. jūlija likumu, nepiešķir nekādas priekšrocības salīdzinājumā ar vispārējo tiesību aktos noteikto procedūru un ka nav pamata publiskajai organizācijai IFP tieši piemērot šādu procedūru.

| (45) | Kā paskaidrots Lēmuma C 56/2007 68. apsvērumā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzsver, ka dokumenti, kurus Komisija min lēmumā par procedūras sākšanu, jo īpaši tā 82. apsvērumā un jo īpaši 2002. gada 18. jūlija kodificējošais priekšraksts Nr. 02-060-M95 par valsts publisko iestāžu ar rūpniecisku un komerciālu raksturu finanšu un grāmatvedības organizāciju un 2006. gada 14. novembra Rokasgrāmata par valsts publisko iestāžu un publisko interešu grupu izveides, pārveidošanas un darbības izbeigšanas finanšu organizāciju, nav nedz piemērojami, nedz transponējami attiecībā uz publisko organizāciju IFP. |
| --- | --- |

(45)

Kā paskaidrots Lēmuma C 56/2007 68. apsvērumā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzsver, ka dokumenti, kurus Komisija min lēmumā par procedūras sākšanu, jo īpaši tā 82. apsvērumā un jo īpaši 2002. gada 18. jūlija kodificējošais priekšraksts Nr. 02-060-M95 par valsts publisko iestāžu ar rūpniecisku un komerciālu raksturu finanšu un grāmatvedības organizāciju un 2006. gada 14. novembra Rokasgrāmata par valsts publisko iestāžu un publisko interešu grupu izveides, pārveidošanas un darbības izbeigšanas finanšu organizāciju, nav nedz piemērojami, nedz transponējami attiecībā uz publisko organizāciju IFP.

| (46) | Saistībā ar publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu rekapitalizāciju Francijas iestādes vispirms uzskata, ka jautājums, par kuru ir runa lēmuma par procedūras sākšanu 80. apsvērumā, nebūtu jāvērtē, lai pierādītu iespējamas valsts garantijas esību, bet gan lai novērtētu šādas garantijas iespējamo ietekmi, kas vajadzības gadījumā nodrošinātu publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem preferenciālu situāciju labvēlīgāku rekapitalizācijas noteikumu dēļ. Tās arī uzskata, ka Komisijas argumenti balstīti uz diviem kļūdainiem priekšstatiem:






  — | no vienas puses, Komisijas argumentācija ir kļūdaina attiecībā uz iespējamo atbalstu, ko publiskā organizācija IFP varētu sniegt saviem meitasuzņēmumiem, izmantojot līdzekļu pārskaitījumu grupas ietvaros, jo nosacījumi, kas ļauj grupas mātesuzņēmumam neatkarīgi no tā, vai tas ir publisko tiesību juridiska persona, sniegt atbalstu grūtībās nonākušiem meitasuzņēmumiem, ir stingri noteikti uzņēmējsabiedrības likumā (43) un nekādā veidā nav saistīti ar uzņēmuma jēdzienu konkurences tiesību izpratnē, |
| --- | --- | --- |

(46)

Saistībā ar publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu rekapitalizāciju Francijas iestādes vispirms uzskata, ka jautājums, par kuru ir runa lēmuma par procedūras sākšanu 80. apsvērumā, nebūtu jāvērtē, lai pierādītu iespējamas valsts garantijas esību, bet gan lai novērtētu šādas garantijas iespējamo ietekmi, kas vajadzības gadījumā nodrošinātu publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem preferenciālu situāciju labvēlīgāku rekapitalizācijas noteikumu dēļ. Tās arī uzskata, ka Komisijas argumenti balstīti uz diviem kļūdainiem priekšstatiem:

—

no vienas puses, Komisijas argumentācija ir kļūdaina attiecībā uz iespējamo atbalstu, ko publiskā organizācija IFP varētu sniegt saviem meitasuzņēmumiem, izmantojot līdzekļu pārskaitījumu grupas ietvaros, jo nosacījumi, kas ļauj grupas mātesuzņēmumam neatkarīgi no tā, vai tas ir publisko tiesību juridiska persona, sniegt atbalstu grūtībās nonākušiem meitasuzņēmumiem, ir stingri noteikti uzņēmējsabiedrības likumā (43) un nekādā veidā nav saistīti ar uzņēmuma jēdzienu konkurences tiesību izpratnē,

| — | no otras puses, Francijas iestādes apstrīd, ka publiskās organizācijas IFP pielīdzināšana EPIC un valsts garantija, kas būtu saistīta ar šādu statusu, attiecīgā gadījumā ļautu tai rekapitalizēt savus meitasuzņēmumus vieglāk nekā grupas mātesuzņēmumus, uz kuriem attiecas privāttiesības. Francijas iestādes uzskata, ka tas, ka kāda uzņēmējsabiedrība īslaicīgi uzņemas kāda sava meitasuzņēmuma zaudējumus, ir normāla uzņēmējsabiedrību grupu darbība, ko jau turklāt atzinis Eiropas Savienības tiesnesis (44), un publiskais ieguldītājs, kurš darbotos atbilstoši tādiem pašiem rīcības noteikumiem kā privātais ieguldītājs, nevarētu uzskatīt, ka viņa darbībās ir valsts atbalsta elementi LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (45). Jo īpaši tas attiektos uz publisko organizāciju IFP, kurai būtu juridiska iespēja (nevis pienākums) rekapitalizēt grūtībās nonākušu meitasuzņēmumu atbilstoši tādiem pašiem novērtējuma kritērijiem kā jebkuram saprātīgam ieguldītājam. Visbeidzot, Francijas iestādes apstrīd, ka EPIC rīcībā ir jebkāda “tiešās piekļuves” iespēja “Valsts kases kontiem”. Tās precizē, ka noteikumā par “kontu finansiālam atbalstam”, kas noteikts ar LOLF 24. pantu, paredzēta ierobežoto kredītu kontu izveide (kuru maksimālās summas nosaka finanšu likums), kas ļauj valstij, ja tā vēlas un var (jo īpaši attiecībā uz Eiropas Savienības tiesību aktiem) piešķirt avansus dažādām organizācijām. Francijas iestādes uzskata, ka EPIC nav “tiešas piekļuves” šiem kontiem. |
| --- | --- |

—

no otras puses, Francijas iestādes apstrīd, ka publiskās organizācijas IFP pielīdzināšana EPIC un valsts garantija, kas būtu saistīta ar šādu statusu, attiecīgā gadījumā ļautu tai rekapitalizēt savus meitasuzņēmumus vieglāk nekā grupas mātesuzņēmumus, uz kuriem attiecas privāttiesības. Francijas iestādes uzskata, ka tas, ka kāda uzņēmējsabiedrība īslaicīgi uzņemas kāda sava meitasuzņēmuma zaudējumus, ir normāla uzņēmējsabiedrību grupu darbība, ko jau turklāt atzinis Eiropas Savienības tiesnesis (44), un publiskais ieguldītājs, kurš darbotos atbilstoši tādiem pašiem rīcības noteikumiem kā privātais ieguldītājs, nevarētu uzskatīt, ka viņa darbībās ir valsts atbalsta elementi LESD 107. panta 1. punkta nozīmē (45). Jo īpaši tas attiektos uz publisko organizāciju IFP, kurai būtu juridiska iespēja (nevis pienākums) rekapitalizēt grūtībās nonākušu meitasuzņēmumu atbilstoši tādiem pašiem novērtējuma kritērijiem kā jebkuram saprātīgam ieguldītājam. Visbeidzot, Francijas iestādes apstrīd, ka EPIC rīcībā ir jebkāda “tiešās piekļuves” iespēja “Valsts kases kontiem”. Tās precizē, ka noteikumā par “kontu finansiālam atbalstam”, kas noteikts ar LOLF 24. pantu, paredzēta ierobežoto kredītu kontu izveide (kuru maksimālās summas nosaka finanšu likums), kas ļauj valstij, ja tā vēlas un var (jo īpaši attiecībā uz Eiropas Savienības tiesību aktiem) piešķirt avansus dažādām organizācijām. Francijas iestādes uzskata, ka EPIC nav “tiešas piekļuves” šiem kontiem.

5.1.2.   JEBKĀDU PRIEKŠROCĪBU NEESĪBA ATTIECĪBĀ UZ PUBLISKO ORGANIZĀCIJU IFP UN TĀS MEITASUZŅĒMUMIEM

| (47) | Francijas iestādes vispirms uzskata, ka iepriekšminētais paziņojums par garantijām neļauj secināt par priekšrocību esību šajā konkrētajā gadījumā, ka šķietamo priekšrocību, kuras piešķirtas publiskajai organizācijai IFP, tās EPIC statusā attiecināšana arī uz šīs organizācijas meitasuzņēmumiem – vispārējo tiesību publiskām akciju sabiedrībām – ir pretrunā Komisijas lēmumu pieņemšanas praksei un ka konkrētajā gadījumā nav pierādītas reālas tautsaimnieciskas priekšrocības attiecībā uz publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem. |
| --- | --- |

(47)

Francijas iestādes vispirms uzskata, ka iepriekšminētais paziņojums par garantijām neļauj secināt par priekšrocību esību šajā konkrētajā gadījumā, ka šķietamo priekšrocību, kuras piešķirtas publiskajai organizācijai IFP, tās EPIC statusā attiecināšana arī uz šīs organizācijas meitasuzņēmumiem – vispārējo tiesību publiskām akciju sabiedrībām – ir pretrunā Komisijas lēmumu pieņemšanas praksei un ka konkrētajā gadījumā nav pierādītas reālas tautsaimnieciskas priekšrocības attiecībā uz publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem.

| (48) | Francijas iestādes uzskata, ka Komisija kļūdaini interpretē iepriekš minētā paziņojuma par garantijām 1.2. punktu, kurā paredzēts, ka “(...) labvēlīgāki finansēšanas noteikumi uzņēmumam, kura juridiskās formas dēļ nav iespējams tā bankrots vai citas maksātnespējas procedūras, vai kam tiek sniegta nepārprotama valsts garantija, vai kam valsts nodrošina zaudējumu segšanu, tiek uzskatīti par atbalstu garantijas veidā”:






  — | pirmkārt, Francijas iestādes apstrīd, ka publiskajai organizācijai IFP, kas pielīdzināma EPIC, ir tāds juridiskais statuss, kas izslēdz jebkādu bankrota vai maksātnespējas procedūru; Komisija to nekādā gadījumā nav pierādījusi, taču tā tikai sniedz pierādījumu, ka šis statuss neļauj piemērot īpašu procedūru (attiecīgajā gadījumā procedūru, kas noteikta ar 1985. gada 25. janvāra likumu); |
| --- | --- | --- |

(48)

Francijas iestādes uzskata, ka Komisija kļūdaini interpretē iepriekš minētā paziņojuma par garantijām 1.2. punktu, kurā paredzēts, ka “(...) labvēlīgāki finansēšanas noteikumi uzņēmumam, kura juridiskās formas dēļ nav iespējams tā bankrots vai citas maksātnespējas procedūras, vai kam tiek sniegta nepārprotama valsts garantija, vai kam valsts nodrošina zaudējumu segšanu, tiek uzskatīti par atbalstu garantijas veidā”:

—

pirmkārt, Francijas iestādes apstrīd, ka publiskajai organizācijai IFP, kas pielīdzināma EPIC, ir tāds juridiskais statuss, kas izslēdz jebkādu bankrota vai maksātnespējas procedūru; Komisija to nekādā gadījumā nav pierādījusi, taču tā tikai sniedz pierādījumu, ka šis statuss neļauj piemērot īpašu procedūru (attiecīgajā gadījumā procedūru, kas noteikta ar 1985. gada 25. janvāra likumu);

| — | otrkārt, Francijas iestādes noliedz automātisku saikni starp bankrota vai maksātnespējas procedūras neiespējamību no juridiskā un statusa viedokļa un labākiem finansējuma nosacījumiem tirgos; Komisijai, piemērojot iepriekš minētā paziņojuma par garantijām 1.2. punktu, lai uzskatītu, ka uzņēmums, kura juridiskais statuss izslēdz bankrota vai maksātnespējas procedūru, saņem atbalstu garantiju veidā, iepriekš jāpierāda labvēlīgāku finansējuma nosacījumu esība. |
| --- | --- |

—

otrkārt, Francijas iestādes noliedz automātisku saikni starp bankrota vai maksātnespējas procedūras neiespējamību no juridiskā un statusa viedokļa un labākiem finansējuma nosacījumiem tirgos; Komisijai, piemērojot iepriekš minētā paziņojuma par garantijām 1.2. punktu, lai uzskatītu, ka uzņēmums, kura juridiskais statuss izslēdz bankrota vai maksātnespējas procedūru, saņem atbalstu garantiju veidā, iepriekš jāpierāda labvēlīgāku finansējuma nosacījumu esība.

| (49) | Turklāt Komisija lēmumā par procedūras sākšanu, izmeklējot iespējamās priekšrocības publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu līmenī, kuras izriet no neierobežotas garantijas esības EPIC, nav ievērojusi savu lēmumu pieņemšanas praksi. Komisija izmantojusi argumentāciju, kura ir pretrunā tai, ko Komisija pieņēmusi saistībā ar La Banque Postale
   (46) izveidi – lai gan La Banque Postale tāpat kā publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi bija publiska akciju sabiedrība, kura 100 % piederēja struktūrai, kas pielīdzināma EPIC, Komisija uzskatīja (izņemot saistības, ko Francija uzņēmusies šajā lietā), ka šīs vispārējo tiesību publiskās akciju sabiedrības juridiskais statuss pats par sevi izslēdz jebkādas neierobežotas garantijas esību meitasuzņēmuma līmenī. Pēc Francijas iestāžu domām, tādas pašas argumentācijas rezultātam vajadzēja būt uzskatam, ka publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi, kuriem arī ir vispārējo tiesību publiskās akciju sabiedrības statuss, arī nesaņem neierobežotas garantijas, kas tiem eventuāli pienāktos EPIC statusa dēļ. |
| --- | --- |

(49)

Turklāt Komisija lēmumā par procedūras sākšanu, izmeklējot iespējamās priekšrocības publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu līmenī, kuras izriet no neierobežotas garantijas esības EPIC, nav ievērojusi savu lēmumu pieņemšanas praksi. Komisija izmantojusi argumentāciju, kura ir pretrunā tai, ko Komisija pieņēmusi saistībā ar La Banque Postale
   (46) izveidi – lai gan La Banque Postale tāpat kā publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi bija publiska akciju sabiedrība, kura 100 % piederēja struktūrai, kas pielīdzināma EPIC, Komisija uzskatīja (izņemot saistības, ko Francija uzņēmusies šajā lietā), ka šīs vispārējo tiesību publiskās akciju sabiedrības juridiskais statuss pats par sevi izslēdz jebkādas neierobežotas garantijas esību meitasuzņēmuma līmenī. Pēc Francijas iestāžu domām, tādas pašas argumentācijas rezultātam vajadzēja būt uzskatam, ka publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi, kuriem arī ir vispārējo tiesību publiskās akciju sabiedrības statuss, arī nesaņem neierobežotas garantijas, kas tiem eventuāli pienāktos EPIC statusa dēļ.

| (50) | Visbeidzot, Komisija nav pierādījusi patiesas tautsaimnieciskas priekšrocības esību attiecībā uz publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem; tā tikai lēmumā par procedūras sākšanu minēja šķietamus labvēlīgākus finansējuma noteikumus, nesniedzot par to nekādus pierādījumus. Eiropas Savienības judikatūrā prasīts, ka šādā gadījumā Komisijai jāpierāda, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss tai patiešām ļāvis saņemt labvēlīgākus finansējuma nosacījumus (47). Francijas iestādes procedūras gaitā paziņoja informāciju, kas apliecina, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss nesniedza un nevarēja sniegt nekādas finansiālas priekšrocības publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem, tā kā publiskās organizācijas IFP izmaiņas notika, ievērojot vispārējo nepārtrauktības principu, jo īpaši tās darbības, organizācijas, tās grāmatvedības uzskaites un finanšu līmenī (grāmatvedības uzskaites un finanšu resursi un noteikumi), kā arī attiecībā uz tās nodokļu shēmu. |
| --- | --- |

(50)

Visbeidzot, Komisija nav pierādījusi patiesas tautsaimnieciskas priekšrocības esību attiecībā uz publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem; tā tikai lēmumā par procedūras sākšanu minēja šķietamus labvēlīgākus finansējuma noteikumus, nesniedzot par to nekādus pierādījumus. Eiropas Savienības judikatūrā prasīts, ka šādā gadījumā Komisijai jāpierāda, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss tai patiešām ļāvis saņemt labvēlīgākus finansējuma nosacījumus (47). Francijas iestādes procedūras gaitā paziņoja informāciju, kas apliecina, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss nesniedza un nevarēja sniegt nekādas finansiālas priekšrocības publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem, tā kā publiskās organizācijas IFP izmaiņas notika, ievērojot vispārējo nepārtrauktības principu, jo īpaši tās darbības, organizācijas, tās grāmatvedības uzskaites un finanšu līmenī (grāmatvedības uzskaites un finanšu resursi un noteikumi), kā arī attiecībā uz tās nodokļu shēmu.

| (51) | Francijas iestādes uzskata, ka iepriekšminētie argumenti pierāda, ka:






  — | publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu finanšu stāvoklis ir labs, tāpēc jautājums par tās iespējamo bankrotu ir nepamatots, un tāpēc nav nepieciešama valsts kā pēdējās instances intervence; |
| --- | --- | --- |

(51)

Francijas iestādes uzskata, ka iepriekšminētie argumenti pierāda, ka:

—

publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu finanšu stāvoklis ir labs, tāpēc jautājums par tās iespējamo bankrotu ir nepamatots, un tāpēc nav nepieciešama valsts kā pēdējās instances intervence;

| — | publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu īstermiņa finansējuma noteikumi katrai struktūrai ir atšķirīgi un izriet no pārrunām, kuras veiktas intuitu personae ar to attiecīgajām bankām; |
| --- | --- |

—

publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu īstermiņa finansējuma noteikumi katrai struktūrai ir atšķirīgi un izriet no pārrunām, kuras veiktas intuitu personae ar to attiecīgajām bankām;

| — | publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu attiecības ar to piegādātājiem un klientiem arī nav pamats, lai piešķirtu tām priviliģētus nosacījumus, jo attiecībā uz minētajiem piegādātājiem un klientiem tiek gaidīta valsts garantija. |
| --- | --- |

—

publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu attiecības ar to piegādātājiem un klientiem arī nav pamats, lai piešķirtu tām priviliģētus nosacījumus, jo attiecībā uz minētajiem piegādātājiem un klientiem tiek gaidīta valsts garantija.

| (52) | Francijas iestādes secina, ka:






  — | Komisijas veiktā analīze lēmumā par procedūras sākšanu ir apstrīdama; publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem nav piešķirtas nekādas valsts garantijas; |
| --- | --- | --- |

(52)

Francijas iestādes secina, ka:

—

Komisijas veiktā analīze lēmumā par procedūras sākšanu ir apstrīdama; publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem nav piešķirtas nekādas valsts garantijas;

| — | Komisija nav pierādījusi priekšrocību esību attiecībā uz publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem, kas izriet no IFP EPIC statusa; |
| --- | --- |

—

Komisija nav pierādījusi priekšrocību esību attiecībā uz publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem, kas izriet no IFP EPIC statusa;

| — | tādējādi Komisija nav pierādījusi valsts atbalsta esību par labu publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem. |
| --- | --- |

—

tādējādi Komisija nav pierādījusi valsts atbalsta esību par labu publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem.

5.2.   FRANCIJAS IESTĀŽU PRIEKŠLIKUMI

| (53) | Tomēr, lai kliedētu visas Komisijas šaubas, Francijas iestādes ir norādījušas, ka gadījumā, ja Komisija piekritīs slēgt procedūru, pieņemot lēmumu par atbalsta neesību saskaņā ar iepriekš minētās procedūras regulas 7. panta 2. punktu, tās ir gatavas veikt šādus pasākumus:






  — | precizēt 1980. gada 16. jūlija likuma piemērošanas dekrētu, |
| --- | --- | --- |

(53)

Tomēr, lai kliedētu visas Komisijas šaubas, Francijas iestādes ir norādījušas, ka gadījumā, ja Komisija piekritīs slēgt procedūru, pieņemot lēmumu par atbalsta neesību saskaņā ar iepriekš minētās procedūras regulas 7. panta 2. punktu, tās ir gatavas veikt šādus pasākumus:

—

precizēt 1980. gada 16. jūlija likuma piemērošanas dekrētu,

| — | ievietot norādi par garantijas neesību publiskās organizācijas IFP parādsaistību līgumos, |
| --- | --- |

—

ievietot norādi par garantijas neesību publiskās organizācijas IFP parādsaistību līgumos,

| — | ievietot norādi par garantijas neesību publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu finansējuma līgumos. |
| --- | --- |

—

ievietot norādi par garantijas neesību publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu finansējuma līgumos.

5.2.1.   PRECIZĒŠANA PAR 1980. GADA 16. JŪLIJA LIKUMA PIEMĒROŠANAS DEKRĒTU

| (54) | Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 94.-96. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes ierosina precizēt 1980. gada 16. jūlija likuma interpretāciju, veicot grozījumus likuma piemērošanas dekrēta 3. panta 1. punkta 4. daļā (48). Tās uzskata, ka grozījumu mērķis ir kliedēt jebkādas šaubas par frāzes “y pourvoit” pielietojuma jomu prefektam piešķirto valsts pārstāvja vai uzraudzības iestādes pilnvaru organizācijā, jo tiem jāatbrīvo pašpārvaldes vai iestādes budžetā esošie resursi (49). Francijas iestādes uzskata, ka šis priekšlikums izslēdz iespēju, ka prefekts vai valsts pārstāvis paredzētās procedūras ietvaros varētu palielināt attiecīgās pašpārvaldes vai iestādes līdzekļus, izmantojot valsts dotāciju vai piešķirot publiskos līdzekļus. |
| --- | --- |

(54)

Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 94.-96. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes ierosina precizēt 1980. gada 16. jūlija likuma interpretāciju, veicot grozījumus likuma piemērošanas dekrēta 3. panta 1. punkta 4. daļā (48). Tās uzskata, ka grozījumu mērķis ir kliedēt jebkādas šaubas par frāzes “y pourvoit” pielietojuma jomu prefektam piešķirto valsts pārstāvja vai uzraudzības iestādes pilnvaru organizācijā, jo tiem jāatbrīvo pašpārvaldes vai iestādes budžetā esošie resursi (49). Francijas iestādes uzskata, ka šis priekšlikums izslēdz iespēju, ka prefekts vai valsts pārstāvis paredzētās procedūras ietvaros varētu palielināt attiecīgās pašpārvaldes vai iestādes līdzekļus, izmantojot valsts dotāciju vai piešķirot publiskos līdzekļus.

5.2.2.   NORĀDES PAR GARANTIJAS NEESĪBU IEKĻAUŠANA PUBLISKĀS ORGANIZĀCIJAS IFP PARĀDSAISTĪBU LĪGUMOS

| (55) | Kā precizēts iepriekšminētā lēmuma C 56/2007 97.-100. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes apstrīd Komisijas nostāju (50), atbilstoši kurai valsts atbildību varētu piesaistīt, pamatojoties vienīgi uz publiskās organizācijas IFP maksātnespēju. Tomēr tās ir izteikušas priekšlikumu, kas balstīts uz pieņemtā riska izņēmumu (sal. Valsts Padomes nolēmu Sille
   (51) lietā un Meunier
   (52) lietā), un ierosina, līdzīgi kā tās bija rīkojušās Pasta lietā, oficiāli apstiprināt publiskās organizācijas IFP kreditoriem, ka uz prasījumiem nav attiecināma valsts garantija un uzņēmuma maksātnespējas gadījumā valstij nebūs pienākuma sniegt finansiālu atbalstu prasījumu atmaksai. Tālab iespējamās ieinteresētās personas, apzināti pakļaujot sevi riskam un pilnībā apzinoties tā iemeslu, nevarēs atsaukties uz tiesībām saņemt kompensāciju. Francijas iestādes kopā ar publisko organizāciju IFP apņemas katrai darbībai iekļaut finansējuma līgumā (visiem finansējuma instrumentiem, uz kuriem attiecas līgums) šādu norādi:
  “Emisijai/programmai/aizņēmumam netiek nodrošinātas nekādas tiešas vai netiešas valsts garantijas. Maksātnespējas gadījumā valsts nav atbildīga par IFP parādu atmaksāšanu.” |
| --- | --- |

(55)

Kā precizēts iepriekšminētā lēmuma C 56/2007 97.-100. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes apstrīd Komisijas nostāju (50), atbilstoši kurai valsts atbildību varētu piesaistīt, pamatojoties vienīgi uz publiskās organizācijas IFP maksātnespēju. Tomēr tās ir izteikušas priekšlikumu, kas balstīts uz pieņemtā riska izņēmumu (sal. Valsts Padomes nolēmu Sille
   (51) lietā un Meunier
   (52) lietā), un ierosina, līdzīgi kā tās bija rīkojušās Pasta lietā, oficiāli apstiprināt publiskās organizācijas IFP kreditoriem, ka uz prasījumiem nav attiecināma valsts garantija un uzņēmuma maksātnespējas gadījumā valstij nebūs pienākuma sniegt finansiālu atbalstu prasījumu atmaksai. Tālab iespējamās ieinteresētās personas, apzināti pakļaujot sevi riskam un pilnībā apzinoties tā iemeslu, nevarēs atsaukties uz tiesībām saņemt kompensāciju. Francijas iestādes kopā ar publisko organizāciju IFP apņemas katrai darbībai iekļaut finansējuma līgumā (visiem finansējuma instrumentiem, uz kuriem attiecas līgums) šādu norādi:

“Emisijai/programmai/aizņēmumam netiek nodrošinātas nekādas tiešas vai netiešas valsts garantijas. Maksātnespējas gadījumā valsts nav atbildīga par IFP parādu atmaksāšanu.”

| (56) | Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 101. apsvērumā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes ņēma vērā arī Komisijas bažas, ko tā paudusi lēmuma par procedūras sākšanu 71. apsvērumā, kurā norādīts, ka, no vienas puses, pieņemamā riska izņēmums ir ar judikatūru ieviests noteikums, kurā ir iespējamas izmaiņas, un, no otras puses, tāda noteikuma pamatā ir sekundāro tiesību instrumenti, kurus konflikta gadījumā var atcelt, un, visbeidzot, Francijas iestāžu priekšlikumā nav aplūkoti visi gadījumi, jo parādsaistības var būt ne tikai finansiāla, bet arī komerciāla vai cita rakstura. |
| --- | --- |

(56)

Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 101. apsvērumā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes ņēma vērā arī Komisijas bažas, ko tā paudusi lēmuma par procedūras sākšanu 71. apsvērumā, kurā norādīts, ka, no vienas puses, pieņemamā riska izņēmums ir ar judikatūru ieviests noteikums, kurā ir iespējamas izmaiņas, un, no otras puses, tāda noteikuma pamatā ir sekundāro tiesību instrumenti, kurus konflikta gadījumā var atcelt, un, visbeidzot, Francijas iestāžu priekšlikumā nav aplūkoti visi gadījumi, jo parādsaistības var būt ne tikai finansiāla, bet arī komerciāla vai cita rakstura.

| (57) | Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 102.-104. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, pēc tam, kad Francijas iestādes atgādināja principiāli pretējo viedokli saistībā ar Komisijas nostāju par to, ka valsts stingra atbildība nevar iestāties, pamatojoties tikai uz publiskās organizācijas IFP aktīvu nepietiekamību, tās sniedz papildu argumentus, lai kliedētu Komisijas šaubas:






  a) | Francijas iestādes uzskata, ka Komisijas pirmais iebildums rosina uzskatīt, ka pat tādā gadījumā, ja dalībvalsts tiesību akti neparedz kādu noteikumu, risks, ka judikatūrā, t. i., valsts tiesībās, tiktu veiktas izmaiņas, vien varētu nozīmēt valsts atbalstu. Komisija nevar iespējamu atbalsta pasākumu pamatot ar varbūtējām izmaiņām tiesību aktos, kuras šajā konkrētajā gadījumā ir praktiski neiespējamas, jo pieņemamā riska izņēmums ir vispārējs publisko tiesību princips, kas ir plaši pielietots judikatūrā, nekad nav apstrīdēts un ir plaši komentēts, |
| --- | --- | --- |

(57)

Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 102.-104. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, pēc tam, kad Francijas iestādes atgādināja principiāli pretējo viedokli saistībā ar Komisijas nostāju par to, ka valsts stingra atbildība nevar iestāties, pamatojoties tikai uz publiskās organizācijas IFP aktīvu nepietiekamību, tās sniedz papildu argumentus, lai kliedētu Komisijas šaubas:

a)

Francijas iestādes uzskata, ka Komisijas pirmais iebildums rosina uzskatīt, ka pat tādā gadījumā, ja dalībvalsts tiesību akti neparedz kādu noteikumu, risks, ka judikatūrā, t. i., valsts tiesībās, tiktu veiktas izmaiņas, vien varētu nozīmēt valsts atbalstu. Komisija nevar iespējamu atbalsta pasākumu pamatot ar varbūtējām izmaiņām tiesību aktos, kuras šajā konkrētajā gadījumā ir praktiski neiespējamas, jo pieņemamā riska izņēmums ir vispārējs publisko tiesību princips, kas ir plaši pielietots judikatūrā, nekad nav apstrīdēts un ir plaši komentēts,

| b) | attiecībā uz otro iebildumu Francijas iestādes atzīst, ka likums un normatīvie akti prevalē pār līgumiem un ka apstrīdamā klauzula ir atceļama. Tomēr tās uzskata, ka šajā iebildumā nav ietverta atsauce uz augstāka līmeņa dokumentiem, un tāpēc tam nav pamatojuma, |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz otro iebildumu Francijas iestādes atzīst, ka likums un normatīvie akti prevalē pār līgumiem un ka apstrīdamā klauzula ir atceļama. Tomēr tās uzskata, ka šajā iebildumā nav ietverta atsauce uz augstāka līmeņa dokumentiem, un tāpēc tam nav pamatojuma,

| c) | visbeidzot, attiecībā uz trešo iebildumu Francijas iestādes uzskata, ka tā pamatā ir vienkāršs pieņēmums par piegādātāju ticību vai iespējamu cerību par valsts garantiju esību attiecībā uz viņu parādsaistībām; šis pieņēmums nevar pamatot priekšrocību esību; tas jāpamato ar argumentu, kas nosaka, ka publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem reāli piešķirtas kādas saimnieciskas priekšrocības. |
| --- | --- |

c)

visbeidzot, attiecībā uz trešo iebildumu Francijas iestādes uzskata, ka tā pamatā ir vienkāršs pieņēmums par piegādātāju ticību vai iespējamu cerību par valsts garantiju esību attiecībā uz viņu parādsaistībām; šis pieņēmums nevar pamatot priekšrocību esību; tas jāpamato ar argumentu, kas nosaka, ka publiskajai organizācijai IFP un tās meitasuzņēmumiem reāli piešķirtas kādas saimnieciskas priekšrocības.

| (58) | Tomēr, kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 106. apsvērumā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes norāda, ka tās būtu gatavas papildināt priekšlikumu, iekļaujot norādi par garantijas neesību visos ar parādsaistībām saistītajos līgumos, lai varētu izvairīties no jebkāda riska, ka valsts stingra atbildība varētu iestāties, pamatojoties tikai uz publiskās organizācijas IFP maksātnespēju. |
| --- | --- |

(58)

Tomēr, kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 106. apsvērumā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes norāda, ka tās būtu gatavas papildināt priekšlikumu, iekļaujot norādi par garantijas neesību visos ar parādsaistībām saistītajos līgumos, lai varētu izvairīties no jebkāda riska, ka valsts stingra atbildība varētu iestāties, pamatojoties tikai uz publiskās organizācijas IFP maksātnespēju.

5.2.3   NORĀDES IEKĻAUŠANA PAR GARANTIJAS NEESAMĪBU PUBLISKĀS ORGANIZĀCIJAS IFP MEITASUZŅĒMUMU AXENS, BEICIP-FRANLAB, PROSERNAT FINANSĒJUMA LĪGUMOS

| (59) | Turklāt, lai papildinātu piedāvāto noteikumu, Francijas iestādes izsaka Komisijai papildu priekšlikumu, kas līdzīgs tam, ko tās izvirzīja La Banque Postale dibināšanas laikā, apņemoties attiecībā uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) aizņēmumiem tirgos finansējuma līgumā (visiem finansējuma instrumentiem, uz kuriem attiecas līgums) rakstveidā iekļaut šādu norādi “atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši skaidras juridiskas atļaujas nepieciešamība katrai garantijai) attiecībā uz šo finansējuma darbību valsts nepiešķir ne tiešas, ne netiešas priekšrocības”. |
| --- | --- |

(59)

Turklāt, lai papildinātu piedāvāto noteikumu, Francijas iestādes izsaka Komisijai papildu priekšlikumu, kas līdzīgs tam, ko tās izvirzīja La Banque Postale dibināšanas laikā, apņemoties attiecībā uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) aizņēmumiem tirgos finansējuma līgumā (visiem finansējuma instrumentiem, uz kuriem attiecas līgums) rakstveidā iekļaut šādu norādi “atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši skaidras juridiskas atļaujas nepieciešamība katrai garantijai) attiecībā uz šo finansējuma darbību valsts nepiešķir ne tiešas, ne netiešas priekšrocības”.

| (60) | Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 107.–110. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzskata, ka abi iepriekš minētie precizēšanas pasākumi (sīkāk par tiem minēts 55. un 59. apsvērumā) sniegtu publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu kreditoriem lielāku skaidrību par to tiesībām, lai Franciju vairs neuzskatītu, kā Komisija to norādīja lēmuma par procedūras sākšanu 87. apsvērumā, par “atbildīgu par publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu kreditoru cerībām attiecībā uz garantijas esību”un ka tā tīši radījusi“juridiskā ziņā neskaidru situāciju”, kuras“rezultātā publiskajai organizācijai IFP tiek sniegtas priekšrocības un valstij var nākties atmaksāt publiskās organizācijas IFP parādus”. |
| --- | --- |

(60)

Kā precizēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 107.–110. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Francijas iestādes uzskata, ka abi iepriekš minētie precizēšanas pasākumi (sīkāk par tiem minēts 55. un 59. apsvērumā) sniegtu publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu kreditoriem lielāku skaidrību par to tiesībām, lai Franciju vairs neuzskatītu, kā Komisija to norādīja lēmuma par procedūras sākšanu 87. apsvērumā, par “atbildīgu par publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu kreditoru cerībām attiecībā uz garantijas esību”un ka tā tīši radījusi“juridiskā ziņā neskaidru situāciju”, kuras“rezultātā publiskajai organizācijai IFP tiek sniegtas priekšrocības un valstij var nākties atmaksāt publiskās organizācijas IFP parādus”.

5.3.   FRANCIJAS IESTĀŽU PAPILDU APSVĒRUMI

| (61) | Ar 2010. gada 16. jūlija un 2010. gada 26. novembra vēstulēm Francijas iestādes sniedza papildu apsvērumus, kas, pēc to domām, apstiprina valsts atbalsta neesību attiecībā uz publisko organizāciju IFP. |
| --- | --- |

(61)

Ar 2010. gada 16. jūlija un 2010. gada 26. novembra vēstulēm Francijas iestādes sniedza papildu apsvērumus, kas, pēc to domām, apstiprina valsts atbalsta neesību attiecībā uz publisko organizāciju IFP.

| (62) | Iesākumā atgādinot par France Télécom lietu (53), tās 2010. gada 16. jūlija vēstulē uzsver, ka Eiropas Savienības tiesnesis atgādinājis Komisijas pienākumu pierādīt reālas priekšrocības, lai varētu konstatēt valsts atbalsta esību. Tās uzskata, ka konkrētajā gadījumā neierobežota garantija, kas, pēc Komisijas domām, izriet no publiskās organizācijas IFP statusa, patiesībā tai nesniedz nekādas tautsaimnieciskas priekšrocības. 2010. gada 26. novembra vēstulē Francijas iestādes precizē, ka tās uzskata, ka Komisijai ir pienākums pierādīt. Šajā sakarībā tās atgādina prasības, kas izvirzītas Eiropas Savienības judikatūrā attiecībā uz pierādījumiem un pamatojumiem, jo īpaši Vispārējās tiesas iepriekšminētajā spriedumā France Telecom lietā un Kopienu Tiesas spriedumā Krantz lietā (54) un nesenākā spriedumā Deutsche Post AG lietā (55). Francijas iestādes uzskata, ka Komisijas iesniegtā analīze šajā konkrētajā gadījumā “vairāk balstīta uz pieņēmumiem, nevis konkrētu analīzi”. |
| --- | --- |

(62)

Iesākumā atgādinot par France Télécom lietu (53), tās 2010. gada 16. jūlija vēstulē uzsver, ka Eiropas Savienības tiesnesis atgādinājis Komisijas pienākumu pierādīt reālas priekšrocības, lai varētu konstatēt valsts atbalsta esību. Tās uzskata, ka konkrētajā gadījumā neierobežota garantija, kas, pēc Komisijas domām, izriet no publiskās organizācijas IFP statusa, patiesībā tai nesniedz nekādas tautsaimnieciskas priekšrocības. 2010. gada 26. novembra vēstulē Francijas iestādes precizē, ka tās uzskata, ka Komisijai ir pienākums pierādīt. Šajā sakarībā tās atgādina prasības, kas izvirzītas Eiropas Savienības judikatūrā attiecībā uz pierādījumiem un pamatojumiem, jo īpaši Vispārējās tiesas iepriekšminētajā spriedumā France Telecom lietā un Kopienu Tiesas spriedumā Krantz lietā (54) un nesenākā spriedumā Deutsche Post AG lietā (55). Francijas iestādes uzskata, ka Komisijas iesniegtā analīze šajā konkrētajā gadījumā “vairāk balstīta uz pieņēmumiem, nevis konkrētu analīzi”.

| (63) | Turklāt, pēc Francijas iestāžu domām, Komisija uzskata, ka publiskajai organizācijai IFP priekšrocības ir trīs līmeņos: (i) tās attiecību līmenī ar banku un finanšu iestādēm, (ii) tās attiecību līmenī ar piegādātājiem un (iii) tās attiecību līmenī ar trešiem rūpnieciskajiem partneriem, kuri izmanto pētniecības pakalpojumus. |
| --- | --- |

(63)

Turklāt, pēc Francijas iestāžu domām, Komisija uzskata, ka publiskajai organizācijai IFP priekšrocības ir trīs līmeņos: (i) tās attiecību līmenī ar banku un finanšu iestādēm, (ii) tās attiecību līmenī ar piegādātājiem un (iii) tās attiecību līmenī ar trešiem rūpnieciskajiem partneriem, kuri izmanto pētniecības pakalpojumus.

| (64) | Attiecībā uz publiskās organizācijas IFP attiecībām ar banku un finanšu iestādēm Francijas iestādes uzskata, ka līdz šim publiskā organizācija IFP nav guvusi nekādas saimnieciskas priekšrocības no tās EPIC statusa. Tās Komisijai iesniedz informāciju, kas apliecina, ka i) ilgtermiņā publiskajai organizācijai IFP 2005., 2006. un 2007. gadā (56), kā arī 2008. un 2009. gadā nav bijis parādsaistību, ka ii) vidējā termiņā publiskā organizācija IFP, protams, ik gadu ar dažādām banku iestādēm vienojas par kredītlīnijas atvēršanu, par procentu likmēm, kas līdzvērtīgas tirgus likmēm, katrā ziņā tā nekad nav izmantojusi šīs kredītlīnijas un, ka visbeidzot, iii) īstermiņā attiecīgajā periodā publiskajai organizācijai IFP parādsaistību gandrīz nav vai nav vispār. |
| --- | --- |

(64)

Attiecībā uz publiskās organizācijas IFP attiecībām ar banku un finanšu iestādēm Francijas iestādes uzskata, ka līdz šim publiskā organizācija IFP nav guvusi nekādas saimnieciskas priekšrocības no tās EPIC statusa. Tās Komisijai iesniedz informāciju, kas apliecina, ka i) ilgtermiņā publiskajai organizācijai IFP 2005., 2006. un 2007. gadā (56), kā arī 2008. un 2009. gadā nav bijis parādsaistību, ka ii) vidējā termiņā publiskā organizācija IFP, protams, ik gadu ar dažādām banku iestādēm vienojas par kredītlīnijas atvēršanu, par procentu likmēm, kas līdzvērtīgas tirgus likmēm, katrā ziņā tā nekad nav izmantojusi šīs kredītlīnijas un, ka visbeidzot, iii) īstermiņā attiecīgajā periodā publiskajai organizācijai IFP parādsaistību gandrīz nav vai nav vispār.

| (65) | Saistībā ar attiecībām ar piegādātājiem Francijas iestādes uzskata, ka uz publisko organizāciju IFP kā līgumslēdzēju pusi attiecas publiskošanas un konkursa rīkošanas pienākums, kas noteikts 2005. gada 6. jūnija rīkojumā Nr. 2005-649 (57), un ka tādējādi tai nav nekādu priekšrocību. 2010. gada 26. novembra vēstulē Francijas iestādes atkārto šo analīzi un precizē, ka tas, ka attiecībā uz publiskās organizācijas IFP pasūtījumiem jāievēro konkursa procedūra atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvai 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (58), pēc šo iestāžu domām, ir pietiekama garantija, lai izvairītos no konkurences kropļošanas tirgū. Francija uzskata, ka, rīkojot piegādātāju konkursus, atbilstīgi tām saistībām, kuras izriet no Eiropas Savienības tiesību aktiem, publisko organizāciju IFP, ja nav nekādu īpašu pierādījumu, nevar apsūdzēt par to, ka tai piešķirtas nelikumīgas priekšrocības. Francijas iestādes uzsver, ka tieši valsts pasūtījuma efektivitātes dēļ tika atvieglota elektronisko iepirkuma sistēmu izmantošana atbilstīgi Direktīvas 2004/18/EK 13. apsvērumam, kurā norādīts, piemēram, ka “ar šo iepirkuma metodi līgumslēdzēja iestāde [...] var panākt pretendentu loka paplašināšanos [...] un tādējādi nodrošināt optimālu valsts līdzekļu izmantojumu vispārīgā konkurencē.” Šajā sakarībā tās min Komisijas ziņojumu (59), kurā ir secinājums par to, ka regulējumam valsts iepirkuma jomā ir pozitīva ietekme cenu samazināšanas aspektā; šis cenu samazinājums tiek minēts kā “sociālais labums”, ko sniedz taisnīgāka pretendentu konkurence. Tāpēc, “piedēvējot” šos ietaupījumus publiskās organizācijas IFP EPIC statusam, Komisijas viedoklis nesakrīt ar direktīvas garu, kurā atlases procedūras tiek vērtētas kā galvenais labākas konkurences līdzeklis, kura rezultātā samazinās valsts pasūtījuma izmaksas. |
| --- | --- |

(65)

Saistībā ar attiecībām ar piegādātājiem Francijas iestādes uzskata, ka uz publisko organizāciju IFP kā līgumslēdzēju pusi attiecas publiskošanas un konkursa rīkošanas pienākums, kas noteikts 2005. gada 6. jūnija rīkojumā Nr. 2005-649 (57), un ka tādējādi tai nav nekādu priekšrocību. 2010. gada 26. novembra vēstulē Francijas iestādes atkārto šo analīzi un precizē, ka tas, ka attiecībā uz publiskās organizācijas IFP pasūtījumiem jāievēro konkursa procedūra atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvai 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (58), pēc šo iestāžu domām, ir pietiekama garantija, lai izvairītos no konkurences kropļošanas tirgū. Francija uzskata, ka, rīkojot piegādātāju konkursus, atbilstīgi tām saistībām, kuras izriet no Eiropas Savienības tiesību aktiem, publisko organizāciju IFP, ja nav nekādu īpašu pierādījumu, nevar apsūdzēt par to, ka tai piešķirtas nelikumīgas priekšrocības. Francijas iestādes uzsver, ka tieši valsts pasūtījuma efektivitātes dēļ tika atvieglota elektronisko iepirkuma sistēmu izmantošana atbilstīgi Direktīvas 2004/18/EK 13. apsvērumam, kurā norādīts, piemēram, ka “ar šo iepirkuma metodi līgumslēdzēja iestāde [...] var panākt pretendentu loka paplašināšanos [...] un tādējādi nodrošināt optimālu valsts līdzekļu izmantojumu vispārīgā konkurencē.” Šajā sakarībā tās min Komisijas ziņojumu (59), kurā ir secinājums par to, ka regulējumam valsts iepirkuma jomā ir pozitīva ietekme cenu samazināšanas aspektā; šis cenu samazinājums tiek minēts kā “sociālais labums”, ko sniedz taisnīgāka pretendentu konkurence. Tāpēc, “piedēvējot” šos ietaupījumus publiskās organizācijas IFP EPIC statusam, Komisijas viedoklis nesakrīt ar direktīvas garu, kurā atlases procedūras tiek vērtētas kā galvenais labākas konkurences līdzeklis, kura rezultātā samazinās valsts pasūtījuma izmaksas.

| (66) | Visbeidzot, saistībā ar publiskās organizācijas IFP attiecībām ar tās klientiem Francija precizē, ka attiecīgās darbības līgumpētniecības jomā attiecas uz pakalpojumiem, kurus publiskā organizācija IFP sniedz klientam pēc viņa, trešās personas vai meitasuzņēmuma lūguma jautājumā, kas ietilpst publiskās organizācijas IFP uzdevumu lokā, tie nav publiskās organizācijas IFP stratēģiskajās interesēs attiecībā uz rezultātu īpašumu, šie pētījumi bagātina publiskās organizācijas zināšanas un kompetences publiskās pētniecības un attīstības programmu īstenošanā, ko tā veic, tie neattiecas uz meitasuzņēmumu ekskluzīvu darbības jomu. Francijas iestādes atzīmē, ka, lai klientiem sniegtu pakalpojumus pētījumu jomā, nepieciešams īpašs aprīkojums un kompetence. |
| --- | --- |

(66)

Visbeidzot, saistībā ar publiskās organizācijas IFP attiecībām ar tās klientiem Francija precizē, ka attiecīgās darbības līgumpētniecības jomā attiecas uz pakalpojumiem, kurus publiskā organizācija IFP sniedz klientam pēc viņa, trešās personas vai meitasuzņēmuma lūguma jautājumā, kas ietilpst publiskās organizācijas IFP uzdevumu lokā, tie nav publiskās organizācijas IFP stratēģiskajās interesēs attiecībā uz rezultātu īpašumu, šie pētījumi bagātina publiskās organizācijas zināšanas un kompetences publiskās pētniecības un attīstības programmu īstenošanā, ko tā veic, tie neattiecas uz meitasuzņēmumu ekskluzīvu darbības jomu. Francijas iestādes atzīmē, ka, lai klientiem sniegtu pakalpojumus pētījumu jomā, nepieciešams īpašs aprīkojums un kompetence.

| (67) | Šajā sakarībā Francija uzsver, ka, pat ja publiskā organizācija IFP gūtu labumu no EPIC statusa, lai veiktu savu saimniecisko darbību, šīs priekšrocības nekādā materiālā veidā neietekmētu tirgu. Jo īpaši tās nevarētu kropļot konkurenci, ne arī iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Francijas iestādes tomēr atzīst, ka laikposmā no publiskās organizācijas IFP statusa maiņas (tā notika 2006. gada jūlijā) publiskā organizācija IFP varētu eventuāli būt saņēmusi izmaksu atvieglojumus, jo tā nav parakstījusi saistību izpildes garantiju, kas, pamatojoties uz banku un apdrošināšanas sabiedrību parasti pieprasītajām summām šāda veida pakalpojumu sniegšanai, tomēr ir neliela summa. Francijas iestādes secina, ka tāda ietekme nav priekšrocība, kas liek apšaubīt valsts atbalsta esību attiecībā uz publisko organizāciju IFP. |
| --- | --- |

(67)

Šajā sakarībā Francija uzsver, ka, pat ja publiskā organizācija IFP gūtu labumu no EPIC statusa, lai veiktu savu saimniecisko darbību, šīs priekšrocības nekādā materiālā veidā neietekmētu tirgu. Jo īpaši tās nevarētu kropļot konkurenci, ne arī iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Francijas iestādes tomēr atzīst, ka laikposmā no publiskās organizācijas IFP statusa maiņas (tā notika 2006. gada jūlijā) publiskā organizācija IFP varētu eventuāli būt saņēmusi izmaksu atvieglojumus, jo tā nav parakstījusi saistību izpildes garantiju, kas, pamatojoties uz banku un apdrošināšanas sabiedrību parasti pieprasītajām summām šāda veida pakalpojumu sniegšanai, tomēr ir neliela summa. Francijas iestādes secina, ka tāda ietekme nav priekšrocība, kas liek apšaubīt valsts atbalsta esību attiecībā uz publisko organizāciju IFP.

6.   TREŠO PERSONU APSVĒRUMI UN FRANCIJAS IESTĀŽU PIEZĪMES

6.1.   SABIEDRĪBAS UOP LIMITED APSVĒRUMI

| (68) | Ar 2008. gada 28. novembra vēstuli sabiedrība UOP Limited pirms dažu vispārēju piezīmju formulēšanas un pirms norādīt, ka tā uzskata, ka struktūra, ko tā dēvē par “IFP/Axens”, saņem valsts atbalstu, tā pamato interesi rīkoties kā procedūrā ieinteresētajai trešai personai (60):






  — | apvienību, ko veido publiskā organizācija un tās meitasuzņēmums Axens - IFP/Axens -, tirgus neapšaubāmi uzskatot par publisku struktūru (5.1.1.), |
| --- | --- | --- |

(68)

Ar 2008. gada 28. novembra vēstuli sabiedrība UOP Limited pirms dažu vispārēju piezīmju formulēšanas un pirms norādīt, ka tā uzskata, ka struktūra, ko tā dēvē par “IFP/Axens”, saņem valsts atbalstu, tā pamato interesi rīkoties kā procedūrā ieinteresētajai trešai personai (60):

—

apvienību, ko veido publiskā organizācija un tās meitasuzņēmums Axens - IFP/Axens -, tirgus neapšaubāmi uzskatot par publisku struktūru (5.1.1.),

| — | IFP/Axens piešķirtais EPIC statuss tai ļaujot ievērojami kropļot konkurenci procesu tehnoloģiju tirgū, kurā sabiedrība UOP Limited darbojas, jo šā statusa piešķiršana piešķir priekšrocības attiecībās ar piegādātājiem, līdzekļu piešķīrējiem un klientiem (5.1.2.). |
| --- | --- |

—

IFP/Axens piešķirtais EPIC statuss tai ļaujot ievērojami kropļot konkurenci procesu tehnoloģiju tirgū, kurā sabiedrība UOP Limited darbojas, jo šā statusa piešķiršana piešķir priekšrocības attiecībās ar piegādātājiem, līdzekļu piešķīrējiem un klientiem (5.1.2.).

6.1.1.   TIRGUS VIEDOKLIS PAR STRUKTŪRU IFP/AXENS

| (69) | UOP Limited uzskata, ka Francijas iestāžu arguments, atbilstoši kuram Axens tāpat kā citi IFP meitasuzņēmumi ir atsevišķas saimnieciskas struktūras, nav pieņemams. Komisija pareizi uzskata, ka (i) 100 % sabiedrības Axens kapitāla daļu pieder publiskajai organizācijai IFP; (ii) publiskās organizācijas IFP pētniecības un attīstības programmas īstenošana, ko veic Axens, atspoguļo valsts noteiktās stratēģiskās prioritātes; (iii) publiskās organizācijas IFO atbildīgie darbinieki piedaloties Axens pārvaldē; (iv) Axens izmantojot ekskluzīvu līgumu ar publisko organizāciju IFP, kas ir būtiski meitasuzņēmuma saimnieciskajā darbībā; un (v) jo īpaši pastāvot nolīgums, ar ko paredz priekšrocības pirmajā izmantošanā un darbinieku izmantošanā. |
| --- | --- |

(69)

UOP Limited uzskata, ka Francijas iestāžu arguments, atbilstoši kuram Axens tāpat kā citi IFP meitasuzņēmumi ir atsevišķas saimnieciskas struktūras, nav pieņemams. Komisija pareizi uzskata, ka (i) 100 % sabiedrības Axens kapitāla daļu pieder publiskajai organizācijai IFP; (ii) publiskās organizācijas IFP pētniecības un attīstības programmas īstenošana, ko veic Axens, atspoguļo valsts noteiktās stratēģiskās prioritātes; (iii) publiskās organizācijas IFO atbildīgie darbinieki piedaloties Axens pārvaldē; (iv) Axens izmantojot ekskluzīvu līgumu ar publisko organizāciju IFP, kas ir būtiski meitasuzņēmuma saimnieciskajā darbībā; un (v) jo īpaši pastāvot nolīgums, ar ko paredz priekšrocības pirmajā izmantošanā un darbinieku izmantošanā.

| (70) | Bez tiem elementiem, kuri norādīti iepriekšējā apsvērumā, sabiedrība UOP Limited piebilst, ka tēls, kādu IFP un Axens rada par savām attiecībām, tāpat kā tirgū pastāvošais priekšstats par šīm attiecībām arī ir svarīgi faktori:






  — | IFP un Axens tirgū tiekot uztverti kā viena un tā pati saimnieciskā struktūra “IFP/Axens”. Axens tīmekļa vietnē jo īpaši minēts, ka “sabiedrības darbības pamatā gandrīz piecdesmit gadu ir panākumi pētniecībā un attīstībā, kā arī rūpnieciski panākumi (61)”. Turklāt Axens, reklamējot savu tehnoloģiju, atsaucas uz publisko organizāciju IFP. Axens un publiskās organizācijas IFP darbinieki dažkārt kopā apciemojot tos, kam izsniegtas licences, |
| --- | --- | --- |

(70)

Bez tiem elementiem, kuri norādīti iepriekšējā apsvērumā, sabiedrība UOP Limited piebilst, ka tēls, kādu IFP un Axens rada par savām attiecībām, tāpat kā tirgū pastāvošais priekšstats par šīm attiecībām arī ir svarīgi faktori:

—

IFP un Axens tirgū tiekot uztverti kā viena un tā pati saimnieciskā struktūra “IFP/Axens”. Axens tīmekļa vietnē jo īpaši minēts, ka “sabiedrības darbības pamatā gandrīz piecdesmit gadu ir panākumi pētniecībā un attīstībā, kā arī rūpnieciski panākumi (61)”. Turklāt Axens, reklamējot savu tehnoloģiju, atsaucas uz publisko organizāciju IFP. Axens un publiskās organizācijas IFP darbinieki dažkārt kopā apciemojot tos, kam izsniegtas licences,

| — | rūpniecības jautājumos specializētajā presē ir piemērs, kāds priekšstats tirgū ir par IFP/Axens kā vienotu saimniecisko struktūru. Sabiedrība UOP Limited īpaši pievienoja izvilkumus no preses, kurā ir atsauce uz IFP/Axens darbību procesa tehnoloģijas licenču jomā vai min alternatīvu veidu, kad publiskā organizācija IFP šādas licences izsniedz ar sava meitasuzņēmuma Axens starpniecību. Turklāt sabiedrība UOP Limited iesniedza rakstu vai prezentāciju paraugus, kuros Axens darbinieki ļāvuši noprast, ka publiskā organizācija IFP uzskata Axens par tādu, kurā iekļautas “visas atbilstošās ar rūpniecības nodaļu un sabiedrību Procatalyse SA saistītās darbības”. |
| --- | --- |

—

rūpniecības jautājumos specializētajā presē ir piemērs, kāds priekšstats tirgū ir par IFP/Axens kā vienotu saimniecisko struktūru. Sabiedrība UOP Limited īpaši pievienoja izvilkumus no preses, kurā ir atsauce uz IFP/Axens darbību procesa tehnoloģijas licenču jomā vai min alternatīvu veidu, kad publiskā organizācija IFP šādas licences izsniedz ar sava meitasuzņēmuma Axens starpniecību. Turklāt sabiedrība UOP Limited iesniedza rakstu vai prezentāciju paraugus, kuros Axens darbinieki ļāvuši noprast, ka publiskā organizācija IFP uzskata Axens par tādu, kurā iekļautas “visas atbilstošās ar rūpniecības nodaļu un sabiedrību Procatalyse SA saistītās darbības”.

6.1.2.   PRIEKŠROCĪBAS, KO SNIEDZ EPIC STATUSS

| (71) | Sabiedrība UOP Limited norāda, ka tas, ka Axens piegādātāji un klienti uzskata, ka tā rīcībā ir neierobežoti valsts līdzekļi, lai finansētu savu darbību, tam piešķir nozīmīgas priekšrocības tirgū. Lai arī runa ir tikai par priekšstatu tirgū, ņemot vērā pasaules ekonomikas kontekstu ekonomikas krīzes laikā, šā elementa nozīme pieaugs. |
| --- | --- |

(71)

Sabiedrība UOP Limited norāda, ka tas, ka Axens piegādātāji un klienti uzskata, ka tā rīcībā ir neierobežoti valsts līdzekļi, lai finansētu savu darbību, tam piešķir nozīmīgas priekšrocības tirgū. Lai arī runa ir tikai par priekšstatu tirgū, ņemot vērā pasaules ekonomikas kontekstu ekonomikas krīzes laikā, šā elementa nozīme pieaugs.

| (72) | Attiecībā uz klientiem struktūras IFP/Axens sniegtajām garantijām ir īpaša nozīme tirgū, kur klienti, pirms izvēlēties noteiktu tehnoloģiju, ņem vērā ilgtermiņa tautsaimniecības apsvērumus. Kā piemēru minot “aromātvielu grupas”, sabiedrība UOP Limited pēc būtības paskaidro, ka pirms šādu tehnoloģiju ieviešanas klientiem ir lielas summas jāiegulda koncepcijā, ražošanas infrastruktūras veidošanā, kam nepieciešami darbi vairāku gadu garumā. Šo rūpniecības grupu panākumi saistīti ar izmantoto tehnoloģiju veiktspējas līmeni, to klientu prasība galvenokārt ir, lai metožu pārdevēji sniegtu garantijas (62). Ja prasītais līmenis nav sasniegts, viņi nešaubīgi izraisīs cesionāra atbildības iestāšanos un prasīs stingru saistību ievērošanu attiecībā uz atjaunošanu. Cesionāra maksātspēja ilgtermiņā tāpēc būs svarīgs elements, pircējiem veicot izvēli, ne vien attiecībā uz līgumsaistību ievērošanu, bet arī attiecībā uz iespējām pētniecības un attīstības jomā, kas ir garantija turpmākiem uzlabojumiem pašreizējā procesā. Struktūrai IFP/Axens, kuru tirgus uzskata par atkarīgu no valsts, tādējādi būs priekšrocības salīdzinājumā ar konkurentiem, jo pircējiem nebūs pamata šaubīties par tā izdzīvošanu ilgtermiņā. |
| --- | --- |

(72)

Attiecībā uz klientiem struktūras IFP/Axens sniegtajām garantijām ir īpaša nozīme tirgū, kur klienti, pirms izvēlēties noteiktu tehnoloģiju, ņem vērā ilgtermiņa tautsaimniecības apsvērumus. Kā piemēru minot “aromātvielu grupas”, sabiedrība UOP Limited pēc būtības paskaidro, ka pirms šādu tehnoloģiju ieviešanas klientiem ir lielas summas jāiegulda koncepcijā, ražošanas infrastruktūras veidošanā, kam nepieciešami darbi vairāku gadu garumā. Šo rūpniecības grupu panākumi saistīti ar izmantoto tehnoloģiju veiktspējas līmeni, to klientu prasība galvenokārt ir, lai metožu pārdevēji sniegtu garantijas (62). Ja prasītais līmenis nav sasniegts, viņi nešaubīgi izraisīs cesionāra atbildības iestāšanos un prasīs stingru saistību ievērošanu attiecībā uz atjaunošanu. Cesionāra maksātspēja ilgtermiņā tāpēc būs svarīgs elements, pircējiem veicot izvēli, ne vien attiecībā uz līgumsaistību ievērošanu, bet arī attiecībā uz iespējām pētniecības un attīstības jomā, kas ir garantija turpmākiem uzlabojumiem pašreizējā procesā. Struktūrai IFP/Axens, kuru tirgus uzskata par atkarīgu no valsts, tādējādi būs priekšrocības salīdzinājumā ar konkurentiem, jo pircējiem nebūs pamata šaubīties par tā izdzīvošanu ilgtermiņā.

| (73) | Sabiedrība UOP Limited attiecībā uz piegādātājiem uzskata, ka salīdzinājumā ar konkurentiem struktūrai IFP/Axens var tikt piešķirti preferenciāli noteikumi; šajā sakarībā tā atsaucas uz IFP un Axens noslēgtajiem līgumiem, kas minēti lēmumā par procedūras sākšanu. |
| --- | --- |

(73)

Sabiedrība UOP Limited attiecībā uz piegādātājiem uzskata, ka salīdzinājumā ar konkurentiem struktūrai IFP/Axens var tikt piešķirti preferenciāli noteikumi; šajā sakarībā tā atsaucas uz IFP un Axens noslēgtajiem līgumiem, kas minēti lēmumā par procedūras sākšanu.

| (74) | Attiecībā uz finanšu tirgiem sabiedrība UOP Limited uzskata, ka struktūrai IFP/Axens ir preferenciāli noteikumi un procentu likmes kapitāla tirgos, ņemot vērā valsts kā garanta pēdējā instancē lomu. Turklāt finanšu krīzes kontekstā valsts klātbūtne un drošums, ko tā rada ieguldītājos, ļauj piesaistīt privātu kapitālu finanšu trūkuma situācijā. Konkurējošie uzņēmumi nevar piekļūt līdzvērtīgam finansējumam vai arī to var iegūt ar ne tik saimnieciski labvēlīgiem nosacījumiem. Sabiedrība UOP Limited uzskata, ka ekonomikas un finanšu krīzes ietekmē pasākums vēl vairāk izkropļo konkurenci. |
| --- | --- |

(74)

Attiecībā uz finanšu tirgiem sabiedrība UOP Limited uzskata, ka struktūrai IFP/Axens ir preferenciāli noteikumi un procentu likmes kapitāla tirgos, ņemot vērā valsts kā garanta pēdējā instancē lomu. Turklāt finanšu krīzes kontekstā valsts klātbūtne un drošums, ko tā rada ieguldītājos, ļauj piesaistīt privātu kapitālu finanšu trūkuma situācijā. Konkurējošie uzņēmumi nevar piekļūt līdzvērtīgam finansējumam vai arī to var iegūt ar ne tik saimnieciski labvēlīgiem nosacījumiem. Sabiedrība UOP Limited uzskata, ka ekonomikas un finanšu krīzes ietekmē pasākums vēl vairāk izkropļo konkurenci.

| (75) | Sabiedrība UOP Limited2009. gada 23. janvāra vēstulē atsaucas uz iepriekšējiem apsvērumiem, kā arī uz tiem, kurus tā nosūtīja par procedūru saistībā ar iepriekšminēto Lēmumu C 51/2005. Tā uzskata, ka šī informācija sniegs pietiekami daudz elementu, kas pierāda, cik svarīga ir darījumu partneru maksātspēja attiecīgajā tehnoloģiju licenču tirgū. Tā atkārto argumentu, atbilstoši kuram struktūras IFP/Axens klienti uzskatītu, ka viņiem ir komerciālas attiecības ar valsts struktūru, kuras ilgtermiņa dzīvotspēja nerada nekādu risku. Visbeidzot, sabiedrība UOP Limited aicina Komisiju izpētīt nolīgumus, ko Axens noslēdzis ar saviem klientiem, norādot, ka tā ir pārliecināta, ka tajos nav neviena nosacījuma, kas ierobežotu atbildību Axens līmenī. |
| --- | --- |

(75)

Sabiedrība UOP Limited2009. gada 23. janvāra vēstulē atsaucas uz iepriekšējiem apsvērumiem, kā arī uz tiem, kurus tā nosūtīja par procedūru saistībā ar iepriekšminēto Lēmumu C 51/2005. Tā uzskata, ka šī informācija sniegs pietiekami daudz elementu, kas pierāda, cik svarīga ir darījumu partneru maksātspēja attiecīgajā tehnoloģiju licenču tirgū. Tā atkārto argumentu, atbilstoši kuram struktūras IFP/Axens klienti uzskatītu, ka viņiem ir komerciālas attiecības ar valsts struktūru, kuras ilgtermiņa dzīvotspēja nerada nekādu risku. Visbeidzot, sabiedrība UOP Limited aicina Komisiju izpētīt nolīgumus, ko Axens noslēdzis ar saviem klientiem, norādot, ka tā ir pārliecināta, ka tajos nav neviena nosacījuma, kas ierobežotu atbildību Axens līmenī.

6.2.   FRANCIJAS IESTĀŽU PIEZĪMES PAR SABIEDRĪBAS UOP LIMITED APSVĒRUMIEM

| (76) | Francijas iestādes 2009. gada 22. jūnija vēstulē pauda viedokli par to, ka sabiedrības UOP Limited apsvērumi “balstīti uz kļūdainiem vai pat pilnīgi nepareiziem apgalvojumiem, un katrā gadījumā to pamatojumam nav nekādu elementu, kas varētu pierādīt valsts atbalsta pastāvēšanu attiecībā uz publisko organizāciju IFP vai Axens.” |
| --- | --- |

(76)

Francijas iestādes 2009. gada 22. jūnija vēstulē pauda viedokli par to, ka sabiedrības UOP Limited apsvērumi “balstīti uz kļūdainiem vai pat pilnīgi nepareiziem apgalvojumiem, un katrā gadījumā to pamatojumam nav nekādu elementu, kas varētu pierādīt valsts atbalsta pastāvēšanu attiecībā uz publisko organizāciju IFP vai Axens.”

| (77) | Būtībā Francijas iestādes noliedz apgalvojumu atbilstību, saskaņā ar kuriem IFP/Axens tirgū tiek uztverta kā publiska struktūra, kurai ir priekšrocības attiecībā uz klientiem, piegādātājiem un finanšu tirgiem, un noliedz informāciju, saskaņā ar kuru struktūra IFP/Axens būtu valsts struktūra, kurai nav nekādu bažu par ilgtermiņa dzīvotspēju. |
| --- | --- |

(77)

Būtībā Francijas iestādes noliedz apgalvojumu atbilstību, saskaņā ar kuriem IFP/Axens tirgū tiek uztverta kā publiska struktūra, kurai ir priekšrocības attiecībā uz klientiem, piegādātājiem un finanšu tirgiem, un noliedz informāciju, saskaņā ar kuru struktūra IFP/Axens būtu valsts struktūra, kurai nav nekādu bažu par ilgtermiņa dzīvotspēju.

| (78) | Francijas iestādes sniedz divus argumentus:






  — | pirmkārt, struktūra IFP/Axens nav valsts struktūra, kuras rīcībā ir neierobežoti resursi; turklāt nekas nepierāda to, ka tirgū šī struktūra kā tāda tiek uztverta (6.2.1.), |
| --- | --- | --- |

(78)

Francijas iestādes sniedz divus argumentus:

—

pirmkārt, struktūra IFP/Axens nav valsts struktūra, kuras rīcībā ir neierobežoti resursi; turklāt nekas nepierāda to, ka tirgū šī struktūra kā tāda tiek uztverta (6.2.1.),

| — | otrkārt, publiskās iestādes IFP EPIC statuss tirgū attiecībā uz Axens nerada nekādas priekšrocības (6.2.2.). |
| --- | --- |

—

otrkārt, publiskās iestādes IFP EPIC statuss tirgū attiecībā uz Axens nerada nekādas priekšrocības (6.2.2.).

6.2.1.   IFP/AXENS NAV VALSTS STRUKTŪRA, KURAS RĪCĪBĀ IR NEIEROBEŽOTI RESURSI

| (79) | Francijas iestādes pretēji tam, ko apgalvo sabiedrība UOP Limited, uzskata, ka struktūras IFP/Axens piegādātāji un klienti neuzskata šo uzņēmumu par valsts struktūru, kuras rīcībā ir neierobežoti resursi. |
| --- | --- |

(79)

Francijas iestādes pretēji tam, ko apgalvo sabiedrība UOP Limited, uzskata, ka struktūras IFP/Axens piegādātāji un klienti neuzskata šo uzņēmumu par valsts struktūru, kuras rīcībā ir neierobežoti resursi.

| (80) | Pirmkārt, Francijas iestādes norāda uz juridisko analīzi, ko tās iesniedza Komisijā, kā arī uz to iepriekšējiem apsvērumiem, kas, pēc to domām, pierāda, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss nav pamats, lai tā saņemtu jebkādas valsts garantijas. |
| --- | --- |

(80)

Pirmkārt, Francijas iestādes norāda uz juridisko analīzi, ko tās iesniedza Komisijā, kā arī uz to iepriekšējiem apsvērumiem, kas, pēc to domām, pierāda, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss nav pamats, lai tā saņemtu jebkādas valsts garantijas.

| (81) | Otrkārt, Francijas iestādes atzīmē, ka sabiedrība UOP Limited atsaucas uz “šķietamu ticību tam, ka IFP/Axens ir neierobežotas valsts garantijas”, kuras nav paredzētas tiesību aktos un kuras vienas pašas nav pamats valsts atbalsta pastāvēšanai. |
| --- | --- |

(81)

Otrkārt, Francijas iestādes atzīmē, ka sabiedrība UOP Limited atsaucas uz “šķietamu ticību tam, ka IFP/Axens ir neierobežotas valsts garantijas”, kuras nav paredzētas tiesību aktos un kuras vienas pašas nav pamats valsts atbalsta pastāvēšanai.

| (82) | Treškārt, pat ja pieņem, ka publiskajai organizācijai IFP ir piešķirtas valsts garantijas, ko Francijas iestādes apstrīd, ir kļūdaini uzskatīt, ka šādas garantijas tiek mehāniski attiecinātas arī uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem, pamatojot ar to, ka šī organizācija un tās meitasuzņēmumi ir viena saimnieciska grupa konkurences tiesību nozīmē. Patiešām, Francija uzskata, ka publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi un jo īpaši Axens kā privāttiesību struktūras, uz kurām attiecas uzņēmējdarbības tiesības, nesaņem šādas garantijas, jo meitasuzņēmumu autonomijas princips ir pretrunā jo īpaši sabiedrības UOP Limited piedāvātajai teorijai par garantiju “automātisku paplašināšanu” grupas ietvaros. Grupas jēdziens, kam var būt nozīme konkurences tiesībās, nav atzīts uzņēmējdarbības tiesībās, un uz garantiju piešķiršanu grupai attiecas stingri nosacījumi pēc formas un pēc būtības. Tas jo īpaši attiecas uz publisko organizāciju IFP, kuras valde saskaņā ar tās statūtu 7. pantu paredzējusi valdes atļauju. Turklāt Francijas iestādes uzskata, ka Komisija jau pieņēmusi zināšanai šo punktu, jo tā ir atzinusi, ka “la Banque Postale juridiskais statuss (privāttiesību juridiska persona) ir pats par sevi pietiekams, lai izslēgtu jebkādu neierobežotu garantiju pastāvēšanu la Banque Postale līmenī
   (63)”. |
| --- | --- |

(82)

Treškārt, pat ja pieņem, ka publiskajai organizācijai IFP ir piešķirtas valsts garantijas, ko Francijas iestādes apstrīd, ir kļūdaini uzskatīt, ka šādas garantijas tiek mehāniski attiecinātas arī uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem, pamatojot ar to, ka šī organizācija un tās meitasuzņēmumi ir viena saimnieciska grupa konkurences tiesību nozīmē. Patiešām, Francija uzskata, ka publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi un jo īpaši Axens kā privāttiesību struktūras, uz kurām attiecas uzņēmējdarbības tiesības, nesaņem šādas garantijas, jo meitasuzņēmumu autonomijas princips ir pretrunā jo īpaši sabiedrības UOP Limited piedāvātajai teorijai par garantiju “automātisku paplašināšanu” grupas ietvaros. Grupas jēdziens, kam var būt nozīme konkurences tiesībās, nav atzīts uzņēmējdarbības tiesībās, un uz garantiju piešķiršanu grupai attiecas stingri nosacījumi pēc formas un pēc būtības. Tas jo īpaši attiecas uz publisko organizāciju IFP, kuras valde saskaņā ar tās statūtu 7. pantu paredzējusi valdes atļauju. Turklāt Francijas iestādes uzskata, ka Komisija jau pieņēmusi zināšanai šo punktu, jo tā ir atzinusi, ka “la Banque Postale juridiskais statuss (privāttiesību juridiska persona) ir pats par sevi pietiekams, lai izslēgtu jebkādu neierobežotu garantiju pastāvēšanu la Banque Postale līmenī
   (63)”.

6.2.2.   AXENS NAV NEKĀDU PRIEKŠROCĪBU TIRGŪ PUBLISKĀS ORGANIZĀCIJAS IFP EPIC STATUSA DĒĻ

| (83) | Francijas iestādes uzskata, ka argumentam, ko izvirzīja sabiedrība UOP Limited, atbalstoši kuram tirgū valda uzskats, ka struktūra IFP/Axens ir valsts struktūra, kurai ir neierobežoti resursi un kurai ir priekšrocības attiecībā uz klientiem, piegādātājiem, kā arī aizdevējiem, nav “nekāda nopietna pamata” un turklāt to “fakti neapstrīdami apgāž”. |
| --- | --- |

(83)

Francijas iestādes uzskata, ka argumentam, ko izvirzīja sabiedrība UOP Limited, atbalstoši kuram tirgū valda uzskats, ka struktūra IFP/Axens ir valsts struktūra, kurai ir neierobežoti resursi un kurai ir priekšrocības attiecībā uz klientiem, piegādātājiem, kā arī aizdevējiem, nav “nekāda nopietna pamata” un turklāt to “fakti neapstrīdami apgāž”.

| (84) | Francijas iestādes iesniedza Axens Juridisko lietu un līgumu direkcijas (AJA) dienesta paziņojumu “Axens drošības juridiskie principi” (64), kuros precizētas publiskās organizācijas IFP un Axens attiecības. Šīs attiecības skaidri regulē vispārējais noteikums, atbilstīgi kuram Axens nekādu iemeslu dēļ nelūdz mātesuzņēmuma garantijas. Francijas iestādes precizēja, ka nekādas atkāpes attiecībā uz šo noteikumu par garantiju neesamību nav iespējamas. Šis princips šajā dokumentā in extenso tiek minēts šādi: “IFP negarantē ne Axens darbību, ne bezdarbību”. Francijas iestādes precizēja, ka šis noteikums tiek piemērots visiem līgumiem vai projektiem, ko Axens varētu noslēgt vai īstenot ar saviem klientiem, piegādātājiem vai finanšu tirgos. |
| --- | --- |

(84)

Francijas iestādes iesniedza Axens Juridisko lietu un līgumu direkcijas (AJA) dienesta paziņojumu “Axens drošības juridiskie principi” (64), kuros precizētas publiskās organizācijas IFP un Axens attiecības. Šīs attiecības skaidri regulē vispārējais noteikums, atbilstīgi kuram Axens nekādu iemeslu dēļ nelūdz mātesuzņēmuma garantijas. Francijas iestādes precizēja, ka nekādas atkāpes attiecībā uz šo noteikumu par garantiju neesamību nav iespējamas. Šis princips šajā dokumentā in extenso tiek minēts šādi: “IFP negarantē ne Axens darbību, ne bezdarbību”. Francijas iestādes precizēja, ka šis noteikums tiek piemērots visiem līgumiem vai projektiem, ko Axens varētu noslēgt vai īstenot ar saviem klientiem, piegādātājiem vai finanšu tirgos.

6.2.2.1.   
  Par Axens un tās klientu attiecībām

| (85) | Francija uzskata, ka sabiedrība UOP Limited bez jebkāda pamatojuma izvirza tēzi par valsts garantiju nozīmi attiecībā uz Axens finanšu situāciju ilgtermiņā, jo īpaši attiecībā uz līgumu garantijām un uzturēšanas saistībām, kas parasti paredzētas licenču līgumos (65), tāpat tā arī nepamato iemeslus, kāpēc tā ir “pārliecināta, ka Komisija neatradīs nevienu punktu, kurā attiecībā uz Axens būtu ierobežota atbildība”. |
| --- | --- |

(85)

Francija uzskata, ka sabiedrība UOP Limited bez jebkāda pamatojuma izvirza tēzi par valsts garantiju nozīmi attiecībā uz Axens finanšu situāciju ilgtermiņā, jo īpaši attiecībā uz līgumu garantijām un uzturēšanas saistībām, kas parasti paredzētas licenču līgumos (65), tāpat tā arī nepamato iemeslus, kāpēc tā ir “pārliecināta, ka Komisija neatradīs nevienu punktu, kurā attiecībā uz Axens būtu ierobežota atbildība”.

| (86) | Attiecībā uz šiem punktiem Francijas iestādes precizēja, ka noteikums, kurš aprakstīts 84. apsvērumā (atbilstīgi kuram meitasuzņēmums no mātesuzņēmuma neprasa garantijas), attiecas arī uz visām garantijām, kuras Axens varētu apspriest vai noslēgt ar klientu. Francijas iestādes savu argumentu ilustrēja ar piemēru par “aromātvielu grupām”, ko sabiedrība UOP Limited minēja savās piezīmēs. Francijas iestādes precizēja, ka parasti Axens izvēlas ierobežot savu atbildību līdz samaksas daļai [...] (*). Šī garantiju ierobežošanas politika, kas ir viens no Axens juridiskās drošības principiem, tādējādi ir ļoti atšķirīga no tā, kā rīkojas citi uzņēmumi, kuri darbojas šajā jomā, kuri atbilstoši Francijas iestāžu viedoklim parasti dažos gadījumos piešķir neierobežotas garantijas. |
| --- | --- |

(86)

Attiecībā uz šiem punktiem Francijas iestādes precizēja, ka noteikums, kurš aprakstīts 84. apsvērumā (atbilstīgi kuram meitasuzņēmums no mātesuzņēmuma neprasa garantijas), attiecas arī uz visām garantijām, kuras Axens varētu apspriest vai noslēgt ar klientu. Francijas iestādes savu argumentu ilustrēja ar piemēru par “aromātvielu grupām”, ko sabiedrība UOP Limited minēja savās piezīmēs. Francijas iestādes precizēja, ka parasti Axens izvēlas ierobežot savu atbildību līdz samaksas daļai [...] (*). Šī garantiju ierobežošanas politika, kas ir viens no Axens juridiskās drošības principiem, tādējādi ir ļoti atšķirīga no tā, kā rīkojas citi uzņēmumi, kuri darbojas šajā jomā, kuri atbilstoši Francijas iestāžu viedoklim parasti dažos gadījumos piešķir neierobežotas garantijas.

| (87) | Visbeidzot, Francijas iestādes atgādina, ka saistībās attiecībā uz uzturēšanu/remontu, kas piemērojamas katastrofas gadījumā, netiek izmantots publiskās organizācijas IFP finanšu nodrošinājums:






  a) | Axens bankrota gadījumā tā kapacitāte, ko sniedz civiltiesiskās atbildības apdrošinātāji, izmantojot dažādas tā starptautiskās programmas apdrošināšanas līnijas, ir daudz lielāka par maksimālo Axens atbildību, par kuru tā līgumos vienojusies ar tiem, kuriem tā izsniegusi savu licenci; |
| --- | --- | --- |

(87)

Visbeidzot, Francijas iestādes atgādina, ka saistībās attiecībā uz uzturēšanu/remontu, kas piemērojamas katastrofas gadījumā, netiek izmantots publiskās organizācijas IFP finanšu nodrošinājums:

a)

Axens bankrota gadījumā tā kapacitāte, ko sniedz civiltiesiskās atbildības apdrošinātāji, izmantojot dažādas tā starptautiskās programmas apdrošināšanas līnijas, ir daudz lielāka par maksimālo Axens atbildību, par kuru tā līgumos vienojusies ar tiem, kuriem tā izsniegusi savu licenci;

| b) | Axens resursu tūlītēja vai ātra mobilizācija, jo īpaši izmantojot tā zemo parādu līmeni, arī ir ļoti svarīga; |
| --- | --- |

b)

Axens resursu tūlītēja vai ātra mobilizācija, jo īpaši izmantojot tā zemo parādu līmeni, arī ir ļoti svarīga;

| c) | publiskās organizācijas IFP un Axens nolīgumi gadījumā, ja bankrotē kāds, kam Axens izsniedzis licenci, skaidri ierobežo publiskās organizācijas IFP atbildību līdz summai, kas noteikti ir ierobežota, jo tā ir saistīta ar maksu, ko saņēmusi publiskā organizācija IFP; |
| --- | --- |

c)

publiskās organizācijas IFP un Axens nolīgumi gadījumā, ja bankrotē kāds, kam Axens izsniedzis licenci, skaidri ierobežo publiskās organizācijas IFP atbildību līdz summai, kas noteikti ir ierobežota, jo tā ir saistīta ar maksu, ko saņēmusi publiskā organizācija IFP;

| d) | Axens civiltiesiskās atbildības apdrošinātāji skaidri atsakās celt jebkādas prasības pret publisko organizāciju IFP. |
| --- | --- |

d)

Axens civiltiesiskās atbildības apdrošinātāji skaidri atsakās celt jebkādas prasības pret publisko organizāciju IFP.

| (88) | Francijas iestādes no tā secina, ka sabiedrības UOP Limited apgalvojumi par šķietamu priekšrocību esību, ko Axens iegūst tehnoloģiju licenču tirgū, ir kļūdaini, jo īpaši tāpēc, ka Axens nemitīgi īsteno tās klientiem piešķirto atbildības garantiju ierobežošanas politiku. |
| --- | --- |

(88)

Francijas iestādes no tā secina, ka sabiedrības UOP Limited apgalvojumi par šķietamu priekšrocību esību, ko Axens iegūst tehnoloģiju licenču tirgū, ir kļūdaini, jo īpaši tāpēc, ka Axens nemitīgi īsteno tās klientiem piešķirto atbildības garantiju ierobežošanas politiku.

| (89) | Francijas iestādes 2009. gada 8. septembra vēstulē precizēja, ka atbildības ierobežošana attiecībā uz klientiem ir paredzēta gan kopējā licences līgumā (66), gan produktu licenču līgumā (67), kas noslēgti starp publisko organizāciju IFP un Axens un kas stājās spēkā 2001. gada 1. janvārī. Šajos divos līgumos paredzēts, ka, ja Axens var pierādīt, ka tā bankrotu izraisīja publiskās organizācijas IFP sniegtie pakalpojumi, tās finansiālā atbildība tiks noteikta publiskās organizācijas IFP reāli saņemto summu procentu (68) robežās proporcionāli tai pārdošanas darbībai, par kuru saņemta sūdzība (produktu licence), un proporcionāli vienībai – apakšlicences objektam – vai pārdošanas darbībai, kas veikta saistībā ar apakšlicenci, kura izraisīja sūdzību (kopējā licence). Citiem vārdiem, publiskās organizācijas IFP atbildība nekad nedrīkst pārsniegt 100 % no iekasētās summas. Turklāt kopējā licencē paredzēts, ka Axens rīkojas ar finanšu garantijām, kas nodotas licences saņēmējiem attiecībā uz metodes tehnoloģiju veiktspēju. Tādējādi publiskā organizācija IFP neatbild par tehniskajām garantijām, ko Axens nodevis saviem klientiem. |
| --- | --- |

(89)

Francijas iestādes 2009. gada 8. septembra vēstulē precizēja, ka atbildības ierobežošana attiecībā uz klientiem ir paredzēta gan kopējā licences līgumā (66), gan produktu licenču līgumā (67), kas noslēgti starp publisko organizāciju IFP un Axens un kas stājās spēkā 2001. gada 1. janvārī. Šajos divos līgumos paredzēts, ka, ja Axens var pierādīt, ka tā bankrotu izraisīja publiskās organizācijas IFP sniegtie pakalpojumi, tās finansiālā atbildība tiks noteikta publiskās organizācijas IFP reāli saņemto summu procentu (68) robežās proporcionāli tai pārdošanas darbībai, par kuru saņemta sūdzība (produktu licence), un proporcionāli vienībai – apakšlicences objektam – vai pārdošanas darbībai, kas veikta saistībā ar apakšlicenci, kura izraisīja sūdzību (kopējā licence). Citiem vārdiem, publiskās organizācijas IFP atbildība nekad nedrīkst pārsniegt 100 % no iekasētās summas. Turklāt kopējā licencē paredzēts, ka Axens rīkojas ar finanšu garantijām, kas nodotas licences saņēmējiem attiecībā uz metodes tehnoloģiju veiktspēju. Tādējādi publiskā organizācija IFP neatbild par tehniskajām garantijām, ko Axens nodevis saviem klientiem.

| (90) | Turklāt jāprecizē, ka licenču līgumos, kas noslēgti starp Axens un tā klientiem, paredzēts, ka simetriski Axens finansiālā atbildība parasti tiek noteikta [...] (*) % robežās no ieņēmumiem par licenci, kas iemaksāti par katru vienību, par kuru saņemta sūdzība. Publiskās organizācijas IFP atbildība ir pilnīgi neatkarīga no Axens atbildības, ja komerciālu iemeslu dēļ Axens klientam izsniegtā garantija izrādās lielāka par to, ko piešķīrusi publiskā organizācija IFP. Šis princips tiek piemērots visām licencēm, ko publiskā organizācija IFP izsniegs trešām personām, kas nav tās meitasuzņēmumi. |
| --- | --- |

(90)

Turklāt jāprecizē, ka licenču līgumos, kas noslēgti starp Axens un tā klientiem, paredzēts, ka simetriski Axens finansiālā atbildība parasti tiek noteikta [...] (*) % robežās no ieņēmumiem par licenci, kas iemaksāti par katru vienību, par kuru saņemta sūdzība. Publiskās organizācijas IFP atbildība ir pilnīgi neatkarīga no Axens atbildības, ja komerciālu iemeslu dēļ Axens klientam izsniegtā garantija izrādās lielāka par to, ko piešķīrusi publiskā organizācija IFP. Šis princips tiek piemērots visām licencēm, ko publiskā organizācija IFP izsniegs trešām personām, kas nav tās meitasuzņēmumi.

| (91) | Visbeidzot, Francijas iestādes piebilda, ka publiskās organizācijas IFP princips ir ierobežot savu atbildību attiecībā uz klientiem (meitasuzņēmumi vai tādi, kas neietilpst grupā), kad tā sniedz pakalpojumus to vārdā (pētījumi, pasūtījuma izpēte, pārbaudes utt.). Atbildība, kuru pieļauj publiskā organizācija IFP, ir saistības koriģēt veiktos darbus, turpretī finanšu aspektā princips ir ierobežot atbildību [...] (*) % robežās no reāli saņemtās samaksas, kuras maksimālā summa eventuāli var sasniegt [...] (*) % katrā atsevišķā gadījumā. Ja klients uzskata, ka publiskās organizācijas IFP veiktais darbs ir slikts, tas nekādā gadījumā nevar uzlikt par pienākumu darbu nebeidzami pārtaisīt. |
| --- | --- |

(91)

Visbeidzot, Francijas iestādes piebilda, ka publiskās organizācijas IFP princips ir ierobežot savu atbildību attiecībā uz klientiem (meitasuzņēmumi vai tādi, kas neietilpst grupā), kad tā sniedz pakalpojumus to vārdā (pētījumi, pasūtījuma izpēte, pārbaudes utt.). Atbildība, kuru pieļauj publiskā organizācija IFP, ir saistības koriģēt veiktos darbus, turpretī finanšu aspektā princips ir ierobežot atbildību [...] (*) % robežās no reāli saņemtās samaksas, kuras maksimālā summa eventuāli var sasniegt [...] (*) % katrā atsevišķā gadījumā. Ja klients uzskata, ka publiskās organizācijas IFP veiktais darbs ir slikts, tas nekādā gadījumā nevar uzlikt par pienākumu darbu nebeidzami pārtaisīt.

6.2.2.2.   
  Par Axens un tā piegādātāju attiecībām, kā arī par finansējuma noteikumiem finanšu tirgos

| (92) | Francijas iestādes noliedz jebkādu sabiedrības UOP Limited apgalvojuma atbilstību, saistībā ar kuru šķietamā pārliecība, ka tas, ka Axens labā pastāv neierobežoti finanšu resursi, tai piešķir preferenciālus noteikumus gan no piegādātāju, gan finanšu tirgu puses. Francija uzskata, ka sabiedrība UOP Limited nav sniegusi nekādus pierādījumus, lai pamatotu šo apgalvojumu. |
| --- | --- |

(92)

Francijas iestādes noliedz jebkādu sabiedrības UOP Limited apgalvojuma atbilstību, saistībā ar kuru šķietamā pārliecība, ka tas, ka Axens labā pastāv neierobežoti finanšu resursi, tai piešķir preferenciālus noteikumus gan no piegādātāju, gan finanšu tirgu puses. Francija uzskata, ka sabiedrība UOP Limited nav sniegusi nekādus pierādījumus, lai pamatotu šo apgalvojumu.

| (93) | Francijas iestādes uzskata, ka noteikums, kas aprakstīts 84. apsvērumā, atbilstoši kuram meitasuzņēmums mātesuzņēmumam nepieprasa nekādas garantijas, ir pietiekams, lai sabiedrības UOP Limited izteikto pieņēmumu uzskatītu par nederīgu. |
| --- | --- |

(93)

Francijas iestādes uzskata, ka noteikums, kas aprakstīts 84. apsvērumā, atbilstoši kuram meitasuzņēmums mātesuzņēmumam nepieprasa nekādas garantijas, ir pietiekams, lai sabiedrības UOP Limited izteikto pieņēmumu uzskatītu par nederīgu.

| (94) | Turklāt attiecībā uz Axens, tieši tāpat kā Beicip-Franlab un Prosernat, aizņēmuma noteikumiem finanšu tirgos Francijas iestādes atgādina, ka tās gatavojas Komisijai izteikt apņemšanos rakstveidā katrā finansējuma līgumā attiecībā uz katru darbību minēt, ka “atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši nepieciešamībai, lai attiecībā uz katru garantiju būtu nepārprotama atļauja tiesību aktos) šai finansēšanas darbībai netiek sniegtas nekādas – ne tiešas, ne netiešas – valsts garantijas
   (69)”. |
| --- | --- |

(94)

Turklāt attiecībā uz Axens, tieši tāpat kā Beicip-Franlab un Prosernat, aizņēmuma noteikumiem finanšu tirgos Francijas iestādes atgādina, ka tās gatavojas Komisijai izteikt apņemšanos rakstveidā katrā finansējuma līgumā attiecībā uz katru darbību minēt, ka “atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši nepieciešamībai, lai attiecībā uz katru garantiju būtu nepārprotama atļauja tiesību aktos) šai finansēšanas darbībai netiek sniegtas nekādas – ne tiešas, ne netiešas – valsts garantijas
   (69)”.

7.   VĒRTĒJUMS

7.1.   VALSTS ATBALSTA ESĪBA LESD 107. PANTA 1. PUNKTA NOZĪMĒ

| (95) | LESD 107. panta 1. punktā noteikts: “Ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”. |
| --- | --- |

(95)

LESD 107. panta 1. punktā noteikts: “Ja vien Līgumi neparedz ko citu, ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.

| (96) | Šajā konkrētajā gadījumā, lai noteiktu valsts atbalsta esību, vispirms jāpārbauda, vai tas, ka Francija 2006. gada 7. jūlijā piešķīrusi publiskajai organizācijai IFP EPIC statusu, tai dara pieejamus valsts resursus (7.1.1.), lai piešķirtu neierobežotas valsts garantijas saimnieciskajai darbībai (7.1.2.). Valsts garantiju nodrošinājuma segums un nodrošināto darbību raksturs ļaus noteikt šī lēmuma darbības jomu (7.1.3.), pēc tam būs jāpārbauda, vai attiecīgais pasākums IFP grupai piešķir selektīvas priekšrocības (7.1.4.), kas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm (7.1.5.). |
| --- | --- |

(96)

Šajā konkrētajā gadījumā, lai noteiktu valsts atbalsta esību, vispirms jāpārbauda, vai tas, ka Francija 2006. gada 7. jūlijā piešķīrusi publiskajai organizācijai IFP EPIC statusu, tai dara pieejamus valsts resursus (7.1.1.), lai piešķirtu neierobežotas valsts garantijas saimnieciskajai darbībai (7.1.2.). Valsts garantiju nodrošinājuma segums un nodrošināto darbību raksturs ļaus noteikt šī lēmuma darbības jomu (7.1.3.), pēc tam būs jāpārbauda, vai attiecīgais pasākums IFP grupai piešķir selektīvas priekšrocības (7.1.4.), kas var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm (7.1.5.).

7.1.1.   PIEKĻUVE VALSTS RESURSIEM NEIEROBEŽOTU GARANTIJU VEIDĀ

| (97) | Ņemot vērā īpašo saimnieciskās grupas struktūru konkurences tiesību nozīmē, jāņem vērā iespējamā valsts neierobežotās garantijas ietekme uz visām IFP grupas struktūrām, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa; proti, uz pašu publisko organizāciju un tās meitasuzņēmumiem; tas veicams divos posmos:






  — | attiecībā uz publisko organizāciju IFP neierobežotās garantijas ietekme izriet tieši no EPIC statusa; patiešām, uz publisko organizāciju IFP kā publisko tiesību juridisku personu neattiecas vispārējās tiesības attiecībā uz grūtībās nonākušu uzņēmumu sanācijas un likvidācijas procedūru tiesas ceļā. Ņemot vērā šo īpatnību, IFP grupas mātesuzņēmums var tieši veikt savu saimniecisko darbību ar labvēlīgākiem nosacījumiem kā citi tirgus dalībnieki, kuriem nav līdzvērtīgas aizsardzības (7.1.1.1.), |
| --- | --- | --- |

(97)

Ņemot vērā īpašo saimnieciskās grupas struktūru konkurences tiesību nozīmē, jāņem vērā iespējamā valsts neierobežotās garantijas ietekme uz visām IFP grupas struktūrām, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa; proti, uz pašu publisko organizāciju un tās meitasuzņēmumiem; tas veicams divos posmos:

—

attiecībā uz publisko organizāciju IFP neierobežotās garantijas ietekme izriet tieši no EPIC statusa; patiešām, uz publisko organizāciju IFP kā publisko tiesību juridisku personu neattiecas vispārējās tiesības attiecībā uz grūtībās nonākušu uzņēmumu sanācijas un likvidācijas procedūru tiesas ceļā. Ņemot vērā šo īpatnību, IFP grupas mātesuzņēmums var tieši veikt savu saimniecisko darbību ar labvēlīgākiem nosacījumiem kā citi tirgus dalībnieki, kuriem nav līdzvērtīgas aizsardzības (7.1.1.1.),

| — | attiecībā uz darbībām, ko tieši veic grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumi, uz kuriem pilnībā attiecas vispārējās tiesības bankrotu jomā, tieša publiskās organizācijas un tātad valsts iesaistīšana nav iespējama. Tāpēc gadījumā, kad meitasuzņēmumam nav pietiekamu aktīvu, jānoskaidro, vai Axens, Prosernat un Beicip-Franlab kreditori var izmantot netiešu mehānismu, pamatojoties uz iespējamu mātesuzņēmuma atbildību par saviem meitasuzņēmumiem, kas līdzvērtīgs garantiju mehānismam (7.1.1.2). |
| --- | --- |

—

attiecībā uz darbībām, ko tieši veic grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumi, uz kuriem pilnībā attiecas vispārējās tiesības bankrotu jomā, tieša publiskās organizācijas un tātad valsts iesaistīšana nav iespējama. Tāpēc gadījumā, kad meitasuzņēmumam nav pietiekamu aktīvu, jānoskaidro, vai Axens, Prosernat un Beicip-Franlab kreditori var izmantot netiešu mehānismu, pamatojoties uz iespējamu mātesuzņēmuma atbildību par saviem meitasuzņēmumiem, kas līdzvērtīgs garantiju mehānismam (7.1.1.2).

7.1.1.1.   
  Publiskās organizācijas IFP nodrošināšana ar neierobežotu valsts garantiju tās EPIC statusa dēļ

| (98) | Iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007 Komisija secināja (70), ka specifiskās iezīmes, kas ir cieši saistītas ar La Poste kā publiskās iestādes statusu (71), jo īpaši garantijas individuālo prasījumu atlīdzināšanai un La Poste esības un/vai pienākumu uzturēšanai, nozīmē, ka valstij ir pēdējās instances garantijas devēja loma attiecībā uz publiskas iestādes saimniecisko darbību. |
| --- | --- |

(98)

Iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007 Komisija secināja (70), ka specifiskās iezīmes, kas ir cieši saistītas ar La Poste kā publiskās iestādes statusu (71), jo īpaši garantijas individuālo prasījumu atlīdzināšanai un La Poste esības un/vai pienākumu uzturēšanai, nozīmē, ka valstij ir pēdējās instances garantijas devēja loma attiecībā uz publiskas iestādes saimniecisko darbību.

| (99) | Šajā konkrētajā gadījumā Komisija uzskata, ka argumenti, kuri izmantoti iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007, galvenokārt ir transponējami uz publiskās organizācijas IFP EPIC statusu un ka tai ir īpaša juridiska situācija gan attiecībā uz prasījumu atmaksu, gan arī uz tās esības uzturēšanu maksātnespējas gadījumā. Šīs analīzes vajadzībām Komisija atsauksies uz argumentiem, kas norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1. daļā (“Atbalsta esība”). |
| --- | --- |

(99)

Šajā konkrētajā gadījumā Komisija uzskata, ka argumenti, kuri izmantoti iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007, galvenokārt ir transponējami uz publiskās organizācijas IFP EPIC statusu un ka tai ir īpaša juridiska situācija gan attiecībā uz prasījumu atmaksu, gan arī uz tās esības uzturēšanu maksātnespējas gadījumā. Šīs analīzes vajadzībām Komisija atsauksies uz argumentiem, kas norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1. daļā (“Atbalsta esība”).

A.   Individuālo prasījumu atlīdzināšanas garantijas

| (100) | Pirms pierādīt, ka gadījumā, ja publiskā organizācija IFP vairs nevarēs veikt maksājumus, tās kreditori varēs izmantot labvēlīgāku procedūru nekā to uzņēmumu kreditori, uz kuriem attiecas vispārējās tiesības, vispirms jāpārbauda, vai Francijas iestāžu arguments, atbilstīgi kuram šādu valsts garantiju EPIC labā izslēdz tiesību akti vai judikatūra (a). |
| --- | --- |

(100)

Pirms pierādīt, ka gadījumā, ja publiskā organizācija IFP vairs nevarēs veikt maksājumus, tās kreditori varēs izmantot labvēlīgāku procedūru nekā to uzņēmumu kreditori, uz kuriem attiecas vispārējās tiesības, vispirms jāpārbauda, vai Francijas iestāžu arguments, atbilstīgi kuram šādu valsts garantiju EPIC labā izslēdz tiesību akti vai judikatūra (a).

a)   Francijas iestāžu argumentu noraidīšana

| (101) | Pretēji tam, ko apgalvo Francijas iestādes, Komisija var secināt, ka Francijas tiesību akti pieļauj netiešu garantiju esību un konkrēti – valsts garantijas -, kuras izriet no publiskas iestādes statusa. Komisija noraida Francijas iestāžu argumentus šādu iemeslu dēļ. |
| --- | --- |

(101)

Pretēji tam, ko apgalvo Francijas iestādes, Komisija var secināt, ka Francijas tiesību akti pieļauj netiešu garantiju esību un konkrēti – valsts garantijas -, kuras izriet no publiskas iestādes statusa. Komisija noraida Francijas iestāžu argumentus šādu iemeslu dēļ.

| (102) | Pirmkārt, Komisija mutatis mutandis atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 120. un 121. apsvērumu, kad Francijas iestādes apgalvo, ka nevienā tiesību aktā vai lēmumā nav noteikts princips, saskaņā ar kuru valstij būtu jāgarantē EPIC parādi. Komisija gluži otrādi uzskata, ka, kaut arī nav tiesību akta vai lēmuma, kurā būtu apstiprināta vai izslēgta tieša valsts garantija par labu EPIC, tas neizslēdz netiešas garantijas iespējamību. |
| --- | --- |

(102)

Pirmkārt, Komisija mutatis mutandis atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 120. un 121. apsvērumu, kad Francijas iestādes apgalvo, ka nevienā tiesību aktā vai lēmumā nav noteikts princips, saskaņā ar kuru valstij būtu jāgarantē EPIC parādi. Komisija gluži otrādi uzskata, ka, kaut arī nav tiesību akta vai lēmuma, kurā būtu apstiprināta vai izslēgta tieša valsts garantija par labu EPIC, tas neizslēdz netiešas garantijas iespējamību.

| (103) | Otrkārt, Komisija mutatis mutandis atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 122.–124. apsvērumu, kad Francijas iestādes apgalvo, ka ir formulēta judikatūra par garantiju neesību, īpaši spriedumā par Société de l'hôtel d'Albe
   (72) un spriedumos par Campoloro
   (73). Pirmajā lietā, kā Komisijas eksperts uzsvēra Pasta lietā, spriedums par Société de l'hôtel d'Albe neattiecas uz tādu situāciju, kurā būtu pamats izmantot garantijas (74). Attiecībā uz otro lietu (75) Komisija gluži pretēji uzskata, ka valsts atbildības režīmam publisko iestāžu parādu piedziņas īstenošanā piemīt visas garantijas mehānisma iezīmes. |
| --- | --- |

(103)

Otrkārt, Komisija mutatis mutandis atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 122.–124. apsvērumu, kad Francijas iestādes apgalvo, ka ir formulēta judikatūra par garantiju neesību, īpaši spriedumā par Société de l'hôtel d'Albe
   (72) un spriedumos par Campoloro
   (73). Pirmajā lietā, kā Komisijas eksperts uzsvēra Pasta lietā, spriedums par Société de l'hôtel d'Albe neattiecas uz tādu situāciju, kurā būtu pamats izmantot garantijas (74). Attiecībā uz otro lietu (75) Komisija gluži pretēji uzskata, ka valsts atbildības režīmam publisko iestāžu parādu piedziņas īstenošanā piemīt visas garantijas mehānisma iezīmes.

| (104) | Treškārt, Komisija uzskata, ka Francijas iestāžu izvirzītais arguments Pasta lietā, atbilstīgi kuram uz parādsaistībām, kuras EPIC uzņēmusies kopš LOLF stāšanās spēkā 2005. gada 1. janvārī, nav attiecināma netieša garantija, nav pieņemams:






  a) | Komisija uzsver, ka publiskās organizācijas IFP statusa maiņa notikusi 2006. gada 7. jūlijā, tātad pēc LOLF stāšanās spēkā. Šādos apstākļos nav nepieciešams izpētīt Francijas iestāžu eksperta izvirzītos argumentus Pasta lietā attiecībā uz iespējamajiem parādiem pirms 2005. gada 1. janvāra, lai gan savos apsvērumos Francijas iestādes uz tiem mutatis mutandis atsaucas. Patiešām, parādsaistības, ko publiskā organizācija IFP uzņēmusies pirms 2005. gada 1. janvāra, ir bijušas parādsaistības, kuras uzņēmusies profesionāla organizācija 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvaldību (un tātad juridiska persona, uz kuru attiecas privāttiesības) nozīmē un tāpēc parādsaistību parakstīšanas brīdī (76) uz tām neattiecas neierobežotās garantijas, kuras sniedz EPIC statuss, |
| --- | --- | --- |

(104)

Treškārt, Komisija uzskata, ka Francijas iestāžu izvirzītais arguments Pasta lietā, atbilstīgi kuram uz parādsaistībām, kuras EPIC uzņēmusies kopš LOLF stāšanās spēkā 2005. gada 1. janvārī, nav attiecināma netieša garantija, nav pieņemams:

a)

Komisija uzsver, ka publiskās organizācijas IFP statusa maiņa notikusi 2006. gada 7. jūlijā, tātad pēc LOLF stāšanās spēkā. Šādos apstākļos nav nepieciešams izpētīt Francijas iestāžu eksperta izvirzītos argumentus Pasta lietā attiecībā uz iespējamajiem parādiem pirms 2005. gada 1. janvāra, lai gan savos apsvērumos Francijas iestādes uz tiem mutatis mutandis atsaucas. Patiešām, parādsaistības, ko publiskā organizācija IFP uzņēmusies pirms 2005. gada 1. janvāra, ir bijušas parādsaistības, kuras uzņēmusies profesionāla organizācija 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvaldību (un tātad juridiska persona, uz kuru attiecas privāttiesības) nozīmē un tāpēc parādsaistību parakstīšanas brīdī (76) uz tām neattiecas neierobežotās garantijas, kuras sniedz EPIC statuss,

| b) | Komisija tomēr atzīmē, līdzīgi, kā citstarp norādīja Komisijas eksperts Pasta lietā un kā tā jau paskaidroja iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 130. apsvērumā, uz kuru tā atsaucas mutatis mutandis, ka pienākuma nodrošināt valsts garantiju pieminēšanu finanšu tiesību aktos piemērošanas joma aprobežojas ar šādu garantiju “piešķiršanu”; un ka tāpēc garantijas piešķiršana ietver gadījumus, kuros valsts, skaidri paužot savu gribu, nolemj piešķirt garantiju kādai institūcijai vai darbībai; ka pienākuma ietvert garantijas finanšu tiesību aktos piemērošanas joma neietver garantijas, kuras rodas statusa vai no judikatūras izrietoša pienākuma dēļ un kurām ir netiešs un automātisks raksturs; ka šī otrā kategorija neizriet no valsts lēmuma, bet no tā, ka uz valsti attiecas noteikts tiesiskais regulējums, un garantija ir tikai tā rezultāts (77), |
| --- | --- |

b)

Komisija tomēr atzīmē, līdzīgi, kā citstarp norādīja Komisijas eksperts Pasta lietā un kā tā jau paskaidroja iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 130. apsvērumā, uz kuru tā atsaucas mutatis mutandis, ka pienākuma nodrošināt valsts garantiju pieminēšanu finanšu tiesību aktos piemērošanas joma aprobežojas ar šādu garantiju “piešķiršanu”; un ka tāpēc garantijas piešķiršana ietver gadījumus, kuros valsts, skaidri paužot savu gribu, nolemj piešķirt garantiju kādai institūcijai vai darbībai; ka pienākuma ietvert garantijas finanšu tiesību aktos piemērošanas joma neietver garantijas, kuras rodas statusa vai no judikatūras izrietoša pienākuma dēļ un kurām ir netiešs un automātisks raksturs; ka šī otrā kategorija neizriet no valsts lēmuma, bet no tā, ka uz valsti attiecas noteikts tiesiskais regulējums, un garantija ir tikai tā rezultāts (77),

| c) | Komisija secina, kā tā jau darījusi iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 131. apsvērumā, uz kuru tā mutatis mutandis atsaucas, ka Francijas iestāžu arguments, kura pamatā ir LOLF, nav pārliecinošs un tas, ka nevienā finanšu tiesību aktā nav precizēts, ka valsts piedāvā garantiju publiskajai organizācijai IFP tās statusa dēļ, neizslēdz netiešas garantijas esību; ka katrā ziņā Komisijai nav saistošs attiecīgā pasākuma kā garantijas statuss saskaņā ar Francijas tiesību aktiem, ne arī tas, ka garantijai būtu piemērojams LOLF; ka ir ņemams vērā tikai pasākuma statuss saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem; ka ES tiesību aktos ir atzīta netiešas garantijas esība, ja dalībvalstij ir juridisks pienākums atlīdzināt citas personas parādsaistības tās saistību nepildīšanas gadījumā (78). |
| --- | --- |

c)

Komisija secina, kā tā jau darījusi iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 131. apsvērumā, uz kuru tā mutatis mutandis atsaucas, ka Francijas iestāžu arguments, kura pamatā ir LOLF, nav pārliecinošs un tas, ka nevienā finanšu tiesību aktā nav precizēts, ka valsts piedāvā garantiju publiskajai organizācijai IFP tās statusa dēļ, neizslēdz netiešas garantijas esību; ka katrā ziņā Komisijai nav saistošs attiecīgā pasākuma kā garantijas statuss saskaņā ar Francijas tiesību aktiem, ne arī tas, ka garantijai būtu piemērojams LOLF; ka ir ņemams vērā tikai pasākuma statuss saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem; ka ES tiesību aktos ir atzīta netiešas garantijas esība, ja dalībvalstij ir juridisks pienākums atlīdzināt citas personas parādsaistības tās saistību nepildīšanas gadījumā (78).

| (105) | Ceturtkārt, Komisija noraida Francijas iestāžu argumentu, atbilstoši kuram, ja pastāv valsts garantija EPIC labā, jebkuras jaunas EPIC izveidei (tostarp arī mainot statusu) nepieciešama garantijas pasākumu ieviešana, lai aizsargātu kreditoru tiesības, kuras radušās pirms šīm izmaiņām, kā arī tā kontrapozīciju (modus tollens), atbilstoši kurai, ja šāds mehānisms nekad nav izveidots (79), nav nekādu garantiju publiskās organizācijas IFP labā:






  a) | kā Komisijas eksperts norādīja Pasta lietā un kā minēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 133. apsvērumā, uz kuru tā atsaucas mutatis mutandis, Komisija uzskata, ka šāds apgalvojums izriet no īpašumtiesību konstitucionālās aizsardzības pārāk plašas interpretācijas, |
| --- | --- | --- |

(105)

Ceturtkārt, Komisija noraida Francijas iestāžu argumentu, atbilstoši kuram, ja pastāv valsts garantija EPIC labā, jebkuras jaunas EPIC izveidei (tostarp arī mainot statusu) nepieciešama garantijas pasākumu ieviešana, lai aizsargātu kreditoru tiesības, kuras radušās pirms šīm izmaiņām, kā arī tā kontrapozīciju (modus tollens), atbilstoši kurai, ja šāds mehānisms nekad nav izveidots (79), nav nekādu garantiju publiskās organizācijas IFP labā:

a)

kā Komisijas eksperts norādīja Pasta lietā un kā minēts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 133. apsvērumā, uz kuru tā atsaucas mutatis mutandis, Komisija uzskata, ka šāds apgalvojums izriet no īpašumtiesību konstitucionālās aizsardzības pārāk plašas interpretācijas,

| b) | Komisija vēlas precizēt, kā tā jau darījusi iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 134. apsvērumā, uz kuru tā atsaucas mutatis mutandis, ka īpašumtiesības nenosaka, ka nepieciešams paredzēt kādu konkrētu pasākumu, lai garantētu kreditoru tiesības brīdī, kad EPIC tiek pārveidota par sabiedrību, kurai ir piemērojamas sanācijas un likvidācijas procedūras. Tāpēc šādu pasākumu neesība nav uzskatāma par netiešās garantijas neesības rādītāju, |
| --- | --- |

b)

Komisija vēlas precizēt, kā tā jau darījusi iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 134. apsvērumā, uz kuru tā atsaucas mutatis mutandis, ka īpašumtiesības nenosaka, ka nepieciešams paredzēt kādu konkrētu pasākumu, lai garantētu kreditoru tiesības brīdī, kad EPIC tiek pārveidota par sabiedrību, kurai ir piemērojamas sanācijas un likvidācijas procedūras. Tāpēc šādu pasākumu neesība nav uzskatāma par netiešās garantijas neesības rādītāju,

| c) | Komisija piebilst, kā jau paskaidrots iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 135. un 136. apsvērumā, uz kuriem tā atsaucas mutatis mutandis, ka tas, ka Francijas iestādes nolēma piešķirt tiešo garantijuLa Poste
   (80), kad tas 1990. gadā ieguva EPIC pielīdzināmu statusu, nenozīmē, ka bija izslēgta netiešā garantija tā labā. |
| --- | --- |

c)

Komisija piebilst, kā jau paskaidrots iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 135. un 136. apsvērumā, uz kuriem tā atsaucas mutatis mutandis, ka tas, ka Francijas iestādes nolēma piešķirt tiešo garantijuLa Poste
   (80), kad tas 1990. gadā ieguva EPIC pielīdzināmu statusu, nenozīmē, ka bija izslēgta netiešā garantija tā labā.

| (106) | Visbeidzot, Komisija atsaucas uz šā lēmuma daļu par valsts atbildības iestāšanos, kā arī uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1. A sadaļas b) apakšpunkta 3. daļu attiecībā uz Labetoulle rakstu, kuru citē Francijas iestādes (81), kā arī uz judikatūras analīzi Campoloro lietā (82). |
| --- | --- |

(106)

Visbeidzot, Komisija atsaucas uz šā lēmuma daļu par valsts atbildības iestāšanos, kā arī uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1. A sadaļas b) apakšpunkta 3. daļu attiecībā uz Labetoulle rakstu, kuru citē Francijas iestādes (81), kā arī uz judikatūras analīzi Campoloro lietā (82).

| (107) | Pretēji tam, ko izvirza Francijas iestādes, ka tāda garantija tiesību aktos ir izslēgta, Komisija norāda, ka tādas netiešās garantijas pastāvēšanu, kas saistīta ar publiskās iestādes statusu, apstiprina Valsts Padomes 1995. gada paziņojums Crédit Lyonnais lietā, kas iedibina valsts netiešās garantijas pastāvēšanu, kas pamatota vienīgi ar struktūras publiskās iestādes raksturu (83). |
| --- | --- |

(107)

Pretēji tam, ko izvirza Francijas iestādes, ka tāda garantija tiesību aktos ir izslēgta, Komisija norāda, ka tādas netiešās garantijas pastāvēšanu, kas saistīta ar publiskās iestādes statusu, apstiprina Valsts Padomes 1995. gada paziņojums Crédit Lyonnais lietā, kas iedibina valsts netiešās garantijas pastāvēšanu, kas pamatota vienīgi ar struktūras publiskās iestādes raksturu (83).

| (108) | Kā paskaidrots iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 142.–145. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā nepiekrīt Francijas iestāžu sniegtajai interpretācijai, atbilstīgi kurai šis Valsts Padomes atzinums nebūtu attiecināms uz publisko organizāciju IFP. Tā jo īpaši atzīmē, ka šajā atzinumā nav minēts ne publiskā grāmatveža uzdevums, ne tā esība vai neesamība publiskā iestādē. Turklāt Francijas iestādes nepaskaidro, kāpēc tās uzskata, ka šis atzinums ir piemērojams tikai publiskām iestādēm ar publisku grāmatvedi. Komisija noraida arī Francijas iestāžu argumentus, atbilstoši kuriem atzinums nav piemērojams, jo tas ir izstrādāts pirms LOLF un ir pretrunā turpmākai Valsts Padomes judikatūrai, tā kā Komisija 104. apsvērumā, kā arī iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007 norādīja, ka LOLF nav šķērslis valsts netiešas garantijas pastāvēšanai par labu publiskajai organizācijai IFP. |
| --- | --- |

(108)

Kā paskaidrots iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 142.–145. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā nepiekrīt Francijas iestāžu sniegtajai interpretācijai, atbilstīgi kurai šis Valsts Padomes atzinums nebūtu attiecināms uz publisko organizāciju IFP. Tā jo īpaši atzīmē, ka šajā atzinumā nav minēts ne publiskā grāmatveža uzdevums, ne tā esība vai neesamība publiskā iestādē. Turklāt Francijas iestādes nepaskaidro, kāpēc tās uzskata, ka šis atzinums ir piemērojams tikai publiskām iestādēm ar publisku grāmatvedi. Komisija noraida arī Francijas iestāžu argumentus, atbilstoši kuriem atzinums nav piemērojams, jo tas ir izstrādāts pirms LOLF un ir pretrunā turpmākai Valsts Padomes judikatūrai, tā kā Komisija 104. apsvērumā, kā arī iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007 norādīja, ka LOLF nav šķērslis valsts netiešas garantijas pastāvēšanai par labu publiskajai organizācijai IFP.

| (109) | Visbeidzot, kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 146. un 147. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā ņem vērā Ekonomikas, finanšu un rūpniecības ministra 2003. gada 22. jūlija paziņojumu “Pārskats par valsts piešķirto netiešo un tiešo garantiju noteikumiem”, kurā ir apstiprinājums par netiešo garantiju pastāvēšanu, kuras izriet no administratīva vai normatīva akta, “kas nosaka un ietver finanšu sekas valstij”. Minētais paziņojums pierāda, ka valsts garantija var izrietēt no ļoti dažādiem juridiskajiem aktiem (84), un atgādina par to, ka publiskas iestādes izveide ietver netiešu valsts garantiju par labu minētās iestādes kreditoriem (85). |
| --- | --- |

(109)

Visbeidzot, kā norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 146. un 147. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā ņem vērā Ekonomikas, finanšu un rūpniecības ministra 2003. gada 22. jūlija paziņojumu “Pārskats par valsts piešķirto netiešo un tiešo garantiju noteikumiem”, kurā ir apstiprinājums par netiešo garantiju pastāvēšanu, kuras izriet no administratīva vai normatīva akta, “kas nosaka un ietver finanšu sekas valstij”. Minētais paziņojums pierāda, ka valsts garantija var izrietēt no ļoti dažādiem juridiskajiem aktiem (84), un atgādina par to, ka publiskas iestādes izveide ietver netiešu valsts garantiju par labu minētās iestādes kreditoriem (85).

b)   Publiskās organizācijas IFP kreditoram ir grantēta tā prasījuma atmaksa.

| (110) | Līdzīgi tam, kas norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1.A sadaļas b) apakšpunktā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā turpmāk nodomājusi pierādīt, ka gadījumā, kad publiskā organizācija IFP nespēj atmaksāt parādus, tās kreditori būs labvēlīgākā situācijā nekā tāda uzņēmuma kreditori, uz kuru attiecas komerctiesības. |
| --- | --- |

(110)

Līdzīgi tam, kas norādīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1.A sadaļas b) apakšpunktā, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā turpmāk nodomājusi pierādīt, ka gadījumā, kad publiskā organizācija IFP nespēj atmaksāt parādus, tās kreditori būs labvēlīgākā situācijā nekā tāda uzņēmuma kreditori, uz kuru attiecas komerctiesības.

| (111) | Pirmkārt, attiecībā uz publiskām iestādēm nepastāv tradicionālie ierobežojumi, kas kavē prasījumu atmaksu struktūrai, kurai piemērojamas privāttiesības. Pamatojoties uz iepriekšminētā Lēmuma 56/2007 150.-154. apsvērumā detalizētāk izklāstītiem argumentiem, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Komisija attiecībā uz šo pirmo punktu secina, ka:






  — | pretēji to uzņēmumu kreditoriem, kuriem ir piemērojamas komerctiesības, publiskās organizācijas IFP kreditoriem (ņemot vērā, ka tai nav piemērojama vispārējos tiesību aktos paredzētā grūtībās nonākušu uzņēmumu sanācijas un likvidācijas procedūra tiesas ceļā) nedraud risks pilnībā vai daļēji zaudēt prasījumus likvidācijas procedūras noslēgumā; |
| --- | --- | --- |

(111)

Pirmkārt, attiecībā uz publiskām iestādēm nepastāv tradicionālie ierobežojumi, kas kavē prasījumu atmaksu struktūrai, kurai piemērojamas privāttiesības. Pamatojoties uz iepriekšminētā Lēmuma 56/2007 150.-154. apsvērumā detalizētāk izklāstītiem argumentiem, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, Komisija attiecībā uz šo pirmo punktu secina, ka:

—

pretēji to uzņēmumu kreditoriem, kuriem ir piemērojamas komerctiesības, publiskās organizācijas IFP kreditoriem (ņemot vērā, ka tai nav piemērojama vispārējos tiesību aktos paredzētā grūtībās nonākušu uzņēmumu sanācijas un likvidācijas procedūra tiesas ceļā) nedraud risks pilnībā vai daļēji zaudēt prasījumus likvidācijas procedūras noslēgumā;

| — | tas, ka publiskā organizācija IFP ir juridiska persona, nerada šķēršļus valsts garantijas piešķiršanai; |
| --- | --- |

—

tas, ka publiskā organizācija IFP ir juridiska persona, nerada šķēršļus valsts garantijas piešķiršanai;

| — | tā kā nav tieša valsts atbildības ierobežojuma attiecībā uz publisko organizāciju IFP, tās kreditori var likumīgi pielietot principu, saskaņā ar kuru valsts sedz publiskās organizācijas IFP parādus, lai gan tai ir piešķirts juridiskas personas statuss. |
| --- | --- |

—

tā kā nav tieša valsts atbildības ierobežojuma attiecībā uz publisko organizāciju IFP, tās kreditori var likumīgi pielietot principu, saskaņā ar kuru valsts sedz publiskās organizācijas IFP parādus, lai gan tai ir piešķirts juridiskas personas statuss.

| (112) | Otrkārt, to publisko iestāžu parādu atmaksāšana saistībā ar tiesas spriedumu, ar 1980. gada 16. jūlija likumu (un ar dažādiem piemērošanas aktiem (86) noteiktā procedūra 113.-117. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ ir labvēlīgāka publiskās organizācijas IFP kreditoriem nekā vispārējo tiesību tiesvedība, ciktāl tās rezultātā netiek dzēstas publiskās organizācijas IFP parādsaistības. |
| --- | --- |

(112)

Otrkārt, to publisko iestāžu parādu atmaksāšana saistībā ar tiesas spriedumu, ar 1980. gada 16. jūlija likumu (un ar dažādiem piemērošanas aktiem (86) noteiktā procedūra 113.-117. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ ir labvēlīgāka publiskās organizācijas IFP kreditoriem nekā vispārējo tiesību tiesvedība, ciktāl tās rezultātā netiek dzēstas publiskās organizācijas IFP parādsaistības.

| (113) | Atbilstoši analīzei, kas veikta iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 157.-161. apsvērumā, uz ko Komisija atsaucas mutatis mutandis, Komisija vispirms atzīmē, ka 1980. gada likumā (87) un tā piemērošanas pasākumos (88) ir paredzēts, ka valsts ir kompetentā iestāde attiecībā uz publisko iestāžu parādu piedziņu un tie piešķir valstij būtiskas priekšrocības - administratīvā kārtā izdotu rīkojumu un pietiekamu līdzekļu nodrošināšanu. |
| --- | --- |

(113)

Atbilstoši analīzei, kas veikta iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 157.-161. apsvērumā, uz ko Komisija atsaucas mutatis mutandis, Komisija vispirms atzīmē, ka 1980. gada likumā (87) un tā piemērošanas pasākumos (88) ir paredzēts, ka valsts ir kompetentā iestāde attiecībā uz publisko iestāžu parādu piedziņu un tie piešķir valstij būtiskas priekšrocības - administratīvā kārtā izdotu rīkojumu un pietiekamu līdzekļu nodrošināšanu.

| (114) | Līdzīgi viedokļiem, kas izklāstīti Lēmuma C 56/2007 162.-168. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka īpašā procedūra, kas noteikta ar 1980. gada likumu un tā piemērošanas aktiem, ir tikai prasījumu piedziņas, nevis likvidācijas procedūra, tās piemērošanas noslēgumā prasījums netiek atcelts, savukārt vispārējos tiesību aktos paredzētās likvidācijas procedūras piemērošanas rezultātā pieņemtais lēmums par slēgšanu aktīvu nepietiekamības dēļ bez soda piemērošanas ietver aizliegumu kreditoriem iesniegt jaunas prasības. Komisija arī atzīmē, ka 1980. gada likums un tā piemērošanas akti, paredzot rīkojuma atlikšanu un nevienā brīdī neparedzot maksātnespējas situāciju, rosina kreditorus uzskatīt, ka vienmēr būs paredzēti un pieejami publiskas struktūras prasījuma atmaksai nepieciešamie līdzekļi. Šie divi elementi tai ļauj secināt, ka līdzekļu nepietiekamības situācijā attiecīgā gadījumā tos nodrošinās valsts vai ka tai ir tikai pagaidu raksturs. Savukārt nevienā likvidācijas procedūrā nav paredzēta iespēja, kad par maksātnespējīgas personas parādiem atbildību uzņemas trešā persona, izņemot, protams, gadījumu, ja runa ir par garantijas devēju. |
| --- | --- |

(114)

Līdzīgi viedokļiem, kas izklāstīti Lēmuma C 56/2007 162.-168. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka īpašā procedūra, kas noteikta ar 1980. gada likumu un tā piemērošanas aktiem, ir tikai prasījumu piedziņas, nevis likvidācijas procedūra, tās piemērošanas noslēgumā prasījums netiek atcelts, savukārt vispārējos tiesību aktos paredzētās likvidācijas procedūras piemērošanas rezultātā pieņemtais lēmums par slēgšanu aktīvu nepietiekamības dēļ bez soda piemērošanas ietver aizliegumu kreditoriem iesniegt jaunas prasības. Komisija arī atzīmē, ka 1980. gada likums un tā piemērošanas akti, paredzot rīkojuma atlikšanu un nevienā brīdī neparedzot maksātnespējas situāciju, rosina kreditorus uzskatīt, ka vienmēr būs paredzēti un pieejami publiskas struktūras prasījuma atmaksai nepieciešamie līdzekļi. Šie divi elementi tai ļauj secināt, ka līdzekļu nepietiekamības situācijā attiecīgā gadījumā tos nodrošinās valsts vai ka tai ir tikai pagaidu raksturs. Savukārt nevienā likvidācijas procedūrā nav paredzēta iespēja, kad par maksātnespējīgas personas parādiem atbildību uzņemas trešā persona, izņemot, protams, gadījumu, ja runa ir par garantijas devēju.

| (115) | Atbilstoši iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 170.-180. apsvērumā veiktajai analīzei, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka Francijas tiesību akti atļauj, pat iedrošina valsti piešķirt dotācijas publiskām iestādēm, nevis izmantot tradicionālos bankas aizdevumus gadījumā, ja izveidojusies līdzekļu nepietiekamība; minētās dotācijas var pildīt 1980. gada 16. jūlija likumā paredzēto “papildu līdzekļu” funkciju. Tā arī uzskata, ka kreditoriem ir zināms šo aktu saturs, tāpēc tiem ir pamats uzskatīt, ka uzraudzības iestāde varēs atrast nepieciešamos līdzekļus to prasījuma atmaksai. Tāpēc Komisija uzskata, ka maz ticama ir tāda situācija, kurā kreditoram neizdotos panākt prasījuma atmaksu, piemērojot 1980. gada 16. jūlija likumā paredzētās procedūras. |
| --- | --- |

(115)

Atbilstoši iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 170.-180. apsvērumā veiktajai analīzei, uz kuru Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka Francijas tiesību akti atļauj, pat iedrošina valsti piešķirt dotācijas publiskām iestādēm, nevis izmantot tradicionālos bankas aizdevumus gadījumā, ja izveidojusies līdzekļu nepietiekamība; minētās dotācijas var pildīt 1980. gada 16. jūlija likumā paredzēto “papildu līdzekļu” funkciju. Tā arī uzskata, ka kreditoriem ir zināms šo aktu saturs, tāpēc tiem ir pamats uzskatīt, ka uzraudzības iestāde varēs atrast nepieciešamos līdzekļus to prasījuma atmaksai. Tāpēc Komisija uzskata, ka maz ticama ir tāda situācija, kurā kreditoram neizdotos panākt prasījuma atmaksu, piemērojot 1980. gada 16. jūlija likumā paredzētās procedūras.

| (116) | Tomēr pretēji tam, ko Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007 secināja attiecībā uz La Poste, tā norāda, ka attiecīgajā gadījumā publiskās organizācijas IFP izmantojamie pašu resursi ir diezgan ievērojami, jo kā 44. apsvērumā paskaidroja Francijas iestādes, pieejamie resursi un ieguldījumi (150,3 miljoni euro) 2007. gada beigās bija aptuveni piecas reizes lielāki nekā aizņēmumi un finanšu parādi (25,2 miljoni euro). Komisija atzīst, ka pašreizējā finanšu situācijā vismaz tuvākajā nākotnē ir maz ticams, ka pašu resursu trūkums varētu radīt publiskajai organizācijai IFP tādus apstākļus, ka tā nespēj atmaksāt savus parādus un tai būtu nepieciešama valsts intervence. |
| --- | --- |

(116)

Tomēr pretēji tam, ko Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 56/2007 secināja attiecībā uz La Poste, tā norāda, ka attiecīgajā gadījumā publiskās organizācijas IFP izmantojamie pašu resursi ir diezgan ievērojami, jo kā 44. apsvērumā paskaidroja Francijas iestādes, pieejamie resursi un ieguldījumi (150,3 miljoni euro) 2007. gada beigās bija aptuveni piecas reizes lielāki nekā aizņēmumi un finanšu parādi (25,2 miljoni euro). Komisija atzīst, ka pašreizējā finanšu situācijā vismaz tuvākajā nākotnē ir maz ticams, ka pašu resursu trūkums varētu radīt publiskajai organizācijai IFP tādus apstākļus, ka tā nespēj atmaksāt savus parādus un tai būtu nepieciešama valsts intervence.

| (117) | Kaut arī pašlaik maz ticama, šāda publiskās organizācijas IFP aktīvu nepietiekamības situācija ilgākā termiņā nav tik neiespējama. Šādos apstākļos nespēja iesaistīt līdzekļus, izmantojot īpašuma nodošanu, varētu izraisīt citu garantijas mehānismu izmantošanas nepieciešamību (avansi, valsts atbildības iesaistīšana utt.). Turklāt tas, ka likumdevējs nosaka īpašuma aizsardzības režīmu, varētu izraisīt strīdu par valsts stingru atbildību publiskās organizācijasIFP iespējamas maksātnespējas gadījumā (89). Šajā jautājumā Komisija ņem vērā Francijas iestāžu argumentu (90), atbilstīgi kuram, ja valsts uzskatīs, ka aktīvi, kas pieder publiskai iestādei, ir “nepieciešami” sabiedriskā pakalpojuma pienākuma veikšanai, un tāpēc iebildīs pret to nodošanu, tos tomēr nevar uzskatīt par kompensāciju, izmantojot garantijas mehānismu. Tā tomēr norāda, ka Francijas iestādes ir atzinušas (pat ja iebilst, ka tas varētu radīt priekšrocības publiskajai organizācijai IFP), ka valsts pārstāvim ir jāievēro sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktības prasība 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktās procedūras (91) izpildes laikā. Komisija uzskata, ka šāda valsts varas izvēle – neveikt aktīvu nodošanu, atsaucoties uz sabiedriskā pakalpojuma saglabāšanas pienākumu –, varētu nozīmēt valsts stingru atbildību par publisko pienākumu vienlīdzības principa neievērošanu. |
| --- | --- |

(117)

Kaut arī pašlaik maz ticama, šāda publiskās organizācijas IFP aktīvu nepietiekamības situācija ilgākā termiņā nav tik neiespējama. Šādos apstākļos nespēja iesaistīt līdzekļus, izmantojot īpašuma nodošanu, varētu izraisīt citu garantijas mehānismu izmantošanas nepieciešamību (avansi, valsts atbildības iesaistīšana utt.). Turklāt tas, ka likumdevējs nosaka īpašuma aizsardzības režīmu, varētu izraisīt strīdu par valsts stingru atbildību publiskās organizācijasIFP iespējamas maksātnespējas gadījumā (89). Šajā jautājumā Komisija ņem vērā Francijas iestāžu argumentu (90), atbilstīgi kuram, ja valsts uzskatīs, ka aktīvi, kas pieder publiskai iestādei, ir “nepieciešami” sabiedriskā pakalpojuma pienākuma veikšanai, un tāpēc iebildīs pret to nodošanu, tos tomēr nevar uzskatīt par kompensāciju, izmantojot garantijas mehānismu. Tā tomēr norāda, ka Francijas iestādes ir atzinušas (pat ja iebilst, ka tas varētu radīt priekšrocības publiskajai organizācijai IFP), ka valsts pārstāvim ir jāievēro sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktības prasība 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktās procedūras (91) izpildes laikā. Komisija uzskata, ka šāda valsts varas izvēle – neveikt aktīvu nodošanu, atsaucoties uz sabiedriskā pakalpojuma saglabāšanas pienākumu –, varētu nozīmēt valsts stingru atbildību par publisko pienākumu vienlīdzības principa neievērošanu.

| (118) | Treškārt, to iemeslu dēļ, kuri jau izklāstīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 185.–226. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka maz ticamā gadījumā, ja 1980. gada likumā noteiktā procedūra kreditoram liegtu iespēju saņemt atlīdzību, tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas kreditoram būtu pieejami, lai uzliktu atbildību valstij, piemīt garantijas mehānisma iezīmes. |
| --- | --- |

(118)

Treškārt, to iemeslu dēļ, kuri jau izklāstīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 185.–226. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka maz ticamā gadījumā, ja 1980. gada likumā noteiktā procedūra kreditoram liegtu iespēju saņemt atlīdzību, tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kas kreditoram būtu pieejami, lai uzliktu atbildību valstij, piemīt garantijas mehānisma iezīmes.

| (119) | Lai gan Francijas iestādes uzskata, ka valsts atbildība principā nevar iestāties neatkarīgi no tā, vai tā ir, vai nav stingra atbildība (92), tās tomēr atzīst, ka gadījumā, ja būtu jāievēro sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktības prasība un valsts pārstāvim tā būtu jāievēro, izpildot 1980. gada likumā noteikto procedūru, pastāvētu iespēja, ka tiesa kreditoram var piespriest atlīdzību. Tomēr šajā gadījumā Francijas iestādes uzskata, ka atlīdzība nozīmētu tikai to, ka kreditors nonāktu situācijā, kādā tas nonāktu vispārējo tiesību aktu piemērošanas gadījumā; tātad šāds risinājums kreditoram nerada nekādas priekšrocības. Šajā sakarībā Komisija norāda uz dažiem īpašiem īpašo tiesību punktiem, kas noteikti ar 1980. gada likumu: saskaņā ar vispārējiem tiesību aktiem likvidācijas gadījumā kreditori – katrā ziņā nenodrošinātie kreditori – principā neatgūst visu parāda summu. Turklāt likvidācijas procesā esoša uzņēmuma parādus visbiežāk neatmaksā trešās personas. |
| --- | --- |

(119)

Lai gan Francijas iestādes uzskata, ka valsts atbildība principā nevar iestāties neatkarīgi no tā, vai tā ir, vai nav stingra atbildība (92), tās tomēr atzīst, ka gadījumā, ja būtu jāievēro sabiedrisko pakalpojumu nepārtrauktības prasība un valsts pārstāvim tā būtu jāievēro, izpildot 1980. gada likumā noteikto procedūru, pastāvētu iespēja, ka tiesa kreditoram var piespriest atlīdzību. Tomēr šajā gadījumā Francijas iestādes uzskata, ka atlīdzība nozīmētu tikai to, ka kreditors nonāktu situācijā, kādā tas nonāktu vispārējo tiesību aktu piemērošanas gadījumā; tātad šāds risinājums kreditoram nerada nekādas priekšrocības. Šajā sakarībā Komisija norāda uz dažiem īpašiem īpašo tiesību punktiem, kas noteikti ar 1980. gada likumu: saskaņā ar vispārējiem tiesību aktiem likvidācijas gadījumā kreditori – katrā ziņā nenodrošinātie kreditori – principā neatgūst visu parāda summu. Turklāt likvidācijas procesā esoša uzņēmuma parādus visbiežāk neatmaksā trešās personas.

| (120) | Francijas iestādes apstrīd arī, ka kreditoriem pieejamās atlīdzības iespējas, ņemot vērā atbildību, var pielīdzināt garantijas formai. Gluži pretēji, Komisija uzskata, ka valsts atbildības (stingras vai ne) iestāšanās, īstenojot 1980. gada 16. jūlija likumā paredzēto publisko personu parādu piedziņas procedūru, ir pielīdzināma garantijas mehānismam Eiropas Savienības tiesību aktu izpratnē, jo tā nodrošina kreditoriem prasījuma atmaksu, uzliekot valstij par pienākumu to atmaksāt publiskās organizācijas IFP maksātnespējas gadījumā. Turklāt Eiropas Cilvēktiesību tiesas (turpmāk tekstā “ECT”) judikatūra lietā Société de gestion du port de Campoloro et Société fermière de Campoloro c/Francija
   (93) (turpmāk tekstā “Campoloro lieta”) drīzāk atzīst automātiskas garantijas pastāvēšanu. |
| --- | --- |

(120)

Francijas iestādes apstrīd arī, ka kreditoriem pieejamās atlīdzības iespējas, ņemot vērā atbildību, var pielīdzināt garantijas formai. Gluži pretēji, Komisija uzskata, ka valsts atbildības (stingras vai ne) iestāšanās, īstenojot 1980. gada 16. jūlija likumā paredzēto publisko personu parādu piedziņas procedūru, ir pielīdzināma garantijas mehānismam Eiropas Savienības tiesību aktu izpratnē, jo tā nodrošina kreditoriem prasījuma atmaksu, uzliekot valstij par pienākumu to atmaksāt publiskās organizācijas IFP maksātnespējas gadījumā. Turklāt Eiropas Cilvēktiesību tiesas (turpmāk tekstā “ECT”) judikatūra lietā Société de gestion du port de Campoloro et Société fermière de Campoloro c/Francija
   (93) (turpmāk tekstā “Campoloro lieta”) drīzāk atzīst automātiskas garantijas pastāvēšanu.

| (121) | Visbeidzot, līdzīgi pierādījumam, kas izklāstīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 181.–184. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka Francijas iestāžu priekšlikums veikt precizējumus 1980. gada likuma piemērošanas dekrētā ir nepietiekams, lai izslēgtu, ka līdzekļu piesaistīšana notiek ar publisku līdzekļu piešķiršanu.






  a) | Francijas iestādes ierosināja veikt šādus grozījumus 1980. gada likuma piemērošanas dekrētā: “Ja pēc noteiktā termiņa beigām prasība nokārtot parādus nav izpildīta, valsts pārstāvis vai uzraudzības iestāde ieraksta izdevumus saistības neizpildījušās pašpārvaldes vai publiskās iestādes budžetā. Vajadzības gadījumā nepieciešamos līdzekļus ņem no pašpārvaldes vai iestādes budžeta, vai nu samazinot apropriācijas, kuras paredzētas citiem izdevumiem un ir vēl pieejamas, vai arī palielinot līdzekļus” (grozījumi ir pasvītroti). |
| --- | --- | --- |

(121)

Visbeidzot, līdzīgi pierādījumam, kas izklāstīts iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 181.–184. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka Francijas iestāžu priekšlikums veikt precizējumus 1980. gada likuma piemērošanas dekrētā ir nepietiekams, lai izslēgtu, ka līdzekļu piesaistīšana notiek ar publisku līdzekļu piešķiršanu.

a)

Francijas iestādes ierosināja veikt šādus grozījumus 1980. gada likuma piemērošanas dekrētā: “Ja pēc noteiktā termiņa beigām prasība nokārtot parādus nav izpildīta, valsts pārstāvis vai uzraudzības iestāde ieraksta izdevumus saistības neizpildījušās pašpārvaldes vai publiskās iestādes budžetā. Vajadzības gadījumā nepieciešamos līdzekļus ņem no pašpārvaldes vai iestādes budžeta, vai nu samazinot apropriācijas, kuras paredzētas citiem izdevumiem un ir vēl pieejamas, vai arī palielinot līdzekļus” (grozījumi ir pasvītroti).

| b) | Komisija tomēr, tāpat kā lēmuma par procedūras sākšanu 67. apsvērumā, uzsver, ka nedz noteikumu pašreizējā versija, nedz versija ar Francijas iestāžu piedāvātajiem grozījumiem neizslēdz to, ka līdzekļu piesaistīšana ir iespējama, palielinot līdzekļus ar dotāciju vai publisku līdzekļu piešķiršanu. |
| --- | --- |

b)

Komisija tomēr, tāpat kā lēmuma par procedūras sākšanu 67. apsvērumā, uzsver, ka nedz noteikumu pašreizējā versija, nedz versija ar Francijas iestāžu piedāvātajiem grozījumiem neizslēdz to, ka līdzekļu piesaistīšana ir iespējama, palielinot līdzekļus ar dotāciju vai publisku līdzekļu piešķiršanu.

| (122) | Iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 204.–211. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, jau izklāstīto iemeslu dēļ tā turklāt uzskata, ka ECT spriedums Campoloro lietā uzskatāmi parāda, ka Francijas valsts atbildība šajā gadījumā izpaužas kā publisko iestāžu pasīvu netieša garantija un nav saistīta ar kaitējuma nosacījumu.






  a) | Komisija jo īpaši atzīmē, ka ECT noraidīja Francijas iestāžu argumentus, kuras mēģināja izmantot par pamatojumu (94) valstij piedēvējamā izšķirīgā notikuma neesību, no vienas puses, un valsts garantijas neesību publiskām iestādēm, kurām ir juridiskas personas statuss, no otras puses, kā arī to, ka tā ņēma vērā prasītāju pretējos argumentus (95). |
| --- | --- | --- |

(122)

Iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 204.–211. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, jau izklāstīto iemeslu dēļ tā turklāt uzskata, ka ECT spriedums Campoloro lietā uzskatāmi parāda, ka Francijas valsts atbildība šajā gadījumā izpaužas kā publisko iestāžu pasīvu netieša garantija un nav saistīta ar kaitējuma nosacījumu.

a)

Komisija jo īpaši atzīmē, ka ECT noraidīja Francijas iestāžu argumentus, kuras mēģināja izmantot par pamatojumu (94) valstij piedēvējamā izšķirīgā notikuma neesību, no vienas puses, un valsts garantijas neesību publiskām iestādēm, kurām ir juridiskas personas statuss, no otras puses, kā arī to, ka tā ņēma vērā prasītāju pretējos argumentus (95).

| b) | Komisija secina, ka ECT galu galā konstatēja Eiropas Cilvēktiesību konvencijas (turpmāk tekstā “Konvencija”) 6. panta 1. punkta pārkāpumu, īpaši attiecībā uz to, ka: “Ir jānodrošina šo spriedumu izpilde, un tiesa atgādina, ka valsts iestāde nevar aizbildināties ar līdzekļu nepietiekamību, lai neatmaksātu parādu, kura pamatā ir tiesas nolēmums [...]”. ECT arī konstatēja minētās Konvencijas Protokola Nr. 1 1. panta pārkāpumu, jo prasītāji ir cietuši no iejaukšanās to īpašumtiesībās sakarā ar īpašu un pārmērīgu slogu, kas izriet no to summu neizmaksāšanas, kuras tiem vajadzēja saņemt (96). Ņemot vērā iepriekš teikto, ECT nodeva valsts pārziņā visus parādā esošo pilsētu parādus (97). |
| --- | --- |

b)

Komisija secina, ka ECT galu galā konstatēja Eiropas Cilvēktiesību konvencijas (turpmāk tekstā “Konvencija”) 6. panta 1. punkta pārkāpumu, īpaši attiecībā uz to, ka: “Ir jānodrošina šo spriedumu izpilde, un tiesa atgādina, ka valsts iestāde nevar aizbildināties ar līdzekļu nepietiekamību, lai neatmaksātu parādu, kura pamatā ir tiesas nolēmums [...]”. ECT arī konstatēja minētās Konvencijas Protokola Nr. 1 1. panta pārkāpumu, jo prasītāji ir cietuši no iejaukšanās to īpašumtiesībās sakarā ar īpašu un pārmērīgu slogu, kas izriet no to summu neizmaksāšanas, kuras tiem vajadzēja saņemt (96). Ņemot vērā iepriekš teikto, ECT nodeva valsts pārziņā visus parādā esošo pilsētu parādus (97).

| c) | Komisija uzskata, ka no šīs judikatūras izriet trīs svarīgi elementi:






  — | ja prasītāji iegūst tiesas nolēmumu, kurā tiek atzīts to prasījums, tad valsts atbildība funkcionē kā netieša garantija (98), jo, no vienas puses, Francijas valstij ir jāatmaksā visa publiskās personas parāda summa (99), un, no otras puses, nav veikta nekāda pārdale, kas atspoguļotu parādā esošās pašpārvaldes maksātnespēju un iespējamos valstij piedēvējamos pārkāpumus (ECT nevienā brīdī nemeklēja veicinošo faktoru, kas būtu saistīts ar valsti, un ņēma vērā tikai parādnieka maksātnespējas situāciju); |
| --- | --- | --- |

c)

Komisija uzskata, ka no šīs judikatūras izriet trīs svarīgi elementi:

—

ja prasītāji iegūst tiesas nolēmumu, kurā tiek atzīts to prasījums, tad valsts atbildība funkcionē kā netieša garantija (98), jo, no vienas puses, Francijas valstij ir jāatmaksā visa publiskās personas parāda summa (99), un, no otras puses, nav veikta nekāda pārdale, kas atspoguļotu parādā esošās pašpārvaldes maksātnespēju un iespējamos valstij piedēvējamos pārkāpumus (ECT nevienā brīdī nemeklēja veicinošo faktoru, kas būtu saistīts ar valsti, un ņēma vērā tikai parādnieka maksātnespējas situāciju);

| — | šī atbildība ir attiecināma uz to publisko iestāžu parādiem, kurām ir juridiskas personas statuss. Francijas valdība īpaši atsaucās uz juridiskas personas statusu un pašu kapitālu kā uz argumentiem pret atbildības uzlikšanu Francijas valstij, taču ECT šos argumentus noraidīja; |
| --- | --- |

—

šī atbildība ir attiecināma uz to publisko iestāžu parādiem, kurām ir juridiskas personas statuss. Francijas valdība īpaši atsaucās uz juridiskas personas statusu un pašu kapitālu kā uz argumentiem pret atbildības uzlikšanu Francijas valstij, taču ECT šos argumentus noraidīja;

| — | valsts garantijas piemērošanas jomā ietilpst publiskās iestādes, kas atkarīgas no valsts. Līdz ar to garantija ir cieši saistīta ar parādnieka publisko tiesību subjekta statusu. |
| --- | --- |

—

valsts garantijas piemērošanas jomā ietilpst publiskās iestādes, kas atkarīgas no valsts. Līdz ar to garantija ir cieši saistīta ar parādnieka publisko tiesību subjekta statusu.

| d) | Turklāt Komisija konstatē, ka ECT pieņemtais risinājums iepriekšminētajā Campoloro lietā nav izolēts – tas izriet no iedibinātas judikatūras, jo īpaši spriedumā lietā Artico pret Itāliju (100) un Bourdov pret Krieviju (101). |
| --- | --- |

d)

Turklāt Komisija konstatē, ka ECT pieņemtais risinājums iepriekšminētajā Campoloro lietā nav izolēts – tas izriet no iedibinātas judikatūras, jo īpaši spriedumā lietā Artico pret Itāliju (100) un Bourdov pret Krieviju (101).

| (123) | To iemeslu dēļ, kas jau norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 212.-220. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka Francijas iestāžu izteiktie argumenti nevar atspēkot šo izklāstu. Ņemot vērā iepriekš norādīto, līdzīgi kā tā secinājusi attiecībā uz Pasta lietu iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 222. apsvērumā un lēmumā par procedūras sākšanu, Komisija secina, ka saskaņā ar Francijas pašreizējiem tiesību aktiem publiskās organizācijas IFP kreditors, kam nav izdevies panākt prasījuma atmaksu, pielietojot 1980. gada 16. jūlija likumā paredzētās procedūras, var saņemt visu atbilstošo neatmaksātā prasījuma summu, atsaucoties uz valsts kā pēdējās instances atbildību, pretēji tam, kas notiek, piemērojot vispārējos tiesību aktos paredzēto likvidācijas procedūru, kuras ietvaros kreditora atlīdzības apjomu nosaka pieejamo aktīvu vērtība. Secinot no iepriekš minētā, Komisija uzskata, ka valsts atbildība tiek uztverta kā garantija, Francijas tiesību aktos tai netiek piemēroti nekādi ierobežojumi un tā ir cieši saistīta ar parādā esošās struktūras publisko tiesību subjekta statusu. |
| --- | --- |

(123)

To iemeslu dēļ, kas jau norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 212.-220. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka Francijas iestāžu izteiktie argumenti nevar atspēkot šo izklāstu. Ņemot vērā iepriekš norādīto, līdzīgi kā tā secinājusi attiecībā uz Pasta lietu iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 222. apsvērumā un lēmumā par procedūras sākšanu, Komisija secina, ka saskaņā ar Francijas pašreizējiem tiesību aktiem publiskās organizācijas IFP kreditors, kam nav izdevies panākt prasījuma atmaksu, pielietojot 1980. gada 16. jūlija likumā paredzētās procedūras, var saņemt visu atbilstošo neatmaksātā prasījuma summu, atsaucoties uz valsts kā pēdējās instances atbildību, pretēji tam, kas notiek, piemērojot vispārējos tiesību aktos paredzēto likvidācijas procedūru, kuras ietvaros kreditora atlīdzības apjomu nosaka pieejamo aktīvu vērtība. Secinot no iepriekš minētā, Komisija uzskata, ka valsts atbildība tiek uztverta kā garantija, Francijas tiesību aktos tai netiek piemēroti nekādi ierobežojumi un tā ir cieši saistīta ar parādā esošās struktūras publisko tiesību subjekta statusu.

| (124) | Turklāt to iemeslu dēļ, kas jau norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 223.-226. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā ņem vērā Francijas priekšlikumu par attiecīgas klauzulas iekļaušanu visos publiskās organizācijas IFP līgumos, kas paredz parādsaistības, lai ierobežotu risku, ka valsts stingra atbildība varētu iestāties, pamatojoties tikai uz publiskās organizācijas IFP maksātnespēju. Komisija tomēr uzskata, ka šāds tiesiskais regulējums ir trausls un ka paliek šaubas par tā ilgstošumu, jo pieņemamā riska izņēmums ir judikatūrā iedibināts noteikums, kurš var mainīties. Tomēr Komisija uzskata, ka šāds priekšlikums ir nepietiekams, jo tas nav attiecināms uz visiem gadījumiem - tas neļauj izslēgt, ka valsts garantiju varētu izmantot attiecībā uz visu veidu atbildību (jo īpaši ārpuslīgumisku atbildību un kriminālatbildību). Turklāt līgumā nav iespējams attiecībā uz parādniekiem iepriekš paredzēt, ka valsts neatbild par publiskās organizācijas IFP parādiem, jo publiskā organizācija IFP var kļūt, piemēram, par trešās personas parādnieku, piemērojot dažādus juridiskus mehānismus, piemēram, ja tā pārņemtu citu struktūru (102) un tai būtu jāatmaksā šīs struktūras parādi trešām personām, kas nav uzreiz nosakāmas. Visbeidzot, attiecībā uz trešo personu izsniegtajiem individuālajiem prasījumiem Komisija uzskata, ka tikai vispārēji piemērojams akts, kurā norādīts, ka valsts nav publiskās organizācijas IFP garantijas devēja, un kurš piemērojams jebkurā situācijā un jebkura veida trešai personai un kurš varētu “atcelt” neierobežotu garantiju. Turklāt, pat ja Francijas priekšlikumi liegtu jebkādu iespēju publiskās organizācijas IFP kreditoram atsaukties uz valsts atbildību prasījuma atmaksai (Komisija uzskata, ka tas nav pierādīts), minētie priekšlikumi nesniedz skaidru informāciju par to, kas notiktu publiskās organizācijas IFP maksātnespējas gadījumā (103) |
| --- | --- |

(124)

Turklāt to iemeslu dēļ, kas jau norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 223.-226. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā ņem vērā Francijas priekšlikumu par attiecīgas klauzulas iekļaušanu visos publiskās organizācijas IFP līgumos, kas paredz parādsaistības, lai ierobežotu risku, ka valsts stingra atbildība varētu iestāties, pamatojoties tikai uz publiskās organizācijas IFP maksātnespēju. Komisija tomēr uzskata, ka šāds tiesiskais regulējums ir trausls un ka paliek šaubas par tā ilgstošumu, jo pieņemamā riska izņēmums ir judikatūrā iedibināts noteikums, kurš var mainīties. Tomēr Komisija uzskata, ka šāds priekšlikums ir nepietiekams, jo tas nav attiecināms uz visiem gadījumiem - tas neļauj izslēgt, ka valsts garantiju varētu izmantot attiecībā uz visu veidu atbildību (jo īpaši ārpuslīgumisku atbildību un kriminālatbildību). Turklāt līgumā nav iespējams attiecībā uz parādniekiem iepriekš paredzēt, ka valsts neatbild par publiskās organizācijas IFP parādiem, jo publiskā organizācija IFP var kļūt, piemēram, par trešās personas parādnieku, piemērojot dažādus juridiskus mehānismus, piemēram, ja tā pārņemtu citu struktūru (102) un tai būtu jāatmaksā šīs struktūras parādi trešām personām, kas nav uzreiz nosakāmas. Visbeidzot, attiecībā uz trešo personu izsniegtajiem individuālajiem prasījumiem Komisija uzskata, ka tikai vispārēji piemērojams akts, kurā norādīts, ka valsts nav publiskās organizācijas IFP garantijas devēja, un kurš piemērojams jebkurā situācijā un jebkura veida trešai personai un kurš varētu “atcelt” neierobežotu garantiju. Turklāt, pat ja Francijas priekšlikumi liegtu jebkādu iespēju publiskās organizācijas IFP kreditoram atsaukties uz valsts atbildību prasījuma atmaksai (Komisija uzskata, ka tas nav pierādīts), minētie priekšlikumi nesniedz skaidru informāciju par to, kas notiktu publiskās organizācijas IFP maksātnespējas gadījumā (103)

| (125) | Ceturtkārt, pat ja publiskas iestādes kreditora prasījums netiek apmierināts, tas var atsaukties uz likumīgu kļūdu, ko tas pieļāvis parādsaistību noformēšanas laikā, attiecībā uz paļāvību par šo saistību izpildi. |
| --- | --- |

(125)

Ceturtkārt, pat ja publiskas iestādes kreditora prasījums netiek apmierināts, tas var atsaukties uz likumīgu kļūdu, ko tas pieļāvis parādsaistību noformēšanas laikā, attiecībā uz paļāvību par šo saistību izpildi.

| (126) | Jau iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 227., 228. apsvērumā (1.-3. daļa) un 229. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka šķietamības teorija (104) ļauj apstiprināt, ka publiskās organizācijas IFP kreditoriem ir pamats, pamatojoties uz vairākiem saskaņotiem rādītājiem, uzskatīt, ka tāda garantija skaidri pastāv (pat ja pieņem quod non, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss nevar de iure tam nodrošināt Francijas valsts neierobežotas garantijas). Galvenie rādītāji, kas attiecināmi uz šķietamības teoriju, no vienas puses, saistīti ar to, ka dažādi tiesību akti (1980. gada likums un tā piemērošanas pasākumi) vai oficiāli dokumenti (budžeta dokumenti) ļauj kreditoram uzskatīt, ka valsts pārņems EPIC parādus naudas līdzekļu nepietiekamības gadījumā vai uzņemsies atbildību, no otras puses, tas, ka Francijas iestādes neieviesa skaidrību par tiesību stāvokli Campoloro lietas rezultātā un par Komisijas pirmajām sāktajām procedūrām par EPIC statusu vairo kreditoru ticību šādas garantijas esībai, un, visbeidzot, grūtības rada arī skaidru norāžu neesība par tādas situācijas ietekmi, kurā EPIC vairs nespēj veikt maksājumus. |
| --- | --- |

(126)

Jau iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 227., 228. apsvērumā (1.-3. daļa) un 229. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka šķietamības teorija (104) ļauj apstiprināt, ka publiskās organizācijas IFP kreditoriem ir pamats, pamatojoties uz vairākiem saskaņotiem rādītājiem, uzskatīt, ka tāda garantija skaidri pastāv (pat ja pieņem quod non, ka publiskās organizācijas IFP EPIC statuss nevar de iure tam nodrošināt Francijas valsts neierobežotas garantijas). Galvenie rādītāji, kas attiecināmi uz šķietamības teoriju, no vienas puses, saistīti ar to, ka dažādi tiesību akti (1980. gada likums un tā piemērošanas pasākumi) vai oficiāli dokumenti (budžeta dokumenti) ļauj kreditoram uzskatīt, ka valsts pārņems EPIC parādus naudas līdzekļu nepietiekamības gadījumā vai uzņemsies atbildību, no otras puses, tas, ka Francijas iestādes neieviesa skaidrību par tiesību stāvokli Campoloro lietas rezultātā un par Komisijas pirmajām sāktajām procedūrām par EPIC statusu vairo kreditoru ticību šādas garantijas esībai, un, visbeidzot, grūtības rada arī skaidru norāžu neesība par tādas situācijas ietekmi, kurā EPIC vairs nespēj veikt maksājumus.

| (127) | Šajā konkrētajā gadījumā Komisija vēlas piebilst, ka līdz 2006. gada 7. jūlijam iespējamajiem publiskās organizācijas IFP kreditoriem bija līgumattiecības ar profesionālu iestādi tiesību akta - 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvaldi - nozīmē, kas bija privāttiesību juridiska persona, attiecībā uz kuru viņiem nebija nekāda iemesla uzskatīt, ka uz to attiecināmas jebkādas valsts garantijas. Tāpēc šķietamības teorijas piemērošana attiecīgajā gadījumā nav atbilstoša attiecībā uz parādsaistībām, kas radušās pēc publiskās organizācijas IFP statusa maiņas. |
| --- | --- |

(127)

Šajā konkrētajā gadījumā Komisija vēlas piebilst, ka līdz 2006. gada 7. jūlijam iespējamajiem publiskās organizācijas IFP kreditoriem bija līgumattiecības ar profesionālu iestādi tiesību akta - 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-612 par profesionālo interešu pārvaldi - nozīmē, kas bija privāttiesību juridiska persona, attiecībā uz kuru viņiem nebija nekāda iemesla uzskatīt, ka uz to attiecināmas jebkādas valsts garantijas. Tāpēc šķietamības teorijas piemērošana attiecīgajā gadījumā nav atbilstoša attiecībā uz parādsaistībām, kas radušās pēc publiskās organizācijas IFP statusa maiņas.

| (128) | Līdzīgi Komisijas eksperta secinājumiem Pasta lietā, Komisija secina, ka attiecībā uz parādsaistībām, kas noslēgtas pēc 2006. gada 7. jūlija, pat gadījumā, ja kreditors kļūdaini – kā to apgalvo Francijas iestādes – uzskatīs, ka valsts pienākums ir garantēt publisku iestāžu un jo īpaši publiskās organizācijas IFP parādus, tā kļūda, ņemot vērā iepriekšminētos elementus, būs leģitīma un attiecībā uz to varēs noteikt juridiskas sekas. Ja izņēmuma gadījumā kreditoram neizdotos panākt prasījuma atmaksu, kreditors tomēr varētu būt drošs, ka tā prasījums netiks atcelts. |
| --- | --- |

(128)

Līdzīgi Komisijas eksperta secinājumiem Pasta lietā, Komisija secina, ka attiecībā uz parādsaistībām, kas noslēgtas pēc 2006. gada 7. jūlija, pat gadījumā, ja kreditors kļūdaini – kā to apgalvo Francijas iestādes – uzskatīs, ka valsts pienākums ir garantēt publisku iestāžu un jo īpaši publiskās organizācijas IFP parādus, tā kļūda, ņemot vērā iepriekšminētos elementus, būs leģitīma un attiecībā uz to varēs noteikt juridiskas sekas. Ja izņēmuma gadījumā kreditoram neizdotos panākt prasījuma atmaksu, kreditors tomēr varētu būt drošs, ka tā prasījums netiks atcelts.

B.   Publiskās organizācijas IFP pastāvēšanas un/vai pienākumu nodrošināšanas garantija

| (129) | To iemeslu dēļ, kas jau norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 230.–250. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka pat tad, ja pēc saprātīga laika posma un iepriekšējā sadaļā aprakstīto procedūru pielietošanas EPIC kreditoram nav izdevies panākt prasījuma atmaksu, tas var būt drošs, ka tā prasījums netiks atcelts, pretēji tai situācijai, kādā atrodas likvidācijas procesā esoša privāttiesību struktūra, kurai nav nekāda nodrošinājuma attiecībā uz tās prasījuma atmaksu. |
| --- | --- |

(129)

To iemeslu dēļ, kas jau norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 230.–250. apsvērumā, uz kuriem Komisija atsaucas mutatis mutandis, tā uzskata, ka pat tad, ja pēc saprātīga laika posma un iepriekšējā sadaļā aprakstīto procedūru pielietošanas EPIC kreditoram nav izdevies panākt prasījuma atmaksu, tas var būt drošs, ka tā prasījums netiks atcelts, pretēji tai situācijai, kādā atrodas likvidācijas procesā esoša privāttiesību struktūra, kurai nav nekāda nodrošinājuma attiecībā uz tās prasījuma atmaksu.

| (130) | Komisija uzsver, ka nav nevienas publiskas iestādes darbības pārtraukšanas/likvidācijas procedūras pēc valsts iestādes gribas ar publiskās iestādes tiesību un pienākumu atcelšanu - ja tiek pieņemts lēmums par publiskas iestādes darbības pārtraukšanu, lai gan nevienā tekstā tas skaidri nav noteikts, prakse administratīvo tiesību jomā un atsevišķi pamatprincipi rosina uzskatīt, ka publisko iestāžu, kuru darbība tiek pārtraukta, tiesības un pienākumi vienmēr tiek nodoti citam subjektam un tāda neesības gadījumā – valstij. Citiem vārdiem, publisko iestāžu parādi vienmēr tiek nodoti citai juridiskai personai, kurai nav tiesību no tiem atteikties, tāpēc ikviens kreditors var būt pārliecināts, ka tiesības, kas saistītas ar prasījumu, varēs īstenot attiecībā uz citu struktūru, līdz ar to tā prasījums netiks atcelts. |
| --- | --- |

(130)

Komisija uzsver, ka nav nevienas publiskas iestādes darbības pārtraukšanas/likvidācijas procedūras pēc valsts iestādes gribas ar publiskās iestādes tiesību un pienākumu atcelšanu - ja tiek pieņemts lēmums par publiskas iestādes darbības pārtraukšanu, lai gan nevienā tekstā tas skaidri nav noteikts, prakse administratīvo tiesību jomā un atsevišķi pamatprincipi rosina uzskatīt, ka publisko iestāžu, kuru darbība tiek pārtraukta, tiesības un pienākumi vienmēr tiek nodoti citam subjektam un tāda neesības gadījumā – valstij. Citiem vārdiem, publisko iestāžu parādi vienmēr tiek nodoti citai juridiskai personai, kurai nav tiesību no tiem atteikties, tāpēc ikviens kreditors var būt pārliecināts, ka tiesības, kas saistītas ar prasījumu, varēs īstenot attiecībā uz citu struktūru, līdz ar to tā prasījums netiks atcelts.

| (131) | Komisija atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 233.-250. apsvērumā norādītās analīzes detaļām, kuras pamatā ir Komisijas eksperta pētījums Pasta lietā par publisko iestāžu organisko attīstību, un eksperts norāda trīs iemeslus publisko iestāžu darbības pārtraukšanai (105): publisko iestāžu darbības beigas, publisko iestāžu darbības izbeigšana uzdevuma neesības dēļ un – izplatītākais gadījums – uzdevuma nodošana, kas noteikti ietver arī tiesību un pienākumu nodošanu.






  a) | Pirmkārt, pamatojoties uz šo pētījumu, var uzskatīt, pirmkārt, ka, ja nav vispārēja tiesiska regulējuma par to, kā organizēt publisko iestāžu darbības pārtraukšanu, prakse rāda, ka juridiskos aktos vienmēr ir paredzēta iestādes, kuras darbība tika pārtraukta, tiesību un pienākumu nodošana valstij vai subjektam, kas pārņem tās uzdevumu (106). |
| --- | --- | --- |

(131)

Komisija atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 233.-250. apsvērumā norādītās analīzes detaļām, kuras pamatā ir Komisijas eksperta pētījums Pasta lietā par publisko iestāžu organisko attīstību, un eksperts norāda trīs iemeslus publisko iestāžu darbības pārtraukšanai (105): publisko iestāžu darbības beigas, publisko iestāžu darbības izbeigšana uzdevuma neesības dēļ un – izplatītākais gadījums – uzdevuma nodošana, kas noteikti ietver arī tiesību un pienākumu nodošanu.

a)

Pirmkārt, pamatojoties uz šo pētījumu, var uzskatīt, pirmkārt, ka, ja nav vispārēja tiesiska regulējuma par to, kā organizēt publisko iestāžu darbības pārtraukšanu, prakse rāda, ka juridiskos aktos vienmēr ir paredzēta iestādes, kuras darbība tika pārtraukta, tiesību un pienākumu nodošana valstij vai subjektam, kas pārņem tās uzdevumu (106).

| b) | Otrkārt, parasti notiek “tiesību un pienākumu” nodošana (termins “pienākumi” noteikti ietver parādus), atsevišķos tekstos ir izmantots “kapitāls” (107) (kurā arī ir iekļauti parādi). Vienīgais konstatētais pilnīgas un vienkāršas publiskās iestādes darbības pārtraukšanas piemērs jebkurā gadījumā paredz pašu “parādu” nodošanu citām publisko tiesību struktūrām (108). |
| --- | --- |

b)

Otrkārt, parasti notiek “tiesību un pienākumu” nodošana (termins “pienākumi” noteikti ietver parādus), atsevišķos tekstos ir izmantots “kapitāls” (107) (kurā arī ir iekļauti parādi). Vienīgais konstatētais pilnīgas un vienkāršas publiskās iestādes darbības pārtraukšanas piemērs jebkurā gadījumā paredz pašu “parādu” nodošanu citām publisko tiesību struktūrām (108).

| c) | Treškārt, pat ja nav uzdevuma, praksē publiskas iestādes tiesības un pienākumus pārņem cita struktūra. |
| --- | --- |

c)

Treškārt, pat ja nav uzdevuma, praksē publiskas iestādes tiesības un pienākumus pārņem cita struktūra.

| d) | Visbeidzot, ceturtkārt, pētījumā aprakstītā prakse atbilst 2002. gada 18. jūlija iepriekšminētajam Kodificējošajam priekšrakstam Nr. 02-060-M95 un iepriekšminētajai Rokasgrāmatai par valsts publisko iestāžu izveides, pārveidošanas un darbības izbeigšanas finanšu organizāciju (109), proti, ka likvidētas EPIC tiesības un pienākumus pārņem valsts vai juridiska persona, kas pārņem iestādes uzdevumu. |
| --- | --- |

d)

Visbeidzot, ceturtkārt, pētījumā aprakstītā prakse atbilst 2002. gada 18. jūlija iepriekšminētajam Kodificējošajam priekšrakstam Nr. 02-060-M95 un iepriekšminētajai Rokasgrāmatai par valsts publisko iestāžu izveides, pārveidošanas un darbības izbeigšanas finanšu organizāciju (109), proti, ka likvidētas EPIC tiesības un pienākumus pārņem valsts vai juridiska persona, kas pārņem iestādes uzdevumu.

| (132) | Visbeidzot, ņemot vērā sava eksperta viedokli Pasta lietā, Komisija secina, ka praksē publisko iestāžu, kuras veikušas konkrētu uzdevumu, darbības pārtraukšanas gadījumā to parādi vienmēr tiek nodoti citai publisko tiesību juridiskai personai. Šis fakts publisko iestāžu, pie kurām ir pieskaitāma arī publiskā organizācija IFP, kreditoriem rada pārliecību, ka tiem neatmaksātie prasījumi netiks atcelti. |
| --- | --- |

(132)

Visbeidzot, ņemot vērā sava eksperta viedokli Pasta lietā, Komisija secina, ka praksē publisko iestāžu, kuras veikušas konkrētu uzdevumu, darbības pārtraukšanas gadījumā to parādi vienmēr tiek nodoti citai publisko tiesību juridiskai personai. Šis fakts publisko iestāžu, pie kurām ir pieskaitāma arī publiskā organizācija IFP, kreditoriem rada pārliecību, ka tiem neatmaksātie prasījumi netiks atcelti.

C.   Secinājums par valsts garantijas esību par labu publiskajai organizācijai IFP

| (133) | Pamatojoties uz elementiem, kas izmantoti, lai pierādītu garantijas esību attiecībā uz individuālo prasījumu atmaksu un publiskās organizācijas IFP pienākumu uzturēšanu, Komisija secina, ka, sākot ar 2006. gada 7. jūlijā notikušo publiskās organizācijas IFP statusa maiņu:






  — | publiskās organizācijas IFP kreditoriem nav jāsaskaras ar ierastajiem ierobežojumiem, kas izriet no privāttiesībām un publiskajām tiesībām un kas var apdraudēt pilnīgu prasījuma atmaksu; |
| --- | --- | --- |

(133)

Pamatojoties uz elementiem, kas izmantoti, lai pierādītu garantijas esību attiecībā uz individuālo prasījumu atmaksu un publiskās organizācijas IFP pienākumu uzturēšanu, Komisija secina, ka, sākot ar 2006. gada 7. jūlijā notikušo publiskās organizācijas IFP statusa maiņu:

—

publiskās organizācijas IFP kreditoriem nav jāsaskaras ar ierastajiem ierobežojumiem, kas izriet no privāttiesībām un publiskajām tiesībām un kas var apdraudēt pilnīgu prasījuma atmaksu;

| — | publiskās organizācijas IFP kreditoriem prasījuma atgūšanai ir iespēja izmantot specifiskas procedūras, kas pilnvaro valsti uzlikt parādā esošajai struktūrai par pienākumu atmaksāt prasījumu; |
| --- | --- |

—

publiskās organizācijas IFP kreditoriem prasījuma atgūšanai ir iespēja izmantot specifiskas procedūras, kas pilnvaro valsti uzlikt parādā esošajai struktūrai par pienākumu atmaksāt prasījumu;

| — | saskaņā ar Francijas tiesību aktiem publiskās organizācijas IFP kreditori nevienā brīdī nepieļauj, ka publiskā organizācija IFP varētu nonākt situācijā, kurā ilgstoši nepietiek līdzekļu; |
| --- | --- |

—

saskaņā ar Francijas tiesību aktiem publiskās organizācijas IFP kreditori nevienā brīdī nepieļauj, ka publiskā organizācija IFP varētu nonākt situācijā, kurā ilgstoši nepietiek līdzekļu;

| — | līdzekļu nepietiekamības gadījumā budžeta dokumenti paredz, ka valsts var piešķirt ārkārtas dotāciju valsts sektora struktūrām, tostarp publiskajai organizācijai IFP; |
| --- | --- |

—

līdzekļu nepietiekamības gadījumā budžeta dokumenti paredz, ka valsts var piešķirt ārkārtas dotāciju valsts sektora struktūrām, tostarp publiskajai organizācijai IFP;

| — | ja iepriekš aprakstītās procedūras neļauj kreditoram gūt apmierinošu iznākumu, tas var atsaukties uz valsts atbildību, lai panāktu pilnīgu prasījuma atmaksu; |
| --- | --- |

—

ja iepriekš aprakstītās procedūras neļauj kreditoram gūt apmierinošu iznākumu, tas var atsaukties uz valsts atbildību, lai panāktu pilnīgu prasījuma atmaksu;

| — | ja iepriekš minēto rīcību izpilde aizkavējas, kreditors var būt drošs, ka tā prasījums netiks atcelts, pat ja publiskā organizācija IFP piedzīvotu organiskas izmaiņas. |
| --- | --- |

—

ja iepriekš minēto rīcību izpilde aizkavējas, kreditors var būt drošs, ka tā prasījums netiks atcelts, pat ja publiskā organizācija IFP piedzīvotu organiskas izmaiņas.

| (134) | Šīs specifiskās iezīmes ir cieši saistītas ar IFP kā publiskas organizācijas statusu un nozīmē, ka valsts ir pēdējās instances garantijas devēja. Tāpēc var pamatoti secināt, ka publiskajai organizācijai IFP ir pieejama neierobežota Francijas valsts garantija tās EPIC statusa dēļ. |
| --- | --- |

(134)

Šīs specifiskās iezīmes ir cieši saistītas ar IFP kā publiskas organizācijas statusu un nozīmē, ka valsts ir pēdējās instances garantijas devēja. Tāpēc var pamatoti secināt, ka publiskajai organizācijai IFP ir pieejama neierobežota Francijas valsts garantija tās EPIC statusa dēļ.

| (135) | Neierobežota valsts garantija par labu publiskajai organizācijai IFP nozīmē valsts līdzekļu nodošanu iepriekšminētā Paziņojuma par garantijām 2.1. punkta izpratnē. Publiskā organizācija IFP nemaksā nekādu prēmiju par šo garantiju. Šādi vienlaikus ir gan priekšrocības uzņēmumam, gan valsts resursu tērēšana, jo valsts atsakās no atlīdzības, kas parasti ir saistīta ar garantijām. Turklāt garantija rada iespējamu iesaistīšanās risku attiecībā uz valsts līdzekļiem, kā rezultātā valstij var nākties maksāt publiskās organizācijas IFP parādus (110). |
| --- | --- |

(135)

Neierobežota valsts garantija par labu publiskajai organizācijai IFP nozīmē valsts līdzekļu nodošanu iepriekšminētā Paziņojuma par garantijām 2.1. punkta izpratnē. Publiskā organizācija IFP nemaksā nekādu prēmiju par šo garantiju. Šādi vienlaikus ir gan priekšrocības uzņēmumam, gan valsts resursu tērēšana, jo valsts atsakās no atlīdzības, kas parasti ir saistīta ar garantijām. Turklāt garantija rada iespējamu iesaistīšanās risku attiecībā uz valsts līdzekļiem, kā rezultātā valstij var nākties maksāt publiskās organizācijas IFP parādus (110).

| (136) | Visbeidzot, neierobežota valsts garantija par labu publiskajai organizācijai IFP ir piedēvējama valstij, jo tā izriet no publiskās organizācijas IFP publisko tiesību subjekta statusa, valsts tiesību aktos paredzētajiem principiem un diviem tiesību aktiem, proti, 1985. gada 25. janvāra likuma, kas vēlāk kļuva par Komerckodeksu, un 1980. gada 16. jūlija likuma Nr. 80-539, kā arī tā piemērošanas pasākumiem. |
| --- | --- |

(136)

Visbeidzot, neierobežota valsts garantija par labu publiskajai organizācijai IFP ir piedēvējama valstij, jo tā izriet no publiskās organizācijas IFP publisko tiesību subjekta statusa, valsts tiesību aktos paredzētajiem principiem un diviem tiesību aktiem, proti, 1985. gada 25. janvāra likuma, kas vēlāk kļuva par Komerckodeksu, un 1980. gada 16. jūlija likuma Nr. 80-539, kā arī tā piemērošanas pasākumiem.

7.1.1.2.   
  Neierobežotu valsts garantiju neesība attiecībā uz grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumiem

| (137) | Kā jau Komisija norādīja iepriekšminētajā lēmumā attiecībā uz gadījumu C 51/2005 (111), lēmumā par procedūras sākšanu par šo konkrēto gadījumu un 2. daļā (“IFP grupa”), publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi Axens, Beicip-Franlab un Prosernat no konkurences tiesību viedokļa veido saimniecisko grupu – publiskajai organizācijai IFP tieši pieder 100 % Axens kapitāla un 100 % Beicip-Franlab kapitāla un netieši – 100 % Prosernat kapitāla, tā kontroli pār saviem meitasuzņēmumiem veic, izmantojot vadības personāla klātbūtni meitasuzņēmumu lēmumu pieņemšanas struktūrās, paužot savu viedokli jo īpaši par stratēģiskajiem virzieniem un galvenajiem lēmumiem saistībā ar meitasuzņēmumu nākotni, to saista ekskluzīvi tehnoloģiju nodošanas nolīgumi, kas nepieciešami, lai meitasuzņēmumi varētu veikt saimniecisko darbību (nolīgumi, kuros iekļautas savstarpējas pirmatteikuma tiesības (112), kā arī, slēdzot līgumus par telpu un personāla izmantošanu, lai publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu Axens, Beicip-Franlab un Prosernat saimnieciskā integrācija būtu pietiekami spēcīga, lai varētu izdarīt šādu secinājumu. Tāpat arī jāizpēta precīzs valsts garantijas apjoms, lai pārbaudītu, vai publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmuma maksātnespējas gadījumā var tikt iesaistīti publiskie finanšu līdzekļi, lai atlīdzinātu kreditoru prasījumus (citiem vārdiem, vai uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu saimniecisko darbību attiecas vai neattiecas neierobežotas valsts garantijas). |
| --- | --- |

(137)

Kā jau Komisija norādīja iepriekšminētajā lēmumā attiecībā uz gadījumu C 51/2005 (111), lēmumā par procedūras sākšanu par šo konkrēto gadījumu un 2. daļā (“IFP grupa”), publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi Axens, Beicip-Franlab un Prosernat no konkurences tiesību viedokļa veido saimniecisko grupu – publiskajai organizācijai IFP tieši pieder 100 % Axens kapitāla un 100 % Beicip-Franlab kapitāla un netieši – 100 % Prosernat kapitāla, tā kontroli pār saviem meitasuzņēmumiem veic, izmantojot vadības personāla klātbūtni meitasuzņēmumu lēmumu pieņemšanas struktūrās, paužot savu viedokli jo īpaši par stratēģiskajiem virzieniem un galvenajiem lēmumiem saistībā ar meitasuzņēmumu nākotni, to saista ekskluzīvi tehnoloģiju nodošanas nolīgumi, kas nepieciešami, lai meitasuzņēmumi varētu veikt saimniecisko darbību (nolīgumi, kuros iekļautas savstarpējas pirmatteikuma tiesības (112), kā arī, slēdzot līgumus par telpu un personāla izmantošanu, lai publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu Axens, Beicip-Franlab un Prosernat saimnieciskā integrācija būtu pietiekami spēcīga, lai varētu izdarīt šādu secinājumu. Tāpat arī jāizpēta precīzs valsts garantijas apjoms, lai pārbaudītu, vai publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmuma maksātnespējas gadījumā var tikt iesaistīti publiskie finanšu līdzekļi, lai atlīdzinātu kreditoru prasījumus (citiem vārdiem, vai uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu saimniecisko darbību attiecas vai neattiecas neierobežotas valsts garantijas).

| (138) | Savos apsvērumos sabiedrība UOP Limited nepauž viedokli par šo jautājumu. Tās argumentu pamatā ir priekšstats, kāds tirgus dalībniekiem ir par struktūru IFP/Axens, kas, pēc tās domām, ir, ka grupai IFP ir priekšrocības gan attiecībā uz piegādātājiem, gan klientiem, gan kapitāla devējiem. Šis aspekts tiks aplūkots šā lēmuma 7.1.4. daļā, kas veltīta to priekšrocību izpētei, kuras grupa IFP gūst no šī pasākuma. |
| --- | --- |

(138)

Savos apsvērumos sabiedrība UOP Limited nepauž viedokli par šo jautājumu. Tās argumentu pamatā ir priekšstats, kāds tirgus dalībniekiem ir par struktūru IFP/Axens, kas, pēc tās domām, ir, ka grupai IFP ir priekšrocības gan attiecībā uz piegādātājiem, gan klientiem, gan kapitāla devējiem. Šis aspekts tiks aplūkots šā lēmuma 7.1.4. daļā, kas veltīta to priekšrocību izpētei, kuras grupa IFP gūst no šī pasākuma.

| (139) | Turpretī, kā norādīts 47. apsvērumā, Francijas iestādes apstrīd valsts garantiju esību par labu publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem, jo īpaši to vispārējo tiesību publisko akciju sabiedrību statusa dēļ. |
| --- | --- |

(139)

Turpretī, kā norādīts 47. apsvērumā, Francijas iestādes apstrīd valsts garantiju esību par labu publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem, jo īpaši to vispārējo tiesību publisko akciju sabiedrību statusa dēļ.

| (140) | Līdzīgi izklāstam par neierobežotas garantijas esību par labu publiskajai organizācijai IFP, kas norādīts 7.1.1.1. daļā, Komisija secīgi izpētīs, vai publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmumi saņem garantijas attiecībā uz to individuālo prasījumu atlīdzināšanu (A) vai garantijas tās meitasuzņēmumu saistību uzturēšanai (B) aktīvu nepietiekamības gadījumā. |
| --- | --- |

(140)

Līdzīgi izklāstam par neierobežotas garantijas esību par labu publiskajai organizācijai IFP, kas norādīts 7.1.1.1. daļā, Komisija secīgi izpētīs, vai publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmumi saņem garantijas attiecībā uz to individuālo prasījumu atlīdzināšanu (A) vai garantijas tās meitasuzņēmumu saistību uzturēšanai (B) aktīvu nepietiekamības gadījumā.

A.   Publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu kreditoriem nav nekādu garantiju attiecībā uz to individuālo prasījumu atlīdzināšanu

| (141) | Publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem ir publisku akciju sabiedrību statuss. Kā privāttiesību juridiskas personas (pretēji to galvenajam akcionāram, kas ir publiska iestāde) uz tām pilnībā attiecas Francijas vispārējās tiesībās noteiktā sanācijas un likvidācijas procedūra tiesas ceļā (113). |
| --- | --- |

(141)

Publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem ir publisku akciju sabiedrību statuss. Kā privāttiesību juridiskas personas (pretēji to galvenajam akcionāram, kas ir publiska iestāde) uz tām pilnībā attiecas Francijas vispārējās tiesībās noteiktā sanācijas un likvidācijas procedūra tiesas ceļā (113).

| (142) | Pirms noskaidrot, vai galvenā akcionāra - publiskās organizācijas IFP - atbildība iestājas attiecībā uz tās meitasuzņēmumiem (b), nepieciešams izklāstīt vispārējās tiesībās paredzēto uzņēmuma likvidācijas procedūru tiesas ceļā, kas attiecas uz šiem privāttiesību meitasuzņēmumiem to maksātnespējas gadījumā (a). |
| --- | --- |

(142)

Pirms noskaidrot, vai galvenā akcionāra - publiskās organizācijas IFP - atbildība iestājas attiecībā uz tās meitasuzņēmumiem (b), nepieciešams izklāstīt vispārējās tiesībās paredzēto uzņēmuma likvidācijas procedūru tiesas ceļā, kas attiecas uz šiem privāttiesību meitasuzņēmumiem to maksātnespējas gadījumā (a).

a)   Vispārējās tiesībās noteiktā likvidācijas procedūra tiesas ceļā

| (143) | Pieņemot, ka viens no grupas IFP meitasuzņēmumiem – publiskā akciju sabiedrība – ir nonākusi maksātnespējas situācijā (citiem vārdiem, ka tas vairs nespēj ar pieejamajiem aktīviem nosegt pieprasītos pasīvus) un sanācija ir acīmredzami neiespējama (114), vispārējās tiesībās paredzētās procedūras (115) rezultātā attiecībā uz šo meitasuzņēmumu jāsāk likvidācijas procedūra tiesas ceļā. Procedūras sākšanu (116) vajadzības gadījumā pieprasa parādnieks ne vēlāk kā četrdesmit piecu dienu laikā pēc maksātnespējas iestāšanās (ja vien parādnieks jau ir pieprasījis izlīguma procedūru). Šādas likvidācijas procedūras tiesas ceļā mērķis ir izbeigt uzņēmuma darbību vai realizēt tā kapitālu, nododot visas tiesības un aktīvus kopā vai atsevišķi (117). Nolēmumā, ar kuru uzsāk likvidācijas procesu tiesas ceļā (118), tiesa norīko tiesnesi, kurš uzrauga likvidācijas procesu (juge-commissaire), un par likvidatoru norīko tiesas pilnvarotu personu vai personu, kura tiek izraudzīta tās kompetences dēļ šajā jomā. Likvidators tā norīkošanas mēnesī izstrādā ziņojumu par situāciju uzņēmumā, pēc tam uzsāk likvidācijas procedūru, kā arī uzsāk pārbaudīt (119) parādsaistības (120). Likvidācijas rezultāts tad tiek sadalīts starp kreditoriem atbilstīgi to rangam (priviliģētie kreditori un hipotekārie kreditori, kreditori, kuriem piešķirta īpaša kustamā īpašuma drošība, nenodrošinātie kreditori, proti, nepriviliģētie kreditori, proporcionāli to parādsaistībām). |
| --- | --- |

(143)

Pieņemot, ka viens no grupas IFP meitasuzņēmumiem – publiskā akciju sabiedrība – ir nonākusi maksātnespējas situācijā (citiem vārdiem, ka tas vairs nespēj ar pieejamajiem aktīviem nosegt pieprasītos pasīvus) un sanācija ir acīmredzami neiespējama (114), vispārējās tiesībās paredzētās procedūras (115) rezultātā attiecībā uz šo meitasuzņēmumu jāsāk likvidācijas procedūra tiesas ceļā. Procedūras sākšanu (116) vajadzības gadījumā pieprasa parādnieks ne vēlāk kā četrdesmit piecu dienu laikā pēc maksātnespējas iestāšanās (ja vien parādnieks jau ir pieprasījis izlīguma procedūru). Šādas likvidācijas procedūras tiesas ceļā mērķis ir izbeigt uzņēmuma darbību vai realizēt tā kapitālu, nododot visas tiesības un aktīvus kopā vai atsevišķi (117). Nolēmumā, ar kuru uzsāk likvidācijas procesu tiesas ceļā (118), tiesa norīko tiesnesi, kurš uzrauga likvidācijas procesu (juge-commissaire), un par likvidatoru norīko tiesas pilnvarotu personu vai personu, kura tiek izraudzīta tās kompetences dēļ šajā jomā. Likvidators tā norīkošanas mēnesī izstrādā ziņojumu par situāciju uzņēmumā, pēc tam uzsāk likvidācijas procedūru, kā arī uzsāk pārbaudīt (119) parādsaistības (120). Likvidācijas rezultāts tad tiek sadalīts starp kreditoriem atbilstīgi to rangam (priviliģētie kreditori un hipotekārie kreditori, kreditori, kuriem piešķirta īpaša kustamā īpašuma drošība, nenodrošinātie kreditori, proti, nepriviliģētie kreditori, proporcionāli to parādsaistībām).

| (144) | Kad pieprasīto pasīvu vairs nav un kad likvidatora rīcībā ir pietiekošas summas, lai samaksātu kreditoriem, vai kad ar likvidāciju tiesas ceļā saistītās darbības vairs nav iespējamas aktīvu nepietiekamības dēļ, likvidācijas procedūras tiesas ceļā izbeigšanu pasludina tiesa (121). Pēc procedūras izbeigšanas parādnieks izmanto vajāšanas neatsākšanas principu. Citiem vārdiem, nolēmums par likvidācijas procesa pārtraukšanu tiesas ceļā aktīvu nepietiekamības dēļ neļauj kreditoriem turpināt parādnieka vajāšanu, izņemot gadījumus (122), kad parādsaistības izriet no notiesājoša sprieduma krimināllietās vai no tiesībām, kas saistītas ar kreditora personu. |
| --- | --- |

(144)

Kad pieprasīto pasīvu vairs nav un kad likvidatora rīcībā ir pietiekošas summas, lai samaksātu kreditoriem, vai kad ar likvidāciju tiesas ceļā saistītās darbības vairs nav iespējamas aktīvu nepietiekamības dēļ, likvidācijas procedūras tiesas ceļā izbeigšanu pasludina tiesa (121). Pēc procedūras izbeigšanas parādnieks izmanto vajāšanas neatsākšanas principu. Citiem vārdiem, nolēmums par likvidācijas procesa pārtraukšanu tiesas ceļā aktīvu nepietiekamības dēļ neļauj kreditoriem turpināt parādnieka vajāšanu, izņemot gadījumus (122), kad parādsaistības izriet no notiesājoša sprieduma krimināllietās vai no tiesībām, kas saistītas ar kreditora personu.

b)   Garantijas mehānisma neesība publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmumu labā

| (145) | Kā paskaidroja Komisijas eksperts Pasta lietā, dažu komercsabiedrību, jo īpaši publisku akciju sabiedrību un sabiedrību ar ierobežotu atbildību, dalībniekiem parasti nav jāatmaksā struktūras parādi, kuri pārsniedz viņu sākotnējās iemaksas. Kā publiskas akciju sabiedrības publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi ietilpst tieši šajā kategorijā. Grupā IFP kā jebkurā citā uzņēmējsabiedrību grupā tāda meitasuzņēmuma maksātnespējas gadījumā, kas veidots kā sabiedrība ar ierobežotu riska pakāpi (konkrētajā gadījumā – publiska akciju sabiedrība), ja nav galvojumu, vekseļtiesisko galvojumu, garantiju, nodoma vai atbalsta vēstuļu (123), kas to tieši saistītu, mātesuzņēmuma atbildība attiecas tikai uz tās ieguldījumu zaudējumu (tāpat kā attiecībā uz jebkuru parastu akcionāru). |
| --- | --- |

(145)

Kā paskaidroja Komisijas eksperts Pasta lietā, dažu komercsabiedrību, jo īpaši publisku akciju sabiedrību un sabiedrību ar ierobežotu atbildību, dalībniekiem parasti nav jāatmaksā struktūras parādi, kuri pārsniedz viņu sākotnējās iemaksas. Kā publiskas akciju sabiedrības publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi ietilpst tieši šajā kategorijā. Grupā IFP kā jebkurā citā uzņēmējsabiedrību grupā tāda meitasuzņēmuma maksātnespējas gadījumā, kas veidots kā sabiedrība ar ierobežotu riska pakāpi (konkrētajā gadījumā – publiska akciju sabiedrība), ja nav galvojumu, vekseļtiesisko galvojumu, garantiju, nodoma vai atbalsta vēstuļu (123), kas to tieši saistītu, mātesuzņēmuma atbildība attiecas tikai uz tās ieguldījumu zaudējumu (tāpat kā attiecībā uz jebkuru parastu akcionāru).

| (146) | Ņemot vērā publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu piederību vienai un tai pašai saimnieciskajai grupai konkurences tiesību nozīmē, jāpārbauda, vai Francijas uzņēmējdarbības tiesībās saimnieciskās atkarības attiecības, kurās atrodas meitasuzņēmumi attiecībā uz mātesuzņēmumu, šo privāttiesību meitasuzņēmumu maksātnespējas gadījumā var vai nevar automātiski uzlikt atbildību publiskajai organizācijai IFP un tādējādi iesaistīt publiskos līdzekļus, jo valsts nodrošina tā galveno finansējumu un piešķīrusi publiskajai organizācijai netiešas neierobežotas garantijas. |
| --- | --- |

(146)

Ņemot vērā publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu piederību vienai un tai pašai saimnieciskajai grupai konkurences tiesību nozīmē, jāpārbauda, vai Francijas uzņēmējdarbības tiesībās saimnieciskās atkarības attiecības, kurās atrodas meitasuzņēmumi attiecībā uz mātesuzņēmumu, šo privāttiesību meitasuzņēmumu maksātnespējas gadījumā var vai nevar automātiski uzlikt atbildību publiskajai organizācijai IFP un tādējādi iesaistīt publiskos līdzekļus, jo valsts nodrošina tā galveno finansējumu un piešķīrusi publiskajai organizācijai netiešas neierobežotas garantijas.

| (147) | Pabeidzot šo padziļināto izpēti, Komisija var secināt, ka Francijas civiltiesībās un komerctiesībās viena meitasuzņēmuma maksātnespējas gadījumā galvenajam akcionāram principā nevar uzlikt atbildību, izņemot, ja ir pierādīta galvenā akcionāra kļūda meitasuzņēmuma pārvaldē (i). Nesen uzsāktie, taču nepabeigtie Civilkodeksa reformas projekti, kuru mērķi tieši bija paplašināt principu par atbildību par citu personu darbību, attiecinot to arī uz grupas mātesuzņēmuma un tā meitasuzņēmumu attiecībām, apstiprina, ka a contrario pašlaik šāda principa Francijas tiesību aktos nav (ii). |
| --- | --- |

(147)

Pabeidzot šo padziļināto izpēti, Komisija var secināt, ka Francijas civiltiesībās un komerctiesībās viena meitasuzņēmuma maksātnespējas gadījumā galvenajam akcionāram principā nevar uzlikt atbildību, izņemot, ja ir pierādīta galvenā akcionāra kļūda meitasuzņēmuma pārvaldē (i). Nesen uzsāktie, taču nepabeigtie Civilkodeksa reformas projekti, kuru mērķi tieši bija paplašināt principu par atbildību par citu personu darbību, attiecinot to arī uz grupas mātesuzņēmuma un tā meitasuzņēmumu attiecībām, apstiprina, ka a contrario pašlaik šāda principa Francijas tiesību aktos nav (ii).

i)   Vispārējas akcionāra atbildības neesība attiecībā uz tā meitasuzņēmumu

| (148) | Atbilstīgi doktrīnai (124) grupas organizācija pati par sevi nekad nevar būt kaskādes veida atbildības avots. Francijas tiesību aktos noteikts personiskās atbildības princips, kas formulēts Civilkodeksa 1382. pantā (125). Tāpēc tikai mātesuzņēmuma nelikumīga rīcība var būt pamats, lai atvērtu piekļuvi tās kapitālam. |
| --- | --- |

(148)

Atbilstīgi doktrīnai (124) grupas organizācija pati par sevi nekad nevar būt kaskādes veida atbildības avots. Francijas tiesību aktos noteikts personiskās atbildības princips, kas formulēts Civilkodeksa 1382. pantā (125). Tāpēc tikai mātesuzņēmuma nelikumīga rīcība var būt pamats, lai atvērtu piekļuvi tās kapitālam.

| (149) | Vispirms, tā kā šajā gadījumā IFP grupas mātesuzņēmums ir publisko tiesību juridiska persona (publiskā organizācija IFP), šis jautājums izraisa papildu grūtības – nepieciešams iepriekš noskaidrot par tiesiskās aizsardzības kārtību (administratīvā vai vispārējās piekritības), kas Francijas sistēmā attiecīgajā gadījumā ir kompetents, lai meklētu iespējamu tādas publisko tiesību juridiskas personas atbildību, kura kontrolē privāttiesību juridisku personu, pret kuru ir uzsākta likvidācijas procedūra tiesas ceļā. |
| --- | --- |

(149)

Vispirms, tā kā šajā gadījumā IFP grupas mātesuzņēmums ir publisko tiesību juridiska persona (publiskā organizācija IFP), šis jautājums izraisa papildu grūtības – nepieciešams iepriekš noskaidrot par tiesiskās aizsardzības kārtību (administratīvā vai vispārējās piekritības), kas Francijas sistēmā attiecīgajā gadījumā ir kompetents, lai meklētu iespējamu tādas publisko tiesību juridiskas personas atbildību, kura kontrolē privāttiesību juridisku personu, pret kuru ir uzsākta likvidācijas procedūra tiesas ceļā.

| (150) | Komisija atzīmē, ka attiecībā uz darbībām par atbildību aktīvu nepietiekamības dēļ (126) Konfliktu tribunāls ilgu laiku uzskatīja, ka vispārējās piekritības tiesas ir kompetentas tad, ja publiskā persona bija vadītājs de iure
   (127), bet administratīvā tiesa – tad, ja publiskā persona bija vadītājs de facto
   (128). Tomēr šķiet, ka šajā jautājumā kompetenču sadales pamatā starp administratīvajām tiesām un vispārējās piekritības tiesām ir sniegto pakalpojumu raksturs – sabiedrisks administratīvs pakalpojums vai rūpnieciska un komerciāla rakstura darbība.






  a) | Konfliktu tribunāls (129) pēc sprieduma lietā Département de la Dordogne
   (130), šķiet, atteicies no iepriekšējās judikatūras attiecībā uz sabiedrisku administratīvu pakalpojumu, kura pamatā ir vadība de iure vai de facto – Augstākā tiesa tad nosprieda par labu administratīvā tiesneša kompetencei, jo runa bija par sabiedrisku administratīvu pakalpojumu un ka publiskā persona ir privātpersonas, kura veic šo sabiedriskā pakalpojuma uzdevumu, vadītājs de iure vai de facto. Pēc tam, kad Konfliktu tribunāls sprieduma punktos lietā Blanco
   (131) norādīja, ka “uz valsts vai kādas citas publisko tiesību juridiskas personas atbildību saistībā ar zaudējumiem, kurus attiecina uz to sabiedriskajiem administratīvajiem pakalpojumiem, attiecas publisko tiesību režīms” (pasvītrojums pievienots) un ka citādāk ir tikai tad, ja tas likumā ir skaidri norādīts, Konfliktu tribunāls nosprieda, ka no 1985. gada 25. janvāra likuma par uzņēmumu sanāciju un likvidāciju tiesas ceļā (pašlaik kodificēts Komerckodeksa L. 642.-3. un turpmākajos pantos) neizriet, ka “likumdevēja nodoms ir, izmantojot atkāpes no principiem, kas nosaka publisku personu atbildību, attiecināt uz vispārējo tiesu sistēmas tribunālu kompetenci valsts vai citu publisko tiesību juridisku personu civiltiesiskās atbildības noteikšanu saistībā ar sabiedriska administratīva pakalpojuma uzdevuma izpildi”. (Pasvītrojums pievienots). |
| --- | --- | --- |

(150)

Komisija atzīmē, ka attiecībā uz darbībām par atbildību aktīvu nepietiekamības dēļ (126) Konfliktu tribunāls ilgu laiku uzskatīja, ka vispārējās piekritības tiesas ir kompetentas tad, ja publiskā persona bija vadītājs de iure
   (127), bet administratīvā tiesa – tad, ja publiskā persona bija vadītājs de facto
   (128). Tomēr šķiet, ka šajā jautājumā kompetenču sadales pamatā starp administratīvajām tiesām un vispārējās piekritības tiesām ir sniegto pakalpojumu raksturs – sabiedrisks administratīvs pakalpojums vai rūpnieciska un komerciāla rakstura darbība.

a)

Konfliktu tribunāls (129) pēc sprieduma lietā Département de la Dordogne
   (130), šķiet, atteicies no iepriekšējās judikatūras attiecībā uz sabiedrisku administratīvu pakalpojumu, kura pamatā ir vadība de iure vai de facto – Augstākā tiesa tad nosprieda par labu administratīvā tiesneša kompetencei, jo runa bija par sabiedrisku administratīvu pakalpojumu un ka publiskā persona ir privātpersonas, kura veic šo sabiedriskā pakalpojuma uzdevumu, vadītājs de iure vai de facto. Pēc tam, kad Konfliktu tribunāls sprieduma punktos lietā Blanco
   (131) norādīja, ka “uz valsts vai kādas citas publisko tiesību juridiskas personas atbildību saistībā ar zaudējumiem, kurus attiecina uz to sabiedriskajiem administratīvajiem pakalpojumiem, attiecas publisko tiesību režīms” (pasvītrojums pievienots) un ka citādāk ir tikai tad, ja tas likumā ir skaidri norādīts, Konfliktu tribunāls nosprieda, ka no 1985. gada 25. janvāra likuma par uzņēmumu sanāciju un likvidāciju tiesas ceļā (pašlaik kodificēts Komerckodeksa L. 642.-3. un turpmākajos pantos) neizriet, ka “likumdevēja nodoms ir, izmantojot atkāpes no principiem, kas nosaka publisku personu atbildību, attiecināt uz vispārējo tiesu sistēmas tribunālu kompetenci valsts vai citu publisko tiesību juridisku personu civiltiesiskās atbildības noteikšanu saistībā ar sabiedriska administratīva pakalpojuma uzdevuma izpildi”. (Pasvītrojums pievienots).

| b) | Un otrādi, ja runa ir par rūpnieciska vai komerciāla rakstura darbību, publisko tiesību tās juridiskās personas civiltiesiskās atbildības noteikšana, kura kontrolē privātpersonu, attiecībā pret kuru sākts likvidācijas process, ir vispārējās piekritības tiesas kompetence. Lēmumā Société d'Économie Mixte Olympique d'Alès en Cévennes
   (132) Konfliktu tribunāls jo īpaši uzskata, ka, “ja valsts vai citu publisko tiesību juridisko personu civiltiesiskās atbildības noteikšana par administratīvā pakalpojuma uzdevuma veikšanu ir administratīvo tiesu kompetencē, šāda darbība ir vispārējo tiesu kompetencē, ja valsts vai publisko tiesību juridiskas personas atbildību nosaka saistībā ar rūpnieciska un komerciāla rakstura darbību, nenošķirot, vai attiecīgā publiskā kopiena rīkojusies kā de facto vai de iure vadītājs.” (Pasvītrojums pievienots). Lai nonāktu pie šī secinājuma tolaik apspriežamajā lietā, Konfliktu tribunāls noraidīja to darbību, ko veic publiska akciju sabiedrība, kurai ir direkcija un uzraudzības padome (SEM Olympique d'Alès en Cévennes), sabiedriskā administratīvā pakalpojuma raksturu, pamatojoties uz diviem apsvērumiem – tā mērķi (133), no vienas puses, un tā finansēšanas veidu (134), no otras puses. |
| --- | --- |

b)

Un otrādi, ja runa ir par rūpnieciska vai komerciāla rakstura darbību, publisko tiesību tās juridiskās personas civiltiesiskās atbildības noteikšana, kura kontrolē privātpersonu, attiecībā pret kuru sākts likvidācijas process, ir vispārējās piekritības tiesas kompetence. Lēmumā Société d'Économie Mixte Olympique d'Alès en Cévennes
   (132) Konfliktu tribunāls jo īpaši uzskata, ka, “ja valsts vai citu publisko tiesību juridisko personu civiltiesiskās atbildības noteikšana par administratīvā pakalpojuma uzdevuma veikšanu ir administratīvo tiesu kompetencē, šāda darbība ir vispārējo tiesu kompetencē, ja valsts vai publisko tiesību juridiskas personas atbildību nosaka saistībā ar rūpnieciska un komerciāla rakstura darbību, nenošķirot, vai attiecīgā publiskā kopiena rīkojusies kā de facto vai de iure vadītājs.” (Pasvītrojums pievienots). Lai nonāktu pie šī secinājuma tolaik apspriežamajā lietā, Konfliktu tribunāls noraidīja to darbību, ko veic publiska akciju sabiedrība, kurai ir direkcija un uzraudzības padome (SEM Olympique d'Alès en Cévennes), sabiedriskā administratīvā pakalpojuma raksturu, pamatojoties uz diviem apsvērumiem – tā mērķi (133), no vienas puses, un tā finansēšanas veidu (134), no otras puses.

| (151) | Attiecībā tieši uz publiskām akciju sabiedrībām Axens, Beicip-Franlab un Prosernat, privāttiesību meitasuzņēmumiem, kuras kontrolē publiskā organizācija IFP, no informācijas lietā, jo īpaši tās, kura minēta 159. apsvērumā, izriet, ka to mērķis ir saimnieciska (135), nevis administratīva rakstura mērķis. Turklāt šo uzņēmumu galvenos finanšu līdzekļus veido produkti izmantošanai, kas radīti to saimnieciskās darbības rezultātā, nevis publiskais finansējums. Visbeidzot jāatzīmē, ka publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi tika veidoti kā komercsabiedrības pēc privāttiesību juridiskas personas iniciatīvas (136) (nevis pēc publiskas personas iniciatīvas, jo publiskās organizācijas IFP statusa maiņa uz EPIC statusu tika veikta tikai 2006. gada 7. jūlijā). Axens, Beicip-Franlab un Prosernat darbības rūpnieciskais un komerciālais raksturs nav apstrīdams, un ja notiek likvidācijas procedūra tiesas ceļā, nav nekādu šaubu par vispārējo tiesu kompetenci iespējamu prasību gadījumā par atbildību pret publisko organizāciju IFP. |
| --- | --- |

(151)

Attiecībā tieši uz publiskām akciju sabiedrībām Axens, Beicip-Franlab un Prosernat, privāttiesību meitasuzņēmumiem, kuras kontrolē publiskā organizācija IFP, no informācijas lietā, jo īpaši tās, kura minēta 159. apsvērumā, izriet, ka to mērķis ir saimnieciska (135), nevis administratīva rakstura mērķis. Turklāt šo uzņēmumu galvenos finanšu līdzekļus veido produkti izmantošanai, kas radīti to saimnieciskās darbības rezultātā, nevis publiskais finansējums. Visbeidzot jāatzīmē, ka publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi tika veidoti kā komercsabiedrības pēc privāttiesību juridiskas personas iniciatīvas (136) (nevis pēc publiskas personas iniciatīvas, jo publiskās organizācijas IFP statusa maiņa uz EPIC statusu tika veikta tikai 2006. gada 7. jūlijā). Axens, Beicip-Franlab un Prosernat darbības rūpnieciskais un komerciālais raksturs nav apstrīdams, un ja notiek likvidācijas procedūra tiesas ceļā, nav nekādu šaubu par vispārējo tiesu kompetenci iespējamu prasību gadījumā par atbildību pret publisko organizāciju IFP.

| (152) | Šajos apstākļos jāpārbauda noteikumi, atbilstīgi kuriem tiek noteikta galvenā akcionāra atbildība, ņemot vērā Kasācijas tiesas judikatūru. Lai pret noteiktu personu (meitasuzņēmumu) uzsāktu likvidācijas procedūru tiesas ceļā attiecinātu arī uz citu juridisku personu (mātesuzņēmumu), izvirzītie noteikumi ir ļoti stingri. Maksātnespējīga meitasuzņēmuma gadījumā rīcības upuriem, lai saņemtu kompensāciju, jāpierāda mātesuzņēmuma kļūdainā rīcība, jo īpaši tas, ka mātesuzņēmums noliedz meitasuzņēmuma juridiskās personas statusu (α), un kontrolējamās sabiedrības nepareiza vadība (β). |
| --- | --- |

(152)

Šajos apstākļos jāpārbauda noteikumi, atbilstīgi kuriem tiek noteikta galvenā akcionāra atbildība, ņemot vērā Kasācijas tiesas judikatūru. Lai pret noteiktu personu (meitasuzņēmumu) uzsāktu likvidācijas procedūru tiesas ceļā attiecinātu arī uz citu juridisku personu (mātesuzņēmumu), izvirzītie noteikumi ir ļoti stingri. Maksātnespējīga meitasuzņēmuma gadījumā rīcības upuriem, lai saņemtu kompensāciju, jāpierāda mātesuzņēmuma kļūdainā rīcība, jo īpaši tas, ka mātesuzņēmums noliedz meitasuzņēmuma juridiskās personas statusu (α), un kontrolējamās sabiedrības nepareiza vadība (β).

α)   Mātesuzņēmums noliedz meitasuzņēmuma juridiskās personas statusu

| (153) | Kasācijas tiesas judikatūrā apstiprināta iespēja mātesuzņēmuma atbildību attiecināt arī uz meitasuzņēmumu rīcību divos izņēmuma gadījumos (137) –, no vienas puses, ja meitasuzņēmumu kapitāls ir apvienots ar mātesuzņēmuma kapitālu (tā dēvētā “kapitāla saplūšanas” hipotēze), un, no otras puses, ja meitasuzņēmumi ir fiktīvas juridiskas personas (tā dēvētā “juridiskās personas fikcijas” hipotēze). |
| --- | --- |

(153)

Kasācijas tiesas judikatūrā apstiprināta iespēja mātesuzņēmuma atbildību attiecināt arī uz meitasuzņēmumu rīcību divos izņēmuma gadījumos (137) –, no vienas puses, ja meitasuzņēmumu kapitāls ir apvienots ar mātesuzņēmuma kapitālu (tā dēvētā “kapitāla saplūšanas” hipotēze), un, no otras puses, ja meitasuzņēmumi ir fiktīvas juridiskas personas (tā dēvētā “juridiskās personas fikcijas” hipotēze).

| (154) | Kapitāla saplūšanas (138) jēdziens parasti raksturo situāciju, kad attiecīgās abu atšķirīgo juridisko struktūru grāmatvedības ir tādas, ka nav iespējams noteikt, uz kuru no tām attiecas viens vai otrs aktīvu vai pasīvu elements. Tomēr, lai pierādītu šādu kapitāla saplūšanas pastāvēšanu, nepietiek ar to, ka starp sabiedrībām grupā ir saites, pat ciešas. Tāpat arī tikai tas, ka dalībnieki, vadītāji, pat galvenie biroji ir vieni un tie paši (139), neļauj noteikt, ka ir notikusi kapitāla saplūšana. Grupas iekšienē pastāvošu attiecību formalizācija saistībā ar nolīgumiem, ko parakstījis mātesuzņēmums un tā meitasuzņēmumi, parasti ir pietiekami, lai noraidītu jebkādu kapitāla saplūšanas iespēju (140). |
| --- | --- |

(154)

Kapitāla saplūšanas (138) jēdziens parasti raksturo situāciju, kad attiecīgās abu atšķirīgo juridisko struktūru grāmatvedības ir tādas, ka nav iespējams noteikt, uz kuru no tām attiecas viens vai otrs aktīvu vai pasīvu elements. Tomēr, lai pierādītu šādu kapitāla saplūšanas pastāvēšanu, nepietiek ar to, ka starp sabiedrībām grupā ir saites, pat ciešas. Tāpat arī tikai tas, ka dalībnieki, vadītāji, pat galvenie biroji ir vieni un tie paši (139), neļauj noteikt, ka ir notikusi kapitāla saplūšana. Grupas iekšienē pastāvošu attiecību formalizācija saistībā ar nolīgumiem, ko parakstījis mātesuzņēmums un tā meitasuzņēmumi, parasti ir pietiekami, lai noraidītu jebkādu kapitāla saplūšanas iespēju (140).

| (155) | Divās nesenās lietās Metaleurop
   (141) un AOL Liberté
   (142) Kasācijas tiesa pat pastiprināja savu kontroli attiecībā uz nosacījumiem procedūras attiecināšanai arī uz grupas mātesuzņēmumu. Pat ļoti plaša grupas uzņēmumu integrācija automātiski nenozīmē kapitālu saplūšanu. Atbilstīgi doktrīnai (143)“[ne] nolīgumi par līdzekļiem vai maiņu starp divām struktūrām, ne nolīgumi par apmaiņu ar personālu, ne par mātesuzņēmuma piešķirtajiem līdzekļiem, ne mātesuzņēmuma kontrole pār meitasuzņēmuma pārvaldību nenorāda uz vispārēju nekārtību grāmatvedībā, kas attaisnotu kapitāla saplūšanu”. Tāpēc šķiet īpaši sarežģīti saukt pie atbildības mātesuzņēmumu par kāda tās meitasuzņēmuma rīcību, pamatojoties uz kapitāla saplūšanu (144), jo pierādījumu līmenim, kurus Kasācijas tiesa pieprasa kapitāla saplūšanas pierādīšanai, jābūt augstam. |
| --- | --- |

(155)

Divās nesenās lietās Metaleurop
   (141) un AOL Liberté
   (142) Kasācijas tiesa pat pastiprināja savu kontroli attiecībā uz nosacījumiem procedūras attiecināšanai arī uz grupas mātesuzņēmumu. Pat ļoti plaša grupas uzņēmumu integrācija automātiski nenozīmē kapitālu saplūšanu. Atbilstīgi doktrīnai (143)“[ne] nolīgumi par līdzekļiem vai maiņu starp divām struktūrām, ne nolīgumi par apmaiņu ar personālu, ne par mātesuzņēmuma piešķirtajiem līdzekļiem, ne mātesuzņēmuma kontrole pār meitasuzņēmuma pārvaldību nenorāda uz vispārēju nekārtību grāmatvedībā, kas attaisnotu kapitāla saplūšanu”. Tāpēc šķiet īpaši sarežģīti saukt pie atbildības mātesuzņēmumu par kāda tās meitasuzņēmuma rīcību, pamatojoties uz kapitāla saplūšanu (144), jo pierādījumu līmenim, kurus Kasācijas tiesa pieprasa kapitāla saplūšanas pierādīšanai, jābūt augstam.

| (156) | Konkrētajā gadījumā jākonstatē, ka Komisija jau norādīja: “[...] tā kā IFP un attiecīgie meitasuzņēmumi ir atsevišķas juridiskās struktūras, tiem ir atsevišķa grāmatvedība” (145). Turklāt nolīgumi, kas parakstīti starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem, jo īpaši ekskluzīvie tehnoloģiju nodošanas nolīgumi, vai nolīgumi par personāla izmantošanu (146) nenorāda uz vispārēju nekārtību grāmatvedībā, kas attaisnotu kapitāla saplūšanu Kasācijas tiesas judikatūras izpratnē, jo katrs pakalpojums ir īpaši iegrāmatots attiecīgajās katras IFP grupas struktūras bilancēs, kas jo īpaši norādīts 7.1.4. un 7.3. sadaļā. |
| --- | --- |

(156)

Konkrētajā gadījumā jākonstatē, ka Komisija jau norādīja: “[...] tā kā IFP un attiecīgie meitasuzņēmumi ir atsevišķas juridiskās struktūras, tiem ir atsevišķa grāmatvedība” (145). Turklāt nolīgumi, kas parakstīti starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem, jo īpaši ekskluzīvie tehnoloģiju nodošanas nolīgumi, vai nolīgumi par personāla izmantošanu (146) nenorāda uz vispārēju nekārtību grāmatvedībā, kas attaisnotu kapitāla saplūšanu Kasācijas tiesas judikatūras izpratnē, jo katrs pakalpojums ir īpaši iegrāmatots attiecīgajās katras IFP grupas struktūras bilancēs, kas jo īpaši norādīts 7.1.4. un 7.3. sadaļā.

| (157) | Attiecībā uz “juridiskās personas fiktīvo raksturu” meitasuzņēmuma uzņēmuma līguma (affectio societatis) elementu neesība jāraksturo tā, lai parādītu, ka tas kā uzņēmums reāli nepastāv. Kasācijas tiesa (147) uzskata, ka fiktīvs uzņēmums pastāv, ja juridiskā persona, pret kuru ir uzsākta procedūra, reāli nepastāv, jo tas neveic no galvenā vadītāja – fiziskas vai juridiskas personas – atšķirīgu darbību (148). |
| --- | --- |

(157)

Attiecībā uz “juridiskās personas fiktīvo raksturu” meitasuzņēmuma uzņēmuma līguma (affectio societatis) elementu neesība jāraksturo tā, lai parādītu, ka tas kā uzņēmums reāli nepastāv. Kasācijas tiesa (147) uzskata, ka fiktīvs uzņēmums pastāv, ja juridiskā persona, pret kuru ir uzsākta procedūra, reāli nepastāv, jo tas neveic no galvenā vadītāja – fiziskas vai juridiskas personas – atšķirīgu darbību (148).

| (158) | Pamatojoties uz publiski pieejamu informāciju (149), Komisija norāda arī, ka publiskajai organizācijai IFP un Axens, Beicip-Franlab un Prosernat ir atšķirīgas koordinātes un ražotnes:






  a) | publiskā organizācija IFP ir reģistrēta Nanteras [Nanterre] Uzņēmumu reģistrā (turpmāk tekstā “RCS” ar numuru B 775 729 155, un tās galvenais birojs atrodas Riejā-Malmezonā [Rueil-Malmaison] (150). Publiskajai organizācijai IFP Francijā ir divas struktūras, attiecīgi Solēzā [Solaize] (151) un Po [Pau] (152); |
| --- | --- | --- |

(158)

Pamatojoties uz publiski pieejamu informāciju (149), Komisija norāda arī, ka publiskajai organizācijai IFP un Axens, Beicip-Franlab un Prosernat ir atšķirīgas koordinātes un ražotnes:

a)

publiskā organizācija IFP ir reģistrēta Nanteras [Nanterre] Uzņēmumu reģistrā (turpmāk tekstā “RCS” ar numuru B 775 729 155, un tās galvenais birojs atrodas Riejā-Malmezonā [Rueil-Malmaison] (150). Publiskajai organizācijai IFP Francijā ir divas struktūras, attiecīgi Solēzā [Solaize] (151) un Po [Pau] (152);

| b) | Axens ir reģistrēts Nanteras RCS ar numuru B 599 815 073, un tā galvenais birojs arī atrodas Riejā-Malmezonā, taču tam ir no mātesuzņēmuma atšķirīga adrese (153). Tā ražotnes arī atrodas citās vietās, nevis tur, kur atrodas mātesuzņēmuma ražotnes, visbiežāk ārpus Francijas – ASV, Hjūstonā (Teksasa), Prinstonā (Ņūdžersija), Savanā (Džordžija) un Kalvertā (Kentuki), Kanādā Brokvilā (Ontario), Ķīnā Pekinā, Japanā Tokijā, Indijā Deli, Bahreinā un Krievijā Maskavā; |
| --- | --- |

b)

Axens ir reģistrēts Nanteras RCS ar numuru B 599 815 073, un tā galvenais birojs arī atrodas Riejā-Malmezonā, taču tam ir no mātesuzņēmuma atšķirīga adrese (153). Tā ražotnes arī atrodas citās vietās, nevis tur, kur atrodas mātesuzņēmuma ražotnes, visbiežāk ārpus Francijas – ASV, Hjūstonā (Teksasa), Prinstonā (Ņūdžersija), Savanā (Džordžija) un Kalvertā (Kentuki), Kanādā Brokvilā (Ontario), Ķīnā Pekinā, Japanā Tokijā, Indijā Deli, Bahreinā un Krievijā Maskavā;

| c) | Beicip-Franlab ir reģistrēts Nanteras RCS ar numuru B 679 804 047, un tā galvenais birojs arī atrodas Riejā-Malmezonā, bet tā adrese nav tā pati, kas mātesuzņēmumam un Axens
   (154). Tam ir meitasuzņēmumi un biroji daudzās pasaules valstīs, piemēram, Bahreinā, Abū Dabī, Lībijā Tripolē, Malaizijā Kualalumpurā, ASV Hjūstonā Teksasā, Meksikā Viljaermosā, Brazīlijā Riodežaneiro un Krievijā Maskavā; |
| --- | --- |

c)

Beicip-Franlab ir reģistrēts Nanteras RCS ar numuru B 679 804 047, un tā galvenais birojs arī atrodas Riejā-Malmezonā, bet tā adrese nav tā pati, kas mātesuzņēmumam un Axens
   (154). Tam ir meitasuzņēmumi un biroji daudzās pasaules valstīs, piemēram, Bahreinā, Abū Dabī, Lībijā Tripolē, Malaizijā Kualalumpurā, ASV Hjūstonā Teksasā, Meksikā Viljaermosā, Brazīlijā Riodežaneiro un Krievijā Maskavā;

| d) | Prosernat ir reģistrēts Nanteras RCS ar numuru B 315 251 330, un tā galvenais birojs atrodas Pito [Puteaux] (155). Uzņēmums norāda (156), ka tas ir pārstāvēts ap divdesmit pasaules valstīs, piemēram, Dienvidamerikā (Argentīna, Brazīlija, Venecuēla), Eiropā (Lielbritānija, Itālija, Norvēģija), Ziemeļāfrikā (Alžīrā, Ēģiptē), Persijas līča valstīs (Saūda Arābijā, Apvienotajos Arābu Emirātos, Kuveitā, Omānā, Katarā), Irānā, Krievijā un NVS valstīs, kā arī Dienvidaustrumāzijā. |
| --- | --- |

d)

Prosernat ir reģistrēts Nanteras RCS ar numuru B 315 251 330, un tā galvenais birojs atrodas Pito [Puteaux] (155). Uzņēmums norāda (156), ka tas ir pārstāvēts ap divdesmit pasaules valstīs, piemēram, Dienvidamerikā (Argentīna, Brazīlija, Venecuēla), Eiropā (Lielbritānija, Itālija, Norvēģija), Ziemeļāfrikā (Alžīrā, Ēģiptē), Persijas līča valstīs (Saūda Arābijā, Apvienotajos Arābu Emirātos, Kuveitā, Omānā, Katarā), Irānā, Krievijā un NVS valstīs, kā arī Dienvidaustrumāzijā.

| (159) | Turklāt šajā konkrētajā gadījumā katra meitasuzņēmuma saimnieciskā darbība ir reāla, tā kā tos nevar argumentēti kvalificēt kā fiktīvus uzņēmumus, pat ja Kasācijas tiesas prasības, lai kvalificētu kādu juridisku personu par fiktīvu (157), ir ļoti augstas:






  a) | komercsabiedrība Axens, kas ir dibināta 2001. gadā, reāli darbojas katalizatoru un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju tirgū; šajā saimnieciskajā darbībā tā nodarbina vairāk nekā 600 personu, un šīs darbības rezultātā tās gada apgrozījums ir aptuveni 300 miljoni euro; |
| --- | --- | --- |

(159)

Turklāt šajā konkrētajā gadījumā katra meitasuzņēmuma saimnieciskā darbība ir reāla, tā kā tos nevar argumentēti kvalificēt kā fiktīvus uzņēmumus, pat ja Kasācijas tiesas prasības, lai kvalificētu kādu juridisku personu par fiktīvu (157), ir ļoti augstas:

a)

komercsabiedrība Axens, kas ir dibināta 2001. gadā, reāli darbojas katalizatoru un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju tirgū; šajā saimnieciskajā darbībā tā nodarbina vairāk nekā 600 personu, un šīs darbības rezultātā tās gada apgrozījums ir aptuveni 300 miljoni euro;

| b) | komercsabiedrība Beicip-Franlab, kas ir dibināta 1967. gadā, reāli darbojas programmatūras izstrādē un izplatīšanā naftas atradņu un naftas ieguves jomā, kā arī izpētes un konsultāciju jomā. Šajā darbībā iesaistīti vairāk nekā simts cilvēku, un tās gada apgrozījums ir aptuveni četrdesmit miljoni euro; |
| --- | --- |

b)

komercsabiedrība Beicip-Franlab, kas ir dibināta 1967. gadā, reāli darbojas programmatūras izstrādē un izplatīšanā naftas atradņu un naftas ieguves jomā, kā arī izpētes un konsultāciju jomā. Šajā darbībā iesaistīti vairāk nekā simts cilvēku, un tās gada apgrozījums ir aptuveni četrdesmit miljoni euro;

| c) | komercsabiedrība Prosernat, kas ir iegādāta 2001. gadā, darbojas izpētes un pakalpojumu jomā, kā arī ražo iekārtas, ko izmanto gāzes attīrīšanas un atsērošanas jomā. Šīs darbības veikšanai uzņēmums nodarbina aptuveni 70 cilvēkus, un tā apgrozījums ir aptuveni piecdesmit miljoni euro. |
| --- | --- |

c)

komercsabiedrība Prosernat, kas ir iegādāta 2001. gadā, darbojas izpētes un pakalpojumu jomā, kā arī ražo iekārtas, ko izmanto gāzes attīrīšanas un atsērošanas jomā. Šīs darbības veikšanai uzņēmums nodarbina aptuveni 70 cilvēkus, un tā apgrozījums ir aptuveni piecdesmit miljoni euro.

| (160) | No iepriekš minētā izriet, ka, izņemot kļūdu vadībā, kas tiks skatīta 161.–164. apsvērumā, ļoti ierobežotie gadījumi – juridiskās personas fiktīvais raksturs vai meitasuzņēmuma un mātesuzņēmuma kapitāla saplūšana –, kas paredzēti judikatūrā saistībā ar mātesuzņēmuma atbildības noteikšanu attiecībā uz meitasuzņēmumiem, šajā gadījumā nav pierādīti. Tāpēc Komisija uzskata, ka nosacījumi, lai automātiski noteiktu publiskās organizācijas IFP atbildību tā meitasuzņēmumu Axens, Beicip-Franlab un Prosernat likvidācijas gadījumā, nav apvienoti. |
| --- | --- |

(160)

No iepriekš minētā izriet, ka, izņemot kļūdu vadībā, kas tiks skatīta 161.–164. apsvērumā, ļoti ierobežotie gadījumi – juridiskās personas fiktīvais raksturs vai meitasuzņēmuma un mātesuzņēmuma kapitāla saplūšana –, kas paredzēti judikatūrā saistībā ar mātesuzņēmuma atbildības noteikšanu attiecībā uz meitasuzņēmumiem, šajā gadījumā nav pierādīti. Tāpēc Komisija uzskata, ka nosacījumi, lai automātiski noteiktu publiskās organizācijas IFP atbildību tā meitasuzņēmumu Axens, Beicip-Franlab un Prosernat likvidācijas gadījumā, nav apvienoti.

β)   Mātesuzņēmuma atbildība par nepareizu meitasuzņēmuma vadību

| (161) | Tradicionāli mātesuzņēmums (158) ir atbildīgs par nepareizu meitasuzņēmuma kontroli. Ja mātesuzņēmums pieļāvis kļūdas kontrolē, kas tam jāveic attiecībā uz tā meitasuzņēmumu vadību, “jo īpaši attiecībā uz komercsabiedrību grupām, judikatūrā ir atļauja noteikt mātesuzņēmuma atbildību” (159). Doktrīnā norādīts, ka mātesuzņēmuma, kas rīkojies kā grūtībās nonākušā meitasuzņēmuma vadītājs de iure vai de facto, kļūdas gadījumā var iestāties tā atbildība (160) likvidācijas gadījumā. Mātesuzņēmums var būt atbildīgs kā meitasuzņēmuma dalībnieks (161), ja to var vainot (162) kļūdainā rīcībā, kas izraisījusi kontrolējamā uzņēmuma grūtības. |
| --- | --- |

(161)

Tradicionāli mātesuzņēmums (158) ir atbildīgs par nepareizu meitasuzņēmuma kontroli. Ja mātesuzņēmums pieļāvis kļūdas kontrolē, kas tam jāveic attiecībā uz tā meitasuzņēmumu vadību, “jo īpaši attiecībā uz komercsabiedrību grupām, judikatūrā ir atļauja noteikt mātesuzņēmuma atbildību” (159). Doktrīnā norādīts, ka mātesuzņēmuma, kas rīkojies kā grūtībās nonākušā meitasuzņēmuma vadītājs de iure vai de facto, kļūdas gadījumā var iestāties tā atbildība (160) likvidācijas gadījumā. Mātesuzņēmums var būt atbildīgs kā meitasuzņēmuma dalībnieks (161), ja to var vainot (162) kļūdainā rīcībā, kas izraisījusi kontrolējamā uzņēmuma grūtības.

| (162) | Vispārējās tiesībās ir paredzēta vadītāju atbildība pret viņu komercuzņēmumu, tā dalībniekiem vai tā kreditoriem (163). Grupas gadījumā kāda maksātnespējīga meitasuzņēmuma kreditori mēģinās pierādīt, ka mātesuzņēmums darbojies kā meitasuzņēmuma vadītājs de iure vai de facto
   (164). Tāpēc mātesuzņēmuma atbildība par kļūdu attiecībā uz tā meitasuzņēmumu jo īpaši ir noteikta kolektīvo procedūru tiesībās (165), precīzāk, attiecībā uz rīcību saistībā ar atbildību par aktīvu nepietiekamību (166), ar nosacījumu, ka šis komercuzņēmums ir rīkojies kā sava meitasuzņēmuma vadītājs (167). Tomēr, lai uz mātesuzņēmumu varētu attiecināt atbildību par tā kļūdu, nepieciešams pierādīt šādu kļūdu un jo īpaši cēloņsakarību starp šo kļūdu un zaudējumiem, kas radušies meitasuzņēmuma darbības dēļ (168). |
| --- | --- |

(162)

Vispārējās tiesībās ir paredzēta vadītāju atbildība pret viņu komercuzņēmumu, tā dalībniekiem vai tā kreditoriem (163). Grupas gadījumā kāda maksātnespējīga meitasuzņēmuma kreditori mēģinās pierādīt, ka mātesuzņēmums darbojies kā meitasuzņēmuma vadītājs de iure vai de facto
   (164). Tāpēc mātesuzņēmuma atbildība par kļūdu attiecībā uz tā meitasuzņēmumu jo īpaši ir noteikta kolektīvo procedūru tiesībās (165), precīzāk, attiecībā uz rīcību saistībā ar atbildību par aktīvu nepietiekamību (166), ar nosacījumu, ka šis komercuzņēmums ir rīkojies kā sava meitasuzņēmuma vadītājs (167). Tomēr, lai uz mātesuzņēmumu varētu attiecināt atbildību par tā kļūdu, nepieciešams pierādīt šādu kļūdu un jo īpaši cēloņsakarību starp šo kļūdu un zaudējumiem, kas radušies meitasuzņēmuma darbības dēļ (168).

| (163) | Katrā gadījumā no iepriekš minētā izriet, ka šādas apsūdzības nekādā ziņā nenozīmē prasības saistībā ar garantiju, jo to pamatā vienmēr ir atbildība par mātesuzņēmuma kļūdu. Šādas prasības nenosaka vispārējo mātesuzņēmuma atbildības principu par tā meitasuzņēmumiem, kurā netiktu atzīts akcionāra atbildības ierobežošanas princips par sākotnējā kapitāla iemaksu akciju sabiedrībām, neraugoties uz pieņēmumiem, ka šīs akciju sabiedrības ir fiktīvas struktūras vai ir notikusi kapitāla saplūšana ar mātesuzņēmumu, kas ir pieņēmums, ko šajā konkrētajā gadījumā var noraidīt. |
| --- | --- |

(163)

Katrā gadījumā no iepriekš minētā izriet, ka šādas apsūdzības nekādā ziņā nenozīmē prasības saistībā ar garantiju, jo to pamatā vienmēr ir atbildība par mātesuzņēmuma kļūdu. Šādas prasības nenosaka vispārējo mātesuzņēmuma atbildības principu par tā meitasuzņēmumiem, kurā netiktu atzīts akcionāra atbildības ierobežošanas princips par sākotnējā kapitāla iemaksu akciju sabiedrībām, neraugoties uz pieņēmumiem, ka šīs akciju sabiedrības ir fiktīvas struktūras vai ir notikusi kapitāla saplūšana ar mātesuzņēmumu, kas ir pieņēmums, ko šajā konkrētajā gadījumā var noraidīt.

| (164) | Visbeidzot, no Kasācijas tiesas judikatūras izriet, ka prasība par mātesuzņēmuma kļūdu meitasuzņēmuma vadībā nekādā gadījumā nav analoģiska garantijas mehānisma režīmam. |
| --- | --- |

(164)

Visbeidzot, no Kasācijas tiesas judikatūras izriet, ka prasība par mātesuzņēmuma kļūdu meitasuzņēmuma vadībā nekādā gadījumā nav analoģiska garantijas mehānisma režīmam.

ii)   Nesenie reformu projekti saistībā ar atbildību par citu personu darbību

| (165) | Pašreizējā situācijā tiesību jomā, šķiet, ka atbilstoši nesenā parlamenta informatīvā ziņojuma secinājumiem (169)“risinājumi, kas izriet no judikatūras, izceļ to šķērsli, ko attiecībā uz atbildības noteikšanu rada juridiskās personas raksturs” (170). (Pasvītrojums pievienots). |
| --- | --- |

(165)

Pašreizējā situācijā tiesību jomā, šķiet, ka atbilstoši nesenā parlamenta informatīvā ziņojuma secinājumiem (169)“risinājumi, kas izriet no judikatūras, izceļ to šķērsli, ko attiecībā uz atbildības noteikšanu rada juridiskās personas raksturs” (170). (Pasvītrojums pievienots).

| (166) | Šis šķērslis ir tik traucējošs, ka Francijā nesen sākušās debates par Civilkodeksa reformas nepieciešamību, kurā uz saimnieciskās atkarības situācijām attiecinātu arī atbildību par citu personu darbību (171) (jo īpaši par attiecībām, kurās nonāk grupas meitasuzņēmumi attiecībā uz to mātesuzņēmumu). Dažas patērētāju biedrības (172), kuras minētas iepriekšminētajā parlamenta ziņojumā, jo īpaši pauž nožēlu par to, ka komercsabiedrības nodod darbību meitasuzņēmumiem (filialisation), kas dažām struktūrām turpmāko strīdu gadījumā ļauj atsaukties uz grupas komercsabiedrību juridisko sadrumstalotību tad, kad runa ir par meitasuzņēmuma atbildību, pat tad, kad komerciālajos piedāvājumos izvirzīts pilnīgi integrētas komercuzņēmumu grupas tēls, kas piedāvā kādu pakalpojumu kopumu. |
| --- | --- |

(166)

Šis šķērslis ir tik traucējošs, ka Francijā nesen sākušās debates par Civilkodeksa reformas nepieciešamību, kurā uz saimnieciskās atkarības situācijām attiecinātu arī atbildību par citu personu darbību (171) (jo īpaši par attiecībām, kurās nonāk grupas meitasuzņēmumi attiecībā uz to mātesuzņēmumu). Dažas patērētāju biedrības (172), kuras minētas iepriekšminētajā parlamenta ziņojumā, jo īpaši pauž nožēlu par to, ka komercsabiedrības nodod darbību meitasuzņēmumiem (filialisation), kas dažām struktūrām turpmāko strīdu gadījumā ļauj atsaukties uz grupas komercsabiedrību juridisko sadrumstalotību tad, kad runa ir par meitasuzņēmuma atbildību, pat tad, kad komerciālajos piedāvājumos izvirzīts pilnīgi integrētas komercuzņēmumu grupas tēls, kas piedāvā kādu pakalpojumu kopumu.

| (167) | Provizoriskā projekta Catala 1355. pantā (173) nesen tika izteikts priekšlikums ieviest jaunu pamatu attiecībā uz atbildību par citu personu darbību, kurā tiktu pārskatīts meitasuzņēmumu juridiskās autonomijas princips:
  “1355. pants

  Iestājas automātiska atbildība par zaudējumiem, kurus radījuši tie, kuru dzīvesveids vai darbība savās interesēs tiek organizēta, vadīta vai kontrolēta [...]”. |
| --- | --- |

(167)

Provizoriskā projekta Catala 1355. pantā (173) nesen tika izteikts priekšlikums ieviest jaunu pamatu attiecībā uz atbildību par citu personu darbību, kurā tiktu pārskatīts meitasuzņēmumu juridiskās autonomijas princips:

“1355. pants

Iestājas automātiska atbildība par zaudējumiem, kurus radījuši tie, kuru dzīvesveids vai darbība savās interesēs tiek organizēta, vadīta vai kontrolēta [...]”.

| (168) | Piezīmes, kuras iesnieguši provizoriskā projekta autori, vieš skaidrību par šajā tekstā piedāvātajiem jauninājumiem ārpuslīgumiskās atbildības par citu personu darbību jomā. Tā pieņemšana kā iespējamo pamatu pievienotu “cita darbības vadīšanu un organizēšanu tā interesēs, kurš īsteno šo kontroli” (174); tas diezgan būtiski izmainītu pašreizējo situāciju tiesību jomā vēl jo vairāk tāpēc, ka tad šī atbildība būtu noteikta precīzāk – tā nebūtu “atkarīga no pierādījuma par atbildīgās personas kļūdu, bet gan no pierādījuma par tādu darbību, ka noteiktu tiešā darbības izpildītāja atbildību, ja viņš nav rīkojies citas personas pārraudzībā” (175). |
| --- | --- |

(168)

Piezīmes, kuras iesnieguši provizoriskā projekta autori, vieš skaidrību par šajā tekstā piedāvātajiem jauninājumiem ārpuslīgumiskās atbildības par citu personu darbību jomā. Tā pieņemšana kā iespējamo pamatu pievienotu “cita darbības vadīšanu un organizēšanu tā interesēs, kurš īsteno šo kontroli” (174); tas diezgan būtiski izmainītu pašreizējo situāciju tiesību jomā vēl jo vairāk tāpēc, ka tad šī atbildība būtu noteikta precīzāk – tā nebūtu “atkarīga no pierādījuma par atbildīgās personas kļūdu, bet gan no pierādījuma par tādu darbību, ka noteiktu tiešā darbības izpildītāja atbildību, ja viņš nav rīkojies citas personas pārraudzībā” (175).

| (169) | Provizoriskā projekta 1360. panta 2. daļā šis princips tiek attiecināts uz komercsabiedrību grupas mātesuzņēmuma atbildību tā meitasuzņēmumu priekšā:
  “1360. pants
  [...] Tāpat ir atbildīgs tas, kurš kontrolē tāda profesionāļa saimniecisko darbību vai darbības ar aktīviem, kurš atrodas atkarības situācijā, kaut arī darbojas savās interesēs, ja cietušais nosaka, ka darbība, kura radījusi zaudējumus, ir saistīta ar kontroles veikšanu. Tas jo īpaši attiecas uz mātesuzņēmumiem saistībā ar zaudējumiem, kurus radījuši to meitasuzņēmumi, vai licences izsniedzējiem, kuri radījuši zaudējumus koncesionāriem.” (Pasvītrojums pievienots). |
| --- | --- |

(169)

Provizoriskā projekta 1360. panta 2. daļā šis princips tiek attiecināts uz komercsabiedrību grupas mātesuzņēmuma atbildību tā meitasuzņēmumu priekšā:

“1360. pants

[...] Tāpat ir atbildīgs tas, kurš kontrolē tāda profesionāļa saimniecisko darbību vai darbības ar aktīviem, kurš atrodas atkarības situācijā, kaut arī darbojas savās interesēs, ja cietušais nosaka, ka darbība, kura radījusi zaudējumus, ir saistīta ar kontroles veikšanu. Tas jo īpaši attiecas uz mātesuzņēmumiem saistībā ar zaudējumiem, kurus radījuši to meitasuzņēmumi, vai licences izsniedzējiem, kuri radījuši zaudējumus koncesionāriem.” (Pasvītrojums pievienots).

| (170) | No iepriekš minētā izriet, ka pašreizējā Francijas tiesību situācijā a contrario mātesuzņēmuma atbildības noteikšanā attiecībā uz tā meitasuzņēmumu ir paredzēts, ka jāpierāda mātesuzņēmuma kļūda saistībā ar meitasuzņēmuma situāciju. |
| --- | --- |

(170)

No iepriekš minētā izriet, ka pašreizējā Francijas tiesību situācijā a contrario mātesuzņēmuma atbildības noteikšanā attiecībā uz tā meitasuzņēmumu ir paredzēts, ka jāpierāda mātesuzņēmuma kļūda saistībā ar meitasuzņēmuma situāciju.

| (171) | Attiecībā uz paredzamajām izmaiņām Francijas pašreizējās tiesībās Komisija ņem vērtā to, ka plānotā reforma šajā jautājumā šķiet atstāta novārtā. Saistībā ar iepriekšminēto parlamenta ziņojumu Tieslietu komisijas darba grupa paziņoja, ka nepiekrīt, “ka tiek noteikta stingra atbildība, pamatojoties uz saimniecisko atkarību” (Ieteikums Nr. 19). Reforma šajā virzienā turklāt šķiet svītrota no darba kārtības – tā, piemēram, izslēgta no likuma priekšlikuma Nr. 657 par reformu civiltiesiskās atbildības jomā (176), kas iesniegta kārtējās sesijas 2009.–2010. gada laikā (2010. gada 9. jūlijā reģistrēta Senāta prezidijā). |
| --- | --- |

(171)

Attiecībā uz paredzamajām izmaiņām Francijas pašreizējās tiesībās Komisija ņem vērtā to, ka plānotā reforma šajā jautājumā šķiet atstāta novārtā. Saistībā ar iepriekšminēto parlamenta ziņojumu Tieslietu komisijas darba grupa paziņoja, ka nepiekrīt, “ka tiek noteikta stingra atbildība, pamatojoties uz saimniecisko atkarību” (Ieteikums Nr. 19). Reforma šajā virzienā turklāt šķiet svītrota no darba kārtības – tā, piemēram, izslēgta no likuma priekšlikuma Nr. 657 par reformu civiltiesiskās atbildības jomā (176), kas iesniegta kārtējās sesijas 2009.–2010. gada laikā (2010. gada 9. jūlijā reģistrēta Senāta prezidijā).

| (172) | Visbeidzot, pretēji valsts atbildībai tās publisko iestāžu maksātnespējas gadījumā, kurai piemīt garantijas mehānisma pazīmes (jo īpaši) tās automātiskuma dēļ, pašreizējās Francijas tiesībās nav noteikta netieša un automātiska atbildības uzlikšana mātesuzņēmumiem par privāttiesību meitasuzņēmumu rīcību, kuriem uzsākta likvidācijas procedūra tiesas ceļā. |
| --- | --- |

(172)

Visbeidzot, pretēji valsts atbildībai tās publisko iestāžu maksātnespējas gadījumā, kurai piemīt garantijas mehānisma pazīmes (jo īpaši) tās automātiskuma dēļ, pašreizējās Francijas tiesībās nav noteikta netieša un automātiska atbildības uzlikšana mātesuzņēmumiem par privāttiesību meitasuzņēmumu rīcību, kuriem uzsākta likvidācijas procedūra tiesas ceļā.

B.   Publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu kreditoriem nav nekādu garantiju par to pastāvēšanas uzturēšanu un/vai to saistību pastāvēšanu

| (173) | Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija var secināt, ka, ja publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi kā akciju sabiedrības pārtrauc darbību likvidācijas procedūras rezultātā, tiktu pārtrauktas to tiesības un pienākumi. Līdzīgos apstākļos to kontrolējošais akcionārs – publiskā organizācija IFP –, protams, var iepriekš iepludināt kapitālu (177), lai izvairītos no darbības pārtraukšanas/likvidācijas. Šādas kapitāla iemaksas nodrošinātu, ka tiek ievēroti trešo personu iesniegtie prasījumi meitasuzņēmumiem. |
| --- | --- |

(173)

Pamatojoties uz iepriekš teikto, Komisija var secināt, ka, ja publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumi kā akciju sabiedrības pārtrauc darbību likvidācijas procedūras rezultātā, tiktu pārtrauktas to tiesības un pienākumi. Līdzīgos apstākļos to kontrolējošais akcionārs – publiskā organizācija IFP –, protams, var iepriekš iepludināt kapitālu (177), lai izvairītos no darbības pārtraukšanas/likvidācijas. Šādas kapitāla iemaksas nodrošinātu, ka tiek ievēroti trešo personu iesniegtie prasījumi meitasuzņēmumiem.

| (174) | Tomēr tā būtu publiskās iestādes stratēģiskā izvēle, nevis tiesisks pienākums, kas tai automātiski uzlikts. Turklāt šādā izvēles gadījumā stingri jāievēro tiesību akti par valsts atbalstu, – ja iesaistīšanos kapitālā neattaisno privāta ieguldītāja rīcība tirgus ekonomikā, tā Eiropas Komisijai jākontrolē un iepriekš jāsniedz (piekrišana) pēc tam, kad Francijas iestādes ir par to paziņojušas. |
| --- | --- |

(174)

Tomēr tā būtu publiskās iestādes stratēģiskā izvēle, nevis tiesisks pienākums, kas tai automātiski uzlikts. Turklāt šādā izvēles gadījumā stingri jāievēro tiesību akti par valsts atbalstu, – ja iesaistīšanos kapitālā neattaisno privāta ieguldītāja rīcība tirgus ekonomikā, tā Eiropas Komisijai jākontrolē un iepriekš jāsniedz (piekrišana) pēc tam, kad Francijas iestādes ir par to paziņojušas.

| (175) | Komisija var arī secināt, ka likvidācijas procedūras gadījumā publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu kreditoriem nav nekādas drošības par viņu parādu atmaksāšanu. |
| --- | --- |

(175)

Komisija var arī secināt, ka likvidācijas procedūras gadījumā publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumu kreditoriem nav nekādas drošības par viņu parādu atmaksāšanu.

C.   Secinājums par valsts garantiju neesību attiecībā uz publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmumiem

| (176) | Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija var secināt, ka, pretēji publiskās organizācijas IFP kreditoriem, grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumu kreditoriem nav garantiju ne par to individuālo parādsaistību atmaksāšanu, ne par šo akciju sabiedrību uzturēšanu likvidācijas gadījumā. No tā izriet, ka uz šiem privāttiesību meitasuzņēmumiem neattiecas neierobežotā garantija, kura ir publiskajai organizācijai IFP tās statusa dēļ. Komisija pamato savu analīzi ar to, ka publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmumu kreditori:






  — | ir pakļauti vispārējo tiesību procedūrām attiecībā uz uzņēmumu sanāciju un likvidāciju; |
| --- | --- | --- |

(176)

Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija var secināt, ka, pretēji publiskās organizācijas IFP kreditoriem, grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumu kreditoriem nav garantiju ne par to individuālo parādsaistību atmaksāšanu, ne par šo akciju sabiedrību uzturēšanu likvidācijas gadījumā. No tā izriet, ka uz šiem privāttiesību meitasuzņēmumiem neattiecas neierobežotā garantija, kura ir publiskajai organizācijai IFP tās statusa dēļ. Komisija pamato savu analīzi ar to, ka publiskās organizācijas IFP privāttiesību meitasuzņēmumu kreditori:

—

ir pakļauti vispārējo tiesību procedūrām attiecībā uz uzņēmumu sanāciju un likvidāciju;

| — | pašreizējā Francijas tiesību situācijā nevar par meitasuzņēmumu rīcību automātiski uzlikt atbildību meitasuzņēmumus kontrolējošajam akcionāram – publiskajai organizācijai IFP – (tātad Francijas valstij); viņiem iepriekš jāpierāda, ka publiskā iestāde ir izdarījusi kļūdu, kas izslēdz, ka šādas atbildības uzlikšana var būt automātiska, un tāpēc tā var būt pielīdzināma garantijas mehānismam. |
| --- | --- |

—

pašreizējā Francijas tiesību situācijā nevar par meitasuzņēmumu rīcību automātiski uzlikt atbildību meitasuzņēmumus kontrolējošajam akcionāram – publiskajai organizācijai IFP – (tātad Francijas valstij); viņiem iepriekš jāpierāda, ka publiskā iestāde ir izdarījusi kļūdu, kas izslēdz, ka šādas atbildības uzlikšana var būt automātiska, un tāpēc tā var būt pielīdzināma garantijas mehānismam.

| (177) | Komisija uzsver, ka tā jau izdarījusi līdzīgus secinājumus attiecībā uz citiem gadījumiem, kad tā uzskatīja, ka uz akciju sabiedrību, kuras akcijas 100 % pieder publiskai iestādei vai valstij, neattiecas tāda neierobežota valsts garantija, kāda attiecas uz tās akcionāru. Attiecībā uz akciju sabiedrībām, kuras tieši pieder valstij, Komisija, sākot ar 2003. gadu, saistībā ar lietu EDF
   (178) uzskata, ka EPIC pārveides rezultātā par akciju sabiedrību, uz kuru attiecas vispārējās tiesības, un tātad vispārējās bankrota tiesības, var tikt atceltas tās garantijas, kuras uz uzņēmumu attiecās līdz tam. Šī argumentācija nesen tika apstiprināta, kad La Poste tika pārveidota par akciju sabiedrību (179), kura 100 % pieder valstij. Attiecībā uz akciju sabiedrībām, kuras pieder publiskām iestādēm, Komisija iepriekšminētajā lēmumā par La Banque Postale izveidi atzina, ka tāda meitasuzņēmuma – akciju sabiedrības –, kura pilnīgi pieder publiskai iestādei, statuss (šajā gadījumā La Poste, kurai bija publisko tiesību juridiskais statuss, kas pielīdzināms EPIC) ļāva pats par sevi izslēgt tā līmenī neierobežotas garantijas esību (180). |
| --- | --- |

(177)

Komisija uzsver, ka tā jau izdarījusi līdzīgus secinājumus attiecībā uz citiem gadījumiem, kad tā uzskatīja, ka uz akciju sabiedrību, kuras akcijas 100 % pieder publiskai iestādei vai valstij, neattiecas tāda neierobežota valsts garantija, kāda attiecas uz tās akcionāru. Attiecībā uz akciju sabiedrībām, kuras tieši pieder valstij, Komisija, sākot ar 2003. gadu, saistībā ar lietu EDF
   (178) uzskata, ka EPIC pārveides rezultātā par akciju sabiedrību, uz kuru attiecas vispārējās tiesības, un tātad vispārējās bankrota tiesības, var tikt atceltas tās garantijas, kuras uz uzņēmumu attiecās līdz tam. Šī argumentācija nesen tika apstiprināta, kad La Poste tika pārveidota par akciju sabiedrību (179), kura 100 % pieder valstij. Attiecībā uz akciju sabiedrībām, kuras pieder publiskām iestādēm, Komisija iepriekšminētajā lēmumā par La Banque Postale izveidi atzina, ka tāda meitasuzņēmuma – akciju sabiedrības –, kura pilnīgi pieder publiskai iestādei, statuss (šajā gadījumā La Poste, kurai bija publisko tiesību juridiskais statuss, kas pielīdzināms EPIC) ļāva pats par sevi izslēgt tā līmenī neierobežotas garantijas esību (180).

7.1.2.   PUBLISKĀS ORGANIZĀCIJAS IFP SAIMNIECISKĀ DARBĪBA, KURU SEDZ NEIEROBEŽOTĀ GARANTIJA

| (178) | Kā Komisija jau norādīja iepriekšējos lēmumos par publisko organizāciju IFP
   (181), atbilstīgi tās statūtiem publiskajai organizācijai IFP ir trīs uzdevumi:






  — | pētniecības un attīstības uzdevums naftas un gāzes krājumu izpētes jomā un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju jomā, |
| --- | --- | --- |

(178)

Kā Komisija jau norādīja iepriekšējos lēmumos par publisko organizāciju IFP
   (181), atbilstīgi tās statūtiem publiskajai organizācijai IFP ir trīs uzdevumi:

—

pētniecības un attīstības uzdevums naftas un gāzes krājumu izpētes jomā un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tehnoloģiju jomā,

| — | inženieru un tehniskā personāla apmācības uzdevums, |
| --- | --- |

—

inženieru un tehniskā personāla apmācības uzdevums,

| — | nozaru informācijas sniegšanas un dokumentācijas izstrādes uzdevums. |
| --- | --- |

—

nozaru informācijas sniegšanas un dokumentācijas izstrādes uzdevums.

| (179) | Francijas iestādes, kā norādīts 31. apsvērumā, uzskata, ka publiskā organizācija IFP ir pētniecības struktūra, kurai ir trīskāršs vispārējas nozīmes uzdevums (izpēte, apmācība un dokumentēšana). |
| --- | --- |

(179)

Francijas iestādes, kā norādīts 31. apsvērumā, uzskata, ka publiskā organizācija IFP ir pētniecības struktūra, kurai ir trīskāršs vispārējas nozīmes uzdevums (izpēte, apmācība un dokumentēšana).

| (180) | Komisija arī uzskata, ka, ņemot vērā publiskajai organizācijai IFP uzticētos uzdevumus, tā var tikt kvalificēta kā “pētniecības organizācija” Kopienas nostādņu par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai (182) (turpmāk tekstā “Nostādnes P&A&I) 2.2. punkta d) apakšpunkta nozīmē – tās galvenais mērķis ir veikt fundamentālos pētījumus (183), rūpnieciskos pētījumus (184) vai eksperimentālo izstrādni (185) un izplatīt to rezultātus mācību, publikāciju vai tehnoloģiju nodošanas veidā. |
| --- | --- |

(180)

Komisija arī uzskata, ka, ņemot vērā publiskajai organizācijai IFP uzticētos uzdevumus, tā var tikt kvalificēta kā “pētniecības organizācija” Kopienas nostādņu par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai (182) (turpmāk tekstā “Nostādnes P&A&I) 2.2. punkta d) apakšpunkta nozīmē – tās galvenais mērķis ir veikt fundamentālos pētījumus (183), rūpnieciskos pētījumus (184) vai eksperimentālo izstrādni (185) un izplatīt to rezultātus mācību, publikāciju vai tehnoloģiju nodošanas veidā.

| (181) | Atbilstoši Tiesas judikatūrai (186) pētniecības organizācijas darbību publiskais finansējums (ar to saprotot tām piešķirto neierobežoto valsts garantiju) var izraisīt (187) valsts atbalsta piešķiršanu, ciktāl attiecīgā organizācija veic saimniecisku darbību, proti, jebkuru darbību, kas iever preču vai pakalpojumu piedāvāšanu attiecīgajā tirgū (188), neatkarīgi no šīs vienības juridiskā statusa un finansēšanas veida. |
| --- | --- |

(181)

Atbilstoši Tiesas judikatūrai (186) pētniecības organizācijas darbību publiskais finansējums (ar to saprotot tām piešķirto neierobežoto valsts garantiju) var izraisīt (187) valsts atbalsta piešķiršanu, ciktāl attiecīgā organizācija veic saimniecisku darbību, proti, jebkuru darbību, kas iever preču vai pakalpojumu piedāvāšanu attiecīgajā tirgū (188), neatkarīgi no šīs vienības juridiskā statusa un finansēšanas veida.

| (182) | Attiecībā tieši uz pētniecības organizāciju darbības saimniecisko (vai ar saimniecisko darbību nesaistītu) raksturu Komisija lēmumu pieņemšanas praksē (189) ir precizējusi to, ko tā uzskata par attiecināmu uz vienu vai otru kategoriju. |
| --- | --- |

(182)

Attiecībā tieši uz pētniecības organizāciju darbības saimniecisko (vai ar saimniecisko darbību nesaistītu) raksturu Komisija lēmumu pieņemšanas praksē (189) ir precizējusi to, ko tā uzskata par attiecināmu uz vienu vai otru kategoriju.

| (183) | Attiecībā uz pētniecības organizāciju galvenajām darbībām Komisija uzskata, ka tās principā ir nesaimnieciska rakstura darbības, jo īpaši:






  — | izglītība nolūkā panākt personāla daudzuma un kvalifikācijas pieaugumu; |
| --- | --- | --- |

(183)

Attiecībā uz pētniecības organizāciju galvenajām darbībām Komisija uzskata, ka tās principā ir nesaimnieciska rakstura darbības, jo īpaši:

—

izglītība nolūkā panākt personāla daudzuma un kvalifikācijas pieaugumu;

| — | neatkarīgu P&A darbību veikšana, lai gūtu vairāk zināšanu un labāku sapratni, tostarp kopīgas P&A darbības; |
| --- | --- |

—

neatkarīgu P&A darbību veikšana, lai gūtu vairāk zināšanu un labāku sapratni, tostarp kopīgas P&A darbības;

| — | pētījumu rezultātu izplatīšana. |
| --- | --- |

—

pētījumu rezultātu izplatīšana.

| (184) | Turklāt tā uzskata, ka tehnoloģiju pārneses darbības (licencēšana, uzlabojumi vai pētniecības organizācijas radīto zināšanu citi pārvaldības veidi) ir nesaimnieciska rakstura darbības, ja tās ir “iekšējas darbības” (190) un visus ienākumus no šīm darbībām atkārtoti iegulda pētniecības organizāciju pamatdarbībā. |
| --- | --- |

(184)

Turklāt tā uzskata, ka tehnoloģiju pārneses darbības (licencēšana, uzlabojumi vai pētniecības organizācijas radīto zināšanu citi pārvaldības veidi) ir nesaimnieciska rakstura darbības, ja tās ir “iekšējas darbības” (190) un visus ienākumus no šīm darbībām atkārtoti iegulda pētniecības organizāciju pamatdarbībā.

| (185) | Komisija turpretī uzskata, ka saimnieciskajās darbībās ietilpst pētniecība, ko veic pēc līguma ar rūpniecības uzņēmumiem, un pētījumu infrastruktūras iznomāšana, kā arī konsultēšana (191). |
| --- | --- |

(185)

Komisija turpretī uzskata, ka saimnieciskajās darbībās ietilpst pētniecība, ko veic pēc līguma ar rūpniecības uzņēmumiem, un pētījumu infrastruktūras iznomāšana, kā arī konsultēšana (191).

| (186) | Konkrētajā gadījumā publiskajai organizācijai IFP piešķirtā neierobežotā garantija tās EPIC statusa dēļ vienlaikus sedz tās darbību, kurai nav saimnieciska rakstura (kas pats par sevi nerada problēmu attiecībā uz tiesību aktiem par valsts atbalstu), un tās saimniecisko darbību, kura izpaužas divos veidos. |
| --- | --- |

(186)

Konkrētajā gadījumā publiskajai organizācijai IFP piešķirtā neierobežotā garantija tās EPIC statusa dēļ vienlaikus sedz tās darbību, kurai nav saimnieciska rakstura (kas pats par sevi nerada problēmu attiecībā uz tiesību aktiem par valsts atbalstu), un tās saimniecisko darbību, kura izpaužas divos veidos.

| (187) | Attiecībā uz pirmo saimnieciskās darbības veidu, lai gan, kā norādīts 31. apsvērumā, Francijas iestādes uzskata, ka publiskās organizācijas IFP darbībām pārsvarā nav saimnieciska rakstura, tās 2010. gada 13. janvāra un 16. jūlija vēstulēs atzina, ka ārpus tās meitasuzņēmumu ekskluzīvās darbības jomas publiskā organizācija IFP sniedza arī pakalpojumus, galvenokārt iekārtu un telpu iznomāšanu, personāla izmantošanu, kā arī juridiskus pakalpojumus meitasuzņēmumu labā, kā arī līgumpētījumus trešo personu un meitasuzņēmumu vārdā. Kā norādīts 185. apsvērumā, šādai darbībai ir saimniecisks raksturs tajā nozīmē, kādu tām parasti piešķir Komisija. |
| --- | --- |

(187)

Attiecībā uz pirmo saimnieciskās darbības veidu, lai gan, kā norādīts 31. apsvērumā, Francijas iestādes uzskata, ka publiskās organizācijas IFP darbībām pārsvarā nav saimnieciska rakstura, tās 2010. gada 13. janvāra un 16. jūlija vēstulēs atzina, ka ārpus tās meitasuzņēmumu ekskluzīvās darbības jomas publiskā organizācija IFP sniedza arī pakalpojumus, galvenokārt iekārtu un telpu iznomāšanu, personāla izmantošanu, kā arī juridiskus pakalpojumus meitasuzņēmumu labā, kā arī līgumpētījumus trešo personu un meitasuzņēmumu vārdā. Kā norādīts 185. apsvērumā, šādai darbībai ir saimniecisks raksturs tajā nozīmē, kādu tām parasti piešķir Komisija.

| (188) | Attiecībā uz otro saimnieciskās darbības veidu, tehnoloģiju pārnese, piemēram, licencēšana, atvasināto produktu radīšana vai pētniecības organizācijas radīto zināšanu citi pārvaldības veidi, principā ir, kā norādīts 184. apsvērumā, darbības, kurām nepiemīt saimniecisks raksturs, ja tās tiek veiktas uzņēmumu iekšienē un ja to radītā peļņa pilnībā tiek no jauna ieguldīta publiskajā pētniecībā. Tomēr šajā konkrētajā gadījumā Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 secināja, ka publiskās organizācijas IFP un tās privāttiesību meitasuzņēmumu ļoti īpašās attiecības ir tādas, ka “[...] dažas no IFP darbībām iziet ārpus to darbības jomas, kurām nav saimniecisks raksturs, jo tās var komerciāli izmantot tā meitasuzņēmumi” (192). Komisija no tā tik tiešām secināja, ka attiecīgos meitasuzņēmumus nevar uzskatīt par neatkarīgiem no mātesuzņēmuma, jo to darbība iekļaujas publiskās organizācijas IFP attīstības stratēģijā, tā veic ne tikai juridisku, bet arī de facto kontroli, jo ekskluzīvie nolīgumi liecina par spēcīgu saimniecisko integrāciju un publiskajai organizācijai IFP un attiecīgajiem meitasuzņēmumiem to uzņēmēju vidū, kuri darbojas šajā jomā, ir kopīgs tēls. Tāpēc tehnoloģiju pārnese, jo īpaši to, kuras radušās rūpniecisko pētījumu rezultātā (193), starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens, Beicip-Franlab un Prosernat jākvalificē kā saimnieciska darbība konkurences tiesību nozīmē. |
| --- | --- |

(188)

Attiecībā uz otro saimnieciskās darbības veidu, tehnoloģiju pārnese, piemēram, licencēšana, atvasināto produktu radīšana vai pētniecības organizācijas radīto zināšanu citi pārvaldības veidi, principā ir, kā norādīts 184. apsvērumā, darbības, kurām nepiemīt saimniecisks raksturs, ja tās tiek veiktas uzņēmumu iekšienē un ja to radītā peļņa pilnībā tiek no jauna ieguldīta publiskajā pētniecībā. Tomēr šajā konkrētajā gadījumā Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 secināja, ka publiskās organizācijas IFP un tās privāttiesību meitasuzņēmumu ļoti īpašās attiecības ir tādas, ka “[...] dažas no IFP darbībām iziet ārpus to darbības jomas, kurām nav saimniecisks raksturs, jo tās var komerciāli izmantot tā meitasuzņēmumi” (192). Komisija no tā tik tiešām secināja, ka attiecīgos meitasuzņēmumus nevar uzskatīt par neatkarīgiem no mātesuzņēmuma, jo to darbība iekļaujas publiskās organizācijas IFP attīstības stratēģijā, tā veic ne tikai juridisku, bet arī de facto kontroli, jo ekskluzīvie nolīgumi liecina par spēcīgu saimniecisko integrāciju un publiskajai organizācijai IFP un attiecīgajiem meitasuzņēmumiem to uzņēmēju vidū, kuri darbojas šajā jomā, ir kopīgs tēls. Tāpēc tehnoloģiju pārnese, jo īpaši to, kuras radušās rūpniecisko pētījumu rezultātā (193), starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens, Beicip-Franlab un Prosernat jākvalificē kā saimnieciska darbība konkurences tiesību nozīmē.

7.1.3.   ŠĀ LĒMUMA DARBĪBAS JOMA

| (189) | No 7.1.1. daļas izriet, ka valsts garantija attiecas tikai uz tām darbībām, kuras veic tieši publiskā organizācija IFP, pretēji darbībām, kuras veic tās privāttiesību meitasuzņēmumi, uz kuriem garantija neattiecas. |
| --- | --- |

(189)

No 7.1.1. daļas izriet, ka valsts garantija attiecas tikai uz tām darbībām, kuras veic tieši publiskā organizācija IFP, pretēji darbībām, kuras veic tās privāttiesību meitasuzņēmumi, uz kuriem garantija neattiecas.

| (190) | Turklāt no visām darbībām, kuras tieši veic publiskā organizācija IFP, tikai tā valsts garantija, kura sedz saimnieciska rakstura darbības, iespējams, ir valsts atbalsts, ja tiek izpildīti arī citi LESD 107. panta 1. punkta nosacījumi. |
| --- | --- |

(190)

Turklāt no visām darbībām, kuras tieši veic publiskā organizācija IFP, tikai tā valsts garantija, kura sedz saimnieciska rakstura darbības, iespējams, ir valsts atbalsts, ja tiek izpildīti arī citi LESD 107. panta 1. punkta nosacījumi.

| (191) | Visbeidzot, no 7.1.2. daļas izriet, ka šīs saimnieciskās darbības, no vienas puses, ir tikai tās publiskās organizācijas IFP pētnieciskās darbības, ko tā veic uz līguma pamata, un, no otras puses, tikai tās tehnoloģiju pārneses darbības, kuras attiecas uz ekskluzīvajām meitasuzņēmumu Axens, Prosernat un Beicip-Franlab darbības jomām, kā arī infrastruktūras iznomāšana, personāla izmantošana un juridisko pakalpojumu sniegšana. |
| --- | --- |

(191)

Visbeidzot, no 7.1.2. daļas izriet, ka šīs saimnieciskās darbības, no vienas puses, ir tikai tās publiskās organizācijas IFP pētnieciskās darbības, ko tā veic uz līguma pamata, un, no otras puses, tikai tās tehnoloģiju pārneses darbības, kuras attiecas uz ekskluzīvajām meitasuzņēmumu Axens, Prosernat un Beicip-Franlab darbības jomām, kā arī infrastruktūras iznomāšana, personāla izmantošana un juridisko pakalpojumu sniegšana.

7.1.4.   SELEKTĪVU PRIEKŠROCĪBU ESĪBA ATTIECĪBĀ UZ GRUPU IFP

| (192) | Lai analizētu iespējamās priekšrocības, kuras grupa IFP varētu iegūt no neierobežotās garantijas, kas piešķirta tās mātesuzņēmumam - publiskajai organizācijai IFP – tās EPIC statusa dēļ, Komisija analīzi veiks divos posmos: vispirms tā izpētīs iespējamās priekšrocības, kas radušās attiecībā uz mātesuzņēmumu (7.1.4.1.), pēc tam izpētīs tās priekšrocības, kuras, iespējams, nodotas meitasuzņēmumiem (7.1.4.2.). |
| --- | --- |

(192)

Lai analizētu iespējamās priekšrocības, kuras grupa IFP varētu iegūt no neierobežotās garantijas, kas piešķirta tās mātesuzņēmumam - publiskajai organizācijai IFP – tās EPIC statusa dēļ, Komisija analīzi veiks divos posmos: vispirms tā izpētīs iespējamās priekšrocības, kas radušās attiecībā uz mātesuzņēmumu (7.1.4.1.), pēc tam izpētīs tās priekšrocības, kuras, iespējams, nodotas meitasuzņēmumiem (7.1.4.2.).

7.1.4.1.   
  Priekšrocības, kuras radušās attiecībā uz publisko organizāciju IFP

| (193) | Iepriekšminētajā lēmumā par procedūras sākšanu, atbilstoši iepriekšminētā Paziņojuma par garantijām 2.1.3. punktam Komisija norādīja, ka tā uzskata, ka publiskā organizācija IFP var gūt priekšrocības no EPIC statusa, galvenokārt izmantojot labvēlīgākus finansējuma noteikumus (194) kapitāla tirgos, kura ir priekšrocība, kas izriet no tā, ka publisko tiesību juridiskajām personām netiek piemērota vispārējo tiesību procedūra attiecībā uz sanāciju un likvidāciju tiesas ceļā. Turklāt publiskas iestādes maksātnespējas gadījumā Komisija atzīmēja, ka valsts garantija attiecas uz visām publiskās organizācijas IFP parādsaistībām, kuras, kā norādīts lēmuma par procedūras sākšanu 71. apsvērumā “var būt ne tikai finansiālas, bet arī komerciālas vai vēl kāda cita veida parādsaistības”, jo īpaši parādsaistības pret piegādātājiem (kuru rēķini nav apmaksāti) vai pret klientiem (kuriem pakalpojumi netika sniegti). |
| --- | --- |

(193)

Iepriekšminētajā lēmumā par procedūras sākšanu, atbilstoši iepriekšminētā Paziņojuma par garantijām 2.1.3. punktam Komisija norādīja, ka tā uzskata, ka publiskā organizācija IFP var gūt priekšrocības no EPIC statusa, galvenokārt izmantojot labvēlīgākus finansējuma noteikumus (194) kapitāla tirgos, kura ir priekšrocība, kas izriet no tā, ka publisko tiesību juridiskajām personām netiek piemērota vispārējo tiesību procedūra attiecībā uz sanāciju un likvidāciju tiesas ceļā. Turklāt publiskas iestādes maksātnespējas gadījumā Komisija atzīmēja, ka valsts garantija attiecas uz visām publiskās organizācijas IFP parādsaistībām, kuras, kā norādīts lēmuma par procedūras sākšanu 71. apsvērumā “var būt ne tikai finansiālas, bet arī komerciālas vai vēl kāda cita veida parādsaistības”, jo īpaši parādsaistības pret piegādātājiem (kuru rēķini nav apmaksāti) vai pret klientiem (kuriem pakalpojumi netika sniegti).

| (194) | Padziļinātas attiecīgā pasākuma izpētes beigās Komisija uzskata, ka jāizpēta iespējamu priekšrocību esība attiecībā uz publisko organizāciju IFP tās attiecībās ar banku un finanšu iestādēm (A), piegādātājiem (B) un klientiem (C). |
| --- | --- |

(194)

Padziļinātas attiecīgā pasākuma izpētes beigās Komisija uzskata, ka jāizpēta iespējamu priekšrocību esība attiecībā uz publisko organizāciju IFP tās attiecībās ar banku un finanšu iestādēm (A), piegādātājiem (B) un klientiem (C).

A.   Priekšrocību neesība attiecībās ar banku un finanšu iestādēm

| (195) | Lai gan Komisija atzīst, ka attiecībā uz publisko organizāciju IFP ārējās reitinga aģentūras nav veikušās finanšu novērtējumu (195), iepriekšminētajā lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norāda, ka attiecībā uz finansējumu, kas piešķirts publiskajai organizācijai IFP, kreditori veic riska novērtēšanu saistību nepildīšanas gadījumā (196). Tā kā publiskā organizācija IFP“vēršas finanšu tirgos sava parāda finansēšanai”, Komisija norāda, ka iepriekšējas izpētes stadijā nevar izslēgt, ka publiskajai organizācijai IFP ir saimnieciska rakstura priekšrocības, kas saistītas ar to, ka finanšu tirgu novērtēšanā tiek ņemta vērā garantijas sniedzējas pēdējā instancē – valsts – loma attiecībā uz publiskās organizācijas IFP parādiem. |
| --- | --- |

(195)

Lai gan Komisija atzīst, ka attiecībā uz publisko organizāciju IFP ārējās reitinga aģentūras nav veikušās finanšu novērtējumu (195), iepriekšminētajā lēmumā par procedūras sākšanu Komisija norāda, ka attiecībā uz finansējumu, kas piešķirts publiskajai organizācijai IFP, kreditori veic riska novērtēšanu saistību nepildīšanas gadījumā (196). Tā kā publiskā organizācija IFP“vēršas finanšu tirgos sava parāda finansēšanai”, Komisija norāda, ka iepriekšējas izpētes stadijā nevar izslēgt, ka publiskajai organizācijai IFP ir saimnieciska rakstura priekšrocības, kas saistītas ar to, ka finanšu tirgu novērtēšanā tiek ņemta vērā garantijas sniedzējas pēdējā instancē – valsts – loma attiecībā uz publiskās organizācijas IFP parādiem.

| (196) | Padziļinātās izpētes noslēgumā Komisija ņem vērā Francijas iesniegtos elementus, kuri iepriekš minēti 64. apsvērumā un kuri apkopoti 1. tabulā šajā apsvērumā (kurā saīsinājums “KEUR” nozīmē “tūkstošus euro”).

  1.   tabula.


  Publiskās organizācijas IFP parādsaistības 2005.–2010. gadā













  Struktūra | IFP | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| tūkstošos euro | tūkstošos euro | tūkstošos euro | tūkstošos euro | tūkstošos euro | tūkstošos euro |
| Aizņēmumi un parādi kredītiestādēs (197) | Termiņš līdz vienam gadam (1) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| Termiņš ilgāks par gadu | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| |
| (1) tostarp banku aizdevumi ikdienas vajadzībām un banku kredītu atlikumi | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |

(196)

Padziļinātās izpētes noslēgumā Komisija ņem vērā Francijas iesniegtos elementus, kuri iepriekš minēti 64. apsvērumā un kuri apkopoti 1. tabulā šajā apsvērumā (kurā saīsinājums “KEUR” nozīmē “tūkstošus euro”).

1.   tabula.

Publiskās organizācijas IFP parādsaistības 2005.–2010. gadā

Struktūra

IFP

2005

2006

2007

2008

2009

2010

tūkstošos euro

tūkstošos euro

tūkstošos euro

tūkstošos euro

tūkstošos euro

tūkstošos euro

Aizņēmumi un parādi kredītiestādēs (197)

Termiņš līdz vienam gadam (1)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

Termiņš ilgāks par gadu

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

(1) tostarp banku aizdevumi ikdienas vajadzībām un banku kredītu atlikumi

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

| Kredītiestādēs iegūto aizdevumu un parādu procentu likme | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Procentu likme + rezerve | Procentu likme + rezerve | Procentu likme + rezerve | Procentu likme + rezerve | Procentu likme + rezerve | Procentu likme + rezerve |
| Vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumi | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| Īstermiņa aizdevumi un kredītlīnijas | [Banka Nr. 1] (198) | EONIA + [...] (197) | EONIA + [...] (197) | | | | |
| [Banka Nr. 2] (198) | | | EONIA + [...] (197) | EONIA + [...] (197) | | |
| [Banka Nr. 3 (198) | | | | | EONIA + [...] (197) | |
| [Banka Nr. 4] (198) | | | | | | EONIA + [...] (197) |
| | | | | | | |

Kredītiestādēs iegūto aizdevumu un parādu procentu likme

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Procentu likme + rezerve

Procentu likme + rezerve

Procentu likme + rezerve

Procentu likme + rezerve

Procentu likme + rezerve

Procentu likme + rezerve

Vidēja termiņa un ilgtermiņa aizdevumi

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

Īstermiņa aizdevumi un kredītlīnijas

[Banka Nr. 1] (198)

EONIA + [...] (197)

EONIA + [...] (197)

[Banka Nr. 2] (198)

EONIA + [...] (197)

EONIA + [...] (197)

[Banka Nr. 3 (198)

EONIA + [...] (197)

[Banka Nr. 4] (198)

EONIA + [...] (197)

| (197) | No šīs informācijas izriet, ka kopš statusa maiņas, proti, laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam, par kuru ir pieejami dati, publiskā organizācija IFP nav aizņēmusies līdzekļus kredītiestādēs uz termiņu, kas pārsniedz vienu gadu. Tajā pašā laikposmā pēc statusa maiņas publiskā organizācija IFP 2009. gadā uz termiņu, kas mazāks par vienu gadu, aizņēmās līdzekļus tikai vienu reizi par nenozīmīgu summu [...] (*) euro. Turklāt jākonstatē, ka procentu likme, ko tolaik piemēroja [Banka Nr. 3] (**) (EONIA + [...] (*) %), bija par [...] (*) bāzes punktiem lielāka (turklāt pie citiem līdzvērtīgiem lielumiem) nekā procentu likme, par kuru publiskā organizācija IFP 2005. gadā vienojās ar [Banku Nr. 1] (**) (EONIA + [...] (*) %), kad tā vēl bija privāttiesību juridiska persona un tātad uz to neattiecās valsts garantija, ko tā gūst pašlaik, pateicoties savam publiskas iestādes statusam. |
| --- | --- |

(197)

No šīs informācijas izriet, ka kopš statusa maiņas, proti, laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam, par kuru ir pieejami dati, publiskā organizācija IFP nav aizņēmusies līdzekļus kredītiestādēs uz termiņu, kas pārsniedz vienu gadu. Tajā pašā laikposmā pēc statusa maiņas publiskā organizācija IFP 2009. gadā uz termiņu, kas mazāks par vienu gadu, aizņēmās līdzekļus tikai vienu reizi par nenozīmīgu summu [...] (*) euro. Turklāt jākonstatē, ka procentu likme, ko tolaik piemēroja [Banka Nr. 3] (**) (EONIA + [...] (*) %), bija par [...] (*) bāzes punktiem lielāka (turklāt pie citiem līdzvērtīgiem lielumiem) nekā procentu likme, par kuru publiskā organizācija IFP 2005. gadā vienojās ar [Banku Nr. 1] (**) (EONIA + [...] (*) %), kad tā vēl bija privāttiesību juridiska persona un tātad uz to neattiecās valsts garantija, ko tā gūst pašlaik, pateicoties savam publiskas iestādes statusam.

| (198) | Īpaši attiecībā uz 2010. gadu Francijas iestādes precizēja, ka publiskā organizācija IFP saņēma četrus kredītlīniju piedāvājumus par [...] (*) euro, ar procentu likmi uz vienu gadu starp EONIA + [...] (*) % [Bankā Nr. 4] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro) vai [Bankā Nr. 5] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro) un EONIA + [...] (*) [Bankā Nr. 3] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro) vai [Bankā Nr. 1] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro. Publiskā organizācija IFP saņēma arī citu “spot” piedāvājumu no [Bankas Nr. 3] (**) (atkarībā no izvēlētā aizņēmuma ilguma) ar procentu likmi, kas līdzvērtīga EURIBOR + [...] (*) %. Komisija ņem vērā to, ka šīs procentu likmes līdzvērtīgas tām, par kurām publiskā organizācija IFP vienojās pirms statusa maiņas 2006. gadā, kad tā vēl bija privāttiesību juridiska persona, uz kuru valsts garantijas neattiecas. |
| --- | --- |

(198)

Īpaši attiecībā uz 2010. gadu Francijas iestādes precizēja, ka publiskā organizācija IFP saņēma četrus kredītlīniju piedāvājumus par [...] (*) euro, ar procentu likmi uz vienu gadu starp EONIA + [...] (*) % [Bankā Nr. 4] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro) vai [Bankā Nr. 5] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro) un EONIA + [...] (*) [Bankā Nr. 3] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro) vai [Bankā Nr. 1] (**) (plus komisijas maksa par saistībām [...] (*) %, proti, [...] (*) euro. Publiskā organizācija IFP saņēma arī citu “spot” piedāvājumu no [Bankas Nr. 3] (**) (atkarībā no izvēlētā aizņēmuma ilguma) ar procentu likmi, kas līdzvērtīga EURIBOR + [...] (*) %. Komisija ņem vērā to, ka šīs procentu likmes līdzvērtīgas tām, par kurām publiskā organizācija IFP vienojās pirms statusa maiņas 2006. gadā, kad tā vēl bija privāttiesību juridiska persona, uz kuru valsts garantijas neattiecas.

| (199) | Ņemot vērā iepriekš norādīto, Komisija atzīst, ka laikposmā no statusa maiņas līdz 2010. gadam publiskā organizācija IFP no EPIC statusa nav guvusi reālas saimnieciskas priekšrocības tās attiecībās ar banku un finanšu iestādēm. Citiem vārdiem, iespējamās priekšrocības, ko uzņēmums varētu gūt no neierobežotas garantijas par tirgus noteikumiem labvēlīgāku aizdevuma procentu likmju veidā, attiecīgajā laikposmā nav īstenojušās. |
| --- | --- |

(199)

Ņemot vērā iepriekš norādīto, Komisija atzīst, ka laikposmā no statusa maiņas līdz 2010. gadam publiskā organizācija IFP no EPIC statusa nav guvusi reālas saimnieciskas priekšrocības tās attiecībās ar banku un finanšu iestādēm. Citiem vārdiem, iespējamās priekšrocības, ko uzņēmums varētu gūt no neierobežotas garantijas par tirgus noteikumiem labvēlīgāku aizdevuma procentu likmju veidā, attiecīgajā laikposmā nav īstenojušās.

| (200) | Šāds secinājums, protams, ir svarīgs tikai attiecībā uz pagātni, jo Komisija nevarēja paredzēt tirgus dalībnieku turpmāko izturēšanos, ne arī to, kā izmainīsies viņu priekšstats par valsts garantijas ietekmi uz publiskās organizācijas IFP saistību neizpildes risku. Saistībā ar gada ziņojumiem, kas Francijas iestādēm turpmāk jāiesniedz Komisijai, Francijas iestādēm jāiesniedz arī informācija par publiskās organizācijas IFP parādsaistību līmeni un noteikumiem, kā arī pierādījumi, ka šie aizņēmumi atbilst tirgus nosacījumiem, vai jāpievieno attiecīgā atbalsta bruto ekvivalents, aprēķinot maksimālās garantijas ietekmes summas, izmantojot metodi, kas līdzīga tai, kura aprakstīta 300. apsvērumā norādītājā 6. tabulā. |
| --- | --- |

(200)

Šāds secinājums, protams, ir svarīgs tikai attiecībā uz pagātni, jo Komisija nevarēja paredzēt tirgus dalībnieku turpmāko izturēšanos, ne arī to, kā izmainīsies viņu priekšstats par valsts garantijas ietekmi uz publiskās organizācijas IFP saistību neizpildes risku. Saistībā ar gada ziņojumiem, kas Francijas iestādēm turpmāk jāiesniedz Komisijai, Francijas iestādēm jāiesniedz arī informācija par publiskās organizācijas IFP parādsaistību līmeni un noteikumiem, kā arī pierādījumi, ka šie aizņēmumi atbilst tirgus nosacījumiem, vai jāpievieno attiecīgā atbalsta bruto ekvivalents, aprēķinot maksimālās garantijas ietekmes summas, izmantojot metodi, kas līdzīga tai, kura aprakstīta 300. apsvērumā norādītājā 6. tabulā.

| (201) | Visbeidzot, Komisija ņem vērā Francijas iestāžu priekšlikumu iekļaut šādu rakstisku norādi visos finansējuma līgumos (visiem finanšu instrumentiem, uz kuriem attiecas līgums):
  “Emisijai/programmai/aizņēmumam netiek nodrošinātas nekādas tiešas vai netiešas valsts garantijas. Maksātnespējas gadījumā valsts nav atbildīga par publiskās organizācijas IFP parādu atmaksāšanu.” |
| --- | --- |

(201)

Visbeidzot, Komisija ņem vērā Francijas iestāžu priekšlikumu iekļaut šādu rakstisku norādi visos finansējuma līgumos (visiem finanšu instrumentiem, uz kuriem attiecas līgums):

“Emisijai/programmai/aizņēmumam netiek nodrošinātas nekādas tiešas vai netiešas valsts garantijas. Maksātnespējas gadījumā valsts nav atbildīga par publiskās organizācijas IFP parādu atmaksāšanu.”

| (202) | Šajā kontekstā šīs saistības kopā ar visām citām saistībām, kuras jāpilda Francijai, un pat ja šīs saistības vienas pašas neļauj atrisināt jautājumu par garantijas esību, attiecīgā gadījumā ļaus izmantot pieļautā riska izņēmumu un ievērojami samazināt garantiju iespējamo negatīvo ietekmi. |
| --- | --- |

(202)

Šajā kontekstā šīs saistības kopā ar visām citām saistībām, kuras jāpilda Francijai, un pat ja šīs saistības vienas pašas neļauj atrisināt jautājumu par garantijas esību, attiecīgā gadījumā ļaus izmantot pieļautā riska izņēmumu un ievērojami samazināt garantiju iespējamo negatīvo ietekmi.

B.   Priekšrocības attiecībās ar piegādātājiem

| (203) | Attiecībā uz piegādātājiem, pretēji Francijas iestāžu norādītajam (skatīt 65. apsvērumu), nepietiek ar to, ka uz publisko organizāciju IFP attiecas Eiropas Savienības vai valsts tiesību aktos noteiktais pienākums izsludināt konkursu, lai novērstu jebkādas priekšrocības, ko tā gūs no EPIC statusa; saistībā ar publisko iepirkumu katrs piegādātājs – kandidāts laikus var noskaidrot par publiskās organizācijas IFP bankrota neiespējamību tad, kad viņš iesniedz pieteikumu par piedalīšanos konkursā. Tāpat arī publiskā iepirkuma jomā jānošķir cenu samazinājums, kas saistīts ar efektivitātes pieaugumu pretendentu konkurences dēļ konkursā, kas, kā Komisija atzīmēja ziņojumā, ko citēja Francijas iestādes, ir īsts “sociāls ieguvums”, un tas cenas samazinājums, kas radies no tā, ka līgumslēdzēji labvēlīgāk vērtē tādas struktūras saistību neizpildes risku, par kuru viņiem ir zināms, ka tās publiskās iestādes statuss to pasargā no riska to likvidēt tiesas ceļā. Šo abu faktoru, kuri abi var ietekmēt publisko piegāžu cenu pazemināšanos, raksturs ir atšķirīgs, tāpēc Komisija nekādā ziņā nevar otrā faktora ietekmi piedēvēt pirmajam faktoram. |
| --- | --- |

(203)

Attiecībā uz piegādātājiem, pretēji Francijas iestāžu norādītajam (skatīt 65. apsvērumu), nepietiek ar to, ka uz publisko organizāciju IFP attiecas Eiropas Savienības vai valsts tiesību aktos noteiktais pienākums izsludināt konkursu, lai novērstu jebkādas priekšrocības, ko tā gūs no EPIC statusa; saistībā ar publisko iepirkumu katrs piegādātājs – kandidāts laikus var noskaidrot par publiskās organizācijas IFP bankrota neiespējamību tad, kad viņš iesniedz pieteikumu par piedalīšanos konkursā. Tāpat arī publiskā iepirkuma jomā jānošķir cenu samazinājums, kas saistīts ar efektivitātes pieaugumu pretendentu konkurences dēļ konkursā, kas, kā Komisija atzīmēja ziņojumā, ko citēja Francijas iestādes, ir īsts “sociāls ieguvums”, un tas cenas samazinājums, kas radies no tā, ka līgumslēdzēji labvēlīgāk vērtē tādas struktūras saistību neizpildes risku, par kuru viņiem ir zināms, ka tās publiskās iestādes statuss to pasargā no riska to likvidēt tiesas ceļā. Šo abu faktoru, kuri abi var ietekmēt publisko piegāžu cenu pazemināšanos, raksturs ir atšķirīgs, tāpēc Komisija nekādā ziņā nevar otrā faktora ietekmi piedēvēt pirmajam faktoram.

| (204) | Lai novērtētu cenu pazemināšanos, ko izraisa tas, ka piegādātāji labvēlīgāk vērtē EPIC saistību neizpildes risku, Komisija nodomājusi argumentēt saistībā ar līdzvērtīga riska segšanas izmaksām. Ja valsts garantijas nav, publiskās organizācijas IFP piegādātājs, kurš vēlētos izmantot līdzvērtīgu garantiju (proti, pilnīgi nodrošināties pret līgumslēdzēja saistību neizpildes risku), varētu izmantot specializētas kredītiestādes vai apdrošināšanas sabiedrības pakalpojumus. Tādu saistību neizpildes risku bieži uzņemas komercsabiedrības, kas specializējas faktoringā (199). |
| --- | --- |

(204)

Lai novērtētu cenu pazemināšanos, ko izraisa tas, ka piegādātāji labvēlīgāk vērtē EPIC saistību neizpildes risku, Komisija nodomājusi argumentēt saistībā ar līdzvērtīga riska segšanas izmaksām. Ja valsts garantijas nav, publiskās organizācijas IFP piegādātājs, kurš vēlētos izmantot līdzvērtīgu garantiju (proti, pilnīgi nodrošināties pret līgumslēdzēja saistību neizpildes risku), varētu izmantot specializētas kredītiestādes vai apdrošināšanas sabiedrības pakalpojumus. Tādu saistību neizpildes risku bieži uzņemas komercsabiedrības, kas specializējas faktoringā (199).

| (205) | Komisija atzīmē, ka atlīdzībā par šādu faktoringa pakalpojumu ietverti divi elementi:






  a) | komisijas maksa par finansējumu (vai parādnieka procenti), ko prorata temporis aprēķina, lai nodrošinātu piegādātājam piešķirtā avansa iepriekšēju finansējumu, kas ir atkarīgs no parādu cesijas brīdī spēkā esošās procentu likmes, |
| --- | --- | --- |

(205)

Komisija atzīmē, ka atlīdzībā par šādu faktoringa pakalpojumu ietverti divi elementi:

a)

komisijas maksa par finansējumu (vai parādnieka procenti), ko prorata temporis aprēķina, lai nodrošinātu piegādātājam piešķirtā avansa iepriekšēju finansējumu, kas ir atkarīgs no parādu cesijas brīdī spēkā esošās procentu likmes,

| b) | komisijas maksa par faktoringu tā tiešā nozīmē, kas svārstās (200) no 0,7 % līdz 2,5 % no uzticētā apgrozījuma ar vidējo procentu likmi 1,5 %, ko aprēķina no pārvesto parādsaistību summas pārvaldības grāmatvedības pakalpojumu, prasījuma piedziņas un saistību izpildes garantijas pakalpojumu apmaksai. |
| --- | --- |

b)

komisijas maksa par faktoringu tā tiešā nozīmē, kas svārstās (200) no 0,7 % līdz 2,5 % no uzticētā apgrozījuma ar vidējo procentu likmi 1,5 %, ko aprēķina no pārvesto parādsaistību summas pārvaldības grāmatvedības pakalpojumu, prasījuma piedziņas un saistību izpildes garantijas pakalpojumu apmaksai.

| (206) | Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja, ka tās uzskata, ka Komisijas apsvērumi par faktoringa lomu balstīti uz nepilnīgu to iemeslu novērtējumu, kāpēc uzņēmumam jāizmanto šāda veida pakalpojumi. Francijas iestādes, protams, atzīst, ka faktoringa uzņēmējsabiedrības var nodrošināt trīs pakalpojumus saistībā ar naudas līdzekļu avansu, prasījuma piedziņu un prasījuma garantiju, taču precizē, ka šos pakalpojumus tās var piedāvāt gan kopā, gan atsevišķi. Pamatojoties uz 2009. gadā Francijas Bankas veiktu pētījumu (201), tās piebilst, ka starp šiem dažādajiem pakalpojumiem deleģētā pārvaldība (proti, finansējuma operācija bez prasījuma piedziņas) kļūst par noteicošo faktoru piedāvājumos, tāpēc faktoringa izmantošana aizvien biežāk nozīmē tikai vienkāršu naudas līdzekļu operāciju attiecībā uz piegādātāju. Komisija ņem vērā šo piezīmi. |
| --- | --- |

(206)

Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja, ka tās uzskata, ka Komisijas apsvērumi par faktoringa lomu balstīti uz nepilnīgu to iemeslu novērtējumu, kāpēc uzņēmumam jāizmanto šāda veida pakalpojumi. Francijas iestādes, protams, atzīst, ka faktoringa uzņēmējsabiedrības var nodrošināt trīs pakalpojumus saistībā ar naudas līdzekļu avansu, prasījuma piedziņu un prasījuma garantiju, taču precizē, ka šos pakalpojumus tās var piedāvāt gan kopā, gan atsevišķi. Pamatojoties uz 2009. gadā Francijas Bankas veiktu pētījumu (201), tās piebilst, ka starp šiem dažādajiem pakalpojumiem deleģētā pārvaldība (proti, finansējuma operācija bez prasījuma piedziņas) kļūst par noteicošo faktoru piedāvājumos, tāpēc faktoringa izmantošana aizvien biežāk nozīmē tikai vienkāršu naudas līdzekļu operāciju attiecībā uz piegādātāju. Komisija ņem vērā šo piezīmi.

| (207) | Turklāt Francijas iestādes paziņoja publiskās organizācijas IFP faktoriem samaksāto summu (202) kopš 2004. gada (kā samaksu par nodrošinājumu diviem darbības veidiem – saimnieciskajai darbībai un darbībai, kas nav saimnieciska rakstura darbība).

  2.   tabula.


  Publiskās organizācijas IFP piegādātāju faktoringa izmantošana 2004.–2010. gadā









  Gads | Attiecīgo piegādātāju skaits | Maksājumi faktoriem
  (euro) | Attiecīgo rēķinu skaits |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2005. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2006. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2007. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2010. (203) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Kopā periodā
  (2004.-2010. g.) | | [...] (*) | [...] (*) |

(207)

Turklāt Francijas iestādes paziņoja publiskās organizācijas IFP faktoriem samaksāto summu (202) kopš 2004. gada (kā samaksu par nodrošinājumu diviem darbības veidiem – saimnieciskajai darbībai un darbībai, kas nav saimnieciska rakstura darbība).

2.   tabula.

Publiskās organizācijas IFP piegādātāju faktoringa izmantošana 2004.–2010. gadā

Gads

Attiecīgo piegādātāju skaits

Maksājumi faktoriem

(euro)

Attiecīgo rēķinu skaits

2004.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2005.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2006.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2007.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2010. (203)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Kopā periodā

(2004.-2010. g.)

[...] (*)

[...] (*)

| (208) | Francijas iestādes konstatē, ka, sākot ar publiskās organizācijas IFP statusa maiņu 2006. gadā, tās veiktie maksājumi faktoriem palielinājušies. Tās secina, ka šīs izmaiņas padara nederīgu Komisijas argumentāciju par to, kāds priekšstats trešām personām ir par EPIC saistību neizpildes risku. Tās uzskata, ka, ja publiskā organizācija IFP, sākot ar 2006. gadu, izmantojusi valsts nodrošinājumu pret saistību neizpildes risku, faktoru pakalpojumu izmantošanai, sākot ar šo datumu, vajadzēja būt retākai vai vispār neesošai. |
| --- | --- |

(208)

Francijas iestādes konstatē, ka, sākot ar publiskās organizācijas IFP statusa maiņu 2006. gadā, tās veiktie maksājumi faktoriem palielinājušies. Tās secina, ka šīs izmaiņas padara nederīgu Komisijas argumentāciju par to, kāds priekšstats trešām personām ir par EPIC saistību neizpildes risku. Tās uzskata, ka, ja publiskā organizācija IFP, sākot ar 2006. gadu, izmantojusi valsts nodrošinājumu pret saistību neizpildes risku, faktoru pakalpojumu izmantošanai, sākot ar šo datumu, vajadzēja būt retākai vai vispār neesošai.

| (209) | Tā kā atbilstīgi tam, ko Francijas iestādes norādīja 206. apsvērumā, faktoringa izmantošana aizvien vairāk tiek saistīta ar vajadzību saņemt avansu (deleģētās vadības pakalpojuma pieaugums) un aizvien mazāk – ar nesamaksāšanas riska uzņemšanos (prasījumu piedziņas, finansējuma un garantijas pakalpojuma samazināšanās), un tā kā publiskās organizācijas IFP grāmatvedības uzskaitē nav iespējams noteikt, kādu faktoringa pakalpojuma veidu izvēlējušies tās piegādātāji, Komisija gluži pretēji uzskata, ka publiskās organizācijas IFP konstatētās izmaiņas neļauj padarīt par nederīgu tās argumentāciju un vēl jo mazāk parādīt, ka publiskās organizācijas IFP piegādātāji būtu izdarījuši secinājumu par tās saistību neizpildes riska palielināšanos tās statusa maiņas dēļ. |
| --- | --- |

(209)

Tā kā atbilstīgi tam, ko Francijas iestādes norādīja 206. apsvērumā, faktoringa izmantošana aizvien vairāk tiek saistīta ar vajadzību saņemt avansu (deleģētās vadības pakalpojuma pieaugums) un aizvien mazāk – ar nesamaksāšanas riska uzņemšanos (prasījumu piedziņas, finansējuma un garantijas pakalpojuma samazināšanās), un tā kā publiskās organizācijas IFP grāmatvedības uzskaitē nav iespējams noteikt, kādu faktoringa pakalpojuma veidu izvēlējušies tās piegādātāji, Komisija gluži pretēji uzskata, ka publiskās organizācijas IFP konstatētās izmaiņas neļauj padarīt par nederīgu tās argumentāciju un vēl jo mazāk parādīt, ka publiskās organizācijas IFP piegādātāji būtu izdarījuši secinājumu par tās saistību neizpildes riska palielināšanos tās statusa maiņas dēļ.

| (210) | Komisija atzīst, ka tā nevar sniegt precīzu tās prēmijas apjoma novērtējumu, kas nepieciešama, lai nodrošinātu piegādātājus pret publiskās organizācijas IFP saistību neizpildes risku, ja tai nebūtu piešķirta valsts garantija. Tomēr Komisija atzīmē, ka, tā kā komisijas maksa par faktoringu, kas minēta 205. apsvēruma b) punktā, reāli sedz trīs atsevišķus pakalpojumus (prasījumu piedziņu, finansējumu un garantiju pret nemaksāšanu), maksimālā minētā summa 2,5 % apmērā no garantētā apgrozījuma jebkurā gadījumā palielina prēmiju, kas nepieciešama, lai nodrošinātos tikai pret saistību neizpildes risku. |
| --- | --- |

(210)

Komisija atzīst, ka tā nevar sniegt precīzu tās prēmijas apjoma novērtējumu, kas nepieciešama, lai nodrošinātu piegādātājus pret publiskās organizācijas IFP saistību neizpildes risku, ja tai nebūtu piešķirta valsts garantija. Tomēr Komisija atzīmē, ka, tā kā komisijas maksa par faktoringu, kas minēta 205. apsvēruma b) punktā, reāli sedz trīs atsevišķus pakalpojumus (prasījumu piedziņu, finansējumu un garantiju pret nemaksāšanu), maksimālā minētā summa 2,5 % apmērā no garantētā apgrozījuma jebkurā gadījumā palielina prēmiju, kas nepieciešama, lai nodrošinātos tikai pret saistību neizpildes risku.

| (211) | Katrā gadījumā Francijas iestādes saglabā iespēju paziņot precīzāku metodi, lai novērtētu tās priekšrocības, kuras publiskai iestādei attiecībās ar tās piegādātājiem sniedz tai piešķirtā garantija. Pamatojoties uz saimniecisku ekspertīzi, kas apspriesta saistībā ar izmeklēšanu, šī metode vajadzības gadījumā var būt pozitīva Komisijas lēmuma priekšmets, un Francija to var izmantot, lai izpildītu pienākumu sniegt informāciju, kurš noteikts šajā lēmumā. |
| --- | --- |

(211)

Katrā gadījumā Francijas iestādes saglabā iespēju paziņot precīzāku metodi, lai novērtētu tās priekšrocības, kuras publiskai iestādei attiecībās ar tās piegādātājiem sniedz tai piešķirtā garantija. Pamatojoties uz saimniecisku ekspertīzi, kas apspriesta saistībā ar izmeklēšanu, šī metode vajadzības gadījumā var būt pozitīva Komisijas lēmuma priekšmets, un Francija to var izmantot, lai izpildītu pienākumu sniegt informāciju, kurš noteikts šajā lēmumā.

| (212) | Saistībā ar attiecīgajām summām Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja, ka šo preču un pakalpojumu iegādes izmaksas ir tieši iekļautas pieņemtā personāla izmantošanas koeficientā, kas iesaistīts darbībās ar minēto preču un pakalpojumu iegādi (204). Turklāt summas par iesaistīto personālu un telpām nerada nekādus lielus īpašus izdevumus, jo visi saistītie izdevumi jau ir iekļauti iestādes struktūras izmaksās. |
| --- | --- |

(212)

Saistībā ar attiecīgajām summām Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja, ka šo preču un pakalpojumu iegādes izmaksas ir tieši iekļautas pieņemtā personāla izmantošanas koeficientā, kas iesaistīts darbībās ar minēto preču un pakalpojumu iegādi (204). Turklāt summas par iesaistīto personālu un telpām nerada nekādus lielus īpašus izdevumus, jo visi saistītie izdevumi jau ir iekļauti iestādes struktūras izmaksās.

| (213) | Visbeidzot, attiecībā uz īpaši iegādātām precēm un pakalpojumiem, kas iegādāti tikai, lai veiktu saimnieciskas darbības, Francijas iestādes uzskata, ka gada vidējā summa par šīm piegādēm ir tikai neliela daļa (205) no publiskās organizācijas IFP gada vidējā apgrozījuma. Pamatojoties uz publiskās organizācijas IFP iegūto informāciju, izmantojot tās analītiskās grāmatvedības uzskaites sistēmu, attiecībā uz līgumpētījumiem gada vidējā summa par materiāliem, kurus publiskā organizācija IFP ir iegādājusies, lai 2006.–2009. gadā sniegtu savus pakalpojumus, ir [...] (*) euro gadā. |
| --- | --- |

(213)

Visbeidzot, attiecībā uz īpaši iegādātām precēm un pakalpojumiem, kas iegādāti tikai, lai veiktu saimnieciskas darbības, Francijas iestādes uzskata, ka gada vidējā summa par šīm piegādēm ir tikai neliela daļa (205) no publiskās organizācijas IFP gada vidējā apgrozījuma. Pamatojoties uz publiskās organizācijas IFP iegūto informāciju, izmantojot tās analītiskās grāmatvedības uzskaites sistēmu, attiecībā uz līgumpētījumiem gada vidējā summa par materiāliem, kurus publiskā organizācija IFP ir iegādājusies, lai 2006.–2009. gadā sniegtu savus pakalpojumus, ir [...] (*) euro gadā.

| (214) | Komisija uzskata, ka saimnieciskās darbības veikšanai publiskajai organizācijai IFP ir bijušas reālas saimnieciska rakstura priekšrocības, kas izpaudās kā samazinātas piegādātāju cenas un kā rezultātā piegādātāji labvēlīgāk vērtēja uzņēmuma saistību neizpildes risku. Tā kā Komisija nevarēja precīzi noteikt šīs priekšrocības summu, tā uzskata, ka katrā ziņā attiecīgajā laikposmā (2006.-2009.) tā nevar pārsniegt summu vidēji aptuveni [...] (*) euro gadā (206). |
| --- | --- |

(214)

Komisija uzskata, ka saimnieciskās darbības veikšanai publiskajai organizācijai IFP ir bijušas reālas saimnieciska rakstura priekšrocības, kas izpaudās kā samazinātas piegādātāju cenas un kā rezultātā piegādātāji labvēlīgāk vērtēja uzņēmuma saistību neizpildes risku. Tā kā Komisija nevarēja precīzi noteikt šīs priekšrocības summu, tā uzskata, ka katrā ziņā attiecīgajā laikposmā (2006.-2009.) tā nevar pārsniegt summu vidēji aptuveni [...] (*) euro gadā (206).

| (215) | Visbeidzot, Komisija atzīmē, ka šāda priekšrocība attiecībās, kuras publiskajai organizācijai IFP ir ar tās piegādātājiem, ir selektīva priekšrocība, jo tās konkurentiem, uz kuriem attiecas vispārējo tiesību sanācijas un likvidācijas procedūra tiesas ceļā, nav līdzvērtīgas garantijas, kuru piešķir valsts un kura pēc būtības ir saistīta ar IFP publiskās iestādes statusu. |
| --- | --- |

(215)

Visbeidzot, Komisija atzīmē, ka šāda priekšrocība attiecībās, kuras publiskajai organizācijai IFP ir ar tās piegādātājiem, ir selektīva priekšrocība, jo tās konkurentiem, uz kuriem attiecas vispārējo tiesību sanācijas un likvidācijas procedūra tiesas ceļā, nav līdzvērtīgas garantijas, kuru piešķir valsts un kura pēc būtības ir saistīta ar IFP publiskās iestādes statusu.

C.   Priekšrocības attiecībās ar klientiem

| (216) | Attiecībā uz pētījumu pakalpojumiem, kurus sniedz publiskā organizācija IFP, Komisija ņem vērā sabiedrības UOP Limited apsvērumus, kura norāda, ka tehnoloģiju nodošanas jomā, kura ir riskanta joma, pircēji ļoti jūtīgi reaģē uz garantijām, kuras šo pakalpojumu sniedzēji var tiem nodrošināt gan saistībā ar līgumisko atbildību, gan ārpuslīgumisko atbildību. |
| --- | --- |

(216)

Attiecībā uz pētījumu pakalpojumiem, kurus sniedz publiskā organizācija IFP, Komisija ņem vērā sabiedrības UOP Limited apsvērumus, kura norāda, ka tehnoloģiju nodošanas jomā, kura ir riskanta joma, pircēji ļoti jūtīgi reaģē uz garantijām, kuras šo pakalpojumu sniedzēji var tiem nodrošināt gan saistībā ar līgumisko atbildību, gan ārpuslīgumisko atbildību.

| (217) | Tomēr attiecībā uz ārpuslīgumisko atbildību Francijas iestādes 2010. gada 13. janvāra vēstulē precizēja, ka uz privāttiesību komercsabiedrībām un publiskajām iestādēm Francijā dažādi attiecas vispārējo tiesību režīms (Civilkodeksa 1382. pants, kurā jo īpaši aplūkota atbildība par deliktu (207). Tās piebilda, ka publiskās organizācijas IFP darbībai ir īpašs raksturs, jo tā paredz laboratorijas instrumentu, uzliesmojošu materiālu, sprāgstvielu vai toksisku vielu izmantošanu, kas ir liela “rūpnieciskā” riska iespējami avoti (208) apdrošinātāju parasti izmantota termina nozīmē. Tāpēc publiskā organizācija IFP ir noslēgusi dažādus apdrošināšanas līgumus, lai segtu ne vien klasiskos riskus (civiltiesiskā atbildība), bet arī specifiskus riskus, piemēram, riskus, kas saistīti ar jonizējošiem avotiem, vai arī riskus, kas saistīti ar aparātu bojājumiem urbuma tuvumā. Attiecībā uz civiltiesiskās atbildības nodrošināšanu publiskās organizācijas IFP apdrošināšanas līgums sedz četrus riskus – civiltiesiskā atbildība izmantošanas jomā, civiltiesiskā atbildība pēc piegādes, profesionālā civiltiesiskā atbildība un atbildība par vides piesārņošanu. |
| --- | --- |

(217)

Tomēr attiecībā uz ārpuslīgumisko atbildību Francijas iestādes 2010. gada 13. janvāra vēstulē precizēja, ka uz privāttiesību komercsabiedrībām un publiskajām iestādēm Francijā dažādi attiecas vispārējo tiesību režīms (Civilkodeksa 1382. pants, kurā jo īpaši aplūkota atbildība par deliktu (207). Tās piebilda, ka publiskās organizācijas IFP darbībai ir īpašs raksturs, jo tā paredz laboratorijas instrumentu, uzliesmojošu materiālu, sprāgstvielu vai toksisku vielu izmantošanu, kas ir liela “rūpnieciskā” riska iespējami avoti (208) apdrošinātāju parasti izmantota termina nozīmē. Tāpēc publiskā organizācija IFP ir noslēgusi dažādus apdrošināšanas līgumus, lai segtu ne vien klasiskos riskus (civiltiesiskā atbildība), bet arī specifiskus riskus, piemēram, riskus, kas saistīti ar jonizējošiem avotiem, vai arī riskus, kas saistīti ar aparātu bojājumiem urbuma tuvumā. Attiecībā uz civiltiesiskās atbildības nodrošināšanu publiskās organizācijas IFP apdrošināšanas līgums sedz četrus riskus – civiltiesiskā atbildība izmantošanas jomā, civiltiesiskā atbildība pēc piegādes, profesionālā civiltiesiskā atbildība un atbildība par vides piesārņošanu.

| (218) | No iepriekš minētā izriet, ka nekādā gadījumā publiskā organizācija IFP nav atteikusies no ārpuslīgumiskās atbildības pret valsti, uzņemoties risku izmantot to garantiju, kas izriet no tās EPIC statusa zaudējuma gadījumā, bet tā gluži pretēji tirgū noslēgusi nepieciešamos apdrošināšanas līgumus, lai varētu segt šo risku. |
| --- | --- |

(218)

No iepriekš minētā izriet, ka nekādā gadījumā publiskā organizācija IFP nav atteikusies no ārpuslīgumiskās atbildības pret valsti, uzņemoties risku izmantot to garantiju, kas izriet no tās EPIC statusa zaudējuma gadījumā, bet tā gluži pretēji tirgū noslēgusi nepieciešamos apdrošināšanas līgumus, lai varētu segt šo risku.

| (219) | Attiecībā uz līgumisko atbildību no Francijas iestāžu iesniegtās informācijas, atbildot uz sabiedrības UOP Limited apsvērumiem, īpaši uz tiem, kuri atkārtoti 91. apsvērumā, izriet, ka pakalpojumu sniegšanas jomā publiskās organizācijas IFP atbildība pret saviem klientiem (neatkarīgi no tā, vai tie ir pašas meitasuzņēmumi, vai trešās personas) “ir ierobežota līdz [...] (*) % no reāli iekasētās atlīdzības, ar maksimālo iespējamo robežu, kas atkarībā no apstākļiem var sasniegt [...] (*) %”, tā, ka, ja klients uzskata, ka publiskās organizācijas IFP darbs nav kvalitatīvs, tai nekādā gadījumā nav pienākuma to neskaitāmas reizes pārtaisīt. Turklāt Komisija ņem vērā to Francijas iestāžu piezīmi, kurā tās konstatē, ka atbildības nekumulēšanas principa dēļ viena līgumslēdzējpuse nevar atsaukties uz ārpuslīgumisko atbildību, lai mēģinātu iegūt kompensāciju par zaudējumiem, kurus tā cietusi saskaņā ar līgumiskām attiecībām (209). |
| --- | --- |

(219)

Attiecībā uz līgumisko atbildību no Francijas iestāžu iesniegtās informācijas, atbildot uz sabiedrības UOP Limited apsvērumiem, īpaši uz tiem, kuri atkārtoti 91. apsvērumā, izriet, ka pakalpojumu sniegšanas jomā publiskās organizācijas IFP atbildība pret saviem klientiem (neatkarīgi no tā, vai tie ir pašas meitasuzņēmumi, vai trešās personas) “ir ierobežota līdz [...] (*) % no reāli iekasētās atlīdzības, ar maksimālo iespējamo robežu, kas atkarībā no apstākļiem var sasniegt [...] (*) %”, tā, ka, ja klients uzskata, ka publiskās organizācijas IFP darbs nav kvalitatīvs, tai nekādā gadījumā nav pienākuma to neskaitāmas reizes pārtaisīt. Turklāt Komisija ņem vērā to Francijas iestāžu piezīmi, kurā tās konstatē, ka atbildības nekumulēšanas principa dēļ viena līgumslēdzējpuse nevar atsaukties uz ārpuslīgumisko atbildību, lai mēģinātu iegūt kompensāciju par zaudējumiem, kurus tā cietusi saskaņā ar līgumiskām attiecībām (209).

| (220) | Tomēr, ņemot vērā to, ka publiskajai organizācijai IFP ir piešķirta valsts garantija, tad klientiem ir pārliecība, ka pret to nekad netiks piemērota likvidācijas procedūra tiesas ceļā un tā vienmēr varēs pildīt savas līgumsaistības, vai gadījumā, ja tā šīs saistības nepildīs, tās klienti saņems kompensāciju par saistību nepildīšanu. |
| --- | --- |

(220)

Tomēr, ņemot vērā to, ka publiskajai organizācijai IFP ir piešķirta valsts garantija, tad klientiem ir pārliecība, ka pret to nekad netiks piemērota likvidācijas procedūra tiesas ceļā un tā vienmēr varēs pildīt savas līgumsaistības, vai gadījumā, ja tā šīs saistības nepildīs, tās klienti saņems kompensāciju par saistību nepildīšanu.

| (221) | Līdzīgi argumentācijai, kuru Komisija izklāstīja 204. un turpmākajos apsvērumos par attiecībām ar piegādātājiem, Komisija uzskata, ka valsts garantijas neesības gadījumā klientam, kurš vēlētos saņemt tāda paša līmeņa aizsardzību, būs jāparaksta līgums ar finanšu starpnieku (piemēram, banku iestādi vai apdrošināšanas sabiedrību) par saistību izpildes garantiju (angļu valodā - “performance bond”), lai nodrošinātu tā līguma izpildi, kurš to saista ar publisko organizāciju IFP. Šādas aizsardzības mērķis ir nodrošināt klientam finanšu kompensāciju, ja tam nodarīts kaitējums līguma (pilnīgas vai daļējas) neizpildes dēļ. |
| --- | --- |

(221)

Līdzīgi argumentācijai, kuru Komisija izklāstīja 204. un turpmākajos apsvērumos par attiecībām ar piegādātājiem, Komisija uzskata, ka valsts garantijas neesības gadījumā klientam, kurš vēlētos saņemt tāda paša līmeņa aizsardzību, būs jāparaksta līgums ar finanšu starpnieku (piemēram, banku iestādi vai apdrošināšanas sabiedrību) par saistību izpildes garantiju (angļu valodā - “performance bond”), lai nodrošinātu tā līguma izpildi, kurš to saista ar publisko organizāciju IFP. Šādas aizsardzības mērķis ir nodrošināt klientam finanšu kompensāciju, ja tam nodarīts kaitējums līguma (pilnīgas vai daļējas) neizpildes dēļ.

| (222) | Attiecībā uz šo punktu Komisija ņem vērā, ka Francija ar dažām atrunām, kā norādīts 66. apsvērumā, atzīst, ka “vienīgā šķietamā identificējamā ietekme attiecībā uz publisko organizāciju IFP būtu izmaksu atvieglojums, jo nav parakstīti līgumi par saistību izpildes garantijām.” Francijas iestādes secina, neprecizējot, ka, pamatojoties uz “banku un apdrošināšanas sabiedrību parasti pieprasītajām summām par šādu pakalpojumu sniegšanu, šāda atvieglojuma rezultāts būtu neliels.” |
| --- | --- |

(222)

Attiecībā uz šo punktu Komisija ņem vērā, ka Francija ar dažām atrunām, kā norādīts 66. apsvērumā, atzīst, ka “vienīgā šķietamā identificējamā ietekme attiecībā uz publisko organizāciju IFP būtu izmaksu atvieglojums, jo nav parakstīti līgumi par saistību izpildes garantijām.” Francijas iestādes secina, neprecizējot, ka, pamatojoties uz “banku un apdrošināšanas sabiedrību parasti pieprasītajām summām par šādu pakalpojumu sniegšanu, šāda atvieglojuma rezultāts būtu neliels.”

| (223) | Komisija vispirms norāda, ka saistību izpildes garantijas aprēķinos iekļauti daudzi faktori, jo īpaši līguma veids, garantētā summa, iesaistītais personāls, finanšu situācija, saistību neizpildes risks, tā uzņēmuma prasījumu apjoms, kura pakalpojumi ir nodrošināti, kā arī citi finanšu elementi, piemēram, honorāri vai komisijas maksa starpniekiem. Pamatojoties uz publiski pieejamo informāciju (210), Komisija uzskata, ka piemērotā likme svārstās no 1 % līdz 5 % no nodrošinātā apgrozījuma. |
| --- | --- |

(223)

Komisija vispirms norāda, ka saistību izpildes garantijas aprēķinos iekļauti daudzi faktori, jo īpaši līguma veids, garantētā summa, iesaistītais personāls, finanšu situācija, saistību neizpildes risks, tā uzņēmuma prasījumu apjoms, kura pakalpojumi ir nodrošināti, kā arī citi finanšu elementi, piemēram, honorāri vai komisijas maksa starpniekiem. Pamatojoties uz publiski pieejamo informāciju (210), Komisija uzskata, ka piemērotā likme svārstās no 1 % līdz 5 % no nodrošinātā apgrozījuma.

| (224) | Nodrošinājuma tarifu noteikšanas pamatā, ko veic specializēti starpnieki, ir statistikas metodes, kuras, iespējams, izstrādātas attiecībā uz katru riska veidu, tāpēc nav iespējams a priori noteikt fiksētu likmi saistību izpildes garantijām. Garantijas galīgā cena in fine ir atkarīga no lēstās iespējamo zaudējumu summas un to rašanās varbūtības. Tāpēc, ja “darba pilnīgas pabeigšanas” garantiju (parfait achèvement) var piedāvāt dažās nozarēs (piemēram, civilajā celtniecībā un valsts būvdarbos vai starptautiskajā tirdzniecībā), tā kā P&A pēc savas būtības ir riskanta joma, pētniecības darbu pircējam nav nekādas pārliecības, ka to beigās tiks iegūti izmantojami rezultāti, attiecībā uz līgumpētījumu pakalpojumiem nevar plānot vairāk nekā tikai “lielāko pūliņu” (meilleur effort) nodrošinājumu. Šajā sakarībā Komisija atzīmē, ka publiskās organizācijas IFP klientiem, tostarp tās meitasuzņēmumiem, līgumsaistībās garantētā summa nepārsniedz vienreiz sniegto pētniecības darbu cenu. |
| --- | --- |

(224)

Nodrošinājuma tarifu noteikšanas pamatā, ko veic specializēti starpnieki, ir statistikas metodes, kuras, iespējams, izstrādātas attiecībā uz katru riska veidu, tāpēc nav iespējams a priori noteikt fiksētu likmi saistību izpildes garantijām. Garantijas galīgā cena in fine ir atkarīga no lēstās iespējamo zaudējumu summas un to rašanās varbūtības. Tāpēc, ja “darba pilnīgas pabeigšanas” garantiju (parfait achèvement) var piedāvāt dažās nozarēs (piemēram, civilajā celtniecībā un valsts būvdarbos vai starptautiskajā tirdzniecībā), tā kā P&A pēc savas būtības ir riskanta joma, pētniecības darbu pircējam nav nekādas pārliecības, ka to beigās tiks iegūti izmantojami rezultāti, attiecībā uz līgumpētījumu pakalpojumiem nevar plānot vairāk nekā tikai “lielāko pūliņu” (meilleur effort) nodrošinājumu. Šajā sakarībā Komisija atzīmē, ka publiskās organizācijas IFP klientiem, tostarp tās meitasuzņēmumiem, līgumsaistībās garantētā summa nepārsniedz vienreiz sniegto pētniecības darbu cenu.

| (225) | Komisija atzīst, ka tā nevar sniegt precīzu prēmijas summas novērtējumu, kas būtu nepieciešama, lai garantētu klientiem (tostarp meitasuzņēmumiem) publiskās organizācijas IFP“lielākos pūliņus”, sniedzot pētījumu pakalpojumus. Uz jautājumiem par šo punktu Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja, ka arī tām nav informācijas par tirgū prasīto prēmiju līmeni, lai segtu specifiskos riskus P&A jomā. Tomēr Komisija uzskata, ka prēmijai, kuru pieprasītu tirgū šāda riska segšanai (kas attiecas tikai uz “lielākajiem pūliņiem” pētniecībā, un tātad ir mazāks nekā risks, kas saistīts ar līgumā paredzētā “darba pilnīgu pabeigšanu”), no loģikas viedokļa vajadzētu būt mazākai par 223. apsvērumā minēto maksimālo vērtējumu. Komisija arī uzskata, ka maksimālā likme 5 % apmērā no apgrozījuma, ko rada nodrošinātais pakalpojums, katrā gadījumā ir prēmiju palielinošs faktors, kas nepieciešams, lai segtu šādu risku. |
| --- | --- |

(225)

Komisija atzīst, ka tā nevar sniegt precīzu prēmijas summas novērtējumu, kas būtu nepieciešama, lai garantētu klientiem (tostarp meitasuzņēmumiem) publiskās organizācijas IFP“lielākos pūliņus”, sniedzot pētījumu pakalpojumus. Uz jautājumiem par šo punktu Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja, ka arī tām nav informācijas par tirgū prasīto prēmiju līmeni, lai segtu specifiskos riskus P&A jomā. Tomēr Komisija uzskata, ka prēmijai, kuru pieprasītu tirgū šāda riska segšanai (kas attiecas tikai uz “lielākajiem pūliņiem” pētniecībā, un tātad ir mazāks nekā risks, kas saistīts ar līgumā paredzētā “darba pilnīgu pabeigšanu”), no loģikas viedokļa vajadzētu būt mazākai par 223. apsvērumā minēto maksimālo vērtējumu. Komisija arī uzskata, ka maksimālā likme 5 % apmērā no apgrozījuma, ko rada nodrošinātais pakalpojums, katrā gadījumā ir prēmiju palielinošs faktors, kas nepieciešams, lai segtu šādu risku.

| (226) | Attiecībā uz to saimnieciskās darbības summu, kuru var segt ar šādu garantiju, Komisija norāda, ka šī darbība izpaužas divos veidos: no vienas puses, infrastruktūras iznomāšana, pētniecības personāla izmantošana un juridisko pakalpojumu sniegšana, kā arī līgumpētījumi, ko veic publiskā organizācija IFP (gan trešo personu, gan savu meitasuzņēmumu vārdā), un, no otras puses, publiskās organizācijas IFP tehnoloģiju pārnese uz meitasuzņēmumiem Axens un Prosenat to ekskluzīvās darbības jomās. Attiecībā uz publiskās organizācijas IFP darbībām tās meitasuzņēmuma Beicip-Franlab
   (211) ekskluzīvās darbības jomā Komisija jau konstatēja, ka tās tiek pilnībā finansētas no ieņēmumiem, kas gūti naftas ieguves lauku ekspluatācijas un ar naftas ieguvi saistītas programmatūras izstrādes konsultāciju tirgū. Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 noteica, ka grupas iekšienē nav notikusi publiskās organizācijas IFP publiskā finansējuma pārvešana uz tās meitasuzņēmumu Beicip-Franlab, jo abu struktūru komercattiecības īstenotas atbilstoši parastajiem tirgus noteikumiem. Tā kā atlīdzība, ko Beicip-Franlab iemaksājusi publiskajai organizācijai IFP, “vairāk nekā pietiekami” (212) sedz izmaksas par darbiem, kurus publiskā organizācija IFP veikusi sava meitasuzņēmuma ekskluzīvajā darbības jomā, Komisija var secināt, ka pielietotā tarifu noteikšana ir tāda, ka Beicip-Franlab jebkurā gadījumā jau uzņemas segt iespējamu valsts garantijas papildu ietekmi uz pētniecības izmaksām, kuras sedz publiskā organizācija IFP. Šādos apstākļos meitasuzņēmuma un mātesuzņēmuma komercattiecību segums, izmantojot valsts garantiju, nepiešķir konkurences priekšrocības darbībām, kuras publiskā organizācija IFP veic sava meitasuzņēmuma Beicip-Franlab ekskluzīvās pētniecības jomās. Tāpēc iespējamais to segums, izmantojot valsts garantiju, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(226)

Attiecībā uz to saimnieciskās darbības summu, kuru var segt ar šādu garantiju, Komisija norāda, ka šī darbība izpaužas divos veidos: no vienas puses, infrastruktūras iznomāšana, pētniecības personāla izmantošana un juridisko pakalpojumu sniegšana, kā arī līgumpētījumi, ko veic publiskā organizācija IFP (gan trešo personu, gan savu meitasuzņēmumu vārdā), un, no otras puses, publiskās organizācijas IFP tehnoloģiju pārnese uz meitasuzņēmumiem Axens un Prosenat to ekskluzīvās darbības jomās. Attiecībā uz publiskās organizācijas IFP darbībām tās meitasuzņēmuma Beicip-Franlab
   (211) ekskluzīvās darbības jomā Komisija jau konstatēja, ka tās tiek pilnībā finansētas no ieņēmumiem, kas gūti naftas ieguves lauku ekspluatācijas un ar naftas ieguvi saistītas programmatūras izstrādes konsultāciju tirgū. Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 noteica, ka grupas iekšienē nav notikusi publiskās organizācijas IFP publiskā finansējuma pārvešana uz tās meitasuzņēmumu Beicip-Franlab, jo abu struktūru komercattiecības īstenotas atbilstoši parastajiem tirgus noteikumiem. Tā kā atlīdzība, ko Beicip-Franlab iemaksājusi publiskajai organizācijai IFP, “vairāk nekā pietiekami” (212) sedz izmaksas par darbiem, kurus publiskā organizācija IFP veikusi sava meitasuzņēmuma ekskluzīvajā darbības jomā, Komisija var secināt, ka pielietotā tarifu noteikšana ir tāda, ka Beicip-Franlab jebkurā gadījumā jau uzņemas segt iespējamu valsts garantijas papildu ietekmi uz pētniecības izmaksām, kuras sedz publiskā organizācija IFP. Šādos apstākļos meitasuzņēmuma un mātesuzņēmuma komercattiecību segums, izmantojot valsts garantiju, nepiešķir konkurences priekšrocības darbībām, kuras publiskā organizācija IFP veic sava meitasuzņēmuma Beicip-Franlab ekskluzīvās pētniecības jomās. Tāpēc iespējamais to segums, izmantojot valsts garantiju, nav valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (227) | Attiecībā uz pirmā veida darbību, kuru veic publiskā organizācija IFP gan trešo personu, gan savu meitasuzņēmumu vārdā, Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja summu, par kādu no 2006. līdz 2009. gadam publiskā organizācija IFP ir veikusi saimniecisko darbību. No šīs informācijas izriet, ka vidējais gada apgrozījums par pētniecības pakalpojumiem šajā laikposmā ir ap [...] (*) euro, no kuriem [...] (*) euro trešo personu vārdā, bet [...] (*) euro meitasuzņēmumu vārdā. |
| --- | --- |

(227)

Attiecībā uz pirmā veida darbību, kuru veic publiskā organizācija IFP gan trešo personu, gan savu meitasuzņēmumu vārdā, Francijas iestādes 2010. gada 26. novembra vēstulē norādīja summu, par kādu no 2006. līdz 2009. gadam publiskā organizācija IFP ir veikusi saimniecisko darbību. No šīs informācijas izriet, ka vidējais gada apgrozījums par pētniecības pakalpojumiem šajā laikposmā ir ap [...] (*) euro, no kuriem [...] (*) euro trešo personu vārdā, bet [...] (*) euro meitasuzņēmumu vārdā.

| (228) | Turklāt Francijas iestādes iesniedza datus par administratīvajiem pakalpojumiem, ko sniegusi publiskā organizācija IFP saviem meitasuzņēmumiem tajā pašā laikposmā. No šīs informācijas izriet, ka kopš 2006. gada vidējā summa gadā, par kuru publiskā organizācija IFP nosūtījusi rēķinus saviem meitasuzņēmumiem, ir ap [...] (*) euro par norīkoto personālu un [...] (*) euro par biroja pakalpojumu izmaksām (213). |
| --- | --- |

(228)

Turklāt Francijas iestādes iesniedza datus par administratīvajiem pakalpojumiem, ko sniegusi publiskā organizācija IFP saviem meitasuzņēmumiem tajā pašā laikposmā. No šīs informācijas izriet, ka kopš 2006. gada vidējā summa gadā, par kuru publiskā organizācija IFP nosūtījusi rēķinus saviem meitasuzņēmumiem, ir ap [...] (*) euro par norīkoto personālu un [...] (*) euro par biroja pakalpojumu izmaksām (213).

| (229) | Attiecībā uz otrā veida darbību, proti, publiskās organizācijas IFP tehnoloģiju pārnesi meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat ekskluzīvās darbības jomā, vispirms jānorāda, ka Lēmumā C 51/2005 jau iekļautas summas par 2006. gadu:






  a) | Axens ekskluzīvajā jomā publiskā organizācija IFP par [...] (*) euro īstenojusi tehniskās iespējamības pētījumus, rūpnieciskās izpētes projektus un par [...] (*) euro rūpnieciskās izpētes darbus, kopā saimniecisko darbību par [...] (*) euro; |
| --- | --- | --- |

(229)

Attiecībā uz otrā veida darbību, proti, publiskās organizācijas IFP tehnoloģiju pārnesi meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat ekskluzīvās darbības jomā, vispirms jānorāda, ka Lēmumā C 51/2005 jau iekļautas summas par 2006. gadu:

a)

Axens ekskluzīvajā jomā publiskā organizācija IFP par [...] (*) euro īstenojusi tehniskās iespējamības pētījumus, rūpnieciskās izpētes projektus un par [...] (*) euro rūpnieciskās izpētes darbus, kopā saimniecisko darbību par [...] (*) euro;

| b) | Prosernat ekskluzīvajā jomā publiskā organizācija IFP par [...] (*) euro veikusi tehniskās iespējamības pētījumus un par [...] (*) euro rūpnieciskās izpētes darbus, kopā saimniecisko darbību par [...] (*) euro; |
| --- | --- |

b)

Prosernat ekskluzīvajā jomā publiskā organizācija IFP par [...] (*) euro veikusi tehniskās iespējamības pētījumus un par [...] (*) euro rūpnieciskās izpētes darbus, kopā saimniecisko darbību par [...] (*) euro;

| c) | kopā publiskā organizācija IFP par 56,4 miljoniem euro ir sniegusi pētniecības pakalpojumus savu meitasuzņēmumu ekskluzīvajās jomās (no tiem 7,4 miljoni euro par tehniskās iespējamības pētījumiem un 49,0 miljoni euro par rūpnieciskās izpētes darbiem), lai gan tās pašu līdzekļu summa bija tikai [...] (*) euro, tāpēc Komisija uzskatīja, ka šīs pētniecības darbības ir subsidētas no valsts līdzekļiem 11,3 miljonu euro apmērā (proti, atbalsta intensitāte (214) ir 20 %). |
| --- | --- |

c)

kopā publiskā organizācija IFP par 56,4 miljoniem euro ir sniegusi pētniecības pakalpojumus savu meitasuzņēmumu ekskluzīvajās jomās (no tiem 7,4 miljoni euro par tehniskās iespējamības pētījumiem un 49,0 miljoni euro par rūpnieciskās izpētes darbiem), lai gan tās pašu līdzekļu summa bija tikai [...] (*) euro, tāpēc Komisija uzskatīja, ka šīs pētniecības darbības ir subsidētas no valsts līdzekļiem 11,3 miljonu euro apmērā (proti, atbalsta intensitāte (214) ir 20 %).

| (230) | Attiecībā uz turpmākajiem gadiem atbilstoši iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 5. panta 1. punktam līdz ekskluzīvo nolīgumu termiņa beigām Francijai būs “jāsniedz Komisijai detalizēts gada pārskats par projektiem, ko publiskā organizācija IFP īsteno Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās.” Informācija, kura iekļauta gada pārskatos, ļauj precīzi aprēķināt gada summu par publiskās organizācijas IFP sniegtajiem pētniecības pakalpojumiem tās meitasuzņēmumu vārdā un to ekskluzīvajā darbības jomā. |
| --- | --- |

(230)

Attiecībā uz turpmākajiem gadiem atbilstoši iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 5. panta 1. punktam līdz ekskluzīvo nolīgumu termiņa beigām Francijai būs “jāsniedz Komisijai detalizēts gada pārskats par projektiem, ko publiskā organizācija IFP īsteno Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās.” Informācija, kura iekļauta gada pārskatos, ļauj precīzi aprēķināt gada summu par publiskās organizācijas IFP sniegtajiem pētniecības pakalpojumiem tās meitasuzņēmumu vārdā un to ekskluzīvajā darbības jomā.

| (231) | Līdz šim Francija ir iesniegusi Komisijai gada pārskatus par 2007., 2008. un 2009. gadu. Ņemot vērā grāmatvedības datu apstrādei nepieciešamo laiku, pārskats par 2010. gadu tiks iesniegts 2011. gadā. |
| --- | --- |

(231)

Līdz šim Francija ir iesniegusi Komisijai gada pārskatus par 2007., 2008. un 2009. gadu. Ņemot vērā grāmatvedības datu apstrādei nepieciešamo laiku, pārskats par 2010. gadu tiks iesniegts 2011. gadā.

| (232) | Ekskluzīvajās Axens jomās tā saimnieciskā darbība attiecībā uz laikposmu no 2007. līdz 2009. gadam (tūkstošos euro) ir apkopotas 3. tabulā, kas norādīta šajā apsvērumā.

  3.   tabula.


  Publiskās organizācijas IFP darbība Axens ekskluzīvajās jomās no 2007. līdz 2009. gadam









  (tūkstošos euro) |
| --- | --- |
| Kopā | Kopējās izmaksas | Kopā pašu līdzekļi | Publiskie līdzekļi (+) vai peļņa (-) |
| 2007. g. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008. g. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009. g. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(232)

Ekskluzīvajās Axens jomās tā saimnieciskā darbība attiecībā uz laikposmu no 2007. līdz 2009. gadam (tūkstošos euro) ir apkopotas 3. tabulā, kas norādīta šajā apsvērumā.

3.   tabula.

Publiskās organizācijas IFP darbība Axens ekskluzīvajās jomās no 2007. līdz 2009. gadam

(tūkstošos euro)

Kopā

Kopējās izmaksas

Kopā pašu līdzekļi

Publiskie līdzekļi (+) vai peļņa (-)

2007. g.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008. g.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009. g.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (233) | Pētniecības pakalpojumi, ko sniedz publiskā organizācija IFP Axens ekskluzīvajā jomā, veidojusi saimniecisko darbību par [...] (*) euro 2007. gadā, [...] (*) euro 2008. gadā un [...] (*) euro 2009. gadā, līdzīgi tai, ko Komisija Lēmumā C 51/2005 konstatējusi attiecībā uz 2006. gadu ([...] (*) euro). |
| --- | --- |

(233)

Pētniecības pakalpojumi, ko sniedz publiskā organizācija IFP Axens ekskluzīvajā jomā, veidojusi saimniecisko darbību par [...] (*) euro 2007. gadā, [...] (*) euro 2008. gadā un [...] (*) euro 2009. gadā, līdzīgi tai, ko Komisija Lēmumā C 51/2005 konstatējusi attiecībā uz 2006. gadu ([...] (*) euro).

| (234) | Prosernat ekskluzīvajās jomās šī saimnieciskā darbība attiecībā uz laikposmu no 2007. līdz 2009. gadam (tūkstošos euro) apkopota 4. tabulā, kas norādīta šajā apsvērumā.

  4.   tabula.


  Publiskās organizācijas IFP darbība Prosernat ekskluzīvajās jomās no 2007. līdz 2009. gadam









  (tūkstošos euro) |
| --- | --- |
| Kopā | Kopējās izmaksas | Kopā pašu līdzekļi | Publiskie līdzekļi (+) vai peļņa (-) |
| 2007. g. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008. g. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009. g. | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(234)

Prosernat ekskluzīvajās jomās šī saimnieciskā darbība attiecībā uz laikposmu no 2007. līdz 2009. gadam (tūkstošos euro) apkopota 4. tabulā, kas norādīta šajā apsvērumā.

4.   tabula.

Publiskās organizācijas IFP darbība Prosernat ekskluzīvajās jomās no 2007. līdz 2009. gadam

(tūkstošos euro)

Kopā

Kopējās izmaksas

Kopā pašu līdzekļi

Publiskie līdzekļi (+) vai peļņa (-)

2007. g.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008. g.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009. g.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (235) | Pētniecības pakalpojumi, ko sniedz publiskā organizācija IFP Prosernat ekskluzīvajā jomā, veidojusi saimniecisko darbību par [...] (*) euro 2007. gadā, [...] (*) euro 2008. gadā un [...] (*) euro 2009. gadā, līdzīgi tai, ko Komisija Lēmumā C 51/2005 konstatējusi attiecībā uz 2006. gadu ([...] (*) euro). |
| --- | --- |

(235)

Pētniecības pakalpojumi, ko sniedz publiskā organizācija IFP Prosernat ekskluzīvajā jomā, veidojusi saimniecisko darbību par [...] (*) euro 2007. gadā, [...] (*) euro 2008. gadā un [...] (*) euro 2009. gadā, līdzīgi tai, ko Komisija Lēmumā C 51/2005 konstatējusi attiecībā uz 2006. gadu ([...] (*) euro).

| (236) | Pamatojoties uz iepriekš norādīto, Komisija uzskata, ka publiskā organizācija IFP, tostarp tās meitasuzņēmumi Axens un Prosernat to ekskluzīvajās jomās, saimnieciskas darbības veikšanai ir guvusi reālas saimnieciska rakstura priekšrocības, kas izpaudās, ka netika maksāta prēmija, kas atbilst saistību izpildes garantijai vai vismaz lielākajiem pūliņiem, ko tā varēja sniegt saviem klientiem attiecībā uz pētniecības darbībām. Tā kā Komisija nevarēja aprēķināt precīzi šo priekšrocību summu, ņemot vērā riska seguma specifiku, tā katrā gadījumā uzskata, ka tās attiecībā uz katru pakalpojumu un uz katru gadu nevar pārsniegt summas, kas iekļautas 5. tabulā šajā apsvērumā (kur saīsinājums “EUR” nozīmē “euro”, bet saīsinājums “MEUR” – “miljonus euro”).

  5.   tabula.


  Multiplikatori attiecībā uz publiskās organizācijas IFP gūtajām saimnieciskajām priekšrocībām attiecībās ar klientiem neierobežotas garantijas dēļ no 2006. līdz 2009. gadam | 2006. g. | 2007. g. | 2008. g. | 2009. g. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pētniecības pakalpojumi (neskaitot meitasuzņēmumu ekskluzīvās jomas) | Apgrozījums
  (MEUR) | Multiplikators (215)

  (seguma prēmija) | Apgrozījums
  (MEUR) | Multiplikators
  (seguma prēmija) | Apgrozījums
  (MEUR) | Multiplikators
  (seguma prēmija) | Apgrozījums
  (MEUR) | Multiplikators
  (seguma prēmija) |
| Meitasuzņēmumu vārdā | [...] (*) | [...] (*)EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Trešo personu vārdā | [...] (*) | [...] (*)EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Administratīvie pakalpojumi | | | | | | | | |
| Summas par norīkotajiem darbiniekiem | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*)EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Summas par biroja pakalpojumu izmaksām | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Pakalpojumi Axens ekskluzīvajā jomā | [...] (*) | [...] (*)MEUR | [...] (*) | [...] (*)MEUR | [...] (*) | [...] (*)MEUR | [...] (*) | [...] (*)MEUR |
| Pakalpojumi Prosernat ekskluzīvajā jomā | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| | | | | | | | | |
| Kopā meitasuzņēmumiem | [...] (*) | [...] (*) MEUR | [...] (*) | [...] (*)MEUR | [...] (*) | [...] (*)MEUR | [...] (*) | [...] (*)MEUR |
| Kopā trešām personām | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |

(236)

Pamatojoties uz iepriekš norādīto, Komisija uzskata, ka publiskā organizācija IFP, tostarp tās meitasuzņēmumi Axens un Prosernat to ekskluzīvajās jomās, saimnieciskas darbības veikšanai ir guvusi reālas saimnieciska rakstura priekšrocības, kas izpaudās, ka netika maksāta prēmija, kas atbilst saistību izpildes garantijai vai vismaz lielākajiem pūliņiem, ko tā varēja sniegt saviem klientiem attiecībā uz pētniecības darbībām. Tā kā Komisija nevarēja aprēķināt precīzi šo priekšrocību summu, ņemot vērā riska seguma specifiku, tā katrā gadījumā uzskata, ka tās attiecībā uz katru pakalpojumu un uz katru gadu nevar pārsniegt summas, kas iekļautas 5. tabulā šajā apsvērumā (kur saīsinājums “EUR” nozīmē “euro”, bet saīsinājums “MEUR” – “miljonus euro”).

5.   tabula.

Multiplikatori attiecībā uz publiskās organizācijas IFP gūtajām saimnieciskajām priekšrocībām attiecībās ar klientiem neierobežotas garantijas dēļ no 2006. līdz 2009. gadam

2006. g.

2007. g.

2008. g.

2009. g.

Pētniecības pakalpojumi (neskaitot meitasuzņēmumu ekskluzīvās jomas)

Apgrozījums

(MEUR)

Multiplikators (215)

(seguma prēmija)

Apgrozījums

(MEUR)

Multiplikators

(seguma prēmija)

Apgrozījums

(MEUR)

Multiplikators

(seguma prēmija)

Apgrozījums

(MEUR)

Multiplikators

(seguma prēmija)

Meitasuzņēmumu vārdā

[...] (*)

[...] (*)EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Trešo personu vārdā

[...] (*)

[...] (*)EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Administratīvie pakalpojumi

Summas par norīkotajiem darbiniekiem

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*)EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Summas par biroja pakalpojumu izmaksām

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Pakalpojumi Axens ekskluzīvajā jomā

[...] (*)

[...] (*)MEUR

[...] (*)

[...] (*)MEUR

[...] (*)

[...] (*)MEUR

[...] (*)

[...] (*)MEUR

Pakalpojumi Prosernat ekskluzīvajā jomā

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Kopā meitasuzņēmumiem

[...] (*)

[...] (*) MEUR

[...] (*)

[...] (*)MEUR

[...] (*)

[...] (*)MEUR

[...] (*)

[...] (*)MEUR

Kopā trešām personām

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

| (237) | Katrā gadījumā Francijas iestādes saglabā iespēju paziņot par precīzāku metodi, lai novērtētu priekšrocības, ko publiskajai organizācijai IFP tās attiecībās ar klientiem piešķir garantija. Šī metode, kuras pamatā ir saimnieciska rakstura atzinums, kas izmeklēšanas gaitā tika iegūts diskusijās, attiecīgā gadījumā būs Komisijas pozitīva lēmuma priekšmets, un Francija to varēs izmantot, lai izpildītu pienākumu sniegt informāciju, kurš precizētas šajā lēmumā. |
| --- | --- |

(237)

Katrā gadījumā Francijas iestādes saglabā iespēju paziņot par precīzāku metodi, lai novērtētu priekšrocības, ko publiskajai organizācijai IFP tās attiecībās ar klientiem piešķir garantija. Šī metode, kuras pamatā ir saimnieciska rakstura atzinums, kas izmeklēšanas gaitā tika iegūts diskusijās, attiecīgā gadījumā būs Komisijas pozitīva lēmuma priekšmets, un Francija to varēs izmantot, lai izpildītu pienākumu sniegt informāciju, kurš precizētas šajā lēmumā.

| (238) | Visbeidzot, Komisija norāda, ka šādas priekšrocības publiskās organizācijas IFP attiecībās ar klientiem ir selektīva priekšrocība, jo tās konkurentiem, uz kuriem attiecas vispārējo tiesību sanācijas un likvidācijas procedūras tiesas ceļā, nav garantijas, kas ir līdzvērtīga valsts sniegtajai garantijai un kas pēc būtības saistīta ar IFP publiskās iestādes statusu. |
| --- | --- |

(238)

Visbeidzot, Komisija norāda, ka šādas priekšrocības publiskās organizācijas IFP attiecībās ar klientiem ir selektīva priekšrocība, jo tās konkurentiem, uz kuriem attiecas vispārējo tiesību sanācijas un likvidācijas procedūras tiesas ceļā, nav garantijas, kas ir līdzvērtīga valsts sniegtajai garantijai un kas pēc būtības saistīta ar IFP publiskās iestādes statusu.

7.1.4.2.   
  Grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumiem nodotās priekšrocības

| (239) | Attiecībā uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem Komisija lēmumā par procedūras sākšanu norādīja, ka iepriekšējās izpētes posmā nevar izslēgt, ka “jebkuru priekšrocību, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, kā, piemēram, jo īpaši labvēlīgāki aizņēmuma nosacījumi, var izmantot arī meitasuzņēmumi” (216). |
| --- | --- |

(239)

Attiecībā uz publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem Komisija lēmumā par procedūras sākšanu norādīja, ka iepriekšējās izpētes posmā nevar izslēgt, ka “jebkuru priekšrocību, kas izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, kā, piemēram, jo īpaši labvēlīgāki aizņēmuma nosacījumi, var izmantot arī meitasuzņēmumi” (216).

| (240) | Padziļinātās izpētes beigās 7.1.1.2. daļā norādīto iemeslu dēļ, ņemot vērā to, ka Francijas tiesību aktos nav noteikta akcionāra vispārēja atbildība par komercsabiedrību grupu meitasuzņēmumiem, nevar uzskatīt, ka publiskā organizācija IFP un tātad arī Francijas valsts var būt atbildīgas par parādsaistību atmaksāšanu, ko izsniegušas trešās personas Axens un Prosernat saimnieciskajai darbībai, jo īpaši, ja attiecībā uz šiem meitasuzņēmumiem tiktu piemērota likvidācijas procedūra tiesas ceļā. |
| --- | --- |

(240)

Padziļinātās izpētes beigās 7.1.1.2. daļā norādīto iemeslu dēļ, ņemot vērā to, ka Francijas tiesību aktos nav noteikta akcionāra vispārēja atbildība par komercsabiedrību grupu meitasuzņēmumiem, nevar uzskatīt, ka publiskā organizācija IFP un tātad arī Francijas valsts var būt atbildīgas par parādsaistību atmaksāšanu, ko izsniegušas trešās personas Axens un Prosernat saimnieciskajai darbībai, jo īpaši, ja attiecībā uz šiem meitasuzņēmumiem tiktu piemērota likvidācijas procedūra tiesas ceļā.

| (241) | Tomēr jāatzīmē, ka iepriekšminētajā lēmumā N 531/2005, lai gan Komisija, kā norādīts 177. apsvērumā, uzskatīja, ka uz La Banque Postale kā akciju sabiedrību saistībā ar sanācijas un likvidācijas procedūru tiesas ceļā attiecas vispārējās tiesības un tai tās pašas labā netika piešķirta neierobežota valsts garantija, Komisija tomēr skatīja jautājumu par iespējamu valsts garantijas seku pārvedumu meitasuzņēmumam, kas bija piešķirta tā vienīgajam akcionāram (217). |
| --- | --- |

(241)

Tomēr jāatzīmē, ka iepriekšminētajā lēmumā N 531/2005, lai gan Komisija, kā norādīts 177. apsvērumā, uzskatīja, ka uz La Banque Postale kā akciju sabiedrību saistībā ar sanācijas un likvidācijas procedūru tiesas ceļā attiecas vispārējās tiesības un tai tās pašas labā netika piešķirta neierobežota valsts garantija, Komisija tomēr skatīja jautājumu par iespējamu valsts garantijas seku pārvedumu meitasuzņēmumam, kas bija piešķirta tā vienīgajam akcionāram (217).

| (242) | Precīzāk, Komisija uzskatīja (218), ka grupas funkcionēšanas struktūra izraisa akcionāra (La Poste) un meitasuzņēmuma (La Banque Postale) mijiedarbību šādu efektu pievienošanas rezultātā: i) meitasuzņēmums izmanto cilvēkresursus un materiālos resursus, ko tā rīcībā nodevis mātesuzņēmums, un ii) šo līdzekļu atlīdzība, pamatojoties uz izmaksām, ko sedzis mātesuzņēmums, lai tādu saimnieciska rakstura priekšrocību, kas samazina La Poste izmaksas, atlīdzība, ko La Banque Postale iemaksā mātesuzņēmumam, varētu tikt proporcionāli samazināta un izraisītu šīs saimnieciskā rakstura priekšrocības (vismaz daļēju) pārvedumu meitasuzņēmumam. |
| --- | --- |

(242)

Precīzāk, Komisija uzskatīja (218), ka grupas funkcionēšanas struktūra izraisa akcionāra (La Poste) un meitasuzņēmuma (La Banque Postale) mijiedarbību šādu efektu pievienošanas rezultātā: i) meitasuzņēmums izmanto cilvēkresursus un materiālos resursus, ko tā rīcībā nodevis mātesuzņēmums, un ii) šo līdzekļu atlīdzība, pamatojoties uz izmaksām, ko sedzis mātesuzņēmums, lai tādu saimnieciska rakstura priekšrocību, kas samazina La Poste izmaksas, atlīdzība, ko La Banque Postale iemaksā mātesuzņēmumam, varētu tikt proporcionāli samazināta un izraisītu šīs saimnieciskā rakstura priekšrocības (vismaz daļēju) pārvedumu meitasuzņēmumam.

| (243) | Līdzīgā veidā iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 Komisija uzskatīja, ka pastāv zināma savstarpēja ietekme, jo īpaši publiskās organizācijas IFP tarifu izvēlē attiecībā uz Axens un Prosernat sniegtajiem pakalpojumiem to ekskluzīvajā jomā tā, lai komerciālās attiecības grupā nepakļautos tirgus loģikai, bet gluži pretēji padarītu iespējamas šķērssubsīdijas meitasuzņēmumu saimnieciskajai darbībai, izmantojot publiskos finanšu līdzekļus, kas ir mātesuzņēmuma rīcībā. Kā norādīts 226. apsvērumā, Komisija turklāt secināja, ka publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmuma Beicip-Prosernat
   (219) attiecības veidotas atbilstīgi parastajiem tirgus nosacījumiem. |
| --- | --- |

(243)

Līdzīgā veidā iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 Komisija uzskatīja, ka pastāv zināma savstarpēja ietekme, jo īpaši publiskās organizācijas IFP tarifu izvēlē attiecībā uz Axens un Prosernat sniegtajiem pakalpojumiem to ekskluzīvajā jomā tā, lai komerciālās attiecības grupā nepakļautos tirgus loģikai, bet gluži pretēji padarītu iespējamas šķērssubsīdijas meitasuzņēmumu saimnieciskajai darbībai, izmantojot publiskos finanšu līdzekļus, kas ir mātesuzņēmuma rīcībā. Kā norādīts 226. apsvērumā, Komisija turklāt secināja, ka publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmuma Beicip-Prosernat
   (219) attiecības veidotas atbilstīgi parastajiem tirgus nosacījumiem.

| (244) | Iepriekšminētajā La Banque Postale lietā Komisija uzskatīja, ka Francijas iestādēm nepieciešams uzņemties saistības, kuras ļauj ieviest mehānismu, kas neitralizētu meitasuzņēmuma līmenī iespējamās priekšrocības attiecībā uz mātesuzņēmumu. Attiecībā uz finansējuma nosacījumiem šīs saistības izpaužas tādējādi, ka “katras operācijas gaitā finansējuma līgumā rakstveidā jānorāda (attiecībā uz katru šajā līgumā minēto instrumentu), ka atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši tam, ka attiecībā uz katru garantiju nepieciešama tiesību aktos skaidri noteikta atļauja), šai finansējuma operācijai netiks piešķirta nekāda vieda - tieša vai netieša - valsts garantija. Katras operācijas emisijas prospektā jāpublisko šis līguma noteikums.” (220) |
| --- | --- |

(244)

Iepriekšminētajā La Banque Postale lietā Komisija uzskatīja, ka Francijas iestādēm nepieciešams uzņemties saistības, kuras ļauj ieviest mehānismu, kas neitralizētu meitasuzņēmuma līmenī iespējamās priekšrocības attiecībā uz mātesuzņēmumu. Attiecībā uz finansējuma nosacījumiem šīs saistības izpaužas tādējādi, ka “katras operācijas gaitā finansējuma līgumā rakstveidā jānorāda (attiecībā uz katru šajā līgumā minēto instrumentu), ka atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši tam, ka attiecībā uz katru garantiju nepieciešama tiesību aktos skaidri noteikta atļauja), šai finansējuma operācijai netiks piešķirta nekāda vieda - tieša vai netieša - valsts garantija. Katras operācijas emisijas prospektā jāpublisko šis līguma noteikums.” (220)

| (245) | Šajā konkrētajā gadījumā Francijas iestādes apņēmās attiecībā uz aizņēmuma nosacījumiem publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) rakstveidā finansējuma līgumā norādīt (attiecībā uz katru līgumā minēto instrumentu) katras operācijas gaitā, ka “atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši tam, ka attiecībā uz katru garantiju nepieciešama tiesību aktos skaidri noteikta atļauja) šai finansējuma operācijai netiks piešķirta nekāda veida - tieša vai netieša - valsts garantija.” |
| --- | --- |

(245)

Šajā konkrētajā gadījumā Francijas iestādes apņēmās attiecībā uz aizņēmuma nosacījumiem publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) rakstveidā finansējuma līgumā norādīt (attiecībā uz katru līgumā minēto instrumentu) katras operācijas gaitā, ka “atbilstoši Francijas tiesību aktiem (jo īpaši tam, ka attiecībā uz katru garantiju nepieciešama tiesību aktos skaidri noteikta atļauja) šai finansējuma operācijai netiks piešķirta nekāda veida - tieša vai netieša - valsts garantija.”

| (246) | Attiecībā uz to, ka meitasuzņēmumi izmanto cilvēkresursus un materiālus, ko to rīcībā nodevis mātesuzņēmums, kā Komisija norādīja iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005, “ja pastāv saimniecisko darbību subsīdijas, tad tās rodas no atlīdzības, ko attiecīgie meitasuzņēmumi maksā mātesuzņēmumam, un ir atspoguļotas IFP grāmatvedības datos” (221). Izpētot publiskās organizācijas IFP grāmatvedības datus, vienīgie izmaksu elementi, kurus Komisija neņēma vērā iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 attiecībā uz 2006. gadu un attiecībā uz nākamajiem gadiem Francijas iestāžu nosūtītajos gada pārskatos, ir tie, kas saistīti ar publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem sniegto pakalpojumu segšanu, izmantojot neierobežotu garantiju. Prēmijai, kas atbilst saistību izpildes garantijai vai vismaz lielākai piepūlei, kas nav samaksāta valstij, arī nevarēja noteikt tarifu saistībā ar meitasuzņēmumiem sniegtajiem pakalpojumiem. |
| --- | --- |

(246)

Attiecībā uz to, ka meitasuzņēmumi izmanto cilvēkresursus un materiālus, ko to rīcībā nodevis mātesuzņēmums, kā Komisija norādīja iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005, “ja pastāv saimniecisko darbību subsīdijas, tad tās rodas no atlīdzības, ko attiecīgie meitasuzņēmumi maksā mātesuzņēmumam, un ir atspoguļotas IFP grāmatvedības datos” (221). Izpētot publiskās organizācijas IFP grāmatvedības datus, vienīgie izmaksu elementi, kurus Komisija neņēma vērā iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 attiecībā uz 2006. gadu un attiecībā uz nākamajiem gadiem Francijas iestāžu nosūtītajos gada pārskatos, ir tie, kas saistīti ar publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmumiem sniegto pakalpojumu segšanu, izmantojot neierobežotu garantiju. Prēmijai, kas atbilst saistību izpildes garantijai vai vismaz lielākai piepūlei, kas nav samaksāta valstij, arī nevarēja noteikt tarifu saistībā ar meitasuzņēmumiem sniegtajiem pakalpojumiem.

| (247) | Tāpēc jāuzskata, ka saimnieciskā rakstura priekšrocība, kas publiskajai iestādei radusies kā garantija tās statusa dēļ, tika pārvesta uz privāttiesību meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat. |
| --- | --- |

(247)

Tāpēc jāuzskata, ka saimnieciskā rakstura priekšrocība, kas publiskajai iestādei radusies kā garantija tās statusa dēļ, tika pārvesta uz privāttiesību meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat.

| (248) | Attiecībā uz līgumiem, kurus parakstījusi publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi Axens, Prosernat un Beicip-Franlab ar kopējiem piegādātājiem, kurus Komisija minēja lēmumā par procedūras sākšanu un sabiedrība UOP Limited minēja savās piezīmēs, kā norādīts 73. apsvērumā, to esību, protams, apstiprināja arī Francijas iestādes, taču tās precizēja, ka tie attiecas galvenokārt uz (gaisa un dzelzceļa) transportu attiecībā uz dažādu struktūru personāla komandējumiem. Komisija uzskata, ka meitasuzņēmumi varēja izmantot grupai IFP piešķirtus labvēlīgākus iepirkuma nosacījumus, kas nav nepārprotami noteikts attiecībā uz attiecīgajām piegādēm, drīzāk atlaižu politikas dēļ, kuru, iespējams, ieviesa piegādātāji kopīgo iepirkumu gadījumā, nekā garantiju iespējamās ietekmes dēļ. Katrā gadījumā, pat ja pieņem, ka 7.1.4.1. daļas B punktā norādīto analīzi attiecībā uz publisko iestādi var pārnest uz meitasuzņēmumiem par kopīgi iegādāto aprīkojumu un ka meitasuzņēmumiem šāds mehānisms ļauj izmantot to priekšrocību pārnesi, kuras garantiju veidā izmanto publiskā organizācija IFP, lētāk iegādājoties šos pakalpojumus, summas, kas ar to saistītas, būtu tik niecīgas, ka Komisija pauž šaubas par to, ka tās ir reāla saimnieciska priekšrocība. |
| --- | --- |

(248)

Attiecībā uz līgumiem, kurus parakstījusi publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi Axens, Prosernat un Beicip-Franlab ar kopējiem piegādātājiem, kurus Komisija minēja lēmumā par procedūras sākšanu un sabiedrība UOP Limited minēja savās piezīmēs, kā norādīts 73. apsvērumā, to esību, protams, apstiprināja arī Francijas iestādes, taču tās precizēja, ka tie attiecas galvenokārt uz (gaisa un dzelzceļa) transportu attiecībā uz dažādu struktūru personāla komandējumiem. Komisija uzskata, ka meitasuzņēmumi varēja izmantot grupai IFP piešķirtus labvēlīgākus iepirkuma nosacījumus, kas nav nepārprotami noteikts attiecībā uz attiecīgajām piegādēm, drīzāk atlaižu politikas dēļ, kuru, iespējams, ieviesa piegādātāji kopīgo iepirkumu gadījumā, nekā garantiju iespējamās ietekmes dēļ. Katrā gadījumā, pat ja pieņem, ka 7.1.4.1. daļas B punktā norādīto analīzi attiecībā uz publisko iestādi var pārnest uz meitasuzņēmumiem par kopīgi iegādāto aprīkojumu un ka meitasuzņēmumiem šāds mehānisms ļauj izmantot to priekšrocību pārnesi, kuras garantiju veidā izmanto publiskā organizācija IFP, lētāk iegādājoties šos pakalpojumus, summas, kas ar to saistītas, būtu tik niecīgas, ka Komisija pauž šaubas par to, ka tās ir reāla saimnieciska priekšrocība.

| (249) | Tāpēc atbilstoši iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 norādītajiem secinājumiem vienīgās darbības, uz kurām var attiecināt priekšrocību, kas izriet no mātesuzņēmumam piešķirtās valsts garantijas seguma pētniecības darbībām, kuras tiek veiktas meitasuzņēmumu ekskluzīvajās darbības jomās, attiecas tikai uz “[publiskās organizācijas IFP ] ieguldījumu darbībās, kas tiek veiktas Axens un Prosernat darbības jomā” (222). Attiecībā tieši uz priekšrocībām, kuras pārnestas uz Axens un Prosernat, tā kā nevar precīzi noteikt šīs priekšrocības summu, Komisija uzskata, ka katrā gadījumā attiecībā uz katru pakalpojumu un uz katru gadu tā nevar pārsniegt summas, kas norādītas 236. apsvērumā iekļautajā 5. tabulā. |
| --- | --- |

(249)

Tāpēc atbilstoši iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 norādītajiem secinājumiem vienīgās darbības, uz kurām var attiecināt priekšrocību, kas izriet no mātesuzņēmumam piešķirtās valsts garantijas seguma pētniecības darbībām, kuras tiek veiktas meitasuzņēmumu ekskluzīvajās darbības jomās, attiecas tikai uz “[publiskās organizācijas IFP ] ieguldījumu darbībās, kas tiek veiktas Axens un Prosernat darbības jomā” (222). Attiecībā tieši uz priekšrocībām, kuras pārnestas uz Axens un Prosernat, tā kā nevar precīzi noteikt šīs priekšrocības summu, Komisija uzskata, ka katrā gadījumā attiecībā uz katru pakalpojumu un uz katru gadu tā nevar pārsniegt summas, kas norādītas 236. apsvērumā iekļautajā 5. tabulā.

| (250) | Komisija uzskata, ka šāda saimnieciska rakstura priekšrocība, ko publiskā organizācija IFP pārnes saviem privāttiesību meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, ir selektīva priekšrocība, jo šo meitasuzņēmumu konkurentiem nav piekļuves publiskās organizācijas IFP tehnoloģijām, cilvēkresursiem un materiālajiem resursiem ar tikpat labvēlīgiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

(250)

Komisija uzskata, ka šāda saimnieciska rakstura priekšrocība, ko publiskā organizācija IFP pārnes saviem privāttiesību meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, ir selektīva priekšrocība, jo šo meitasuzņēmumu konkurentiem nav piekļuves publiskās organizācijas IFP tehnoloģijām, cilvēkresursiem un materiālajiem resursiem ar tikpat labvēlīgiem nosacījumiem.

7.1.5.   KONKURENCES IZKROPĻOJUMI UN TIRDZNIECĪBAS IESPAIDOŠANA

| (251) | Pētītais pasākums var izraisīt publiskās organizācijas IFP darbības izmaksu samazināšanu attiecībā uz pakalpojumiem, ko tā sniedz trešām personām (līgumpētījumi), kā arī Axens un Prosernat darbības izmaksu samazināšanu attiecībā uz pakalpojumiem, ko tie saņem no mātesuzņēmuma (pētījumi to ekskluzīvajās jomās, līgumpētījumi, personāla un materiālu izmantošana, administratīvo pakalpojumu sniegšana), kā rezultātā IFP grupai piešķirti labvēlīgāki nosacījumi un tiek kropļota konkurence LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(251)

Pētītais pasākums var izraisīt publiskās organizācijas IFP darbības izmaksu samazināšanu attiecībā uz pakalpojumiem, ko tā sniedz trešām personām (līgumpētījumi), kā arī Axens un Prosernat darbības izmaksu samazināšanu attiecībā uz pakalpojumiem, ko tie saņem no mātesuzņēmuma (pētījumi to ekskluzīvajās jomās, līgumpētījumi, personāla un materiālu izmantošana, administratīvo pakalpojumu sniegšana), kā rezultātā IFP grupai piešķirti labvēlīgāki nosacījumi un tiek kropļota konkurence LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

| (252) | Tā kā tirgi, kuros darbojas grupa IFP, jo īpaši līgumpētījumu tirgus, kas tieši attiecas uz publisko organizāciju IFP, katalizatoru tirgus un tehnoloģiju tirgus naftas pārstrādes un naftas ķīmijas rūpniecībai, kas attiecas uz meitasuzņēmumu Axens, kā arī izpētes, pakalpojumu un to iekārtu piegādes tirgus, ko izmanto gāzes attīrīšanas un atsērošanas jomā, kas attiecas uz meitasuzņēmumu Prosernat, ir plašai tirdzniecībai atvērti tirgi Eiropas Savienībā, šāds pasākums var nelabvēlīgi ietekmēt konkurējošos uzņēmumus, kuri darbojas vai vēlas darboties līdzīgās saimnieciskajās jomās attiecīgajos tirgos. |
| --- | --- |

(252)

Tā kā tirgi, kuros darbojas grupa IFP, jo īpaši līgumpētījumu tirgus, kas tieši attiecas uz publisko organizāciju IFP, katalizatoru tirgus un tehnoloģiju tirgus naftas pārstrādes un naftas ķīmijas rūpniecībai, kas attiecas uz meitasuzņēmumu Axens, kā arī izpētes, pakalpojumu un to iekārtu piegādes tirgus, ko izmanto gāzes attīrīšanas un atsērošanas jomā, kas attiecas uz meitasuzņēmumu Prosernat, ir plašai tirdzniecībai atvērti tirgi Eiropas Savienībā, šāds pasākums var nelabvēlīgi ietekmēt konkurējošos uzņēmumus, kuri darbojas vai vēlas darboties līdzīgās saimnieciskajās jomās attiecīgajos tirgos.

| (253) | Šajos apstākļos neierobežotas valsts garantijas esība par labu publiskajai organizācijai IFP var kropļot konkurenci un iespaidot tirdzniecību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(253)

Šajos apstākļos neierobežotas valsts garantijas esība par labu publiskajai organizācijai IFP var kropļot konkurenci un iespaidot tirdzniecību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

7.1.6.   SECINĀJUMS PAR PASĀKUMA ATBALSTA RAKSTURU

| (254) | Garantija, ko valsts piešķir par labu publiskajai organizācijai IFP tās statusa dēļ, ir valstij piedēvējams valsts līdzekļu piešķīrums un kropļo vai draud kropļot konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm, piešķirot labākus nosacījumus grupai IFP. |
| --- | --- |

(254)

Garantija, ko valsts piešķir par labu publiskajai organizācijai IFP tās statusa dēļ, ir valstij piedēvējams valsts līdzekļu piešķīrums un kropļo vai draud kropļot konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm, piešķirot labākus nosacījumus grupai IFP.

| (255) | Komisija secina, ka šī garantija ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(255)

Komisija secina, ka šī garantija ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

7.2.   ATBALSTA PASĀKUMA NELIKUMĪBA

| (256) | Pirms statusa maiņas IFP bija privāttiesību juridiska persona, kas izveidota kā profesionāla iestāde tiesību akta – 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-621 par profesionālo interešu pārvaldi – nozīmē. Šādas iestādes statusā uz IFP attiecās vispārējo tiesību procedūras jomā, kas attiecas uz sanāciju un likvidāciju tiesas ceļā, un tā nesaņēma valsts garantijas, kas tai tika piešķirtas, iegūstot EPIC statusu. |
| --- | --- |

(256)

Pirms statusa maiņas IFP bija privāttiesību juridiska persona, kas izveidota kā profesionāla iestāde tiesību akta – 1943. gada 17. novembra likuma Nr. 43-621 par profesionālo interešu pārvaldi – nozīmē. Šādas iestādes statusā uz IFP attiecās vispārējo tiesību procedūras jomā, kas attiecas uz sanāciju un likvidāciju tiesas ceļā, un tā nesaņēma valsts garantijas, kas tai tika piešķirtas, iegūstot EPIC statusu.

| (257) | Pēc 2006. gada 6. jūlija dekrēta, ko pieņēma saskaņā ar 2005. gada 13. jūlija Likumu Nr. 2005-781, IFP2006. gada 7. jūlijā kļuva par EPIC. Šī statusa maiņa ir pamats, lai publiskajai organizācijai IFP piešķirtu neierobežotu valsts garantiju. Tāpēc attiecīgais pasākums jākvalificē kā jauns atbalsts procedūras regulas 1. panta c) punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(257)

Pēc 2006. gada 6. jūlija dekrēta, ko pieņēma saskaņā ar 2005. gada 13. jūlija Likumu Nr. 2005-781, IFP2006. gada 7. jūlijā kļuva par EPIC. Šī statusa maiņa ir pamats, lai publiskajai organizācijai IFP piešķirtu neierobežotu valsts garantiju. Tāpēc attiecīgais pasākums jākvalificē kā jauns atbalsts procedūras regulas 1. panta c) punkta nozīmē.

| (258) | Atbilstoši procedūras regulas 2. panta 1. punktam dalībvalstīm ir pienākums laikus paziņot “par visiem projektiem piešķirt jaunu atbalstu”. Tā kā Francija oficiāli nepaziņoja par publiskās organizācijas IFP statusa maiņu, bet tikai uz to kā blakus jautājumu norādīja saistībā ar citu procedūru, un ka pasākuma reālā īstenošana notika, neizpildot nosacījumu par Komisijas iepriekšējas piekrišanas saņemšanu, Francijas valdība šo konkrēto valsts atbalstu īstenoja, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(258)

Atbilstoši procedūras regulas 2. panta 1. punktam dalībvalstīm ir pienākums laikus paziņot “par visiem projektiem piešķirt jaunu atbalstu”. Tā kā Francija oficiāli nepaziņoja par publiskās organizācijas IFP statusa maiņu, bet tikai uz to kā blakus jautājumu norādīja saistībā ar citu procedūru, un ka pasākuma reālā īstenošana notika, neizpildot nosacījumu par Komisijas iepriekšējas piekrišanas saņemšanu, Francijas valdība šo konkrēto valsts atbalstu īstenoja, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu.

| (259) | Tāpēc Komisija uzskata, ka šis pasākums ir nelikumīgs valsts atbalsts procedūras regulas 1. panta f) punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(259)

Tāpēc Komisija uzskata, ka šis pasākums ir nelikumīgs valsts atbalsts procedūras regulas 1. panta f) punkta nozīmē.

7.3.   ATBALSTA PASĀKUMA SADERĪBA

7.3.1.   ATBALSTS LĪGUMPĒTĪJUMU JOMĀ UN PUBLISKĀS ORGANIZĀCIJAS IFP SNIEGTIE PAKALPOJUMI

| (260) | Pakalpojumu sniegšana izpaužas kā pētījumu infrastruktūras izīrēšana, personāla izmantošana vai juridisku pakalpojumu sniegšana (meitasuzņēmumu vārdā). |
| --- | --- |

(260)

Pakalpojumu sniegšana izpaužas kā pētījumu infrastruktūras izīrēšana, personāla izmantošana vai juridisku pakalpojumu sniegšana (meitasuzņēmumu vārdā).

| (261) | Līgumpētījumu pakalpojumi galvenokārt attiecībā uz publisko organizāciju IFP ir sniegt atbalstu klientam (trešai personai vai meitasuzņēmumam (223), kas vēlas veikt pētniecību, lai labāk saprastu un pārvaldītu kādu zinātnisku vai tehnisku parādību (224). Pieprasījums var būt vairāk vai mazāk precīzs un atstāt publiskajai organizācijai IFP plašu vai ne tik plašu rīcības brīvību, sākot ar klienta noteiktas precīzas specifikācijas ievērošanu līdz pilnīga pētniecības pakalpojuma sniegšanai, iekļaujot ieteikumus. [...] (*) Pamatojoties uz katru pieprasījumu, publiskā organizācija IFP formulē tehnisko un komerciālo priekšlikumu kopā ar īstenošanas līguma noteikumiem, kas tad ir priekšmets sarunām ar klientu. Francijas iestādes ilustrēja līgumpētījumu pakalpojumus un pakalpojumus, ko sniedz publiskā organizācija IFP tās trijās kompetences jomās (CREP, CRRP, CRME). |
| --- | --- |

(261)

Līgumpētījumu pakalpojumi galvenokārt attiecībā uz publisko organizāciju IFP ir sniegt atbalstu klientam (trešai personai vai meitasuzņēmumam (223), kas vēlas veikt pētniecību, lai labāk saprastu un pārvaldītu kādu zinātnisku vai tehnisku parādību (224). Pieprasījums var būt vairāk vai mazāk precīzs un atstāt publiskajai organizācijai IFP plašu vai ne tik plašu rīcības brīvību, sākot ar klienta noteiktas precīzas specifikācijas ievērošanu līdz pilnīga pētniecības pakalpojuma sniegšanai, iekļaujot ieteikumus. [...] (*) Pamatojoties uz katru pieprasījumu, publiskā organizācija IFP formulē tehnisko un komerciālo priekšlikumu kopā ar īstenošanas līguma noteikumiem, kas tad ir priekšmets sarunām ar klientu. Francijas iestādes ilustrēja līgumpētījumu pakalpojumus un pakalpojumus, ko sniedz publiskā organizācija IFP tās trijās kompetences jomās (CREP, CRRP, CRME).

| (262) | CREP līmenī pakalpojumu mērķis ir apstiprināt un/vai uzlabot metodes, tehnoloģijas un programmatūras, kas izveidotas pētījumu centrā. Turklāt, lai veiktu dažus pasūtījumus, CREP nodod savu rūpniecisko partneru rīcībā iekārtas un aprēķinu algoritmus, kas ir publiskās organizācijas IFP specifika, vai retus atzinumus, kas nav pieejami komerciāla pakalpojuma gadījumā, ko sniedz privāts uzņēmējs. Šos pakalpojumus var klasificēt šādās kategorijās:






  a) | pakalpojumi, kuriem nepieciešams īpašs aprīkojums, kuram līdzvērtīga pasaulē nav vai ir ļoti nelielā skaitā (225); |
| --- | --- | --- |

(262)

CREP līmenī pakalpojumu mērķis ir apstiprināt un/vai uzlabot metodes, tehnoloģijas un programmatūras, kas izveidotas pētījumu centrā. Turklāt, lai veiktu dažus pasūtījumus, CREP nodod savu rūpniecisko partneru rīcībā iekārtas un aprēķinu algoritmus, kas ir publiskās organizācijas IFP specifika, vai retus atzinumus, kas nav pieejami komerciāla pakalpojuma gadījumā, ko sniedz privāts uzņēmējs. Šos pakalpojumus var klasificēt šādās kategorijās:

a)

pakalpojumi, kuriem nepieciešams īpašs aprīkojums, kuram līdzvērtīga pasaulē nav vai ir ļoti nelielā skaitā (225);

| b) | gadījumu interpretācija, kuriem nepieciešama publiskās organizācijas IFP izstrādātas programmatūras, kuras vēl nav laistas tirgū vai kuru izmantošana šādos precīzos apstākļos prasa īpašas zināšanas, izmantojot publiskās organizācijas IFP kompetenci (226); |
| --- | --- |

b)

gadījumu interpretācija, kuriem nepieciešama publiskās organizācijas IFP izstrādātas programmatūras, kuras vēl nav laistas tirgū vai kuru izmantošana šādos precīzos apstākļos prasa īpašas zināšanas, izmantojot publiskās organizācijas IFP kompetenci (226);

| c) | publiskās organizācijas IFP īpašās kompetences izmantošana (227); |
| --- | --- |

c)

publiskās organizācijas IFP īpašās kompetences izmantošana (227);

| d) | izstrādes stadijā esoša atzinuma izmantošana, lai novērtētu kompetenci, izstrādātās tehnoloģijas un metodes (228). |
| --- | --- |

d)

izstrādes stadijā esoša atzinuma izmantošana, lai novērtētu kompetenci, izstrādātās tehnoloģijas un metodes (228).

| (263) | CRRP līmenī līgumpētījumu pakalpojumi, piemēram, bija atbalsts ārvalstu universitātei (229) darbību īstenošanai, kas attiecas uz IFP īpašo kompetenci katalizatoru jomā, darbi attiecībā uz “[...] (*) (230)”, lai novērtētu [...] (*) fenomenu, vai izpēte (231) par [...] (*). |
| --- | --- |

(263)

CRRP līmenī līgumpētījumu pakalpojumi, piemēram, bija atbalsts ārvalstu universitātei (229) darbību īstenošanai, kas attiecas uz IFP īpašo kompetenci katalizatoru jomā, darbi attiecībā uz “[...] (*) (230)”, lai novērtētu [...] (*) fenomenu, vai izpēte (231) par [...] (*).

| (264) | CRME līmenī līgumpētījumu pakalpojumi, piemēram, tika veikti mašīnbūvētāju vārdā [...] (*), sākot no [...] (*), [...] (*) un publiskās organizācijas IFP metodes (232), pētījums [...] (*) (233), kura pamatā ir publiskās organizācijas IFP pētījumi [...] (*), vai pārbaudes [...] (*) par [...] (*), ko izstrādāja publiskā organizācija IFP
   (234). |
| --- | --- |

(264)

CRME līmenī līgumpētījumu pakalpojumi, piemēram, tika veikti mašīnbūvētāju vārdā [...] (*), sākot no [...] (*), [...] (*) un publiskās organizācijas IFP metodes (232), pētījums [...] (*) (233), kura pamatā ir publiskās organizācijas IFP pētījumi [...] (*), vai pārbaudes [...] (*) par [...] (*), ko izstrādāja publiskā organizācija IFP
   (234).

| (265) | No šī apraksta izriet, ka to līgumpētījumu, ko publiskā organizācija IFP veic trešo personu vārdā, mērķis ir tehniskās iespējamības izpētes veikšana pirms pētījuma uzsākšanas vai jaunu zināšanu un prasmju ieguve Institūta kompetences jomā, vai publiskās organizācijas IFP zināšanu un izstrādāto tehnoloģiju izmantošana, lai izstrādātu jaunus produktus, paņēmienus vai pakalpojumus. |
| --- | --- |

(265)

No šī apraksta izriet, ka to līgumpētījumu, ko publiskā organizācija IFP veic trešo personu vārdā, mērķis ir tehniskās iespējamības izpētes veikšana pirms pētījuma uzsākšanas vai jaunu zināšanu un prasmju ieguve Institūta kompetences jomā, vai publiskās organizācijas IFP zināšanu un izstrādāto tehnoloģiju izmantošana, lai izstrādātu jaunus produktus, paņēmienus vai pakalpojumus.

| (266) | Francijas iestādes iesniedza aprēķinus par publiskās organizācijas IFP laikposmā no 2004. līdz 2009. gadam veiktajiem līgumpētījumiem un pakalpojumu sniegšanu trešo personu vārdā. No iesniegtās informācijas izriet, ka šie pētījumu pakalpojumi gadā veido aptuveni [0-5] (**) % no kopējā publiskās organizācijas IFP budžeta (proti, [...] (*) euro par pakalpojumiem no aptuveni 300 miljonu euro lielā budžeta), tā kā šo darbību var kvalificēt kā publiskās organizācijas noturīgu darbību. |
| --- | --- |

(266)

Francijas iestādes iesniedza aprēķinus par publiskās organizācijas IFP laikposmā no 2004. līdz 2009. gadam veiktajiem līgumpētījumiem un pakalpojumu sniegšanu trešo personu vārdā. No iesniegtās informācijas izriet, ka šie pētījumu pakalpojumi gadā veido aptuveni [0-5] (**) % no kopējā publiskās organizācijas IFP budžeta (proti, [...] (*) euro par pakalpojumiem no aptuveni 300 miljonu euro lielā budžeta), tā kā šo darbību var kvalificēt kā publiskās organizācijas noturīgu darbību.

7.3.1.1.   
  Pieņēmums par valsts atbalsta piešķīrumu trešām personām vai meitasuzņēmumiem

| (267) | Atbilstoši Nostādņu P&A&I 3.1.2. punktam, ja bezpeļņas pētniecības organizācijas laiku pa laikam veic saimniecisku darbību, piemēram, infrastruktūru iznomāšanu, pakalpojumu sniegšanu komercuzņēmumiem vai līgumpētījumu izpildi, šo saimniecisko darbību finansēšana no valsts līdzekļiem parasti nozīmē valsts atbalstu. Tomēr, ja var pierādīt, ka visi valsts līdzekļi ir nodoti galasaņēmējam un starpniekam nav piešķirtas priekšrocības, starpniekorganizācija var nebūt valsts atbalsta saņēmēja. |
| --- | --- |

(267)

Atbilstoši Nostādņu P&A&I 3.1.2. punktam, ja bezpeļņas pētniecības organizācijas laiku pa laikam veic saimniecisku darbību, piemēram, infrastruktūru iznomāšanu, pakalpojumu sniegšanu komercuzņēmumiem vai līgumpētījumu izpildi, šo saimniecisko darbību finansēšana no valsts līdzekļiem parasti nozīmē valsts atbalstu. Tomēr, ja var pierādīt, ka visi valsts līdzekļi ir nodoti galasaņēmējam un starpniekam nav piešķirtas priekšrocības, starpniekorganizācija var nebūt valsts atbalsta saņēmēja.

| (268) | Šajā konkrētajā gadījumā, ja pētniecības organizācija, publiskā organizācija IFP, veic līgumpētījumus, un to sedz neierobežota valsts garantija, jāuzskata, ka tā saņem valsts atbalstu, izņemot, ja var pierādīt, ka šo pakalpojumu pārdošanas cena ir ļāvusi visu valsts atbalstu nodot saviem klientiem. |
| --- | --- |

(268)

Šajā konkrētajā gadījumā, ja pētniecības organizācija, publiskā organizācija IFP, veic līgumpētījumus, un to sedz neierobežota valsts garantija, jāuzskata, ka tā saņem valsts atbalstu, izņemot, ja var pierādīt, ka šo pakalpojumu pārdošanas cena ir ļāvusi visu valsts atbalstu nodot saviem klientiem.

| (269) | Tarifu noteikšana publiskās organizācijas IFP līgumpētījumu pakalpojumiem notiek, pamatojoties uz pilnīgu to pašizmaksu (235), kurai tiek pievienots peļņas procents, kura likme variē atkarībā no sarunām ar klientu, kas minētas 261. apsvērumā. Ņemot to vērā, vienīgais izmaksu elements, ko publiskā organizācija IFP nav ņēmusi vērā, tieši atbilst publiskās organizācijas IFP nodrošinājuma prēmijai par saistību izpildes garantiju (vai par lielāko piepūli). |
| --- | --- |

(269)

Tarifu noteikšana publiskās organizācijas IFP līgumpētījumu pakalpojumiem notiek, pamatojoties uz pilnīgu to pašizmaksu (235), kurai tiek pievienots peļņas procents, kura likme variē atkarībā no sarunām ar klientu, kas minētas 261. apsvērumā. Ņemot to vērā, vienīgais izmaksu elements, ko publiskā organizācija IFP nav ņēmusi vērā, tieši atbilst publiskās organizācijas IFP nodrošinājuma prēmijai par saistību izpildes garantiju (vai par lielāko piepūli).

| (270) | Attiecībā uz tiem līgumpētījumu pakalpojumiem, ko publiskā organizācija IFP sniedz meitasuzņēmumu Axens un Prosernat vārdā, Komisija uzskata, ka saimnieciskā rakstura priekšrocības, ko sniedz garantija, var saglabāties attiecībā uz publisko organizāciju IFP un vajadzības gadījumā tikt izmantotas citiem mērķiem, vai, ņemot vērā šo meitasuzņēmumu saites, kas tās vieno ar mātesuzņēmumu, īpašo raksturu, nodota meitasuzņēmumiem, izmantojot tarifu noteikšanu:






  a) | pirmajā gadījumā atbalsta saderība ir izklāstīta šajā nodaļā; |
| --- | --- | --- |

(270)

Attiecībā uz tiem līgumpētījumu pakalpojumiem, ko publiskā organizācija IFP sniedz meitasuzņēmumu Axens un Prosernat vārdā, Komisija uzskata, ka saimnieciskā rakstura priekšrocības, ko sniedz garantija, var saglabāties attiecībā uz publisko organizāciju IFP un vajadzības gadījumā tikt izmantotas citiem mērķiem, vai, ņemot vērā šo meitasuzņēmumu saites, kas tās vieno ar mātesuzņēmumu, īpašo raksturu, nodota meitasuzņēmumiem, izmantojot tarifu noteikšanu:

a)

pirmajā gadījumā atbalsta saderība ir izklāstīta šajā nodaļā;

| b) | otrajā gadījumā Komisija atsaucas uz saderības analīzi, kas izklāstīta 7.3.2. daļā, kurā piesardzības nolūkos iekļautas summas, kas izmantotas meitasuzņēmumiem, iespējams, nodoto priekšrocību novērtēšanā. |
| --- | --- |

b)

otrajā gadījumā Komisija atsaucas uz saderības analīzi, kas izklāstīta 7.3.2. daļā, kurā piesardzības nolūkos iekļautas summas, kas izmantotas meitasuzņēmumiem, iespējams, nodoto priekšrocību novērtēšanā.

| (271) | Tāpat arī attiecībā uz klientiem – trešām personām -, ja varētu noteikt, ka summa, kas atbilst šim papildu izmaksas elementam, ir sistemātiski nodota trešām personām, izmantojot tarifu noteikšanu, tad atbalstu nodošanas detalizētā pārbaudē, visticamāk, tiks uzrādītas de minimis summas (236). No Francijas iestāžu iesniegtās informācijas patiešām izriet, ka vairākums pakalpojumu, par kuriem izrakstīti rēķini, veido mazāk nekā [...] (*) euro apgrozījuma (proti, maksimālo riska segumu par saistību nepildīšanu [...] (*) euro), svarīgākais līgums ir tikai [...] (*) euro (proti, maksimālais riska segums par saistību nepildīšanu [...] (*) euro). |
| --- | --- |

(271)

Tāpat arī attiecībā uz klientiem – trešām personām -, ja varētu noteikt, ka summa, kas atbilst šim papildu izmaksas elementam, ir sistemātiski nodota trešām personām, izmantojot tarifu noteikšanu, tad atbalstu nodošanas detalizētā pārbaudē, visticamāk, tiks uzrādītas de minimis summas (236). No Francijas iestāžu iesniegtās informācijas patiešām izriet, ka vairākums pakalpojumu, par kuriem izrakstīti rēķini, veido mazāk nekā [...] (*) euro apgrozījuma (proti, maksimālo riska segumu par saistību nepildīšanu [...] (*) euro), svarīgākais līgums ir tikai [...] (*) euro (proti, maksimālais riska segums par saistību nepildīšanu [...] (*) euro).

| (272) | Tomēr nevar izslēgt, ka peļņas nodrošināšanas rīcība, ko pieņēmusi publiskā organizācija IFP, ne vienmēr ir ļāvusi pilnībā nodot valsts atbalsta summu līgumpētījumu pakalpojumu klientam. Šādā gadījumā garantijas prēmijas nesamaksāšana valstij par līgumpētījumu pakalpojumu līgumu segšanu, kas sniegti trešām personām, ir papildu valsts finansējums, ko valsts nodevusi publiskās organizācijas rīcībā. |
| --- | --- |

(272)

Tomēr nevar izslēgt, ka peļņas nodrošināšanas rīcība, ko pieņēmusi publiskā organizācija IFP, ne vienmēr ir ļāvusi pilnībā nodot valsts atbalsta summu līgumpētījumu pakalpojumu klientam. Šādā gadījumā garantijas prēmijas nesamaksāšana valstij par līgumpētījumu pakalpojumu līgumu segšanu, kas sniegti trešām personām, ir papildu valsts finansējums, ko valsts nodevusi publiskās organizācijas rīcībā.

| (273) | Attiecīgais publiskais finansējums tādējādi varētu tikt izmantots trijiem mērķiem:






  a) | lai finansētu publiskās iestādes nesaimnieciskā rakstura darbības, kas nav valsts atbalsts; |
| --- | --- | --- |

(273)

Attiecīgais publiskais finansējums tādējādi varētu tikt izmantots trijiem mērķiem:

a)

lai finansētu publiskās iestādes nesaimnieciskā rakstura darbības, kas nav valsts atbalsts;

| b) | lai finansētu citas līgumpētījumu darbības trešo personu vai meitasuzņēmumu vārdā. Šis gadījums detalizēti analizēts 7.3.1.2. sadaļā; |
| --- | --- |

b)

lai finansētu citas līgumpētījumu darbības trešo personu vai meitasuzņēmumu vārdā. Šis gadījums detalizēti analizēts 7.3.1.2. sadaļā;

| c) | lai finansētu pētījumus, ko veic publiska organizācija tās meitasuzņēmumu ekskluzīvajās darbības jomās, kas tāpēc varētu tikt pieskaitīti tai valsts atbalsta summai, kas jau nodota meitasuzņēmumiem. Šīs gadījums detalizēti analizēts 7.3.2. daļā. |
| --- | --- |

c)

lai finansētu pētījumus, ko veic publiska organizācija tās meitasuzņēmumu ekskluzīvajās darbības jomās, kas tāpēc varētu tikt pieskaitīti tai valsts atbalsta summai, kas jau nodota meitasuzņēmumiem. Šīs gadījums detalizēti analizēts 7.3.2. daļā.

7.3.1.2.   
  Pētniecības struktūrai līgumpētījumu veikšanai un tās galveno darbību – publiskas neatkarīgas pētniecības – papildinošu pakalpojumu sniegšanai piešķirtas valsts garantijas saderība

| (274) | Pirms šā gadījuma īpatnību izpētes Komisija ir nolēmusi atkārtoti paust savu principiālo nostāju, ko tā izmanto lēmumu pieņemšanas praksē, saskaņā ar kuru neierobežota valsts garantija, ar ko sedz saimnieciskas darbības, principā ir nesaderīgs valsts atbalsts (237). Parasti Komisija uzskata, ka neierobežotas garantijas nozarē, kas atvērta konkurencei, nav saderīgas ar LESD, jo īpaši tāpēc, ka šādas garantijas dēļ valstij jāuzņemas visi riski, kas saistīti ar saimniecisko darbību, tas atbrīvo uzņēmumu, kas saņem šo garantiju, no tā, ka viņam jāsedz šī seguma izmaksas, un izraisa bezrūpīgas rīcības risku (aléa moral), kas mudina uzņēmumu – garantiju saņēmēju –, kas pasargāts no jebkādām bankrota briesmām, vairāk riskēt salīdzinājumā ar tādu situāciju, kurā uzņēmumam būtu jāuzņemas šādas rīcības visas negatīvās sekas. Saskaņā ar proporcionalitātes principu šādas neierobežotas garantijas vairumā gadījumu nevar tikt attaisnotas ar vispārējās intereses saimniecisko uzdevumu, ja neierobežotās garantijas gadījumā izrādās neiespējami pārbaudīt, vai atbalsta summa nepārsniedz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas neto izmaksas (238). |
| --- | --- |

(274)

Pirms šā gadījuma īpatnību izpētes Komisija ir nolēmusi atkārtoti paust savu principiālo nostāju, ko tā izmanto lēmumu pieņemšanas praksē, saskaņā ar kuru neierobežota valsts garantija, ar ko sedz saimnieciskas darbības, principā ir nesaderīgs valsts atbalsts (237). Parasti Komisija uzskata, ka neierobežotas garantijas nozarē, kas atvērta konkurencei, nav saderīgas ar LESD, jo īpaši tāpēc, ka šādas garantijas dēļ valstij jāuzņemas visi riski, kas saistīti ar saimniecisko darbību, tas atbrīvo uzņēmumu, kas saņem šo garantiju, no tā, ka viņam jāsedz šī seguma izmaksas, un izraisa bezrūpīgas rīcības risku (aléa moral), kas mudina uzņēmumu – garantiju saņēmēju –, kas pasargāts no jebkādām bankrota briesmām, vairāk riskēt salīdzinājumā ar tādu situāciju, kurā uzņēmumam būtu jāuzņemas šādas rīcības visas negatīvās sekas. Saskaņā ar proporcionalitātes principu šādas neierobežotas garantijas vairumā gadījumu nevar tikt attaisnotas ar vispārējās intereses saimniecisko uzdevumu, ja neierobežotās garantijas gadījumā izrādās neiespējami pārbaudīt, vai atbalsta summa nepārsniedz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas neto izmaksas (238).

| (275) | Šajā konkrētajā gadījumā jānorāda, ka Francijas tiesību aktos publiskajai organizācijai IFP uzticēti sabiedriskā pakalpojuma pienākumi, kas izpaužas trīskāršā pētniecības, apmācības un dokumentācijas uzdevumā, kas pretēji vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem (239) nav iekļauti saimniecisko darbību jomā Savienības tiesību aktu nozīmē. Nesaimnieciska rakstura darbību segšana ar valsts garantiju statusa dēļ nav iemesls valsts atbalsta piešķiršanai. Turklāt publiskās organizācijas IFP galvenās darbības ir nesaimnieciska rakstura darbības. Tāpēc tās garantijas ietekme, kuru tā izmanto statusa dēļ, galvenokārt koncentrējas uz nesaimnieciska rakstura darbībām un uz papildpakalpojumiem līgumpētījumu sakarā un pakalpojumiem attiecas pakārtoti. |
| --- | --- |

(275)

Šajā konkrētajā gadījumā jānorāda, ka Francijas tiesību aktos publiskajai organizācijai IFP uzticēti sabiedriskā pakalpojuma pienākumi, kas izpaužas trīskāršā pētniecības, apmācības un dokumentācijas uzdevumā, kas pretēji vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem (239) nav iekļauti saimniecisko darbību jomā Savienības tiesību aktu nozīmē. Nesaimnieciska rakstura darbību segšana ar valsts garantiju statusa dēļ nav iemesls valsts atbalsta piešķiršanai. Turklāt publiskās organizācijas IFP galvenās darbības ir nesaimnieciska rakstura darbības. Tāpēc tās garantijas ietekme, kuru tā izmanto statusa dēļ, galvenokārt koncentrējas uz nesaimnieciska rakstura darbībām un uz papildpakalpojumiem līgumpētījumu sakarā un pakalpojumiem attiecas pakārtoti.

| (276) | Turpretī, ja garantija sedz pētniecības struktūru saimnieciskas darbības, piemēram, līgumpētījumus vai pakalpojumu sniegšanu, neveicot tarifu noteikšanu atbilstoši tirgus cenām, tā piešķir pētniecības struktūrai valsts atbalstu, kas, kā iepriekš paskaidrots, var tikt pievienots tās nesaimnieciskā rakstura vispārējās nozīmes darbību (neatkarīgie publiskie pētījumi) publiskajam finansējumam vai citu saimniecisko darbību līgumpētījumu un pakalpojumu sniegšanas finansējumam, vai visbeidzot, tehnoloģiju nodošanas Axens un Prosernat
   (240) darbību finansējumam. |
| --- | --- |

(276)

Turpretī, ja garantija sedz pētniecības struktūru saimnieciskas darbības, piemēram, līgumpētījumus vai pakalpojumu sniegšanu, neveicot tarifu noteikšanu atbilstoši tirgus cenām, tā piešķir pētniecības struktūrai valsts atbalstu, kas, kā iepriekš paskaidrots, var tikt pievienots tās nesaimnieciskā rakstura vispārējās nozīmes darbību (neatkarīgie publiskie pētījumi) publiskajam finansējumam vai citu saimniecisko darbību līgumpētījumu un pakalpojumu sniegšanas finansējumam, vai visbeidzot, tehnoloģiju nodošanas Axens un Prosernat
   (240) darbību finansējumam.

| (277) | Divos pirmajos gadījumos jākonstatē, ka šajā konkrētajā gadījumā, neraugoties uz valsts garantijas a priori neierobežoto raksturu, ir iespējams izņēmuma kārtā a posteriori novērtēt garantijas bruto dotācijas ekvivalenta koeficientu (riska prēmija, kas netiek valstij samaksāta) 2006.–2009. gadam, kas papildina (tik lielā mērā, cik tā saglabāta attiecībā uz publisko organizāciju IFP) tos valsts līdzekļus, ko valsts jau iemaksājusi šai organizācijai, lai segtu neatkarīgās publiskās pētniecības un līgumpētījumu vai pakalpojumu sniegšanas neto izmaksas. |
| --- | --- |

(277)

Divos pirmajos gadījumos jākonstatē, ka šajā konkrētajā gadījumā, neraugoties uz valsts garantijas a priori neierobežoto raksturu, ir iespējams izņēmuma kārtā a posteriori novērtēt garantijas bruto dotācijas ekvivalenta koeficientu (riska prēmija, kas netiek valstij samaksāta) 2006.–2009. gadam, kas papildina (tik lielā mērā, cik tā saglabāta attiecībā uz publisko organizāciju IFP) tos valsts līdzekļus, ko valsts jau iemaksājusi šai organizācijai, lai segtu neatkarīgās publiskās pētniecības un līgumpētījumu vai pakalpojumu sniegšanas neto izmaksas.

| (278) | Tāpēc Komisija uzsver, ka līgumpētījumi un pakalpojumu sniegšana, ko sedz valsts garantija, tomēr attiecas tikai uz publisko neatkarīgo pētniecību “papildinošām” darbībām, proti, saimniecisko darbību, kura:






  a) | nekaitē pētnieciskās struktūras normālai darbībai, neatkarībai vai neitralitātei; |
| --- | --- | --- |

(278)

Tāpēc Komisija uzsver, ka līgumpētījumi un pakalpojumu sniegšana, ko sedz valsts garantija, tomēr attiecas tikai uz publisko neatkarīgo pētniecību “papildinošām” darbībām, proti, saimniecisko darbību, kura:

a)

nekaitē pētnieciskās struktūras normālai darbībai, neatkarībai vai neitralitātei;

| b) | notiek parastajos tirgus apstākļos, jo īpaši atbilstoši tirgus cenām vai, ja nav tirgus cenu, par cenu, kas atspoguļo visas izmaksas (neskaitot garantijas ietekmi), kas palielināta par saprātīgu peļņas procentu; |
| --- | --- |

b)

notiek parastajos tirgus apstākļos, jo īpaši atbilstoši tirgus cenām vai, ja nav tirgus cenu, par cenu, kas atspoguļo visas izmaksas (neskaitot garantijas ietekmi), kas palielināta par saprātīgu peļņas procentu;

| c) | tiek iegrāmatota atsevišķi no publiskās neatkarīgās pētniecības darbībām, jo īpaši saistībā ar to attiecīgajām izmaksām un finansējumu; |
| --- | --- |

c)

tiek iegrāmatota atsevišķi no publiskās neatkarīgās pētniecības darbībām, jo īpaši saistībā ar to attiecīgajām izmaksām un finansējumu;

| d) | pēc būtības ir saistīta ar publisko neatkarīgo pētniecību tā, ka tehniski nav iespējams tās nodalīt, jo īpaši tādēļ, ka tiek izmantota viena infrastruktūra, aprīkojums, materiāli vai tehnoloģijas vai tiek iesaistīti tie paši pētnieki, zinātnieki, inženieri, projektētāji vai tehniskie darbinieki. |
| --- | --- |

d)

pēc būtības ir saistīta ar publisko neatkarīgo pētniecību tā, ka tehniski nav iespējams tās nodalīt, jo īpaši tādēļ, ka tiek izmantota viena infrastruktūra, aprīkojums, materiāli vai tehnoloģijas vai tiek iesaistīti tie paši pētnieki, zinātnieki, inženieri, projektētāji vai tehniskie darbinieki.

| (279) | Šīs papildinošās darbības var būt pētījumu līgumu izpilde, atzinumi, tehniskās vai zinātniskās konsultācijas, vajadzības gadījumā paredzot infrastruktūras, materiālu, aprīkojuma vai ļoti novatoriskas tehnoloģijas izmantošanu, kuras finansē vai ievieš saistībā ar publiskajiem neatkarīgajiem pētījumiem un kādu pasaulē nav vai ir ļoti maz tām līdzvērtīgu (241), neskaitot pakalpojumus, ko sniedz viena vai vairākas līdzvērtīgas pētniecības struktūras, kuru izmantošanai nepieciešama to pētnieku, zinātnieku, inženieru, projektētāju vai tehnisko darbinieku pieredze un kompetence, kuri galvenokārt nodarbināti pētniecības struktūrā, lai veicinātu šīs struktūras neatkarīgos publiskos pētījumus. |
| --- | --- |

(279)

Šīs papildinošās darbības var būt pētījumu līgumu izpilde, atzinumi, tehniskās vai zinātniskās konsultācijas, vajadzības gadījumā paredzot infrastruktūras, materiālu, aprīkojuma vai ļoti novatoriskas tehnoloģijas izmantošanu, kuras finansē vai ievieš saistībā ar publiskajiem neatkarīgajiem pētījumiem un kādu pasaulē nav vai ir ļoti maz tām līdzvērtīgu (241), neskaitot pakalpojumus, ko sniedz viena vai vairākas līdzvērtīgas pētniecības struktūras, kuru izmantošanai nepieciešama to pētnieku, zinātnieku, inženieru, projektētāju vai tehnisko darbinieku pieredze un kompetence, kuri galvenokārt nodarbināti pētniecības struktūrā, lai veicinātu šīs struktūras neatkarīgos publiskos pētījumus.

| (280) | Šie pakalpojumi turklāt ļauj izplatīt zinātniskās atziņas starp publisko pētniecību un rūpniecības nozari, sniedzot uzņēmumiem – klientiem iespēju piekļūt publiskās organizācijas IFP personāla eksperimentālajām metodēm, tehnoloģijām un prasmēm un ļaujot šai publiskajai organizācijai uzkrāt pieredzi par tās oriģinālo darbu rezultātiem, kas ir tās publiskās neatkarīgās pētniecības turpmākās uzlabošanas avots. Šī savstarpējā ietekme zinātniskās informācijas jomā ir labvēlīga dažādajiem iesaistītajiem dalībniekiem, kā arī visai Eiropas Savienībai. |
| --- | --- |

(280)

Šie pakalpojumi turklāt ļauj izplatīt zinātniskās atziņas starp publisko pētniecību un rūpniecības nozari, sniedzot uzņēmumiem – klientiem iespēju piekļūt publiskās organizācijas IFP personāla eksperimentālajām metodēm, tehnoloģijām un prasmēm un ļaujot šai publiskajai organizācijai uzkrāt pieredzi par tās oriģinālo darbu rezultātiem, kas ir tās publiskās neatkarīgās pētniecības turpmākās uzlabošanas avots. Šī savstarpējā ietekme zinātniskās informācijas jomā ir labvēlīga dažādajiem iesaistītajiem dalībniekiem, kā arī visai Eiropas Savienībai.

| (281) | Kā norādīts 266. apsvērumā, līgumpētījumu pakalpojumi un pakalpojumi veidoja tikai [0-5] (**) % no kopējā publiskās organizācijas IFP budžeta laikposmā no 2004. līdz 2009. gadam un veido ārkārtīgi nelielu daļu. |
| --- | --- |

(281)

Kā norādīts 266. apsvērumā, līgumpētījumu pakalpojumi un pakalpojumi veidoja tikai [0-5] (**) % no kopējā publiskās organizācijas IFP budžeta laikposmā no 2004. līdz 2009. gadam un veido ārkārtīgi nelielu daļu.

| (282) | Turklāt attiecināta uz katru klientu, samaksa par pakalpojumiem, visbiežāk, ir mazāka nekā apgrozījums [...] (*) euro tā, ka lēstā maksimālā atbalsta summa, visbiežāk, ir maza, aptuveni [...] (*) euro par līgumu. Tāpēc Komisija uzskata, ka konkrētais atbalsts ir proporcionāls vispārējās nozīmes mērķim – izplatīt zinātniskās atziņas Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(282)

Turklāt attiecināta uz katru klientu, samaksa par pakalpojumiem, visbiežāk, ir mazāka nekā apgrozījums [...] (*) euro tā, ka lēstā maksimālā atbalsta summa, visbiežāk, ir maza, aptuveni [...] (*) euro par līgumu. Tāpēc Komisija uzskata, ka konkrētais atbalsts ir proporcionāls vispārējās nozīmes mērķim – izplatīt zinātniskās atziņas Eiropas Savienībā.

| (283) | Ievērojot to, ka šīs papildinošās darbības joprojām ir neliela tā publiskās organizācijas IFP budžeta daļa, ko tā veltījusi savam galvenajam neatkarīgās publiskās pētniecības uzdevumam, un ņemot vērā šo papildinošo darbību pozitīvo ietekmi uz vispārējās nozīmes mērķiem, Komisija uzskata, ka valsts garantijas nodrošinājums nekādā gadījumā nevar pasliktināt tirdzniecības nosacījumus tā, lai tie būtu pretrunā Savienības interesēm LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē. |
| --- | --- |

(283)

Ievērojot to, ka šīs papildinošās darbības joprojām ir neliela tā publiskās organizācijas IFP budžeta daļa, ko tā veltījusi savam galvenajam neatkarīgās publiskās pētniecības uzdevumam, un ņemot vērā šo papildinošo darbību pozitīvo ietekmi uz vispārējās nozīmes mērķiem, Komisija uzskata, ka valsts garantijas nodrošinājums nekādā gadījumā nevar pasliktināt tirdzniecības nosacījumus tā, lai tie būtu pretrunā Savienības interesēm LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē.

| (284) | Attiecībā uz gada pārskatiem par attiecīgo pasākumu Francijas iestādēm būs jāiesniedz pierādījumi, ka šis nosacījums turpmāk joprojām tiek ievērots. Šaubu gadījumā par līgumpētījumu vai pakalpojumu sniegšanas papildinošo raksturu, protams, par to nekavējoties jāinformē Komisija un vajadzības gadījumā jāpaziņo par iespējamu valsts atbalstu, ņemot vērā valsts garantijas ietekmi. |
| --- | --- |

(284)

Attiecībā uz gada pārskatiem par attiecīgo pasākumu Francijas iestādēm būs jāiesniedz pierādījumi, ka šis nosacījums turpmāk joprojām tiek ievērots. Šaubu gadījumā par līgumpētījumu vai pakalpojumu sniegšanas papildinošo raksturu, protams, par to nekavējoties jāinformē Komisija un vajadzības gadījumā jāpaziņo par iespējamu valsts atbalstu, ņemot vērā valsts garantijas ietekmi.

| (285) | Šādā kontekstā Komisija ņem vērā arī Francijas iestāžu priekšlikumu katrā līgumā, kurš īpašā veidā attiecas uz publiskās organizācijas IFP saimniecisko darbību un tātad uz līgumpētījumiem un pakalpojumu sniegšanu, iekļaut atrunu par valsts atbildības neesību, lai vajadzības gadījumā izmantotu pieļaujamā riska izņēmumu, lai ievērojami samazinātu garantijas iespējamo negatīvo ietekmi. |
| --- | --- |

(285)

Šādā kontekstā Komisija ņem vērā arī Francijas iestāžu priekšlikumu katrā līgumā, kurš īpašā veidā attiecas uz publiskās organizācijas IFP saimniecisko darbību un tātad uz līgumpētījumiem un pakalpojumu sniegšanu, iekļaut atrunu par valsts atbildības neesību, lai vajadzības gadījumā izmantotu pieļaujamā riska izņēmumu, lai ievērojami samazinātu garantijas iespējamo negatīvo ietekmi.

7.3.2.   ATBALSTS GRUPAI IFP AXENS UN PROSERNAT EKSKLUZĪVAJĀS DARBĪBAS JOMĀS

7.3.2.1.   
  Atbalsta saderības pārbaudes pamats

| (286) | Attiecībā uz valsts atbalsta pasākumu, kura mērķis uz atbalstīt darbus P&A jomā, ko veic publiskā organizācija IFP, noteikumi, kas piemērojami saderības pārbaudei, ir noteikumi, kuri attiecas uz valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai. |
| --- | --- |

(286)

Attiecībā uz valsts atbalsta pasākumu, kura mērķis uz atbalstīt darbus P&A jomā, ko veic publiskā organizācija IFP, noteikumi, kas piemērojami saderības pārbaudei, ir noteikumi, kuri attiecas uz valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai.

| (287) | Tā kā publiskās organizācijas IFP statusa maiņa notika 2006. gada 7. jūlijā, dienā, kad tika piešķirta konkrētā neierobežotā valsts garantija, ir pirms 2007. gada 1. janvāra, kad stājās spēkā iepriekšminētās Nostādnes P&A&I. Attiecībā uz šā pasākuma saderības pārbaudi atbilstoši Paziņojumam par tādu noteikumu noteikšanu, ko piemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai (242), Komisija šim nepaziņotajam atbalstam piemēros Kopienas 1996. gada nostādnes par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī. |
| --- | --- |

(287)

Tā kā publiskās organizācijas IFP statusa maiņa notika 2006. gada 7. jūlijā, dienā, kad tika piešķirta konkrētā neierobežotā valsts garantija, ir pirms 2007. gada 1. janvāra, kad stājās spēkā iepriekšminētās Nostādnes P&A&I. Attiecībā uz šā pasākuma saderības pārbaudi atbilstoši Paziņojumam par tādu noteikumu noteikšanu, ko piemēro nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai (242), Komisija šim nepaziņotajam atbalstam piemēros Kopienas 1996. gada nostādnes par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī.

| (288) | Tomēr, ņemot vērā to, ka publiskās organizācijas IFP saimnieciskās darbības segšana, izmantojot neierobežoto garantiju, kas tai piešķirta tās EPIC statusa dēļ, kas nav ierobežots laikā, kā arī ņemot vērā, kā paskaidrots 277. apsvērumā, izņēmuma kārtā šajā konkrētajā gadījumā ir iespējams izteikt skaitļos garantijas maksimālās ietekmes novērtējumu, Komisija, pamatojoties uz Nostādnēm P&A&I, sākot ar 2007. gada 1. janvāri, kad tās stājās spēkā, pārbaudīs arī, vai ar iekšējo tirgu ir saderīga publiskās organizācijas darbības Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās segšana ar neierobežotu garantiju. Katrā gadījumā saderības analīzes secinājumi ir nemainīgi, neskatoties uz to, kādas nostādnes tiek izmantotas. |
| --- | --- |

(288)

Tomēr, ņemot vērā to, ka publiskās organizācijas IFP saimnieciskās darbības segšana, izmantojot neierobežoto garantiju, kas tai piešķirta tās EPIC statusa dēļ, kas nav ierobežots laikā, kā arī ņemot vērā, kā paskaidrots 277. apsvērumā, izņēmuma kārtā šajā konkrētajā gadījumā ir iespējams izteikt skaitļos garantijas maksimālās ietekmes novērtējumu, Komisija, pamatojoties uz Nostādnēm P&A&I, sākot ar 2007. gada 1. janvāri, kad tās stājās spēkā, pārbaudīs arī, vai ar iekšējo tirgu ir saderīga publiskās organizācijas darbības Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās segšana ar neierobežotu garantiju. Katrā gadījumā saderības analīzes secinājumi ir nemainīgi, neskatoties uz to, kādas nostādnes tiek izmantotas.

7.3.2.2.   
  Pētījumu posmi

| (289) | Saistībā ar iepriekšminēto Lēmumu C 51/ 2005 (243) Komisija uzskatīja, ka publiskās organizācijas IFP darbības meitasuzņēmumu Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās un sadarbojoties ar tiem tik tiešām attiecas uz P&A jomu, tā kā attiecībā uz katru projektu tika noteikti aspekti, kas rada grūtības, to veidojošo daļu līmenī, to attiecību vai metožu īpašību vai mērķa produktu līmenī, jo darbus veic pirms metožu un produktu apstiprināšanas, tos veic darbinieki, kas galvenokārt ir pētnieki un tehniskie darbinieki, izmantojot metodes, kuru pamatā ir eksperimentēšana, interpretēšana un modelēšana, šo darbu rezultātiem ir liela nozīme un tie tiek patentēti. Komisija konstatēja arī, ka tāda paša veida darbības, ko veic citi nozares uzņēmumi, parasti klasificē kā pētniecības darbības (244). Pētniecības novatorisko aspektu analīze tika veikta, pamatojoties uz starptautiski atzītajiem Manuel de Frascati standartiem (245). |
| --- | --- |

(289)

Saistībā ar iepriekšminēto Lēmumu C 51/ 2005 (243) Komisija uzskatīja, ka publiskās organizācijas IFP darbības meitasuzņēmumu Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās un sadarbojoties ar tiem tik tiešām attiecas uz P&A jomu, tā kā attiecībā uz katru projektu tika noteikti aspekti, kas rada grūtības, to veidojošo daļu līmenī, to attiecību vai metožu īpašību vai mērķa produktu līmenī, jo darbus veic pirms metožu un produktu apstiprināšanas, tos veic darbinieki, kas galvenokārt ir pētnieki un tehniskie darbinieki, izmantojot metodes, kuru pamatā ir eksperimentēšana, interpretēšana un modelēšana, šo darbu rezultātiem ir liela nozīme un tie tiek patentēti. Komisija konstatēja arī, ka tāda paša veida darbības, ko veic citi nozares uzņēmumi, parasti klasificē kā pētniecības darbības (244). Pētniecības novatorisko aspektu analīze tika veikta, pamatojoties uz starptautiski atzītajiem Manuel de Frascati standartiem (245).

| (290) | Attiecībā uz 2006. gadu Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 (246) pārbaudīja darbus, kas veikti saistībā ar pētniecības nolīgumiem, kas noslēgti starp publisko organizāciju IFP un Axens, no vienas puses, un publisko organizāciju IFP un Prosernat, no otras puses. No šīs pārbaudes Komisijas secināja, ka, no vienas puses, tie bija rūpnieciskās izpētes darbi, un, no otras puses, tie bija tehniskās iespējamības pētījumi, ko veic pirms rūpnieciskās izpētes projektiem 1996. gada nostādņu P&A nozīmē. Šī pētniecisko darbu klasifikācija tika veikta, pamatojoties uz īpašiem piemēriem un paskaidrojumiem, kurus sniedza Manuel de Frascati attiecībā uz katru pētniecības darbību, ko veic publiskā organizācija IFP un Axens, no vienas puses, un publiskā organizācija IFP un Prosernat, no otras puses. |
| --- | --- |

(290)

Attiecībā uz 2006. gadu Komisija iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 (246) pārbaudīja darbus, kas veikti saistībā ar pētniecības nolīgumiem, kas noslēgti starp publisko organizāciju IFP un Axens, no vienas puses, un publisko organizāciju IFP un Prosernat, no otras puses. No šīs pārbaudes Komisijas secināja, ka, no vienas puses, tie bija rūpnieciskās izpētes darbi, un, no otras puses, tie bija tehniskās iespējamības pētījumi, ko veic pirms rūpnieciskās izpētes projektiem 1996. gada nostādņu P&A nozīmē. Šī pētniecisko darbu klasifikācija tika veikta, pamatojoties uz īpašiem piemēriem un paskaidrojumiem, kurus sniedza Manuel de Frascati attiecībā uz katru pētniecības darbību, ko veic publiskā organizācija IFP un Axens, no vienas puses, un publiskā organizācija IFP un Prosernat, no otras puses.

| (291) | Turklāt saistībā ar pārskatiem, kas iesniegti atbilstoši iepriekšminētajam Lēmumam C 51/2005, Francijas iestādes klasificēja projektus, kas īstenoti Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās 2007., 2008. un 2009. gadā, izmantojot divas iepriekšminētās kategorijas 1996. gada nostādņu P&A nozīmē vai pārmaiņus rūpnieciskās pētniecības darbības 2006. gada nostādņu P&A&I 2.2. punkta f) apakšpunkta nozīmē un tehniskās īstenošanas iespēju izpēti pirms rūpnieciskajiem pētījumiem 2006. gada nostādņu P&A&I 5.2. punkta nozīmē. Šie darbi attiecās uz jaunu sintēzes veidu vai to pilnveidošanas izpēti mērogā, kas nav saistīts ar rūpniecisku mērogu. To mērķis ir koncepciju pārbaude, un tie attiecas uz rūpniecisku izpēti 1996. gada nostādņu P&A nozīmē, kā arī nostādņu P&A&I nozīmē. Attiecībā uz katru projektu Komisijai tika iesniegti gada apkopojoši saraksti kopā ar gada pārskatiem, kas paziņoti atbilstoši iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 aplūkotajam atbalstam. |
| --- | --- |

(291)

Turklāt saistībā ar pārskatiem, kas iesniegti atbilstoši iepriekšminētajam Lēmumam C 51/2005, Francijas iestādes klasificēja projektus, kas īstenoti Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās 2007., 2008. un 2009. gadā, izmantojot divas iepriekšminētās kategorijas 1996. gada nostādņu P&A nozīmē vai pārmaiņus rūpnieciskās pētniecības darbības 2006. gada nostādņu P&A&I 2.2. punkta f) apakšpunkta nozīmē un tehniskās īstenošanas iespēju izpēti pirms rūpnieciskajiem pētījumiem 2006. gada nostādņu P&A&I 5.2. punkta nozīmē. Šie darbi attiecās uz jaunu sintēzes veidu vai to pilnveidošanas izpēti mērogā, kas nav saistīts ar rūpniecisku mērogu. To mērķis ir koncepciju pārbaude, un tie attiecas uz rūpniecisku izpēti 1996. gada nostādņu P&A nozīmē, kā arī nostādņu P&A&I nozīmē. Attiecībā uz katru projektu Komisijai tika iesniegti gada apkopojoši saraksti kopā ar gada pārskatiem, kas paziņoti atbilstoši iepriekšminētajā Lēmumā C 51/2005 aplūkotajam atbalstam.

| (292) | Attiecībā uz nākamajiem gadiem Komisija atgādina, ka atbilstoši iepriekšminētajam Lēmumam C 51/2005 Francijas pienākums ir iesniegt Komisijai gada pārskatu, kurā iekļauts sīks to projektu apraksts, kurus veic publiskā organizācija IFP un kuri klasificēti pēc pētniecības kategorijām. |
| --- | --- |

(292)

Attiecībā uz nākamajiem gadiem Komisija atgādina, ka atbilstoši iepriekšminētajam Lēmumam C 51/2005 Francijas pienākums ir iesniegt Komisijai gada pārskatu, kurā iekļauts sīks to projektu apraksts, kurus veic publiskā organizācija IFP un kuri klasificēti pēc pētniecības kategorijām.

7.3.2.3.   
  Attaisnojamās izmaksas

| (293) | Saistībā ar iepriekšminēto Lēmumu C 51/2005 (247) (par 2006. gadu) un gada pārskatos (par 2007., 2008. un 2009. gadu) projektu izmaksas Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās atbilst attaisnojamajām izmaksām, kas noteiktas 1996. gada nostādņu P&A II pielikumā, kā arī attaisnojamajām izmaksām nostādņu P&A&I 5.1.4. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(293)

Saistībā ar iepriekšminēto Lēmumu C 51/2005 (247) (par 2006. gadu) un gada pārskatos (par 2007., 2008. un 2009. gadu) projektu izmaksas Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās atbilst attaisnojamajām izmaksām, kas noteiktas 1996. gada nostādņu P&A II pielikumā, kā arī attaisnojamajām izmaksām nostādņu P&A&I 5.1.4. punkta nozīmē.

| (294) | To rēķinu izmaksās par pētniecības darbībām, ko publiskā organizācija IFP attiecina uz Axens un Prosernat, iekļautas projektos tieši ieskaitāmās izmaksas, un tās attiecas uz līgumiem ar apakšuzņēmējiem, komandējumiem, apdrošināšanu un dokumentēšanu, kā arī uz piegādēm un nelieliem materiālu daudzumiem. Tajos iekļautas arī citas izmaksas, kas saistītas ar projektiem, piemēram, pētniecībā iesaistītā personāla izmaksas, materiālo un nemateriālo pamatlīdzekļu amortizācija, kā arī citas vispārējās izmaksas. Šīs izmaksas tieši rada pētniecības darbības un tiek sadalītas starp dažādiem pētniecības projektiem proporcionāli personāla patērētājam laikam katrā projektā. Turklāt P&A horizontālo projektu izmaksas attiecībā uz citos P&A projektos pielietotajām metodēm un izmantoto aprīkojumu tiek aprēķinātas proporcionāli katra P&A projekta izmaksām. |
| --- | --- |

(294)

To rēķinu izmaksās par pētniecības darbībām, ko publiskā organizācija IFP attiecina uz Axens un Prosernat, iekļautas projektos tieši ieskaitāmās izmaksas, un tās attiecas uz līgumiem ar apakšuzņēmējiem, komandējumiem, apdrošināšanu un dokumentēšanu, kā arī uz piegādēm un nelieliem materiālu daudzumiem. Tajos iekļautas arī citas izmaksas, kas saistītas ar projektiem, piemēram, pētniecībā iesaistītā personāla izmaksas, materiālo un nemateriālo pamatlīdzekļu amortizācija, kā arī citas vispārējās izmaksas. Šīs izmaksas tieši rada pētniecības darbības un tiek sadalītas starp dažādiem pētniecības projektiem proporcionāli personāla patērētājam laikam katrā projektā. Turklāt P&A horizontālo projektu izmaksas attiecībā uz citos P&A projektos pielietotajām metodēm un izmantoto aprīkojumu tiek aprēķinātas proporcionāli katra P&A projekta izmaksām.

| (295) | Šīs izmaksas attiecīgi atbilst šādām kategorijām: konsultantu un tamlīdzīgu pakalpojumu izmaksas, personāla izmaksas, instrumentu izmaksas, materiālu, zemes un ēku, kā arī papildu vispārējās izmaksas un citas ekspluatācijas izmaksas saskaņā ar attaisnojamo izmaksu kategorijām 1996. gada nostādnēs un nostādnēs P&A&I. |
| --- | --- |

(295)

Šīs izmaksas attiecīgi atbilst šādām kategorijām: konsultantu un tamlīdzīgu pakalpojumu izmaksas, personāla izmaksas, instrumentu izmaksas, materiālu, zemes un ēku, kā arī papildu vispārējās izmaksas un citas ekspluatācijas izmaksas saskaņā ar attaisnojamo izmaksu kategorijām 1996. gada nostādnēs un nostādnēs P&A&I.

| (296) | Nākamajos gados šai informācijai jābūt iekļautai Francijas iestāžu iesniegtajos gada pārskatos. |
| --- | --- |

(296)

Nākamajos gados šai informācijai jābūt iekļautai Francijas iestāžu iesniegtajos gada pārskatos.

7.3.2.4.   
  Atbalsta intensitāte

| (297) | No 1996. gada nostādnēm P&A izriet, ka maksimālā atļautā intensitāte ir 75 % tehniskās īstenošanas iespējas izpētei pirms rūpniecisko pētījumu projektu veikšanas (5.4. punkts) un 50 % rūpniecisko pētījumu projektiem (5.3. punkts). |
| --- | --- |

(297)

No 1996. gada nostādnēm P&A izriet, ka maksimālā atļautā intensitāte ir 75 % tehniskās īstenošanas iespējas izpētei pirms rūpniecisko pētījumu projektu veikšanas (5.4. punkts) un 50 % rūpniecisko pētījumu projektiem (5.3. punkts).

| (298) | No nostādnēm P&A&I izriet, ka atbalsta intensitāte, ko aprēķina, pamatojoties uz projekta attaisnojamajām izmaksām, nedrīkst pārsniegt 50 % rūpniecisko pētījumu gadījumā (5.1.2. punkta b) apakšpunkts) un 65 % lielajiem uzņēmumiem izpētei, kurā sagatavojas rūpnieciskajiem pētījumiem (5.2. punkta b) apakšpunkts). Minētās darbības, kuras sedz valsts garantija, attiecas vienīgi uz rūpniecisko pētniecību un tehniskās īstenošanas iespēju izpēti, ko veic publiskā organizācija IFP, jo pirmskonkurences izstrādnes (vai eksperimentālās izstrādnes nostādņu P&A&I nozīmē) pilnībā finansē Axens un Prosernat no pašu līdzekļiem atbilstīgi tirgū gūtajiem ienākumiem. |
| --- | --- |

(298)

No nostādnēm P&A&I izriet, ka atbalsta intensitāte, ko aprēķina, pamatojoties uz projekta attaisnojamajām izmaksām, nedrīkst pārsniegt 50 % rūpniecisko pētījumu gadījumā (5.1.2. punkta b) apakšpunkts) un 65 % lielajiem uzņēmumiem izpētei, kurā sagatavojas rūpnieciskajiem pētījumiem (5.2. punkta b) apakšpunkts). Minētās darbības, kuras sedz valsts garantija, attiecas vienīgi uz rūpniecisko pētniecību un tehniskās īstenošanas iespēju izpēti, ko veic publiskā organizācija IFP, jo pirmskonkurences izstrādnes (vai eksperimentālās izstrādnes nostādņu P&A&I nozīmē) pilnībā finansē Axens un Prosernat no pašu līdzekļiem atbilstīgi tirgū gūtajiem ienākumiem.

| (299) | Komisija izveidoja 6. tabulu, kas norādīta 300. apsvērumā, pamatojoties uz projektu sarakstiem, kuros sīki norādītas katra atsevišķa projekta gada izmaksas un katra atsevišķa pētniecības posma izmaksas, kā arī uz publiskās organizācijas IFP pašu resursu tāmi. |
| --- | --- |

(299)

Komisija izveidoja 6. tabulu, kas norādīta 300. apsvērumā, pamatojoties uz projektu sarakstiem, kuros sīki norādītas katra atsevišķa projekta gada izmaksas un katra atsevišķa pētniecības posma izmaksas, kā arī uz publiskās organizācijas IFP pašu resursu tāmi.

| (300) | Šajā darbībā Komisija izmantoja konservatīvu pieeju, iekļaujot visas izmaksas, kas tieši vai netieši attiecas uz Axens un Prosernat ekskluzīvajām darbības jomām, un izslēdzot visus produktus, kuri nav Axens un Prosernat
   (248) ieskaitītie produkti. Piesardzības nolūkā Komisija šajā tabulā iekļāva visu iespējamo neierobežotās garantijas ietekmi, ja – kas gan ir maz ticams – tās visas būtu izmantojusi publiskā organizācija IFP savu pētniecības darbību finansēšanai Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās (garantijas ietekme attiecībās ar piegādātājiem un klientiem, ne tikai ar meitasuzņēmumiem, bet arī ar trešām personām).

  6.   tabula.


  Publiskās organizācijas IFP Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās iemaksātās publiskā finansējuma kopsummas maksimālais novērtējums 2006.–2009. gadam










  (miljonos euro) |
| --- | --- |
| | 2006. | 2007. | 2008. | 2009. |
| Tehniskās īstenošanas iespējas izpētes gada izmaksas (miljonos euro) |
| IFP/Axens darbības joma | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| IFP/Prosernat darbības joma | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Kopā | 7,4 | 3,5 | 0,9 | 0,9 |
| Rūpnieciskās pētniecības darbu gada izmaksas (miljonos euro) |
| IFP/Axens darbības joma | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| IFP/Prosernat darbības joma | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Kopā | 49,0 | 45,5 | 52,8 | 55,2 |
| Pašu resursi (miljonos euro) |
| Summa | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Valsts atbalsts gadā (miljonos euro) |
| Publiskā finansējuma summa (249) | 11,3 | 6,4 | 7,7 | 11,1 |
| Garantijas ietekmes palielinājums publiskās iestādes attiecībās ar tās piegādātājiem | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Garantijas ietekmes palielinājums publiskās iestādes attiecībās ar tās klientiem (250) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| — | meitasuzņēmumu ekskluzīvajā jomā |

(300)

Šajā darbībā Komisija izmantoja konservatīvu pieeju, iekļaujot visas izmaksas, kas tieši vai netieši attiecas uz Axens un Prosernat ekskluzīvajām darbības jomām, un izslēdzot visus produktus, kuri nav Axens un Prosernat
   (248) ieskaitītie produkti. Piesardzības nolūkā Komisija šajā tabulā iekļāva visu iespējamo neierobežotās garantijas ietekmi, ja – kas gan ir maz ticams – tās visas būtu izmantojusi publiskā organizācija IFP savu pētniecības darbību finansēšanai Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās (garantijas ietekme attiecībās ar piegādātājiem un klientiem, ne tikai ar meitasuzņēmumiem, bet arī ar trešām personām).

6.   tabula.

Publiskās organizācijas IFP Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās iemaksātās publiskā finansējuma kopsummas maksimālais novērtējums 2006.–2009. gadam

(miljonos euro)

2006.

2007.

2008.

2009.

Tehniskās īstenošanas iespējas izpētes gada izmaksas (miljonos euro)

IFP/Axens darbības joma

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

IFP/Prosernat darbības joma

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Kopā

7,4

3,5

0,9

0,9

Rūpnieciskās pētniecības darbu gada izmaksas (miljonos euro)

IFP/Axens darbības joma

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

IFP/Prosernat darbības joma

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Kopā

49,0

45,5

52,8

55,2

Pašu resursi (miljonos euro)

Summa

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Valsts atbalsts gadā (miljonos euro)

Publiskā finansējuma summa (249)

11,3

6,4

7,7

11,1

Garantijas ietekmes palielinājums publiskās iestādes attiecībās ar tās piegādātājiem

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Garantijas ietekmes palielinājums publiskās iestādes attiecībās ar tās klientiem (250)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

—

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| — | ārpus meitasuzņēmumu ekskluzīvās jomas |
| --- | --- |

—

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Publiskā finansējuma maksimālā summa

(tostarp garantijas ietekmes palielinājums)

13,1

9,8

11,3

14,7

Atbalsta intensitāte

(neskaitot garantijas ietekmes palielinājumu)

20,0 %

13,0 %

14,3 %

19,8 %

Atbalsta intensitātes palielinājums

(tostarp garantijas ietekmes palielinājums)

23,2 %

20,0 %

21,0 %

26,2 %

Maksimālā atļautā intensitāte (251)

| — | 1996. gada nostādņu P&A noteikumi |
| --- | --- |

—

1996. gada nostādņu P&A noteikumi

53 %

51,8 %

50,4 %

50,4 %

| — | nostādņu P&A&I noteikumi |
| --- | --- |

—

nostādņu P&A&I noteikumi

—

51,1 %

50,3 %

50,2 %

| (301) | Komisija pārbaudīja, kā tiek ievērota pieļaujamā intensitāte attiecībā uz katru pētījuma stadiju, pamatojoties uz gada sarakstiem par projektiem, kuri īstenoti laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam, ņemot vērā neierobežotās garantijas maksimālo iespējamo ietekmi, kas saistīta ar IFP publiskās organizācijas statusu, kā papildu atbalsta elementu iekļaujot lēsto dažādo risku apdrošināšanas prēmiju palielinājumu (majorant). Katrā gadījumā pat iekļaujot visu iespējamo garantijas ietekmi attiecībās ar klientiem un piegādātājiem, atbalsta intensitātes palielinājums ir mazāks par maksimālo atļauto intensitāti. Noslēgumā Komisija uzskata, ka 1996. gada nostādnēs P&A un nostādnēs P&A&I atļautā atbalsta intensitāte ir ievērota. |
| --- | --- |

(301)

Komisija pārbaudīja, kā tiek ievērota pieļaujamā intensitāte attiecībā uz katru pētījuma stadiju, pamatojoties uz gada sarakstiem par projektiem, kuri īstenoti laikposmā no 2006. līdz 2009. gadam, ņemot vērā neierobežotās garantijas maksimālo iespējamo ietekmi, kas saistīta ar IFP publiskās organizācijas statusu, kā papildu atbalsta elementu iekļaujot lēsto dažādo risku apdrošināšanas prēmiju palielinājumu (majorant). Katrā gadījumā pat iekļaujot visu iespējamo garantijas ietekmi attiecībās ar klientiem un piegādātājiem, atbalsta intensitātes palielinājums ir mazāks par maksimālo atļauto intensitāti. Noslēgumā Komisija uzskata, ka 1996. gada nostādnēs P&A un nostādnēs P&A&I atļautā atbalsta intensitāte ir ievērota.

| (302) | Attiecībā uz turpmākajiem gadiem Komisija atgādina, ka atbilstoši iepriekšminētajam Lēmumam C 51/2005 Francijai ir pienākums Komisijai iesniegt gada pārskatu, lai tā varētu pārliecināties, ka atbalsta intensitāte katrā pētniecības posmā un attiecībā uz katru projektu arī ir ievērota. Sākot ar 2010. gadu, šajā pārskatā jāatspoguļo visi projekti, kas veikti Axens un Prosernat darbības jomās, tie jāklasificē pētniecības kategorijās, precizējot turklāt to izmaksas attiecībā uz katru pētniecības posmu, kā arī publiskā finansējuma un pašu resursu summas, ko piešķīrusi publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi, garantijas prēmijas palielinājums, kas lēsts atbilstīgi šajā lēmumā aprakstītajai metodei, tostarp iespējamā ietekme uz publiskās organizācijas IFP aizdevuma noteikumiem atbilstīgi argumentācijai, kas norādīta 200. apsvērumā. |
| --- | --- |

(302)

Attiecībā uz turpmākajiem gadiem Komisija atgādina, ka atbilstoši iepriekšminētajam Lēmumam C 51/2005 Francijai ir pienākums Komisijai iesniegt gada pārskatu, lai tā varētu pārliecināties, ka atbalsta intensitāte katrā pētniecības posmā un attiecībā uz katru projektu arī ir ievērota. Sākot ar 2010. gadu, šajā pārskatā jāatspoguļo visi projekti, kas veikti Axens un Prosernat darbības jomās, tie jāklasificē pētniecības kategorijās, precizējot turklāt to izmaksas attiecībā uz katru pētniecības posmu, kā arī publiskā finansējuma un pašu resursu summas, ko piešķīrusi publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi, garantijas prēmijas palielinājums, kas lēsts atbilstīgi šajā lēmumā aprakstītajai metodei, tostarp iespējamā ietekme uz publiskās organizācijas IFP aizdevuma noteikumiem atbilstīgi argumentācijai, kas norādīta 200. apsvērumā.

7.3.2.5.   
  Kumulācija

| (303) | Ir ievēroti gan iepriekšminētie 1996. gada nostādņu P&A 5.12. punktā minētie noteikumi kumulācijas jomā, gan noteikumi kumulācijas jomā, kas norādīti nostādņu P&A&I 8. punktā. Komisija aprēķināja publiskā finansējuma kopējo summu neatkarīgi no tā izcelsmes, tostarp arī neierobežotās garantijas maksimālo ietekmi 2006.–2009. gadam. |
| --- | --- |

(303)

Ir ievēroti gan iepriekšminētie 1996. gada nostādņu P&A 5.12. punktā minētie noteikumi kumulācijas jomā, gan noteikumi kumulācijas jomā, kas norādīti nostādņu P&A&I 8. punktā. Komisija aprēķināja publiskā finansējuma kopējo summu neatkarīgi no tā izcelsmes, tostarp arī neierobežotās garantijas maksimālo ietekmi 2006.–2009. gadam.

| (304) | Sākot ar 2010. gadu, Francijas iestādes Komisijai iesniegtajos gada pārskatos izmantos šo pašu metodi. |
| --- | --- |

(304)

Sākot ar 2010. gadu, Francijas iestādes Komisijai iesniegtajos gada pārskatos izmantos šo pašu metodi.

7.3.2.6.   
  Stimulējošā ietekme

| (305) | Pamatojoties uz 1996. gada nostādnēm P&A un nostādnēm P&A&I, valsts atbalstam jābūt stimulējošai ietekmei, proti, tam jāmaina saņēmēja rīcība, palielinot tā rīcību P&A (un inovācijā). Lai pierādītu, ka projektiem, kuri saņem atbalstu, ir stimulējoša ietekme, parasti pietiek ar to, ka padziļinātas izpētes rezultātā tiek pierādīts, ka ir ievēroti šādi kritēriji: projekta apjoma pieaugums, jomas pieaugums, projekta tempa pieaugums un kopējās P&A&I iztērētās summas pieaugums. Ja iespējams pierādīt nozīmīgu ietekmi vismaz uz vienu no šiem elementiem, ņemot vērā uzņēmuma parasto rīcību attiecīgajā nozarē, Komisija parasti lemj, ka atbalsta projektam piemīt stimulējoša ietekme (252). |
| --- | --- |

(305)

Pamatojoties uz 1996. gada nostādnēm P&A un nostādnēm P&A&I, valsts atbalstam jābūt stimulējošai ietekmei, proti, tam jāmaina saņēmēja rīcība, palielinot tā rīcību P&A (un inovācijā). Lai pierādītu, ka projektiem, kuri saņem atbalstu, ir stimulējoša ietekme, parasti pietiek ar to, ka padziļinātas izpētes rezultātā tiek pierādīts, ka ir ievēroti šādi kritēriji: projekta apjoma pieaugums, jomas pieaugums, projekta tempa pieaugums un kopējās P&A&I iztērētās summas pieaugums. Ja iespējams pierādīt nozīmīgu ietekmi vismaz uz vienu no šiem elementiem, ņemot vērā uzņēmuma parasto rīcību attiecīgajā nozarē, Komisija parasti lemj, ka atbalsta projektam piemīt stimulējoša ietekme (252).

| (306) | Komisija atsaucas uz analīzi, kas aprakstīta iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 196.–198. apsvērumā par to stratēģisko nozīmi, ko uzrauga un novērtē tehniskās komitejas, kāda ir publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu veiktajiem pētījumiem ilgtermiņa energoapgādes drošības palielināšanā, jo īpaši attiecībā uz rezervju atjaunošanu un naftas un gāzes ieguves palielināšanu (sekmīgu izpētes darba līmeņa, atradņu atjaunošanas līmeņa paaugstināšanu, netradicionālu resursu izmantošanu u.c.), pārstrādes metožu, konversijas tehnoloģiju izstrādi, novatoriskas degvielas un motoru tehnoloģijas izstrādi, enerģijas avotu dažādošanu degvielas ražošanai; liela daļa šo pētījumu ir Eiropas Savienības prioritātes pētniecības, enerģētikas politikas un vides politikas jomā. |
| --- | --- |

(306)

Komisija atsaucas uz analīzi, kas aprakstīta iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 196.–198. apsvērumā par to stratēģisko nozīmi, ko uzrauga un novērtē tehniskās komitejas, kāda ir publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu veiktajiem pētījumiem ilgtermiņa energoapgādes drošības palielināšanā, jo īpaši attiecībā uz rezervju atjaunošanu un naftas un gāzes ieguves palielināšanu (sekmīgu izpētes darba līmeņa, atradņu atjaunošanas līmeņa paaugstināšanu, netradicionālu resursu izmantošanu u.c.), pārstrādes metožu, konversijas tehnoloģiju izstrādi, novatoriskas degvielas un motoru tehnoloģijas izstrādi, enerģijas avotu dažādošanu degvielas ražošanai; liela daļa šo pētījumu ir Eiropas Savienības prioritātes pētniecības, enerģētikas politikas un vides politikas jomā.

| (307) | Attiecībā uz 2006. gadu Komisija atkārto analīzi, kas parādīta iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 199. apsvērumā, saskaņā ar kuru, pateicoties valsts atbalstam, kura neatņemama sastāvdaļa ir neierobežota garantija, publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi varēja sekmīgi veikt papildu pētniecības darbības, kuras nebūtu bijis iespējams īstenot tehnoloģisko risku dēļ vai arī tādēļ, ka būtu bijis ļoti grūti paredzēt ieguldījumu atgūšanu. |
| --- | --- |

(307)

Attiecībā uz 2006. gadu Komisija atkārto analīzi, kas parādīta iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 199. apsvērumā, saskaņā ar kuru, pateicoties valsts atbalstam, kura neatņemama sastāvdaļa ir neierobežota garantija, publiskā organizācija IFP un tās meitasuzņēmumi varēja sekmīgi veikt papildu pētniecības darbības, kuras nebūtu bijis iespējams īstenot tehnoloģisko risku dēļ vai arī tādēļ, ka būtu bijis ļoti grūti paredzēt ieguldījumu atgūšanu.

| (308) | Pamatojoties uz Francijas iestāžu iesniegtajiem gada pārskatiem, Komisija konstatē, ka šāda loģika turpināta arī 2007., 2008. un 2009. gadā. Šajos pārskatos Francijas iestādes attiecībā uz katru projektu norādīja pateicoties atbalstam panākto stimulējošo ietekmi, jo īpaši saistībā ar projekta apjomu, tā tempu un P&A piešķirto līdzekļu kopējā apjoma pieaugumu. |
| --- | --- |

(308)

Pamatojoties uz Francijas iestāžu iesniegtajiem gada pārskatiem, Komisija konstatē, ka šāda loģika turpināta arī 2007., 2008. un 2009. gadā. Šajos pārskatos Francijas iestādes attiecībā uz katru projektu norādīja pateicoties atbalstam panākto stimulējošo ietekmi, jo īpaši saistībā ar projekta apjomu, tā tempu un P&A piešķirto līdzekļu kopējā apjoma pieaugumu.

| (309) | Piemēram, 2007. gadā Axens ekskluzīvajā jomā grupa IFP konkrēti veica izpētes projektus [...] (*) (253). [...] (*). Bez valsts atbalsta šo produktu ieviešana tirgū aizkavētos par vairākiem gadiem: P&A projekti būtu uzsākti vēlāk, to īstenošana būtu lēnāka un [...] (*). |
| --- | --- |

(309)

Piemēram, 2007. gadā Axens ekskluzīvajā jomā grupa IFP konkrēti veica izpētes projektus [...] (*) (253). [...] (*). Bez valsts atbalsta šo produktu ieviešana tirgū aizkavētos par vairākiem gadiem: P&A projekti būtu uzsākti vēlāk, to īstenošana būtu lēnāka un [...] (*).

| (310) | Turklāt Prosernat ekskluzīvajā jomā valsts atbalsts ļāva uzsākt projektu [...] (*) attiecībā uz [...] (*), oriģinālu metožu izstrādi un patentēšanu [...] (*) (254) [...] (*). [Šādam projektam] (**) bija vajadzīgas precīzas un sarežģītas operācijas, kurām nepieciešami lieli cilvēkresursu, tehnikas un finanšu ieguldījumi, kurus tāda komercsabiedrība kā Prosernat viena pati nevarētu veikt. Tālab valsts atbalsts, ko sniedza publiskā organizācija IFP, izrādījās nepieciešams. Jo īpaši tikai publiskās organizācijas IFP rīcībā bija specializētas grupas, kuras spēja izveidot nepieciešamos modeļus metodes izstrādei, un laboratoriju aprīkojums, kas piemērots veselībai bīstamu sastāvdaļu apstrādei. |
| --- | --- |

(310)

Turklāt Prosernat ekskluzīvajā jomā valsts atbalsts ļāva uzsākt projektu [...] (*) attiecībā uz [...] (*), oriģinālu metožu izstrādi un patentēšanu [...] (*) (254) [...] (*). [Šādam projektam] (**) bija vajadzīgas precīzas un sarežģītas operācijas, kurām nepieciešami lieli cilvēkresursu, tehnikas un finanšu ieguldījumi, kurus tāda komercsabiedrība kā Prosernat viena pati nevarētu veikt. Tālab valsts atbalsts, ko sniedza publiskā organizācija IFP, izrādījās nepieciešams. Jo īpaši tikai publiskās organizācijas IFP rīcībā bija specializētas grupas, kuras spēja izveidot nepieciešamos modeļus metodes izstrādei, un laboratoriju aprīkojums, kas piemērots veselībai bīstamu sastāvdaļu apstrādei.

| (311) | Valsts atbalsts Axens ekskluzīvajā jomā 2008. gadā ļāva novērst zinātniskos un tehniskos šķēršļus [...] (*). Turklāt projekts [...] (*) (255) arī ievērojami virzījās uz priekšu. Valsts atbalsts ļāva publiskajai organizācijai IFP kopā ar tās rūpnieciskajiem partneriem izstrādāt metodi [...] (*), kura, izmantojot licences, būs pieejama tirgū. Darbam šāda veida metodes izstrādē vienlaikus vajadzīgi [...] (*), kā arī [...] (*). |
| --- | --- |

(311)

Valsts atbalsts Axens ekskluzīvajā jomā 2008. gadā ļāva novērst zinātniskos un tehniskos šķēršļus [...] (*). Turklāt projekts [...] (*) (255) arī ievērojami virzījās uz priekšu. Valsts atbalsts ļāva publiskajai organizācijai IFP kopā ar tās rūpnieciskajiem partneriem izstrādāt metodi [...] (*), kura, izmantojot licences, būs pieejama tirgū. Darbam šāda veida metodes izstrādē vienlaikus vajadzīgi [...] (*), kā arī [...] (*).

| (312) | Turklāt Prosernat ekskluzīvajā jomā tika īstenots projekts [...] (*) par CO2 uztveršanu dūmos. CO2 uztveršana/uzglabāšana (256) ir viens no paņēmieniem, kas noteikts, lai mazinātu globālo sasilšanu. Ņemot vērā dūmu sastāvu un to zemo spiedienu, publiskā organizācija IFP atrisināja jaunus tehnoloģiskus uzdevumus. Prosernat nespētu izstrādāt šo metodi par pašu resursiem CO2 uztveršanas tirgus struktūras, plašuma, izplatības un regulējuma neskaidrības dēļ nākotnē. |
| --- | --- |

(312)

Turklāt Prosernat ekskluzīvajā jomā tika īstenots projekts [...] (*) par CO2 uztveršanu dūmos. CO2 uztveršana/uzglabāšana (256) ir viens no paņēmieniem, kas noteikts, lai mazinātu globālo sasilšanu. Ņemot vērā dūmu sastāvu un to zemo spiedienu, publiskā organizācija IFP atrisināja jaunus tehnoloģiskus uzdevumus. Prosernat nespētu izstrādāt šo metodi par pašu resursiem CO2 uztveršanas tirgus struktūras, plašuma, izplatības un regulējuma neskaidrības dēļ nākotnē.

| (313) | Kā piemēru Axens ekskluzīvajā jomā 2009. gadā var minēt projektu [...] (*) par metodēm [...] (*). Tā mērķis bija izstrādāt [...] (*), kā arī uzlabot dažas [...] (*) metodes. Pateicoties valsts finansējumam, varēja izpētīt [...] (*), kas ļāva ievērojami uzlabot [...] (*). Projektā [...] (*), pateicoties valsts finansējumam, varēja meklēt risinājumus, kas nav saistīti ar esošajām tehnoloģijām, [...] (*). Tāpat arī tika turpināts projekts [...] (*) par katalizatoriem, kas pēc ekstrapolācijas ļāva dažādot piedāvājumu augošajā [...] (*) tirgū. Bez valsts atbalsta katalizatori tiktu izstrādāti daudz pakāpeniskāk un veiktspējas uzlabojumi būtu lēnāki. Saistībā ar [...] (*) projektā [...] (*), kas attiecās uz novatoriskiem katalizatoriem [...] (*), pateicoties valsts atbalstam, varēja pētīt jaunas iespējas, savukārt projekts [...] (*), kura mērķis bija izpētīt tehnoloģijas robežas (jo īpaši slodžu izmaņas), lai varētu [...] (*), ļāva paplašināt tās spektru, kas bija plašāks nekā pašreizējās veiktspējas. |
| --- | --- |

(313)

Kā piemēru Axens ekskluzīvajā jomā 2009. gadā var minēt projektu [...] (*) par metodēm [...] (*). Tā mērķis bija izstrādāt [...] (*), kā arī uzlabot dažas [...] (*) metodes. Pateicoties valsts finansējumam, varēja izpētīt [...] (*), kas ļāva ievērojami uzlabot [...] (*). Projektā [...] (*), pateicoties valsts finansējumam, varēja meklēt risinājumus, kas nav saistīti ar esošajām tehnoloģijām, [...] (*). Tāpat arī tika turpināts projekts [...] (*) par katalizatoriem, kas pēc ekstrapolācijas ļāva dažādot piedāvājumu augošajā [...] (*) tirgū. Bez valsts atbalsta katalizatori tiktu izstrādāti daudz pakāpeniskāk un veiktspējas uzlabojumi būtu lēnāki. Saistībā ar [...] (*) projektā [...] (*), kas attiecās uz novatoriskiem katalizatoriem [...] (*), pateicoties valsts atbalstam, varēja pētīt jaunas iespējas, savukārt projekts [...] (*), kura mērķis bija izpētīt tehnoloģijas robežas (jo īpaši slodžu izmaņas), lai varētu [...] (*), ļāva paplašināt tās spektru, kas bija plašāks nekā pašreizējās veiktspējas.

| (314) | Turklāt Prosernat ekskluzīvajā jomā valsts atbalsts, piemēram, ļāva atsākt un turpināt uzsāktos, taču pamazām atliktos P&A darbus [...] (*) jomā. Valsts atbalsts ļāva arī izvairīties no tā, ka tiek zaudēti agrākie tehnoloģijas sasniegumi, un saglabāt [...] (*) metožu gammu tirgū. Tāpat arī projekts [...] (*) par CO2 uztveršanu [...] (*) tika turpināts, pateicoties valsts atbalstam. |
| --- | --- |

(314)

Turklāt Prosernat ekskluzīvajā jomā valsts atbalsts, piemēram, ļāva atsākt un turpināt uzsāktos, taču pamazām atliktos P&A darbus [...] (*) jomā. Valsts atbalsts ļāva arī izvairīties no tā, ka tiek zaudēti agrākie tehnoloģijas sasniegumi, un saglabāt [...] (*) metožu gammu tirgū. Tāpat arī projekts [...] (*) par CO2 uztveršanu [...] (*) tika turpināts, pateicoties valsts atbalstam.

| (315) | Komisija arī atzīmē, ka to rādītāju pozitīvā attīstība, kas nosaka publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu Axens un Prosernat cītīgo darbu P&A jomā, ko tā konstatēja iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 200. apsvērumā, turpinājusies arī no 2007. līdz 2009. gadam.

  7.   tabula.


  Publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu Axens un Prosernat darbu novērtējošo rādītāju pieaugums 2007., 2008. un 2009. gadā












  Rādītāju pieaugums | IFP/Axens | IFP/Prosernat |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2007./2003. g. | 2008./2003. g. | 2009./2003. g. | 2007./2003. g. | 2008./2003. g. | 2009./2003. g. |
| Izdevumi pētniecībai un attīstībai ekskluzīvajā jomā | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Darbinieku skaits, kas nodarbojas ar pētniecību un attīstību ekskluzīvajā jomā | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(315)

Komisija arī atzīmē, ka to rādītāju pozitīvā attīstība, kas nosaka publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu Axens un Prosernat cītīgo darbu P&A jomā, ko tā konstatēja iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 200. apsvērumā, turpinājusies arī no 2007. līdz 2009. gadam.

7.   tabula.

Publiskās organizācijas IFP un tās meitasuzņēmumu Axens un Prosernat darbu novērtējošo rādītāju pieaugums 2007., 2008. un 2009. gadā

Rādītāju pieaugums

IFP/Axens

IFP/Prosernat

2007./2003. g.

2008./2003. g.

2009./2003. g.

2007./2003. g.

2008./2003. g.

2009./2003. g.

Izdevumi pētniecībai un attīstībai ekskluzīvajā jomā

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Darbinieku skaits, kas nodarbojas ar pētniecību un attīstību ekskluzīvajā jomā

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (316) | Turklāt Komisija atkārtoti pauž savus secinājumus, kurus tā apkopoja iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 201.–203. apsvērumā: pētniecības un attīstības izdevumu daļa grupas IFP apgrozījumā ir sevišķi liela, lai gan šī organizācija attīstās vidē, kas pakļauta atšķirīgam regulējumam valstīs, kas nemitīgi mainās, jo īpaši attiecībā uz vides aizsardzības normām un intelektuālā īpašuma aizsardzību. |
| --- | --- |

(316)

Turklāt Komisija atkārtoti pauž savus secinājumus, kurus tā apkopoja iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 201.–203. apsvērumā: pētniecības un attīstības izdevumu daļa grupas IFP apgrozījumā ir sevišķi liela, lai gan šī organizācija attīstās vidē, kas pakļauta atšķirīgam regulējumam valstīs, kas nemitīgi mainās, jo īpaši attiecībā uz vides aizsardzības normām un intelektuālā īpašuma aizsardzību.

| (317) | Kā Komisija jau norādīja iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 204. apsvērumā, tā ņem vērā piedāvājuma dažādību un struktūru, kā arī to, kā funkcionē konkurence (257) naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tirgū. Šajā sakarībā tā atzīmē, ka daži konkurenti atrodas daudz labvēlīgākā konkurences situācijā nekā grupa IFP, piemēram, komercsabiedrībai UOP Limited pieder aptuveni 57 % no pasaules tirgus vērtības, savukārt grupai IFP – tikai 7 %. Komisija uzskata arī, ka valsts atbalsts, kas piešķirts grupas IFP pētniecības un attīstības projektiem, ko tā īsteno, ne sava rakstura, ne proporciju dēļ nevar kropļot naftas pārstrādes tehnoloģiju tirgus dinamiskos stimulus. Turklāt jākonstatē, ka Eiropas Savienības tirdzniecības partneri, jo īpaši ASV, piešķir apjomīgu budžetu, lai finansētu pētījumus enerģētikas jomā, kas ļāva atbalstīt pētniecības un attīstības projektus, kurus īstenoja grupas IFP konkurenti. Daži grupas IFP konkurenti, jo īpaši komercsabiedrība UOP Limited, saņēmuši nozīmīgu valsts atbalstu (258) vai arī izmantojuši netiešu valsts atbalstu, pateicoties partnerībai ar pētniecības institūtiem un universitātēm. |
| --- | --- |

(317)

Kā Komisija jau norādīja iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 204. apsvērumā, tā ņem vērā piedāvājuma dažādību un struktūru, kā arī to, kā funkcionē konkurence (257) naftas pārstrādes un naftas ķīmijas tirgū. Šajā sakarībā tā atzīmē, ka daži konkurenti atrodas daudz labvēlīgākā konkurences situācijā nekā grupa IFP, piemēram, komercsabiedrībai UOP Limited pieder aptuveni 57 % no pasaules tirgus vērtības, savukārt grupai IFP – tikai 7 %. Komisija uzskata arī, ka valsts atbalsts, kas piešķirts grupas IFP pētniecības un attīstības projektiem, ko tā īsteno, ne sava rakstura, ne proporciju dēļ nevar kropļot naftas pārstrādes tehnoloģiju tirgus dinamiskos stimulus. Turklāt jākonstatē, ka Eiropas Savienības tirdzniecības partneri, jo īpaši ASV, piešķir apjomīgu budžetu, lai finansētu pētījumus enerģētikas jomā, kas ļāva atbalstīt pētniecības un attīstības projektus, kurus īstenoja grupas IFP konkurenti. Daži grupas IFP konkurenti, jo īpaši komercsabiedrība UOP Limited, saņēmuši nozīmīgu valsts atbalstu (258) vai arī izmantojuši netiešu valsts atbalstu, pateicoties partnerībai ar pētniecības institūtiem un universitātēm.

| (318) | Visbeidzot, Komisija secina, ka valsts atbalstam grupai IFP tās meitasuzņēmumu Axens un Prosernat ekskluzīvajā jomā 2006., 2007., 2008. un 2009. gadā bija stimulējoša ietekme. |
| --- | --- |

(318)

Visbeidzot, Komisija secina, ka valsts atbalstam grupai IFP tās meitasuzņēmumu Axens un Prosernat ekskluzīvajā jomā 2006., 2007., 2008. un 2009. gadā bija stimulējoša ietekme.

| (319) | Sākot ar 2010. gadu, gada pārskatā, kas Francijai būs jāsniedz Komisijai līdz brīdim, kad beigsies termiņš ekskluzīvajiem nolīgumiem starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, būs jāpierāda, ka joprojām var konstatēt atbalsta stimulējošo ietekmi. |
| --- | --- |

(319)

Sākot ar 2010. gadu, gada pārskatā, kas Francijai būs jāsniedz Komisijai līdz brīdim, kad beigsies termiņš ekskluzīvajiem nolīgumiem starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, būs jāpierāda, ka joprojām var konstatēt atbalsta stimulējošo ietekmi.

| (320) | Ņemot vērā visus iepriekšminētos elementus, Komisija secināja, ka grupai IFP piešķirtais valsts atbalsts darbībām meitasuzņēmumu Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās, tajā iekļaujot arī atbalstu neierobežotas garantijas veidā, kas piešķirta publiskajai organizācijai IFP, atbilst 1996. gada nostādņu P&A, kā arī nostādņu P&A&I noteikumiem, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti tajās minētie nosacījumi. |
| --- | --- |

(320)

Ņemot vērā visus iepriekšminētos elementus, Komisija secināja, ka grupai IFP piešķirtais valsts atbalsts darbībām meitasuzņēmumu Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās, tajā iekļaujot arī atbalstu neierobežotas garantijas veidā, kas piešķirta publiskajai organizācijai IFP, atbilst 1996. gada nostādņu P&A, kā arī nostādņu P&A&I noteikumiem, ar nosacījumu, ka tiek ievēroti tajās minētie nosacījumi.

7.3.3.   SECINĀJUMS PAR ATTIECĪGĀ PASĀKUMA SADERĪBU

| (321) | Visbeidzot, Komisija uzskata, ka attiecīgais pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu ar nosacījumu, ka tiek izpildīti 7.3.1. un 7.3.2. sadaļā minētie noteikumi. |
| --- | --- |

(321)

Visbeidzot, Komisija uzskata, ka attiecīgais pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu ar nosacījumu, ka tiek izpildīti 7.3.1. un 7.3.2. sadaļā minētie noteikumi.

8.   NEITRALITĀTE ATTIECĪBĀ UZ ĪPAŠUMTIESĪBU SISTĒMU

| (322) | Komisija vēlas uzsvērt, ka tā nekādā veidā neapšauba to, ka publiskā organizācija IFP pieder valstij, nedz apstrīd publisko tiesību juridiskās personas statusu kā tādu. |
| --- | --- |

(322)

Komisija vēlas uzsvērt, ka tā nekādā veidā neapšauba to, ka publiskā organizācija IFP pieder valstij, nedz apstrīd publisko tiesību juridiskās personas statusu kā tādu.

| (323) | Saskaņā ar LESD 345. pantu Kopienai ir neitrāla nostāja attiecībā uz īpašumtiesību sistēmu dalībvalstīs un nevienā Līguma punktā nav noteikts, ka valstij nedrīkst (pilnīgi vai daļēji) piederēt uzņēmumi. Tāpēc konkurences noteikumi privātajiem un publiskajiem uzņēmumiem jāpiemēro vienādi. Piemērojot šos noteikumus, nevienam no šo uzņēmumu veidiem nevar tikt piešķirtas vai atņemtas priekšrocības. |
| --- | --- |

(323)

Saskaņā ar LESD 345. pantu Kopienai ir neitrāla nostāja attiecībā uz īpašumtiesību sistēmu dalībvalstīs un nevienā Līguma punktā nav noteikts, ka valstij nedrīkst (pilnīgi vai daļēji) piederēt uzņēmumi. Tāpēc konkurences noteikumi privātajiem un publiskajiem uzņēmumiem jāpiemēro vienādi. Piemērojot šos noteikumus, nevienam no šo uzņēmumu veidiem nevar tikt piešķirtas vai atņemtas priekšrocības.

| (324) | Šajā gadījumā garantija publiskajai organizācijai IFP piešķirta nevis īpašuma, bet juridiskā statusa dēļ. Dalībvalstis var brīvi izvēlēties uzņēmumu juridisko veidu, taču izvēloties tām jāievēro Līgumā noteiktie konkurences noteikumi. Jo īpaši tas vien, ka valsts garantija ir automātiski saistīta ar īpašu juridisku statusu, tas ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ja ir izpildīti visi tajā izvirzītie noteikumi (259), |
| --- | --- |

(324)

Šajā gadījumā garantija publiskajai organizācijai IFP piešķirta nevis īpašuma, bet juridiskā statusa dēļ. Dalībvalstis var brīvi izvēlēties uzņēmumu juridisko veidu, taču izvēloties tām jāievēro Līgumā noteiktie konkurences noteikumi. Jo īpaši tas vien, ka valsts garantija ir automātiski saistīta ar īpašu juridisku statusu, tas ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ja ir izpildīti visi tajā izvirzītie noteikumi (259),

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

1.   Publiskās organizācijas, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem, statuss, ko Francija piešķīra IFP, sākot ar 2006. gada 7. jūliju, deva tai iespēju saņemt neierobežotu valsts garantiju (turpmāk tekstā “valsts garantija”) visām tās darbībām.

2.   Tas, kas valsts garantija sedz publiskās organizācijas IFP nesaimnieciskā rakstura darbības, jo īpaši apmācību, lai nodrošinātu kvalificētāku cilvēkresursu pieaugumu, neatkarīgas pētniecības un attīstības darbības, lai paplašinātu zināšanas un uzlabotu izpratni, pētniecības rezultātu izplatīšanas darbības, nav uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

3.   Tas, ka valsts garantija sedz to tehnoloģiju pārneses darbības, ko veic publiskā organizācija IFP jomās, kas noteiktas ar ekskluzīvo vienošanos par izstrādi, pārdošanu un izmantošu ar tās meitasuzņēmumu Beicip-Franlab, nav uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

4.   Tas, ka valsts garantija sedz tehnoloģiju pārneses darbības, ko publiskā organizācija IFP veic jomās, kas noteiktas ar ekskluzīvo vienošanos ar tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, kas minētas 3. panta 1. punktā Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmumā par atbalstu, ko Francija sniegusi grupai IFP (turpmāk tekstā “Lēmums C 51/2005”), ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

5.   Tas, ka valsts garantija sedz līgumpētījumu pakalpojumus un pakalpojumus, ko publiskā organizācija IFP sniedz gan trešo personu, gan savu meitasuzņēmumu vārdā, ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

2. pants

Ja šā lēmuma 1. panta 3. punktā minētā vienošanās starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumu Beicip-Franlab tiek grozīta, Francija paziņo par šo vienošanos Komisijai, ņemot vērā iespējamo valsts garantijas ietekmi, lai novērtētu iespējamo kopējo valsts finansējuma summu, izņemot gadījumus, ja jaunie vienošanās nosacījumi ļauj izslēgt valsts atbalsta esību.

3. pants

Laikposmā no 2006. gada 7. jūlija līdz 2009. gada 31. decembrim tas, ka valsts garantija sedza šā lēmuma 1. panta 4. un 5. punktā minētās saimnieciskās darbības, ir uzskatāms par valsts atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu.

4. pants

Sākot ar 2010. gada 1. janvāri, līdz ekskluzīvās vienošanās starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat termiņa beigām, kas minētas Lēmuma C 51/2005 3. panta 1. punktā, tas, ka valsts garantija sedz šā lēmuma 1. panta 4. punktā minētās darbības, ir uzskatāms par atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja tiek ievēroti šā lēmuma 5. un 6. pantā paredzētie noteikumi.

5. pants

1.   Gada finanšu pārskatā, kas minēts Lēmuma C 51/2005 4. panta 2. punktā, bez elementiem, kas jau norādīti minētā lēmuma 5. panta 1. punktā, tiek iekļauti arī šā panta 2., 3. un 4. punktā uzskaitītie elementi.

2.   Gada finanšu pārskatā iekļauj publiskās organizācijas IFP parādsaistību summu, procentu likmi un līguma nosacījumus par katru attiecīgo gadu, kā arī aplēses par iespējamās procentu likmes subsīdijas, kas saistīta ar valsts garantiju, bruto dotācijas ekvivalentu, izņemot gadījumus, kad var pierādīt, ka šie aizdevuma līgumi atbilst parastajiem tirgus noteikumiem, vai arī salīdzinot to nosacījumus ar tiem, kādus saņēmusi publiskā organizācija IFP pirms tās statusa maiņas, vai arī izmantojot precīzāku metodi, ko iepriekš apstiprinājusi Komisija.

3.   Gada finanšu pārskatā iekļauj to preču un pakalpojumu summu, ko publiskā organizācija IFP attiecīgajā gadā iegādājusies no piegādātājiem, lai varētu sniegt saimnieciskos pakalpojumus, kas minēti šā lēmuma 1. panta 4. un 5. punktā, kā arī atbalsta bruto dotācijas ekvivalenta maksimālo novērtējumu, kas izriet no tā, ka piegādātāji labvēlīgāk novērtē uzņēmuma bankrota risku. Šo novērtējumu veic, piemērojot fiksētu procentu likmi 2,5 % apmērā no iegādāto preču un pakalpojumu summas vai izmantojot precīzāku metodi, kuru iepriekš apstiprinājusi Komisija.

4.   Gada finanšu pārskatā iekļauj šā lēmuma 1. panta 4. un 5. punktā norādīto saimniecisko darbību summu, ko publiskā organizācija IFP ir veikusi attiecīgā gada laikā, kā arī atbalsta bruto dotācijas ekvivalenta maksimālo novērtējumu, kas izriet no tā, ka nav izmaksāta prēmija, kas atbilst saistību izpildes garantijai vai vismaz lielākās piepūles garantijai, kas tiek piešķirta minēto saimniecisko pakalpojumu izmantotājiem. Šo novērtējumu veic, izmantojot fiksētu likmi 5 % apmērā no sniegto pakalpojumu summas vai izmantojot precīzāku metodi, ko iepriekš apstiprinājusi Komisija.

6. pants

1.   Valsts finansējuma kopējai summai, kas piešķirts publiskajai organizācijai IFP Axens un Prosernat ekskluzīvajās darbības jomās, tostarp valsts garantijas maksimālajai ietekmei, kas lēsta šā lēmuma 5. panta 2., 3. un 4. punktā, jābūt mazākai par maksimāli pieļaujamo intensitāti, kas noteikta Kopienas nostādnēs par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijām.

2.   Gadījumā, ja šī maksimālā summa, kas norādīta šā panta 1. punktā, ir pārsniegta, atbalsta pārpalikumu, kas attiecas uz publisko organizāciju IFP, attiecīgajā gadījumā atmaksā meitasuzņēmums Axens vai Prosernat.

7. pants

Sākot ar 2010. gada 1. janvāri, tas, ka valsts garantija sedz 1. panta 5. punktā minētās saimnieciskās darbības, ir uzskatāms par valsts atbalstu, kas ir saderīgs ar iekšējo tirgu, ja tiek ievēroti šā lēmuma 8. pantā izvirzītie noteikumi.

8. pants

1.   Līgumpētījumu veikšanai un pakalpojumu sniegšanai, kas minēta šā lēmuma 1. panta 5. punktā un ko veic publiskā organizācija IFP, jābūt tās galveno darbību – neatkarīga publiska pētniecība – papildinošām darbībām.

2.   Lai darbības varētu uzskatīt par papildinošām darbībām, publiskās organizācijas IFP līgumpētījumi un pakalpojumu sniegšana:

| — | nedrīkst kaitēt minētās publiskās organizācijas IFP normālajai darbībai, tās neatkarībai un neitralitātei; |
| --- | --- |

—

nedrīkst kaitēt minētās publiskās organizācijas IFP normālajai darbībai, tās neatkarībai un neitralitātei;

| — | to tarifi jānosaka atbilstoši tirgus cenām, vai, ja tirgus cenu nav, atbilstoši cenai, kas atspoguļo, izņemot iespējamo valsts garantijas ietekmi, visas izmaksas, kurām pieskaitīts saprātīgs peļņas procents; |
| --- | --- |

—

to tarifi jānosaka atbilstoši tirgus cenām, vai, ja tirgus cenu nav, atbilstoši cenai, kas atspoguļo, izņemot iespējamo valsts garantijas ietekmi, visas izmaksas, kurām pieskaitīts saprātīgs peļņas procents;

| — | to grāmatvedības uzskaite jāveic atsevišķi no neatkarīgo publisko pētījumu darbību grāmatvedības uzskaites (atsevišķa to izmaksu un finansējuma grāmatvedības uzskaite) un visa to gūtā peļņa no jauna jāiegulda galvenajā darbībā – neatkarīgā publiskā pētniecībā; |
| --- | --- |

—

to grāmatvedības uzskaite jāveic atsevišķi no neatkarīgo publisko pētījumu darbību grāmatvedības uzskaites (atsevišķa to izmaksu un finansējuma grāmatvedības uzskaite) un visa to gūtā peļņa no jauna jāiegulda galvenajā darbībā – neatkarīgā publiskā pētniecībā;

| — | tiem pēc būtības jābūt saistītiem ar minētās publiskās organizācijas IFP galveno darbību – neatkarīgu publisko pētniecību –, jo īpaši tāpēc, ka tiek izmantota viena infrastruktūra, aprīkojums, materiāli vai tehnoloģijas vai tiek nodarbināti tie paši pētnieki, zinātnieki, inženieri, projektētāji un tehniskie darbinieki; |
| --- | --- |

—

tiem pēc būtības jābūt saistītiem ar minētās publiskās organizācijas IFP galveno darbību – neatkarīgu publisko pētniecību –, jo īpaši tāpēc, ka tiek izmantota viena infrastruktūra, aprīkojums, materiāli vai tehnoloģijas vai tiek nodarbināti tie paši pētnieki, zinātnieki, inženieri, projektētāji un tehniskie darbinieki;

| — | tiem jābūt ārpus ekskluzīvo vienošanos jomas, kuras noslēgtas starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, kas norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 3. panta 1. punktā, kuru termiņu vajadzības gadījumā pagarina vai groza atbilstoši Lēmuma C 51/2005 3. panta 2. punktam vai šā lēmuma 12. panta 2. punktam; |
| --- | --- |

—

tiem jābūt ārpus ekskluzīvo vienošanos jomas, kuras noslēgtas starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, kas norādīti iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 3. panta 1. punktā, kuru termiņu vajadzības gadījumā pagarina vai groza atbilstoši Lēmuma C 51/2005 3. panta 2. punktam vai šā lēmuma 12. panta 2. punktam;

| — | uz tiem jāattiecina publiskās organizācijas IFP tā budžeta daļa, kas paliek pāri no tā, ko publiskā organizācija IFP atvēl neatkarīgās publiskās pētniecības darbībām. |
| --- | --- |

—

uz tiem jāattiecina publiskās organizācijas IFP tā budžeta daļa, kas paliek pāri no tā, ko publiskā organizācija IFP atvēl neatkarīgās publiskās pētniecības darbībām.

3.   Katru gadu Francija iesniedz Komisijai pārskatu par publiskās organizācijas IFP veiktajām līgumpētniecības darbībām un sniegtajiem pakalpojumiem, kurā precizēta to summas proporcija budžetā, ko publiskā organizācija IFP paredzējusi neatkarīgās publiskās pētniecības darbībām.

9. pants

1.   Francijas iestādes un publiskā organizācija IFP finansējuma līgumā attiecībā uz katru operāciju (attiecībā uz katru instrumentu, uz kuru attiecas līgums) iekļauj šādu norādi:

“Emisijai/programmai/aizņēmumam netiek nodrošinātas nekādas tiešas vai netiešas valsts garantijas. Maksātnespējas gadījumā valsts nav atbildīga par publiskās iestādes IFP parādu atmaksāšanu”.

2.   Francijas iestādes iekļauj līdzīgu atrunu, ar ko noraida valsts atbildību, visos līgumos, kas saistīti ar līgumpētījumu pakalpojumiem vai pakalpojumiem, kuri minēti šā lēmuma 1. panta 5. punktā.

3.   Francijas iestādes iekļauj līdzīgu atrunu, ar ko noraida publiskās organizācijas IFP un valsts atbildību, visos līgumos, kuros paredzētas parādsaistības, ko uzņēmušās akciju sabiedrības Axens, Beicip-Franlab un Prosernat.

IFP

Axens, Beicip-Franlab

Prosernat

4.   Publiskā organizācija IFP atturas no jebkāda veida galvojumu, vekseļtiesisko galvojumu, garantiju, nodoma vai atbalsta vēstuļu izsniegšanas par labu akciju sabiedrībām Axens, Beicip-Franlab un Prosernat, kas neatbilstu parastajiem tirgus nosacījumiem.

IFP

Axens, Beicip-Franlab

Prosernat

10. pants

Francija individuāli paziņo Komisijai par atbalstu, kura summa pārsniedz maksimālās summas, kuras norādītas Kopienas nostādnēs par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijām, ņemot vērā iespējamo valsts garantijas ietekmi.

11. pants

Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas dienas Francija informē Komisiju par pasākumiem, ko tā veikusi, lai to izpildītu.

12. pants

1.   Šā lēmuma 4., 5. un 6. pants paliek spēkā līdz ekskluzīvo nolīgumu, kuri minēti Lēmuma C 51/2005 3. panta 1. punktā un kuri noslēgti starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat, termiņa beigām.

IFP

Axens

Prosernat

2.   Paziņojot Komisijai par minēto ekskluzīvo nolīgumu termiņa pagarināšanu vai grozījumiem atbilstoši Lēmuma C 51/2005 3. panta 2. punktam, Francijas iestādes valsts finansējuma kopējās summas aprēķināšanā ņem vērā valsts garantijas ietekmi.

13. pants

Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

Briselē, 2011. gada 29. jūnijā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētāja vietnieks

Joaquín ALMUNIA

---

(1)  OV C 83, 30.3.2010., 47. lpp. Sākot ar 2009. gada 1. decembri, EK līguma 87. un 88. pants kļuvuši par attiecīgi 107. un 108. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību (“LESD”). Abos gadījumos pēc būtības noteikumi ir identiski. Šā lēmuma nolūkā atsauces uz LESD 107. un 108. pantu vajadzības gadījumā saprotamas kā atsauces uz EK līguma attiecīgi 87. un 88. pantu. Ar LESD ieviestas arī dažas terminoloģiskas izmaiņas, piemēram, “Kopiena” aizstāta ar “Savienību” un “kopējais tirgus” – ar “iekšējo tirgu”.

1

(2)  OV L 1, 3.1.1994., 1. lpp.

2

(3)  OV C 259, 11.10.2008., 12. lpp.

3

(4)  Sākot ar 2010. gada 13. jūliju, Institut Français du Pétrole pārdēvēts par “Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles”. Šīs izmaiņas tika izdarītas ar 81. pantu 2010. gada 12. jūlija likumā Nr. 2010-788 par valsts saistībām vides jomā (dēvēts par “Loi Grenelle 2”). (IFP2010. gada 13. jūlija paziņojums presei 2011. gada 28. jūnijā pieejams tīmekļa vietnē http://www.ifpenergiesnouvelles.fr/actualites/communiques-de-presse/).

4

Institut Français du Pétrole

Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles

Loi Grenelle

IFP

(5)  Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmums 2009/157/EK par atbalstu, ko Francija sniegusi grupai IFP [C 51/05 (ex NN 84/05)] (OV L 53, 26.2.2009., 13. lpp.).

5

IFP

(6)  Komisijas 2008. gada 16. jūlija Lēmums par valsts atbalstu C 35/08 (ex NN 11/08) – Neierobežota valsts garantija IFP – Uzaicinājums iesniegt apsvērumus saskaņā ar LESD 108. panta 2. punktu (OV C 259, 11.10.2008., 12. lpp.).

6

IFP

(7)  OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

7

(8)  OV L 274, 19.10.2010., 1. lpp.

8

(9)  Par šo jautājumu jo īpaši skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 19. apsvērumu. La Poste EPIC statuss pirms tā pārveides par publisku akciju sabiedrību izrietēja no kvalifikācijas judikatūrā, jo Kasācijas tiesa 2001. gada 18. janvāra spriedumā (Otrā civillietu palāta) nolēma, ka ir piemērojams Duē Apelācijas tiesas 1998. gada 22. oktobra spriedumā noteiktais princips, saskaņā ar kuru La Poste ir pielīdzināms publiskai organizācijai, kas nodarbojas ar rūpnieciskiem un komerciāliem jautājumiem (EPIC). Turklāt tautsaimniecības lietu komiteja 2003. gada ziņojumā Francijas Senātam uzsvēra: “Ikvienam ir zināms, ka La Poste mātesuzņēmums kopš 1990. gada reformas pielīdzināms publiskai iestādei ar rūpniecisku un komerciālu raksturu.”

9

La Poste EPIC

La Poste

EPIC

Ikvienam ir zināms, ka La Poste mātesuzņēmums kopš 1990. gada reformas pielīdzināms publiskai iestādei ar rūpniecisku un komerciālu raksturu.

(10)  Skatīt iepriekšminētās attiecīgās lēmuma par procedūras sākšanu un Lēmuma C 51/2005 2.1. punkta (“grupa IFP”) daļas.

10

IFP

(11)  Runa ir par:

11

| a) | ekskluzīvu kopējās licences līgumu uz desmit gadiem, kurš paredz, ka meitasuzņēmums var izmantot publiskās organizācijas IFP pašreizējo un nākotnes intelektuālo īpašumu, jo īpaši attiecībā uz metodēm savā darbības jomā, lai klientiem saistībā ar šīm metodēm sniegtu inženiertehniskos pakalpojumus un patentlicenču apakškoncesiju veidā nodotu tiem tiesības izmantot ar tām saistītās tehnoloģijas, |
| --- | --- |

a)

ekskluzīvu kopējās licences līgumu uz desmit gadiem, kurš paredz, ka meitasuzņēmums var izmantot publiskās organizācijas IFP pašreizējo un nākotnes intelektuālo īpašumu, jo īpaši attiecībā uz metodēm savā darbības jomā, lai klientiem saistībā ar šīm metodēm sniegtu inženiertehniskos pakalpojumus un patentlicenču apakškoncesiju veidā nodotu tiem tiesības izmantot ar tām saistītās tehnoloģijas,

IFP

| b) | ekskluzīvu produktu licences līgumu uz desmit gadiem, kurš paredz, ka meitasuzņēmums var izmantot publiskās organizācijas IFP pašreizējās un nākotnes tehnoloģijas savā darbības jomā, lai izgatavotu un saviem klientiem pārdotu katalizatorus, adsorbentus, savākšanas masas, iekārtas, citus produktus un programmatūru, ko izstrādājusi publiskā organizācija IFP; un |
| --- | --- |

b)

ekskluzīvu produktu licences līgumu uz desmit gadiem, kurš paredz, ka meitasuzņēmums var izmantot publiskās organizācijas IFP pašreizējās un nākotnes tehnoloģijas savā darbības jomā, lai izgatavotu un saviem klientiem pārdotu katalizatorus, adsorbentus, savākšanas masas, iekārtas, citus produktus un programmatūru, ko izstrādājusi publiskā organizācija IFP; un

IFP

IFP

| c) | rūpnieciskās izpētes vienošanos uz desmit gadiem, kura paredz, ka [IFP savam meitasuzņēmumam piedāvā rezultātus, ko tā guvusi pētījumos naftas pārstrādes un naftas ķīmijas jomā, lai meitasuzņēmums, ja vēlas, varētu turpināt attiecīgos pētījumus kopīgā projektā ar IFP, lai izmantotu minētos rezultātus.] (). Gadījumā, ja meitasuzņēmums šo iespēju neizmanto, publiskā organizācija IFP savus rezultātus var piedāvāt citiem uzņēmumiem. Katrs partneris sedz savus izdevumus, kuri rodas saistībā ar līdzdalību projektā, un pēc pētījuma projekta pabeigšanas publiskā organizācija IFP saglabā īpašumtiesības uz attiecīgajiem produktiem un metodēm, bet tā meitasuzņēmums iegūst īpašumtiesības attiecībā uz minēto produktu un metožu rūpnieciskās ražošanas posmiem. |
| --- | --- |

c)

rūpnieciskās izpētes vienošanos uz desmit gadiem, kura paredz, ka [IFP savam meitasuzņēmumam piedāvā rezultātus, ko tā guvusi pētījumos naftas pārstrādes un naftas ķīmijas jomā, lai meitasuzņēmums, ja vēlas, varētu turpināt attiecīgos pētījumus kopīgā projektā ar IFP, lai izmantotu minētos rezultātus.] (). Gadījumā, ja meitasuzņēmums šo iespēju neizmanto, publiskā organizācija IFP savus rezultātus var piedāvāt citiem uzņēmumiem. Katrs partneris sedz savus izdevumus, kuri rodas saistībā ar līdzdalību projektā, un pēc pētījuma projekta pabeigšanas publiskā organizācija IFP saglabā īpašumtiesības uz attiecīgajiem produktiem un metodēm, bet tā meitasuzņēmums iegūst īpašumtiesības attiecībā uz minēto produktu un metožu rūpnieciskās ražošanas posmiem.

IFP

IFP

). Gadījumā, ja meitasuzņēmums šo iespēju neizmanto, publiskā organizācija IFP

IFP

(12)  Lai garantētu, ka netiek izpausta konfidenciāla informācija, atsevišķas teksta daļas ir aizvietotas. Tajās slēpjamā informācija tiek parafrāzēta, lai nodrošinātu, ka lēmums tiek saprasts, kā arī tā saistību. Šīs daļas tiek iekļautas kvadrātiekavās, kurām seko divas zvaigznītes.

12

(13)  Lai garantētu, ka netiek izpausta konfidenciāla informācija, atsevišķas teksta daļas ir izlaistas. Attiecīgās teksta daļas ir apzīmētas ar daudzpunkti kvadrātiekavās, kurām seko viena zvaigznīte.

13

(14)  Ar 2009. gada 18. jūnija vēstuli Francijas iestādes nosūtīja Komisijai kopijas papildlīgumiem, kas noslēgti starp publisko organizāciju IFP un tās meitasuzņēmumiem Axens un Prosernat atbilstoši iepriekš minētā Lēmuma C 51/2005 6. pantam. Attiecībā uz Axens papildlīgums [...] (*) tika noslēgts 2009. gada [datums] (**) starp [...] (*) publisko organizāciju IFP un [...] (*) Axens. Attiecībā uz Prosernat papildlīgums [...] (*) tika noslēgts 2009. gada [datums] (**) starp [...] (*) publisko organizāciju IFP un [...] (*) Prosernat.

14

IFP

Axens

Prosernat

Axens

IFP

Axens

Prosernat

IFP

Prosernat

(15)  Komisijas paziņojums – Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu pētniecībai un attīstībai (OV C 45, 17.2.1996., 5. lpp).

15

(16)  Šī minimālā atlīdzība faktiski atbalstu katram meitasuzņēmumam ierobežo līdz maksimālajam apmēram 75 % no tehniskās iespējamības pētījumu izmaksām, kas tiek veikti pirms rūpnieciskās izpētes darbiem, 50 % no rūpnieciskās izpētes izmaksām un 25 % no pirmskonkurences izstrādes darbību izmaksām.

16

(17)  No lēmuma par procedūras sākšanu 18. apsvēruma izriet, ka Komisijas nodomājusi izmeklēt IFP pārveides par EPIC ietekmi uz publisko organizāciju IFP un tā meitasuzņēmumiem kā vienīgo uzņēmēju tirgū. Lēmuma par procedūras sākšanu 36. apsvērumā ir precizēts, ka šī vienīgā struktūra tiek uzskatīta par iespējamo valsts neierobežotās garantijas saņēmēju.

17

IFP

EPIC

IFP

(18)  Francijā bez publiskās varas, piemēram, valsts un vietējās pašvaldības, ir divas galvenās juridisko personu kategorijas, uz kurām attiecas publiskās tiesības, – publiskas organizācijas un publisko interešu grupas, kas izveidotas ar 1982. gada 15. jūlija likumu. “Publisko organizāciju” ietvaros ir iespējams principā nošķirt publiskas organizācijas ar administratīvu raksturu (EPA), kas veic tradicionālus administrācijas uzdevumus, un publiskas organizācijas ar rūpniecisku un komerciālu raksturu (EPIC), kuras veic saimniecisku darbību.

18

EPA

EPIC

(19)  Skatīt jo īpaši 1987. gada 21. decembra spriedumu (Pirmā civillietu palāta).

19

(20)  Tie paši argumenti plašāk izklāstīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 2.1. daļā, 20.-22. apsvērumā.

20

(21)  Skatīt arī iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 2.2. daļu, 23.-30. apsvērumu.

21

(22)  Piemērojot 2006. gada 6. jūlija dekrēta 21. pantu “Finanšu pārvaldības un grāmatvedības uzskaites jomā uz publisko organizāciju IFP attiecas noteikumi, kas piemērojami rūpnieciskiem un komerciāliem uzņēmumiem”. Pat ja publiskajā organizācijā IFP nav iecelts publisks grāmatvedis, atsevišķi elementi norāda, ka arī tādām EPIC, kurās nav iecelts publisks grāmatvedis, izbeidzot darbību, to parādi tiks nodoti valstij vai citai publiskai iestādei. Komisija atsaucas uz Charbonnages de France un ERAP piemēru, kas minēti lēmuma par procedūras sākšanu 49. un 50. apsvērumā, kas pierāda, ka EPIC darbības pārtraukšanas gadījumā, pat ja tai nav publiska grāmatveža, tiesību un pienākumu nodošana citai publiskai iestādei vai valstij ir ne vien iespējama, bet tirgus nepārprotami to plāno.

22

Finanšu pārvaldības un grāmatvedības uzskaites jomā uz publisko organizāciju

attiecas noteikumi, kas piemērojami rūpnieciskiem un komerciāliem uzņēmumiem

IFP

EPIC

Charbonnages de France

ERAP

EPIC

(23)  Skatīt arī iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 2.3. daļu, 31.-36. apsvērumu.

23

(24)  Skatīt arī iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 2.4. daļu, 37. apsvērumu.

24

(25)  Sal. jo īpaši Francijas iestāžu 2006. gada 18. jūlija, 2008. gada 30. janvāra un 2008. gada 26. jūnija vēstules.

25

(26)  Komisija uzsver, ka šie argumenti jau tika izklāstīti iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 3. daļā (“Francijas iestāžu apsvērumi un ierosinājumi”). Izklāsta vienkāršošanas labad Komisija uz to atsauksies, cik vien iespējams bieži.

26

Francijas iestāžu apsvērumi un ierosinājumi

(27)  Valsts Padomes 1938. gada 1. aprīļa lēmums, Société de l'hôtel d'Albe, dokumentu krājums, 341. lpp.

27

Société de l'hôtel d'Albe

(28)  Valsts Padomes lēmumi lietā Campoloro (1999. gada 10. novembris un 2005. gada 18. novembris). Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 59. apsvērumu.

28

Campoloro

(29)  Sal. Francijas iestāžu apsvērumus, kas iesniegti 2008. gada 23. janvārī un 2009. gada 27. oktobrī saistībā ar Pasta lietu, uz kuriem tās mutatis mutadis atsaucas saistībā ar publisko organizāciju IFP.

29

mutatis mutadis

IFP

(30)  Sal. Valsts Padomes 2006. gada pārskatu, 69. lpp.

30

(31)  Sal. Francijas iestāžu apsvērumus, kas iesniegti 2009. gada 27. oktobrī saistībā ar Lēmumu C 56/2007.

31

(32)  Francijas iestādes uzsver, ka gluži pretēji, mainot pasta un telekomunikāciju administrācijas statusu 1991. gadā un pārveidojot to par autonomu juridisku personu, tika piešķirta tieša garantija. Tas nebūtu bijis nepieciešams, ja likumā būtu noteikts, ka La Poste kā EPIC pielīdzināmai organizācijai pienākas valsts garantija. ERAP un Agence française du développement, kuras abas ir EPIC, tika piešķirta tieša garantija.

32

La Poste

EPIC

ERAP

Agence française du développement

EPIC

(33)  La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de “garantie de l’Etat”; D. Labetoulle, RJEP/CJEG Nr. 635, 2006. gada oktobris.

33

La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de “garantie de l’Etat”

D. Labetoulle, RJEP/CJEG

(34)  Sal. Francijas iestāžu 2008. gada 23. janvāra apsvērumus saistībā ar Pasta lietu.

34

(35)  Valsts Padome, 1999. gada 10. novembris, Société de gestion du port de Campoloro, dokumentu krājums, 3409. lpp.

35

Société de gestion du port de Campoloro

(36)  Valsts Padome, 2005. gada 18. novembris, Société de gestion du port de Campoloro.

36

Société de gestion du port de Campoloro

(37)  Le Préfet face à l’inexécution par une collectivité territoriale d’un jugement la condamnant pécuniairement; P. Bon, RFDA – 2006. gada marts–aprīlis, 341. lpp. Le pouvoir de substitution du préfet en cas d’inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales; C. Landais un F. Lenica, AJDA, 2006. gada 23. janvāris, 137. lpp.

37

Le Préfet face à l’inexécution par une collectivité territoriale d’un jugement la condamnant pécuniairement

P. Bon

RFDA

Le pouvoir de substitution du préfet en cas d’inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales

C. Landais

F. Lenica

AJDA

(38)  Komisijas paziņojums par EK līguma 87. un 88. panta piemērošanu valsts atbalstam garantiju veidā, OV C 71, 11.3.2000., 14. lpp.

38

(39)  Publiskās organizācijas IFP maksātnespējas gadījumā attiecīgā procedūra būtu jādefinē un jāpublisko.

39

IFP

(40)  Šai procedūrai jābūt vai nu privāttiesībās paredzētai procedūrai, vai arī procedūrai, saskaņā ar kuru publiskās organizācijas IFP kreditoriem tiek piešķirtas tādas tiesības, kas nav pārākas par tiesībām, kuras tiem tiktu piešķirtas, piemērojot komerctiesības.

40

IFP

(41)  Francijas iestādes uzskata, ka ar šo kritēriju ievērošanu pietiek, lai noraidītu jebkādas priekšrocības esību, bet tā nav nepieciešama. Jo īpaši nebūtu saprātīgi uzskatīt, ka iespējamu šaubu rašanās attiecībā uz maksātnespējas gadījumā piemērojamo procedūru varētu kļūt par pamatu labākiem finanšu nosacījumiem.

41

(42)  Francija uzskata, ka šādos apstākļos uzņēmums vispirms tiktu iesaistīts pārrunās ar kreditoriem par pasīvu sanācijas plāna īstenošanu. Pēc tam, ja plāns nesniegtu pietiekamus rezultātus vai arī neļautu novērst finanšu grūtības, kā arī netiktu panākta jauna vienošanās ar kreditoriem, tie – vai daži no tiem – varētu vērsties kompetentajā tiesā, lai panāktu parādnieka notiesāšanu, tādējādi liekot atzīt to prasījumus. Tādā gadījumā piemērotu 1980. gada 16. jūlija likumā noteikto procedūru. Attiecīgā gadījumā tās rezultātā uzraudzības iestāde varētu aizstāt publiskās organizācijas IFP vadošos darbiniekus, lai pieņemtu lēmumus, kas nepieciešami prasījumu atmaksai no organizācijas līdzekļiem. Francijas iestādes uzskata, ka, ja 1980. gada 16. jūlija likumā noteikto procedūru nebūtu iespējams piemērot publiskās organizācijas IFP aktīvu nepietiekamības dēļ un uzraudzības iestāde praktiskas aktīvu nepieejamības dēļ nevarētu nodrošināt attiecīgās summas samaksai nepieciešamos līdzekļos, 1980. gada 16. jūlija likumā noteiktā procedūra tiktu izbeigta.

42

IFP

IFP

(43)  Atbilstoši Komerckodeksa L. 225.-258. pantam, ja sabiedrības pašu kapitāls ir kļuvis mazāks par pusi no tās kapitāla, kopsapulcei tas jākonstatē un jānolemj, vai nepieciešama paātrināta likvidācija, Ja tiek nolemts sabiedrības darbību turpināt, tai ne vēlāk kā līdz otrā finanšu gada noslēgumam pēc tam, kad tika konstatēti zaudējumi, jāatjauno tās kapitāls, kura vērtība ir vienāda ar vismaz pusi no sociālā kapitāla, to samazinot, ja kapitāls nav atjaunots citādi.

43

(44)  EKT 1991. gada 21. marta spriedums lietā C-303/88, Itālija/Komisija, Recueil, I-1433. lpp., 21. punkts.

44

Itālija/Komisija

Recueil

(45)  Skatīt jo īpaši EKT 2002. gada 16. maija spriedumu lietā C-482/99 Stardust Marine Francija/Komisija, Recueil, I-4397. lpp., 68.–83. punkts.

45

Stardust Marine Francija/Komisija

Recueil

(46)  Eiropas Komisija, 2005. gada 21. decembris, valsts atbalsts N 531/2005 – Francija – Pasākumi saistībā ar Banque Postale izveidi un darbību.

46

Banque Postale

(47)  Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2007. gada 12. septembra spriedums lietā T-68/03 Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), skatīt arī šajā pašā nozīmē Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas 2008. gada 1. jūlija spriedumu lietā T-266/02 Deutsche Post AG/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), 92. punkts: “Turklāt Komisijai ir pienākums pārbaudīt, vai pastāv reāla priekšrocība atbalsta saņēmējam”.

47

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE/Komisija

Deutsche Post AG/Komisija

Turklāt Komisijai ir pienākums pārbaudīt, vai pastāv reāla priekšrocība atbalsta saņēmējam

(48)  Dekrēts Nr. 81-501. Brīdī, kad Francijas iestādes izteica savu priekšlikumu, piemērošanas dekrēts bija 1981. gada 12. maija Dekrēts Nr. 81-501, kas pieņemts, lai piemērotu 1980. gada 16. jūlija likumu par administratīvajās lietās pasludinātajām kavējuma naudām un par juridisko personu, uz kurām attiecas publiskās tiesības, izpildītajiem spriedumiem un Valsts Padomes “Ziņojumu un pētījumu nodaļu”.

48

(49)  Tādā veidā grozīts, dekrēta teksts ir šāds:

49

“Ja pēc noteiktā termiņa beigām prasība nokārtot parādus nav izpildīta, valsts pārstāvis vai uzraudzības iestāde ieraksta izdevumus saistības neizpildījušās pašpārvaldes vai publiskās iestādes budžetā. Vajadzības gadījumā nepieciešamos līdzekļus ņem no pašpārvaldes vai iestādes budžeta, vai nu samazinot apropriācijas, kuras paredzētas citiem izdevumiem un ir vēl pieejamas, vai arī palielinot līdzekļus” (grozījumi ir pasvītroti).

(50)  Francijas iestādes atsaucas uz lēmuma par procedūras sākšanu 68. apsvērumu, kurā Komisija pauž viedokli, ka Francijas iestāžu priekšlikums grozīt 1980. gada 16. jūlija likuma piemērošanas dekrētu “neļauj izslēgt gadījumu, kurā publiskās organizācijas IFP līdzekļu izsmelšanas situācijā kreditors, kas nav saņēmis prasījumu atmaksu 1980. gada likuma piemērošanas ietvaros, vēršas tiesā, lai sauktu valsti pie atbildības, pamatojoties uz publisko pienākumu vienlīdzības principa pārkāpumu”.

50

neļauj izslēgt gadījumu, kurā publiskās organizācijas

līdzekļu izsmelšanas situācijā kreditors, kas nav saņēmis prasījumu atmaksu 1980. gada likuma piemērošanas ietvaros, vēršas tiesā, lai sauktu valsti pie atbildības, pamatojoties uz publisko pienākumu vienlīdzības principa pārkāpumu

(51)  Valsts Padome, 1998. gada 16. novembris, Sille: “Vispirms ņemot vērā to, ka saskaņā ar pirmās instances tiesnešu lēmumu, ka, kaut arī valsts varu var saukt pie atbildības, pat stingras atbildības gadījumā, pamatojoties uz pilsoņu vienlīdzību publisko pienākumu priekšā, gadījumā, ja likumīgi veikts pasākums rada fiziskai vai juridiskai personai īpašus zaudējumus un tiem ir noteikta smaguma pakāpe, tas tā nav Sille kunga konkrētajā gadījumā, jo, pildot nekustamā īpašuma profesionāļa pienākumus, viņš nedrīkstēja ignorēt profesionālo risku, kas ir neatņemami saistīts ar nekustamā īpašuma programmas īstenošanu, kura bija izstrādāta konkrētajam gadījumam un kuras īstenošanai bija jāveic īpaši grozījumi teritoriju izmantojuma plānošanas noteikumos un jāiegūst pašvaldības piekrišana, un viņa pienākums bija paredzēt iespēju, ka negatīvu publiskās apspriedes rezultātu un negatīvas attieksmes pret projektu gadījumā pašpārvalde no tā atteiksies, un, ņemot vērā šo risku un pilnībā apzinoties tā iemeslu, viņam nebija tiesību apgalvot, ka viņam ir radīts ārkārtējs kaitējums un ka pašpārvaldei ir pienākums piedalīties smago seku, ar kurām viņš saskārās projekta noraidījuma rezultātā, kompensēšanā”.

51

Sille

Vispirms ņemot vērā to, ka saskaņā ar pirmās instances tiesnešu lēmumu, ka, kaut arī valsts varu var saukt pie atbildības, pat stingras atbildības gadījumā, pamatojoties uz pilsoņu vienlīdzību publisko pienākumu priekšā, gadījumā, ja likumīgi veikts pasākums rada fiziskai vai juridiskai personai īpašus zaudējumus un tiem ir noteikta smaguma pakāpe, tas tā nav Sille kunga konkrētajā gadījumā, jo, pildot nekustamā īpašuma profesionāļa pienākumus, viņš nedrīkstēja ignorēt profesionālo risku, kas ir neatņemami saistīts ar nekustamā īpašuma programmas īstenošanu, kura bija izstrādāta konkrētajam gadījumam un kuras īstenošanai bija jāveic īpaši grozījumi teritoriju izmantojuma plānošanas noteikumos un jāiegūst pašvaldības piekrišana, un viņa pienākums bija paredzēt iespēju, ka negatīvu publiskās apspriedes rezultātu un negatīvas attieksmes pret projektu gadījumā pašpārvalde no tā atteiksies, un, ņemot vērā šo risku un pilnībā apzinoties tā iemeslu, viņam nebija tiesību apgalvot, ka viņam ir radīts ārkārtējs kaitējums un ka pašpārvaldei ir pienākums piedalīties smago seku, ar kurām viņš saskārās projekta noraidījuma rezultātā, kompensēšanā

(52)  Valsts Padome, 1996. gada 10. jūlijs, Meunier: “Ņemot vērā, ka no izvēles uzsākt uzņēmējdarbību šādā vietā un mēra vēstules par zemes kustības iespējamību izriet, ka ieinteresētā persona bija uzņēmusies nestabilitātes risku, kam bija pakļauta tās būve, administratīvā apelācijas tiesa veica neatkarīgu novērtējumu. Ņemot vērā to, ka situācijas, kurai ieinteresētā persona sevi apzināti pakļāva, radītie zaudējumi nedod tai tiesības uz kompensāciju, šī tiesa nepārkāpa noteikumus, kas regulē publisko personu atbildību”.

52

Meunier

Ņemot vērā, ka no izvēles uzsākt uzņēmējdarbību šādā vietā un mēra vēstules par zemes kustības iespējamību izriet, ka ieinteresētā persona bija uzņēmusies nestabilitātes risku, kam bija pakļauta tās būve, administratīvā apelācijas tiesa veica neatkarīgu novērtējumu. Ņemot vērā to, ka situācijas, kurai ieinteresētā persona sevi apzināti pakļāva, radītie zaudējumi nedod tai tiesības uz kompensāciju, šī tiesa nepārkāpa noteikumus, kas regulē publisko personu atbildību

(53)  Vispārējās tiesas spriedums apvienotajās lietās T-425/04, T-444/04, T-450/04 un T-456/04 Francija/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts). Šajā spriedumā Vispārējā tiesa secina, ka Komisija nav pierādījusi “FT ekonomiskā stāvokļa iespējamu uzlabošanos, kas varēja notikt šī piedāvājuma rezultātā, salīdzinājumā ar situāciju, kādā FT atradās it īpaši pēc iespējas, [kas tai radās attiecībā uz savu parādu refinansēšanu] (...)” (254. punkts), un ka Komisija, pamatojoties tikai uz valsts vienpusēju piedāvājumu piešķirt kredītlīniju noteiktā apmērā, nevar pieņemt, ka šis piedāvājums nozīmē piešķirt tās saņēmējam priekšrocības ar ekonomisku ietekmi, neņemot vērā nosacījumus, kas regulē attiecīgā kredītlīguma izpildi, un, konkrētāk, tos, kas ir saistīti ar minētā kredīta piešķiršanu un atmaksu, un it sevišķi ne gadījumā, ja saņēmējs ir nevis akceptējis šo piedāvājumu, bet izvēlējies tikai refinansēties saskaņā ar tirgū valdošajiem nosacījumiem.” (255. punkts) (Pasvītrojumus izdarījušas Francijas iestādes).

53

ekonomiskā stāvokļa iespējamu uzlabošanos

atradās it īpaši pēc iespējas, [kas tai radās attiecībā uz savu parādu refinansēšanu] (...)

Komisija, pamatojoties tikai uz valsts vienpusēju piedāvājumu piešķirt kredītlīniju noteiktā apmērā, nevar pieņemt, ka šis piedāvājums nozīmē piešķirt tās saņēmējam priekšrocības ar ekonomisku ietekmi, neņemot vērā nosacījumus, kas regulē attiecīgā kredītlīguma izpildi, un, konkrētāk, tos, kas ir saistīti ar minētā kredīta piešķiršanu un atmaksu, un it sevišķi ne gadījumā, ja saņēmējs ir nevis akceptējis šo piedāvājumu, bet izvēlējies tikai refinansēties saskaņā ar tirgū valdošajiem nosacījumiem.

(54)  EKT 1990. gada 7. marta spriedums lietā Krantz.

54

Krantz

(55)  EKT 2010. gada 2. septembra spriedums lietā Deutsche Post AG.

55

Deutsche Post AG.

(56)  Francijas iestādes atsaucas uz 2008. gada 7. maija un 9. jūnija vēstulēm.

56

(57)  Francijas iestādes atsaucas uz atbildi, ko tās sniegušas uz Komisijas 2007. gada 3. augusta vēstuli.

57

(58)  OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.

58

(59)  Eiropas Komisija, 2004. gada 3. februāris, “Ziņojums par valsts iepirkuma tirgu darbību ES”.

59

“Ziņojums par valsts iepirkuma tirgu darbību ES”.

(60)  Sabiedrība UOP Limited norāda, ka tā darbojas produktu un pakalpojumu piegādes tirgū naftas pārstrādes un gāzes pārstrādes industrijai, naftas ķīmijas jomā un lielākajā pārstrādes rūpniecības daļā. Tā īpaši norāda, ka tā projektē, izstrādā un izsniedz izmantošanas licences, kā arī nodrošina procesu tehnoloģijas, piemēram, naftas pārstrādes, tīras degvielas, degvielas atsērošanas un naftas ķīmijas tehnoloģijas, uzturēšanu. Tā norāda arī, ka ražo katalizatorus, molekulāros sietus, absorbcijas iekārtas un citu specializētu aprīkojumu. Turklāt tā norāda, ka tā darbojas dažādās Eiropas Savienības dalībvalstīs (Austrijā, Beļģijā, Čehijā, Dānijā, Francijā, Vācijā, Ungārijā, Īrijā, Itālijā, Nīderlandē, Portugālē, Polijā, Slovākijā, Spānijā, Zviedrijā un Apvienotajā Karalistē), tai ir pārstāvniecības Beļģijā, Francijā un Vācijā un tai ir divas ražotnes, pirmā – Brimsdaunā, Enfīldā, Lielbritānijā, otrā – Kalabrijas reģionā Itālijā.

60

UOP Limited

(61)  Sabiedrība UOP Limited norāda uz savu tīmekļa vietni http://www.axens.net/about/history.html, kāda tā bija 2008. gada 20. novembrī.

61

UOP Limited

(62)  Piemēram, par saražotās produkcijas apmēru un tīrību vai izejvielu patēriņu.

62

(63)  Francijas iestādes atsaucas uz iepriekšminēto lēmumu N 531/2005, 3. zemsvītras piezīmi.

63

(64)  Šis paziņojums pastāv kopš [...] (*), un to regulāri atjaunina un apstiprina [...] (*). Francijas iestādes vēstules pielikumā nosūtīja versiju [...] (*).

64

(65)  Francijas iestādes atsaucas uz sabiedrības UOP Limited2009. gada 23. janvāra vēstuli, kurā, pēc šo iestāžu domām, minēti tie paši argumenti, kas 2008. gada 28. novembra vēstules 3. punkta b) apakšpunktā.

65

UOP Limited

(66)  Atbilstoši šai kopējai licencei Axens var izmantot publiskās organizācijas IFP esošo un nākamo intelektuālo īpašumu, jo īpaši tehnoloģiju jomā, kas saistīta ar tās darbības jomu, lai sniegtu inženiertehniskos pakalpojumus klientiem saistībā ar šīm tehnoloģijām, un nodot tiem tiesības izmantot saistītās tehnoloģijas patentu licenču apakškoncesiju veidā.

66

Axens

IFP

(67)  Saistībā ar produktu licenci Axens var izmantot publiskās organizācijas IFP esošo un nākamo tehnoloģiju tās darbības jomā, publiskās organizācijas IFP izstrādāto katalizatoru, absorbentu, savākšanas masu, iekārtu, citu produktu un programmatūru ražošanā un pārdošanā klientiem.

67

Axens

IFP

IFP

(68)  [...] (*).

68

(69)  Francijas iestāžu 2008. gada 13. oktobra vēstule, 203. punkts.

69

(70)  Skatīt 4.1.1. sadaļu C “Secinājumi par valsts garantijas esību par labu La Poste” iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 251.-255. apsvērums.

70

Secinājumi par valsts garantijas esību par labu La Poste

(71)  Tās statuss, kā norādīts 12. apsvērumā (11. zemsvītras piezīme), pielīdzināms EPIC, pirms La Poste pārveidošanas par publisku akciju sabiedrību.

71

EPIC

La Poste

(72)  Valsts Padomes 1938. gada 1. aprīļa lēmums Société de l’hôtel d’Albe, dokumentu krājums, 341. lpp.

72

Société de l’hôtel d’Albe

(73)  Valsts Padomes 1999. gada 10. novembra un 2005. gada 18. novembra spriedumi Campoloro lietā.

73

Campoloro

(74)  Šajā spriedumā Valsts Padome atteicās vienīgi apmierināt kreditora prasību, kas bija adresēta tieši sabiedrisko būvdarbu ministram. Garantija izmantojama maksātnespējas situācijā, nevis valsts pienākums būtu atmaksāt publiskas iestādes parādu, vienkārši saņemot kreditora prasību.

74

(75)  Komisija atsaucas uz Campoloro lietas analīzi iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1. A sadaļas b) apakšpunkta 3. daļu.

75

Campoloro

(76)  Tomēr gadījumā, ja publiskās organizācijas IFP aktīvi nav pietiekami, pēc tam, kad ir mainīts tās statuss, visi kreditori neatkarīgi no parādsaistību rašanās datuma atrodas līdzvērtīgā situācijā, jo uz visiem attiecas tas, ka publiskajai organizācijai IFP netiek piemērotas vispārējo tiesību procedūras grūtībās nonākušu uzņēmumu sanācijas un likvidācijas jomā. Visiem publiskās organizācijas IFP kreditoriem ir garantēta to prasījumu atmaksa, kā paskaidrots A sadaļas b) apakšpunktā.

76

IFP

IFP

IFP

(77)  Tas, ka ir otrā kategorija, kas neietilpst LOLF 34. panta darbības jomā, izskaidro to, ka judikatūra par garantijām saistībā ar koncesionāriem turpinās pēc 2001. gada. Judikatūrā tiek skaidrots arī, ka katru reizi, kad valsts ir kādas sabiedrības vai grupas akcionārs vai dalībnieks, attiecībā uz kuru Komerckodeksā nav paredzēti parādsaistību garantiju ierobežojumi, tas nav jāprecizē finanšu likumā. Šajā sakarībā Komisija norāda, ka šeit izpētītā garantija izriet no publiskās organizācijas IFP EPIC statusa, ka runa ir par garantiju, kas saista valsti un publisko organizāciju IFP (kuras kreditori ir tikai netiešie tās izmantotāji), ka šī garantija attiecas ne tikai uz individuālo parādsaistību atlīdzināšanu, bet arī uz publiskās organizācijas IFP pastāvēšanas un/vai tās saistību uzturēšanu.

77

LOLF

IFP EPIC

IFP

IFP

(78)  Pirmās instances tiesas 2008. gada 26. jūnija spriedums lietā T-442/03, SIC/Komisija, (Krājums. 2008, II-1161. lpp., 124.–127. punkts). Skatīt arī iepriekšminēto paziņojumu par garantijām.

78

SIC

(79)  Jo īpaši nebija IFP, France Telecom, Gaz de France, EDF un ADP pārveides gaitā.

79

IFP, France Telecom, Gaz de France

EDF

ADP

(80)  Francijas iestādes uzskata, pretēji iepriekšminētajai situācijai, ka nebija vajadzības piešķirt tiešo garantiju par parādiem, kurus izveidoja pasta un telekomunikāciju administrācija un kuri tika pārvesti uz La Poste, ja tam statusa dēļ būtu piešķirta valsts garantija. Tas tomēr tika izdarīts ar 1990. gada 31. decembra spriedumu.

80

La Poste

(81)  La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d'arrêt à l'idée de “garantie de l'État”, D. Labetoulle, RJEP/CJEG, Nr. 635, 2006. gada oktobris.

81

La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d'arrêt à l'idée de “garantie de l'État”, D. Labetoulle, RJEP/CJEG

(82)  Par šo punktu Komisija atsaucas arī uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1.A sadaļas b) apakšpunkta 3. daļu.

82

(83)  Komisija atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 139.-141. apsvērumu. Šo paziņojuma daļu publiskoja 1995. gada Ziņojuma autori (219. lpp.): “Likumprojekta par valsts rīcību Crédit Lyonnais un Comptoir des Entrepreneurs sanācijas plānu gadījumā Valsts Padome (...) nolēma, ka, lai gan valsts garantija minētajam uzņēmumam nav skaidri paredzēta tiesību aktos, tā izriet no tā, ka attiecīgā struktūra pēc būtības ir publiska iestāde”.

83

Likumprojekta par valsts rīcību

un

sanācijas plānu gadījumā Valsts Padome (...) nolēma, ka, lai gan valsts garantija minētajam uzņēmumam nav skaidri paredzēta tiesību aktos, tā izriet no tā, ka attiecīgā struktūra pēc būtības ir publiska iestāde

(84)  Skatīt minētā paziņojuma pielikuma 5. punktu, kurā ir uzskaitīti dažādi dokumenti, piemēram, “ministra vēstule vai citu veidu dokumenti”.

84

ministra vēstule vai citu veidu dokumenti

(85)  Minētajam paziņojumam pievienotajā paskaidrojumā, konkrēti, tā 3. daļā “Pieredze garantijas pieprasījumu jomā un Padomes judikatūra ir ļāvusi noteikt vairākus tipiskus netiešās garantijas gadījumus, kurus ir svarīgi identificēt” ir norādīts, ka “atsevišķas tiesiskās formas jau pēc to struktūras paredz akcionāru atbildību, īpaši pilnas atbildības līgumsabiedrības (SNC) un uzņēmumu pagaidu grupas (GIE). SNC un GIE gadījumā trešās personas vienmēr vērsīsies pie valsts akcionāra. Tas pats ir attiecināms uz publisko iestāžu izveidi un daļu iegūšanu publiskā akciju sabiedrībā”.

85

Pieredze garantijas pieprasījumu jomā un Padomes judikatūra ir ļāvusi noteikt vairākus tipiskus netiešās garantijas gadījumus, kurus ir svarīgi identificēt

atsevišķas tiesiskās formas jau pēc to struktūras paredz akcionāru atbildību, īpaši pilnas atbildības līgumsabiedrības

un uzņēmumu pagaidu grupas

un

gadījumā trešās personas vienmēr vērsīsies pie valsts akcionāra. Tas pats ir attiecināms uz publisko iestāžu izveidi un daļu iegūšanu publiskā akciju sabiedrībā

(86)  Piemērojamo tekstu – 1980. gada 16. jūlija likuma, 2008. gada 20. maija dekrēta, ar kuru aizvieto 1981. gada 12. maija dekrētu un 1989. gada 16. oktobra apkārtraksta – noteikumi izklāstīti šā lēmuma sadaļā par pasākuma aprakstu.

86

(87)  1980. gada 16. jūlija likumā noteikts: “Ja pašpārvaldes vai iestādes lēmējstruktūra nav atbrīvojusi vai nodrošinājusi minētos līdzekļus, (...) uzraudzības iestāde attiecīgā gadījumā izdod rīkojumu administratīvā kārtībā”.

87

Ja pašpārvaldes vai iestādes lēmējstruktūra nav atbrīvojusi vai nodrošinājusi minētos līdzekļus, (...) uzraudzības iestāde attiecīgā gadījumā izdod rīkojumu administratīvā kārtībā

(88)  1981. gada 21. maija dekrētā, kas šajā punktā netika grozīts ar 2008. gada dekrētu, precizēts, ka valsts pārstāvis vai uzraudzības iestāde “vajadzības gadījumā nepieciešamos līdzekļus ņem vai nu samazinot apropriācijas, kuras paredzētas citiem izdevumiem un ir vēl pieejamas, vai arī palielinot līdzekļus”.

88

vajadzības gadījumā nepieciešamos līdzekļus ņem vai nu samazinot apropriācijas, kuras paredzētas citiem izdevumiem un ir vēl pieejamas, vai arī palielinot līdzekļus

(89)  Komisija atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 4.1.1.A. sadaļas b) apakšpunkta 3. daļu.

89

(90)  Saistībā ar Pasta lietu Francijas iestādes 2009. gada 27. oktobrī iesniegtajā paziņojumā apstrīd “neiespējamību” savākt pašu līdzekļus, pamatojot to ar diviem argumentiem: pirmais – attiecībā uz La Poste tarifu, kas nav attiecināms uz šo konkrēto gadījumu, jo publiskās organizācijas IFP tarifi, pretēji La Poste tarifiem, nav pakļauti nozaru regulējumam.

90

La Poste

IFP

La Poste

(91)  Komisija atsaucas uz Francijas iestāžu 2008. gada 23. janvārī iesniegtā paziņojuma 112. un 113. punktu.

91

(92)  Francijas iestāžu nostājas precizēšanai skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 3.1.1.B sadaļas a) apakšpunkta 2. daļu.

92

(93)  ECT 2006. gada 6. decembra spriedums lietā Nr. 57516/00 Société de gestion du port de Campoloro et Société fermière de Campoloro c/Francija. ECT atrisināja Campoloro lietu, nododot valsts pārziņā visus parādus, kuri Santamarijas Podžo [Santa-Maria-Poggio] pilsētai bija pret prasītājām sabiedrībām.

93

Société de gestion du port de Campoloro et Société fermière de Campoloro c/Francija

Campoloro

Santa-Maria-Poggio

(94)  Spriedumā lasāms, ka “[Francijas valdība] uzskata, ka tikai objektīvi iemesli, kas ir saistīti vienīgi ar pilsētas materiālo nespēju nodrošināt pietiekamus ieņēmumus, aizkavēja spriedumu izpildi”; “Tāpēc valdība uzskata, ka piespriesto lēmumu neizpildes pamatā nav apzināta valsts iestāžu, valsts vai pilsētas neizdarība. Līdzekļu neesība nav aizbildinājums, bet gan realitāte parādā esošās juridiskās personas maksātnespējas dēļ”; “Parāds netika atmaksāts tikai un vienīgi pilsētas finansiālo grūtību dēļ, un šie apstākļi nebūtu uzskatāmi nedz par pilsētas vēlmi izvairīties no saistību izpildes, nedz arī par vēlmi nodot parāda apgrūtinājumu valstij (Valsts Padome, Bassīrmēras (Batz sur Mer) pilsēta, 1970. gada 25. septembris). Iekšējos tiesību aktos nav paredzēts likumīgs pamatojums pilsētas aizstāšanai ar valsti attiecībā uz atlīdzības jautājuma atrisināšanu. Šādu aizstāšanu nevar pamatot arī ar Konvencijas 6. panta 1. punktu, jo tāds risinājums būs pretrunā ar pašu juridiskās personas jēdzienu, kas paredz neatkarību un atsevišķu kapitālu”.

94

[Francijas valdība] uzskata, ka tikai objektīvi iemesli, kas ir saistīti vienīgi ar pilsētas materiālo nespēju nodrošināt pietiekamus ieņēmumus, aizkavēja spriedumu izpildi

Tāpēc valdība uzskata, ka piespriesto lēmumu neizpildes pamatā nav apzināta valsts iestāžu, valsts vai pilsētas neizdarība. Līdzekļu neesība nav aizbildinājums, bet gan realitāte parādā esošās juridiskās personas maksātnespējas dēļ

Parāds netika atmaksāts tikai un vienīgi pilsētas finansiālo grūtību dēļ, un šie apstākļi nebūtu uzskatāmi nedz par pilsētas vēlmi izvairīties no saistību izpildes, nedz arī par vēlmi nodot parāda apgrūtinājumu valstij (Valsts Padome, Bassīrmēras

pilsēta, 1970. gada 25. septembris). Iekšējos tiesību aktos nav paredzēts likumīgs pamatojums pilsētas aizstāšanai ar valsti attiecībā uz atlīdzības jautājuma atrisināšanu. Šādu aizstāšanu nevar pamatot arī ar Konvencijas 6. panta 1. punktu, jo tāds risinājums būs pretrunā ar pašu juridiskās personas jēdzienu, kas paredz neatkarību un atsevišķu kapitālu

(95)  “Iekšējos tiesību aktos nav paredzēts neviens pasākums, kas būtu piemērojams pilsētas maksātnespējas iestāšanās gadījumā”; “Valsts nevar atbrīvoties no sava pienākuma pildīt tiesas nolēmumus, atsaucoties uz līdzekļu neesību vai vietējo pašpārvalžu autonomiju, kuru tā līdz šim nav spējusi garantēt, jo pilsēta nespēja atmaksāt savus parādus. Līdz ar to prasītāji uzrāda valsts nespēju pieņemt pozitīvus pasākumus, kas būtu ļāvuši pilsētai veikt attiecīgos ekonomiskos pienākumus”. “Prasītāji konstatē, ka Valsts Padome 2005. gada 18. novembra nolēmumā lēma, ka likumdevēja mērķis bija piešķirt valsts pārstāvim pilnvaras aizstāt vietējās pašpārvaldes institūcijas, lai pēc attiecīgas prasības par parādu nokārtošanu iesniegšanas nodrošinātu tiesas pieņemta un galīga nolēmuma izpildi minētās pašpārvaldes maksātnespējas gadījumā un atbrīvotu vai izveidotu līdzekļus šā nolēmuma izpildei. Tieši pamatojoties uz šiem Francijas valstij raksturīgajiem trūkumiem, prasītāji pieprasa konstatēt, ka ir pārkāpts 6. panta 1. punkts, un attiecīgi noteikt atlīdzību, kas neietver nekādu pretrunu nedz ar pašu juridiskās personas jēdzienu, nedz tās neatkarību un atsevišķo kapitālu”.

95

Iekšējos tiesību aktos nav paredzēts neviens pasākums, kas būtu piemērojams pilsētas maksātnespējas iestāšanās gadījumā

Valsts nevar atbrīvoties no sava pienākuma pildīt tiesas nolēmumus, atsaucoties uz līdzekļu neesību vai vietējo pašpārvalžu autonomiju, kuru tā līdz šim nav spējusi garantēt, jo pilsēta nespēja atmaksāt savus parādus. Līdz ar to prasītāji uzrāda valsts nespēju pieņemt pozitīvus pasākumus, kas būtu ļāvuši pilsētai veikt attiecīgos ekonomiskos pienākumus

Prasītāji konstatē, ka Valsts Padome 2005. gada 18. novembra nolēmumā lēma, ka likumdevēja mērķis bija piešķirt valsts pārstāvim pilnvaras aizstāt vietējās pašpārvaldes institūcijas, lai pēc attiecīgas prasības par parādu nokārtošanu iesniegšanas nodrošinātu tiesas pieņemta un galīga nolēmuma izpildi minētās pašpārvaldes maksātnespējas gadījumā un atbrīvotu vai izveidotu līdzekļus šā nolēmuma izpildei. Tieši pamatojoties uz šiem Francijas valstij raksturīgajiem trūkumiem, prasītāji pieprasa konstatēt, ka ir pārkāpts 6. panta 1. punkts, un attiecīgi noteikt atlīdzību, kas neietver nekādu pretrunu nedz ar pašu juridiskās personas jēdzienu, nedz tās neatkarību un atsevišķo kapitālu

(96)  “Neiespējamība ieinteresētajām personām panākt spriedumu izpildi ir uzskatāma par iejaukšanos šo personu īpašumtiesībās, kas izriet no 1. panta pirmās daļas pirmā teikuma Protokolā Nr. 1. Valdība nekādi nepamatoja šo iejaukšanos, un tiesa uzskata, ka līdzekļu nepietiekamība nepadara likumīgu šādu bezdarbību”. “Kopumā tiesa uzskata, ka prasītājām sabiedrībām bija un aizvien ir īpašs un pārmērīgs slogs, kas izriet no to summu neizmaksāšanas, kuras tām vajadzēja saņemt, izpildot iepriekšminētos 1992. gada 10. jūlija spriedumus. Attiecīgi tas nozīmē, ka ir pārkāpts 1. pants Protokolā Nr. 1”.

96

Neiespējamība ieinteresētajām personām panākt spriedumu izpildi ir uzskatāma par iejaukšanos šo personu īpašumtiesībās, kas izriet no 1. panta pirmās daļas pirmā teikuma Protokolā Nr. 1. Valdība nekādi nepamatoja šo iejaukšanos, un tiesa uzskata, ka līdzekļu nepietiekamība nepadara likumīgu šādu bezdarbību

Kopumā tiesa uzskata, ka prasītājām sabiedrībām bija un aizvien ir īpašs un pārmērīgs slogs, kas izriet no to summu neizmaksāšanas, kuras tām vajadzēja saņemt, izpildot iepriekšminētos 1992. gada 10. jūlija spriedumus. Attiecīgi tas nozīmē, ka ir pārkāpts 1. pants Protokolā Nr. 1

(97)  “Ņemot vērā minēto, tiesa nolemj, ka atbildētājai valstij ir jānodrošina prasītājiem vai attiecīgā gadījumā to tiesību pārņēmējiem prasījumu atlīdzināšana, kas pienākas no Bastjas Administratīvās tiesas 1992. gada 10. jūlija spriedumu pieņemšanas (turpat), ieskaitot procentus, kas uzkrāti līdz šā sprieduma pasludināšanas dienai”.

97

Ņemot vērā minēto, tiesa nolemj, ka atbildētājai valstij ir jānodrošina prasītājiem vai attiecīgā gadījumā to tiesību pārņēmējiem prasījumu atlīdzināšana, kas pienākas no Bastjas Administratīvās tiesas 1992. gada 10. jūlija spriedumu pieņemšanas (turpat), ieskaitot procentus, kas uzkrāti līdz šā sprieduma pasludināšanas dienai

(98)  Komisija uzsver, ka ECT nepiemin iespējamu valsts atbildību, bet nolemj, ka valstij ir “jānodrošina” maksājums. Šāds apzīmējums ir vairāk attiecināms uz garantiju nekā atbildību.

98

(99)  Iekšējo tiesību aktu tiesisko mehānismu var interpretēt kā netiešu garantiju.

99

(100)  ECT 1980. gada 13. maija spriedumā lietā Artico pret Itāliju, A sērija, Nr. 37, nolēma, ka, ja saistību nepildīšana ir piedēvējama citai personai, kas nav valsts, minētās valsts, kas 6. panta 1. punktā paredzēta kā garantijas devēja, pienākums ir nodrošināt faktisku to prasītāja tiesību ievērošanu, kuras paredzētas minētajā pantā.

100

Artico

(101)  ECT 1997. gada 19. marta lietā Bourdov pret Krieviju, Nr. 59498/00, tiesa arī nolēma, ka “valsts iestāde nedrīkst aizbildināties ar līdzekļu trūkumu, lai neatmaksātu parādu”.

101

Bourdov

valsts iestāde nedrīkst aizbildināties ar līdzekļu trūkumu, lai neatmaksātu parādu

(102)  Jo īpaši Komisija atsaucas uz argumentiem, kuri norādīti Lēmumā C 56/2007 par to, kā valsts atbildību ietekmē tas, ka publiskā iestāde pārņem citu struktūru, kuras tiesības un pienākumi tai jāpārņem. Ja iestādei būtu jāatmaksā šīs struktūras parādi trešai personai, nevienā līgumā vai juridiskā aktā nebūtu paredzēts, ka valstij nav pienākuma atmaksāt šīs iestādes parādus pārņemtās struktūras kreditoriem, jo neviens nevarēja ex ante paredzēt šādu pavērsienu. Tādējādi, piemērojot noteiktu struktūru pārveidošanas (apvienošana, pārņemšana) mehānismu valsts sektorā, publiskā organizācija IFP var kļūt par noteiktu parādu garantētāju trešām personām, un līgumā nebūtu iespējams iepriekš paredzēt valsts garantijas ierobežojumu.

102

ex ante

IFP

(103)  Kā tiks norādīts šās sadaļas B daļā, publiskās organizācijas IFP kreditors, kas, pieprasot individuālā prasījuma izpildi, nav varējis panākt tā atmaksu, varētu cerēt, ka tā prasījums tiks atmaksāts publiskās organizācijas IFP vispārējās sanācijas ietvaros, ko finansētu valsts.

103

IFP

IFP

(104)  Likumīgās kļūdas, kurai ir juridisku seku radīšanas raksturs, jēdziens ir saistīts ar šķietamības teoriju. Saskaņā ar Cornu juridisko terminu vārdnīcu šķietamība ir “iespaids, kas apzināti vai neapzināti izriet no tādu ārēju pazīmju summas, kuras parasti ir raksturīgas kādam stāvoklim vai funkcijai (pārstāvja, mantinieka, īpašnieka u. c. statusam) un kas ļauj uzskatīt, ka personai, kurai piemīt šīs pazīmes, patiešām ir šis stāvoklis vai funkcija”. Šķietamības teorija ir “tiesu prakses teorija, saskaņā ar kuru ar šķietamību pietiek, lai gūtu vēlamo ietekmi attiecībā uz trešām personām, kas likumīgas kļūdas rezultātā nav apzinājušās reālo situāciju”. Šķietamības teoriju izmanto judikatūrā (ECT, 2001. gada 7. jūnijs, Kress) un privāttiesībās, kad ir nepieciešams paredzēt juridiskas sekas līgumam, kura viena puse likumīgi uzticējās vienkāršai šķietamībai. Var pieminēt noteiktas dzīvesvietas piemēru vai publiskajās tiesībās ierēdņu faktisko dzīvesvietu, attiecībā uz kuru var tikt pieņemts lēmums par apmešanos uz pastāvīgu dzīvi. Šī teorija atvieglo juridiskas īpašības vai juridisko seku esības pierādīšanu, ja nevienā tekstā nav skaidri un nepārprotami paredzēta to esība.

104

Cornu

iespaids, kas apzināti vai neapzināti izriet no tādu ārēju pazīmju summas, kuras parasti ir raksturīgas kādam stāvoklim vai funkcijai (pārstāvja, mantinieka, īpašnieka u. c. statusam) un kas ļauj uzskatīt, ka personai, kurai piemīt šīs pazīmes, patiešām ir šis stāvoklis vai funkcija

tiesu prakses teorija, saskaņā ar kuru ar šķietamību pietiek, lai gūtu vēlamo ietekmi attiecībā uz trešām personām, kas likumīgas kļūdas rezultātā nav apzinājušās reālo situāciju

Kress

(105)  Nodalīšana veikta, pamatojoties uz S. Carpi-Petit disertāciju, Les successions en droit administratif, PUR, 2006.

105

S. Carpi-Petit

Les successions en droit administratif

(106)  Komisijai nav zināms neviens akts, kurā būtu noteikta parāda atcelšana.

106

(107)  Saskaņā ar Cornu juridisko vārdnīcu kapitāls ir “konkrētas personas īpašumu un pienākumu kopums (proti, naudas izteiksmē novērtējamo tiesību un saistību kopums)”.

107

Cornu

konkrētas personas īpašumu un pienākumu kopums (proti, naudas izteiksmē novērtējamo tiesību un saistību kopums)

(108)  Komisijas eksperts Pasta lietā atsaucas uz vienīgo zināmo piemēru, ka publiska iestāde izbeidz savu darbību - Ažānas Tematiskās universitātes likvidācija (2002. gada 15. jūlija nolēmums, FROV, 2002. gada 23. jūlijs). Tā 1. pantā ir paredzēts, ka likvidatora pienākums ir “ierosināt augstākās izglītības ministram sadalīt starp Bordo I universitāti un Bordo IV universitāti īpašumus, aizdevumus, parādus un likvidācijas kontu atlikumus, kas paliek likvidācijas perioda noslēgumā”. Tātad ir skaidri noteikts, ka darbību izbeigušas publiskās iestādes parādi tiek nodoti citai publisko tiesību juridiskai personai.

108

ierosināt augstākās izglītības ministram sadalīt starp Bordo I universitāti un Bordo IV universitāti īpašumus, aizdevumus, parādus un likvidācijas kontu atlikumus, kas paliek likvidācijas perioda noslēgumā

(109)  Skatīt 25. apsvērumu (trešo ievilkumu) un 45. apsvērumu, kā arī 20. zemsvītras piezīmi.

109

(110)  Pirmās instances tiesas spriedums apvienotajās lietās T-204/97 un T-270/97, EPAC/Komisija, Recueil, 2000, II-2267., 80. un 81. punkts.

110

EPAC

Recueil

(111)  Lēmuma C 51/2005 7.1. iedaļa.

111

(112)  Rūpnieciskās izpētes vienošanās starp publisko organizāciju IFP un Axens 3.-1. c) pants un rūpnieciskās izpētes vienošanās starp publisko organizāciju IFP un Prosernat, vienošanās starp publisko organizāciju IFP un Beicip-Franlab III.2. pants.

112

IFP

Axens

IFP

Prosernat

IFP

Beicip-Franlab

(113)  Jāatzīmē, ka 1985. gada 25. janvāra likuma 2. pantā, kas kļuvis par Komerckodeksa L. 620.-2. pantu, noteikts, ka “Sanācija un likvidācija tiesas ceļā ir piemērojama ikvienam komersantam, profesiju reģistrā reģistrētai personai, lauksaimniekam un privāttiesību juridiskai personai”. (Pasvītrojums pievienots).

113

Sanācija un likvidācija tiesas ceļā ir piemērojama ikvienam komersantam, profesiju reģistrā reģistrētai personai, lauksaimniekam un privāttiesību juridiskai personai

(114)  Sal. ar Komerckodeksa L. 640.-1. panta 1. daļu.

114

(115)  Ar 2005. gada 26. jūlija likumu ieviestā vienkāršotā procedūra nevar tikt piemērota meitasuzņēmumiem Axens, Beicip-Franlab un Prosernat. Kā precizēts Komerckodeksa L.641.-2. pantā, šo vienkāršoto procedūru piemēro, ja parādnieka aktīvos nav nekustamā īpašuma, ja sešus mēnešus pirms procedūras uzsākšanas tajā nav nodarbināti vairāk nekā pieci darbinieki un ja uzņēmuma apgrozījums bez nodokļiem ir vienāds vai mazāks par 750 000 euro. Likvidācijas procedūras tiesas ceļā gadījumā uz šiem meitasuzņēmumiem attiecas “vispārējo tiesību” procedūra, kas īsumā izklāstīta 143. un 144. apsvērumā.

115

Axens, Beicip-Franlab

Prosernat

(116)  Sal. ar Komerckodeksa L. 640.-4. pantu.

116

(117)  Sal. ar Komerckodeksa L. 640.-1. pantu.

117

(118)  Sal. ar Komerckodeksa L. 640-1. panta 2. daļu.

118

(119)  Sal. ar Komerckodeksa L. 641.-4. panta 1. daļu. Šā panta otrajā daļā ir precizēts, ka nenodrošinātie prasījumi (proti, tie, uz kuriem neattiecas nekādas īpašas garantijas) principā nav jāpārbauda, ja izrādās, ka aktīvs pilnībā izmantots tiesāšanās izmaksu un priviliģēto parādsaistību segšanai.

119

(120)  Pēc nolēmuma par likvidāciju publicēšanas visiem attiecīgā publiskās organizācijas IFP meitasuzņēmuma kreditoriem, kuru parādsaistības radušās pirms nolēmuma par procedūras sākšanu, jānosūta kreditoru pārstāvim deklarācija par viņu parādsaistībām divu mēnešu laikā no nolēmuma par procedūras sākšanu publicēšanas dienas Civilo un komerciālo paziņojumu oficiālajā biļetenā (BODACC).

120

IFP

BODACC

(121)  Sal. ar Komerckodeksa L.643.-9. pantu un turpmākajiem pantiem.

121

(122)  Ir daži izņēmumi attiecībā uz parādnieka vajāšanas neatsākšanas principu, jo īpaši 1) parādnieka personīgā bankrota gadījumā, 2) ja ir spriedums par parādnieka bankrotu, 3) ja iepriekšējā likvidācijas procedūra tiesas ceļā (uzņēmuma slēgšana aktīvu nepietiekamības dēļ), kas notikusi mazāk nekā piecus gadus pirms attiecīgās procedūras sākšanas, 4) ja notikusi krāpšana attiecībā pret vienu vai vairākiem kreditoriem (tādā gadījumā tiesa atļauj no jauna uzsākt ikviena kreditora individuālas darbības pret parādnieku). Visbeidzot, procedūra pēc uzņēmuma slēgšanas aktīvu nepietiekamības dēļ var tikt uzsākta no jauna, ja izrādās, ka aktīvi nav realizēti vai ka procedūras laikā nav uzsāktas darbības kreditoru interesēs.

122

(123)  Atbilstīgi Mestre (Lamy Sociétés Commerciales, 2003., Nr.o 1914) nodoma vēstule tiek definēta kā “dokuments, kuru mātesuzņēmums adresē sava meitasuzņēmuma bankai – kreditoram – un ar kuru šis mātesuzņēmums dažādos vārdos sniedz adresātam pārliecību par meitasuzņēmuma uzņemtajām saistībām, šajā ziņā”. Atbilstīgi Cozian, Viandier un Deboissy (Droit des Sociétés, Litec 16. izd., Nr.o 1992 un turpmākie numuri), “parakstot nodomu vēstuli, mātesuzņēmums apsola kreditoram rūpēties par to, lai meitasuzņēmums spētu pildīt savas saistības”. Saskaņā ar Francijas iestāžu nosūtīto informāciju publiskā organizācija IFP nav skaidri garantējusi grupas IFP privāttiesību meitasuzņēmumu saistības.

123

Mestre

Lamy Sociétés Commerciales

o

dokuments, kuru mātesuzņēmums adresē sava meitasuzņēmuma bankai – kreditoram – un ar kuru šis mātesuzņēmums dažādos vārdos sniedz adresātam pārliecību par meitasuzņēmuma uzņemtajām saistībām, šajā ziņā

Cozian

Viandier

Deboissy

Droit des Sociétés

Litec

o

parakstot nodomu vēstuli, mātesuzņēmums apsola kreditoram rūpēties par to, lai meitasuzņēmums spētu pildīt savas saistības

IFP

IFP

(124)  B. Grimonprez, 2009., “Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales”, Revue des sociétés, 715. lpp., 8. punkts.

124

B. Grimonprez

Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales

Revue des sociétés

(125)  Šajā pantā noteikts: “Jebkura cilvēka rīcība, kas otram cilvēkam rada zaudējumus, uzliek tam cilvēkam, kura dēļ šie zaudējumi radušies, pienākumu, ka viņam šie zaudējumi jāatlīdzina”.

125

Jebkura cilvēka rīcība, kas otram cilvēkam rada zaudējumus, uzliek tam cilvēkam, kura dēļ šie zaudējumi radušies, pienākumu, ka viņam šie zaudējumi jāatlīdzina

(126)  Sal. ar Komerckodeksa L. 651.-2. pantu.

126

(127)  KT 1984. gada 2. jūlija spriedums lietā Commissaire de la République du Loiret pret TGI d'Orléans, Recueil, 449. lpp., AJDA 1984.562, secin. Lateboulle.

127

Commissaire de la République du Loiret pret TGI d'Orléans

Recueil

AJDA

Lateboulle.

(128)  KT 1989. gada 23. janvāra spriedums lietā Préfet de la Loire pret Tribunal de commerce de Saint-Étienne, Recueil, 291. lpp., D. 1989.367, secin. F. Flipo, D. 1898.370, P. Amselek un F. Derrida piezīme.

128

Préfet de la Loire pret Tribunal de commerce de Saint-Étienne

Recueil

F. Flipo

P. Amselek

F. Derrida

(129)  Valdības komisāra Emmanuel Glaser secinājumi 2005. gada 5. decembra lietā CE (3/8 SSR) Département de la Dordogne, Nr. 259748, skatīt jo īpaši Bulletin Juridique des Collectivités Locales, Nr. 2/06, “La faillite d'un comité d'expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l'a créé?”, 138.–143. lpp.

129

Emmanuel Glaser

Département de la Dordogne

Bulletin Juridique des Collectivités Locales

La faillite d'un comité d'expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l'a créé?

(130)  KT 1999. gada 15. novembra spriedums lietā Comité d'expansion de la Dordogne c/ Département de la Dordogne, Recueil, 479. lpp., AJDA 1999.992, hron. P. Fombeur un M. Guyomar.

130

Comité d'expansion de la Dordogne c/ Département de la Dordogne, Recueil

AJDA

P. Fombeur

M. Guyomar

(131)  KT, 1973. gada 8. februāris, Recueil, 1. piel. 61., secin. David, GAJA, 15. izd., Nr. 1.

131

Recueil

David, GAJA

(132)  KT 2006. gada 20. novembra spriedums lietā SEM Olympique d'Alès en Cévennes, Recueil, secin. Stahl.

132

SEM Olympique d'Alès en Cévennes

Recueil

Stahl.

(133)  SEM Olympique d'Alès en Cévennes mērķis jo īpaši bija maksas sporta pasākumu organizēšana, spēlētāju pieņemšana darbā un apmācība un pilsētas profesionālās komandas reklamēšana visos veidos.

133

SEM Olympique d'Alès en Cévennes

(134)  SEM Olympique d'Alès en Cévennes finansējumu nodrošināja izmantošanas produkti, lielā mērā to nodrošināja ieejas maksa skatītājiem, reklāma un sponsori, kā arī Nacionālās futbola līgas un Francijas Futbola federācijas subsīdijas.

134

SEM Olympique d'Alès en Cévennes

(135)  Katalizatoru un naftas pārstrādes un naftas ķīmijas produktu tehnoloģiju tirdzniecība – Axens; specializētas programmatūras izstrāde un izplatīšana, izpētes un konsultāciju veikšana – Beicip-Franlab; gāzes attīrīšanas un atsērošanas iekārtas un ar to saistītie pakalpojumi – Prosernat.

135

Axens

Beicip-Franlab

Prosernat

(136)  Kā profesionālai iestādei IFP nebija publiskas iestādes iezīmju, bet gan privāttiesību juridiskas personas iezīmes (CE, 5 / 3 SSR, 1984. gada 7. decembris, 16900 22572, publicēts Lebon krājumā). Šī interpretācija tika apstiprināta sakarā ar Valsts Padomes Finanšu nodaļas iesniegtu atzinumu 1997. gadā saistībā ar vēršanos pie ekonomikas, finanšu un rūpniecības ministra (Finanšu nodaļa – 1997. gada 26. augusta atzinums Nr. 360 991).

136

IFP

Lebon

(137)  Sal. ar Komerckodeksa L. 621.-2. panta 2. daļu: “Pēc administratora, tiesu pilnvarotas personas, ģenerālprokuratūras pieprasījuma vai pieprasījuma administratīvā kārtībā uzsākto procedūru var attiecināt arī uz vienu vai vairākām citām personām, ja notikusi kapitāla saplūšana ar parādnieka kapitālu vai juridiskās personas fiktīvā rakstura dēļ. Šajā nolūkā kompetenci saglabā tiesa, kura uzsākusi sākotnējo procedūru”. (Pasvītrojums pievienots).

137

Pēc administratora, tiesu pilnvarotas personas, ģenerālprokuratūras pieprasījuma vai pieprasījuma administratīvā kārtībā uzsākto procedūru var attiecināt arī uz vienu vai vairākām citām personām, ja notikusi kapitāla saplūšana ar parādnieka kapitālu vai juridiskās personas fiktīvā rakstura dēļ. Šajā nolūkā kompetenci saglabā tiesa, kura uzsākusi sākotnējo procedūru

(138)  B. Grelon un C. Dessus-Larrivé, “La confusion de patrimoines au sein d'un groupe”, Rev. sociétés 2006. 281, Nr. 3.

138

B. Grelon

C. Dessus-Larrivé

La confusion de patrimoines au sein d'un groupe

(139)  Skatīt jo īpaši 158. apsvērumu.

139

(140)  Kom. 2001. gada 16. oktobra spriedums, Act. proc. coll. 2001-20, Nr. 256, Kom. 2002. gada 8. janvāra spriedums, Act. proc. coll. 2002-6, Nr. 70.

140

Act. proc. coll.

Act. proc. coll.

(141)  Kasācijas tiesas Komerclietu palātas 2005. gada 19. aprīļa spriedums Nr. 05-10094 (Metaleurop), D. 2005. AJ. 1225, A. Lienhard apsv. un kopsavilkums. 2013., F.-X. Lucas apsv., JCP E 2005. 721, B. Rolland piezīme un hron. 1274, P. Petel apsv.

141

Metaleurop

A. Lienhard

F.-X. Lucas

B. Rolland

P. Petel

(142)  Kom. 2006. gada 10. janvāra spriedums, Rev. sociétés 2006. 629., P. Rousel Galle piezīme.

142

P. Rousel Galle

(143)  Skatīt 117. zemsvītras piezīmi.

143

(144)  P. Roussel Galle, iepriekšminētā piezīme; P. Delmotte, Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation, RJDA 2006-6. 539, Nr. 14.

144

P. Roussel Galle

P. Delmotte

Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation, RJDA

(145)  Sal. ar iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 132. apsvērumu.

145

(146)  Tāpēc a fortiori fakts, ko savos apsvērumos min sabiedrība UOP Limited, ka Axens un publiskās organizācijas IFP darbinieki dažkārt savus klientus apciemo kopā.

146

a fortiori

UOP Limited

Axens

IFP

(147)  Kom. 1998. gada 13. oktobra spriedums, Bull. Joly 1999. 58, P. Seerlooten piezīme.

147

Bull. Joly

P. Seerlooten

(148)  Atbilstoši 165. apsvērumā citētajiem parlamenta ziņojuma autoriem komercsabiedrība, kas dibināta, lai nodrošinātu citas komercsabiedrības pasīvu noregulēšanu, kas ir kolektīvas procedūras priekšmets, kuras darbību tā turpināja tajās pašās telpās, ar tiem pašiem vadītājiem, tiem pašiem klientiem un to pašu franšīzes līgumu, no judikatūras skatupunkta ir fiktīva komercsabiedrība, kas pamato sanācijas procedūras paplašināšanu.

148

(149)  Konkrēti šādās tīmekļa vietnēs: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/; http://www.beicip.com/index.php/eng; http://www.prosernat.com/en/ 2011. gada 28. jūnijā.

149

(150)  Adrese: 1 & 4, avenue de Bois-Préau, 92852 Rueil-Malmaison Cedex – France.

150

(151)  Adrese: Rond-point de l'échangeur de Solaize, BP 3, 69360 Solaize – France.

151

(152)  Adrese: Hélioparc Pau-Pyrénées, 2, avenue du Président Pierre Angot, 64000 Pau – France.

152

(153)  Adrese: 89, boulevard Franklin Roosevelt – BP 50802, 92508 Rueil-Malmaison Cedex – France.

153

(154)  Adrese: 232, Avenue Napoléon Bonaparte – P.O. BOX 213, 92502 Rueil-Malmaison – France.

154

(155)  Adrese: 100 -101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.

155

(156)  Informācija pieejama 2011. gada 28. jūnijā šādā tīmekļa vietnē: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.

156

(157)  Kasācijas tiesas Komerclietu palātas 2007. gada 18. decembra spriedums Nr. 06-14093.

157

(158)  P. Delebecque, “Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe”, Rev. proc. coll. 1998/2, 129. lpp., speciālizlaidums Nr. 14,

158

P. Delebecque

Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe

(159)  Iepriekšminētais parlamentārais ziņojums, 63. lpp.

159

(160)  Iepriekšminētais B. Grimonprez, “Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales”, 10. punkts.

160

B. Grimonprez

Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales

(161)  Turpat, 11. punkts.

161

(162)  D. Schmidt, La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés, Rev. sociétés 1981., 725. lpp.

162

D. Schmidt

La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés, Rev. sociétés

(163)  Teorētiski atbildību attiecībā uz trešo personu var noteikt, pamatojoties uz Komerckodeksa L. 223.-22. un L. 225.-251. pantu.

163

(164)  Attiecībā uz vadību de facto jānorāda, ka mātesuzņēmums kā vadītājs de facto netiek kvalificēts sistemātiski un tiesnesis, kurš to vērtē in concreto, prasa konkrētu rīcību, kurā var vainot mātesuzņēmumu un kura parāda, ka bez likumīga pamata tieši vai netieši ir veikusi pozitīvu un neatkarīgu darbību meitasuzņēmuma administrācijā; skatīt jo īpaši Kom. 1978. gada 9. maija spriedumu, D. 1979. 419, M. Vasseur piez., Adde, J.-L. Rives-Langes, La notion de dirigeant de fait, D. 1975. hron. 41; D. Tricot, Les critères de la gestion de fait, Dr. et patr. 1996. gada janvāris, 24. lpp., citēts iepriekšminētajā B. Grimonprez darbā, 13. punkts.

164

de facto

de facto

in concreto

M. Vasseur

Adde, J.-L. Rives-Langes

La notion de dirigeant de fait

D. Tricot

Les critères de la gestion de fait

Dr. et patr.

B. Grimonprez

(165)  Ārpus kolektīvo procedūru tiesībām Kasācijas tiesas Komerclietu palāta 2008. gada 26. marta spriedumā Nr. 07-11.619, Ademe c. Elf Aquitaine, nesen pauda viedokli par to, ja var tikt noteikta atbildība par mātesuzņēmuma kļūdainu darbību attiecībā uz tā meitasuzņēmumu, mātesuzņēmumam tikai tāpēc, ka tas piedalās meitasuzņēmuma darbībā, nav meitasuzņēmums jāfinansē, lai tas varētu pildīt savas saistības (pat, ja šis meitasuzņēmums sniedz sabiedrisku pakalpojumu, kas var radīt vispārējas nozīmes risku).

165

Ademe c. Elf Aquitaine

(166)  Sal. ar Komerckodeksa L. 651.-2. pantu.

166

(167)  Iepriekšminētā parlamentārā ziņojuma autori, piemēram, norāda, ka attiecībā uz Kasācijas tiesas 2005. gada 19. aprīļa spriedumu Metaleurop lietā Tiesas dokumentācijas un izpētes dienests norādīja, ka “mātesuzņēmuma rīcība (...) attiecībā uz savu meitasuzņēmumu var de facto izraisīt vadības kļūdas, kuras rada meitasuzņēmuma aktīvu nepietiekamību”.

167

Metaleurop

mātesuzņēmuma rīcība (...) attiecībā uz savu meitasuzņēmumu var

izraisīt vadības kļūdas, kuras rada meitasuzņēmuma aktīvu nepietiekamību

(168)  Īpaši videi nodarītā kaitējuma gadījumā, ņemot vērā to, cik būtiskas kopienai ir parādsaistības attiecībā uz vidi, kā arī risku to neizpildes gadījumā, Vides kodeksa L. 512.-17. pants par teritoriju atjaunošanu pēc to izmantošanas nesen tika grozīts, lai mātesuzņēmumam noteiktu atbildību par kļūdainu rīcību, kas izraisījusi aktīvu nepietiekamību, kas neļauj meitasuzņēmumam izpildīt savas saistības vides atjaunošanas jomā. Redakcijā, kura izriet no 2010. gada 12. jūlija likuma Nr. 2010-788 par valsts saistībām vides jomā (sal. ar 277. pantu), Vides kodeksa 512.-17. pantā noteikts: “Ja izmantotājs ir meitasuzņēmums Komerckodeksa L. 233.-1. panta nozīmē un ja ir uzsākta likvidācijas procedūra tiesas ceļā vai tā likvidācija ir pasludināta, likvidators, prokuratūra vai valsts pārstāvis departamentā var iesniegt prasību tiesā, kura uzsāka vai pasludināja likvidāciju tiesas ceļā, lai noteiktu mātesuzņēmuma kļūdu, kura veicinājusi meitasuzņēmuma aktīvu nepietiekamību, kā arī lai izvirzītu prasību, ja šāda kļūda ir noteikta, par to, lai mātesuzņēmums segtu visu vai daļu tās teritorijas vai to teritoriju, kurās vairs nenotiek darbība, atjaunošanas finansējuma.” (Pasvītrojums pievienots). Attiecībā uz cēloņsakarībām skatīt: Paris, 15 janv. 1999, Bull. Joly 1999. 626, 137. pants, B. Saintourens piezīme.

168

Ja izmantotājs ir meitasuzņēmums Komerckodeksa L. 233.-1. panta nozīmē un ja ir uzsākta likvidācijas procedūra tiesas ceļā vai tā likvidācija ir pasludināta, likvidators, prokuratūra vai valsts pārstāvis departamentā var iesniegt prasību tiesā, kura uzsāka vai pasludināja likvidāciju tiesas ceļā, lai noteiktu mātesuzņēmuma kļūdu, kura veicinājusi meitasuzņēmuma aktīvu nepietiekamību, kā arī lai izvirzītu prasību, ja šāda kļūda ir noteikta, par to, lai mātesuzņēmums segtu visu vai daļu tās teritorijas vai to teritoriju, kurās vairs nenotiek darbība, atjaunošanas finansējuma

Paris, 15 janv. 1999, Bull. Joly

B. Saintourens

(169)  Alain ANZIANI un Laurent BÉTEILLE, Informatīvais ziņojums Nr. 558 (2008.-2009.), kas izstrādāts Likumu komitejas vārdā, iesniegts Senātā 2009. gada 15. jūlijā un attiecas uz civiltiesisko atbildību (pieejams Senāta tīmekļa vietnē: http://www.senat.fr/rap/r08-558/r08-5581.pdf).

169

Alain ANZIANI

Laurent BÉTEILLE

(170)  Iepriekšminētais parlamenta ziņojums, 62. lpp.

170

(171)  Saskaņā ar Civilkodeksa 1384. panta pirmo daļu: “Atbildība iestājas ne tikai par kaitējumu, ko izraisījusi paša darbība, bet arī par kaitējumu, ko izraisījušas personas, par kurām ir atbildība vai kuras ir apgādībā”. Iepriekšminētā parlamenta ziņojuma autori atzīmē, ka judikatūrā ir radoši meklējumi, ieviešot tādus atbildības režīmus, kādi nevienā tiesību aktā nav paredzēti, gan attiecībā uz katra personīgo atbildību par kaitējumu vai atbildību par apkārtnes radītiem satricinājumiem. Līdz šim judikatūrā nav definēta mātesuzņēmuma atbildība par tās meitasuzņēmumu darbību.

171

Atbildība iestājas ne tikai par kaitējumu, ko izraisījusi paša darbība, bet arī par kaitējumu, ko izraisījušas personas, par kurām ir atbildība vai kuras ir apgādībā

(172)  Konkrēti - association Consommation, Logement et Cadre de Vie (CLCV), kā arī asociācija UFC-Que choisir, sal. ar iepriekšminēto parlamenta ziņojumu, 62. un 65. lpp.

172

association Consommation, Logement et Cadre de Vie

CLCV

UFC-Que choisir

(173)  Ziņojums tieslietu ministram, tieslietu ministrs, iesniegts 2005. gada 22. septembrī“Saistību tiesību (Civilkodeksa 1101.–1386. pants) un noilguma tiesību (Civilkodeksa 2234.–2281. pants) reformas provizoriskais projekts.”

173

Saistību tiesību (Civilkodeksa 1101.–1386. pants) un noilguma tiesību (Civilkodeksa 2234.–2281. pants) reformas provizoriskais projekts

(174)  Iepriekšminētais Catala provizoriskais projekts, 166. lpp.

174

Catala

(175)  Iepriekšminētais Catala provizoriskais projekts, 177. lpp.

175

Catala

(176)  Pieejams tiešsaistē Senāta tīmekļa vietnē: http://www.senat.fr/leg/ppl09-657.pdf.

176

(177)  Šajā sakarībā Komisija atzīmē, ka meitasuzņēmuma Prosernat rekapitalizācija, ko Francijas iestādes minēja savu apsvērumu 46. punktā, notika 2006. gada martā (proti, pirms publiskās organizācijas IFP statusa maiņas 2006. gada 7. jūlijā) un notikusi laikposmā, kad uz to vēl neattiecās neierobežota valsts garantija.

177

Prosernat

IFP

(178)  Komisijas 2003. gada 16. decembra Lēmums 2005/145/EK par valsts atbalstiem, ko Francija piešķīrusi EDF un elektrības un gāzes rūpniecības nozarei (OV L 49, 22.5.2005., 9. lpp.). Skatīt jo īpaši lēmuma 135. apsvērumu: “Komisija uzskata, ka EDF pakļaušanas vispārējām bankrota tiesībām sekas būs neierobežotas valsts garantijas, kuru tā izmantoja, atcelšana.” (Pasvītrojums pievienots).

178

EDF

Komisija uzskata, ka

pakļaušanas vispārējām bankrota tiesībām

(179)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 2. pantu “La Poste faktiska pārveidošana par akciju sabiedrību atcels minēto neierobežoto garantiju, kura tam ir pieejama” (Pasvītrojums pievienots).

179

faktiska pārveidošana par akciju sabiedrību atcels minēto neierobežoto garantiju, kura tam ir pieejama

(180)  Komisija atsaucas uz piezīmi iepriekšminētā lēmuma N 531/2005 3. lpp.: “kā akciju sabiedrība, uz kuru attiecas vispārējās tiesības, uz Banque Postale attieksies vispārējo tiesību noteikumi, jo īpaši Likums Nr. 85–98 par regulējumu un uzņēmumu likvidāciju tiesas ceļā. Tādēļ tai vairs nebūs pieejama neierobežota valsts garantija.” (Pasvītrojums pievienots).

180

kā akciju sabiedrība, uz kuru attiecas vispārējās tiesības, uz

attieksies vispārējo tiesību noteikumi, jo īpaši Likums Nr. 85–98 par regulējumu un uzņēmumu likvidāciju tiesas ceļā. Tādēļ tai vairs nebūs pieejama neierobežota valsts garantija.

(181)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 18. apsvērumu, kā arī lēmuma par procedūras uzsākšanu 6. apsvērumu.

181

(182)  Kopienas nostādnes par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai, OV C 323, 30.12.2006., 1. lpp.

182

(183)  Nostādņu P&A&I 2.2. punkta e) apakšpunkta nozīmē.

183

(184)  Nostādņu P&A&I 2.2. punkta f) apakšpunkta nozīmē.

184

(185)  Nostādņu P&A&I 2.2. punkta g) apakšpunkta nozīmē.

185

(186)  EKT spriedums lietā C-41/90, Hoefner & Elser, Rec. 1991., I-1979. lpp., 21. punkts; lietā C-309/99, Rec. 2002., I-157. lpp., 46. un nākamie punkti.

186

Hoefner & Elser

Rec.

Rec.

(187)  Ja tiek ievēroti LESD 107. panta 1. punktā minētie nosacījumi.

187

(188)  Lieta 118/85, Komisija/Itālija, Recueil [1987.], 2599. lpp., 7. punkts; lieta C-35/96, Komisija/Itālija (CNSD), Recueil [1998.], I-3851. lpp., 36. punkts; lieta C-309/99, Wouters, Recueil [2002.], I-1577. lpp., 46. punkts.

188

Komisija/Itālija

Recueil

Komisija/Itālija

CNSD

Recueil

Wouters

Recueil

(189)  Šī prakse apkopota Nostādņu P&A&I 3.1.1. punktā.

189

(190)  Skatīt Kopienas nostādņu P&A&I 25. zemsvītras piezīmi. Ar “iekšējo darbību” Komisija saprot situāciju, kad pētniecības organizācijas zināšanu pārvaldību veic vai nu šīs organizācijas nodaļa, vai meitasuzņēmums, vai to veic kopīgi ar citām pētniecības organizācijām.

190

(191)  Skatīt Nostādņu P&A&I 24. zemsvītras piezīmi.

191

(192)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 151. apsvērumu.

192

(193)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 181. apsvērumu. “Publiskais finansējums attiecas tikai uz rūpnieciskās pētniecības posmiem.”

193

Publiskais finansējums attiecas tikai uz rūpnieciskās pētniecības posmiem

(194)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 90. un 98. apsvērumu.

194

(195)  Ja uzņēmumu finanšu reitinga novērtēšanu veic neatkarīgas aģentūras, piemēram, La Poste, Komisija Lēmuma C 56/2007 4.1.2. punkta a) apakšpunktā parādīja, ka garantija, kas tiek piešķirta publiskas iestādes statusa dēļ, ļauj uzņēmumam – garantijas saņēmējam – iegūt labvēlīgākus kreditēšanas nosacījumus nekā gadījumā, ja tiktu vērtēts tikai tā veikums.

195

La Poste

(196)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 101. apsvērumu, kā arī 102. apsvērumu, kurā Komisija citē jo īpaši ziņojumu Francijas Senātam, kurā Finanšu komisija Réseau Ferré National sakarā paziņoja: “Šis [finansēšanas] mehānisms kopā ar netiešu neierobežotu beznosacījuma valsts garantiju tā EPIC statusa dēļ var piešķirt Réseau Ferré National lielu aizņēmumu kapacitāti par tādu procentu likmi, kas gandrīz līdzvērtīga SNCF procentu likmei”.

196

Réseau Ferré National

Šis [finansēšanas] mehānisms kopā ar netiešu neierobežotu beznosacījuma valsts garantiju tā

statusa dēļ var piešķirt

lielu aizņēmumu kapacitāti par tādu procentu likmi, kas gandrīz līdzvērtīga

procentu likmei

(197)  neskaitot līzinga elementu konsolidācijas pārkārtošanu

197

(198)  dati iesniegti katra gada 31.12. Datu par 2010. gadu vēl nav

198

(199)  Jāatzīmē, ka faktorings ir līgums, saskaņā ar kuru “faktors” (proti, specializēta kredītiestāde) par atlīdzību pērk klientu parādus piegādātājam. Piegādātājam tiek sniegts trīskāršs pakalpojums – faktors viņam izsniedz naudas līdzekļu avansu, sedz prasījumu segšanas operācijas un garantē maksājumus (ja netiek veikta samaksa, jo īpaši klienta maksātnespējas gadījumā, risku sedz faktors). Attiecībā uz šo pēdējo punktu jānorāda, ka runa ir par saistību izpildes garantiju, jo faktors apņemas pārdevējam samaksāt izrakstītos rēķinus. Pircēja maksātnespējas risku, kā arī risku, ka rēķini netiks apmaksāti laikā, uzņemas faktors.

199

(200)  Komisija šā vērtējuma pamatojumam izmanto publiski pieejamu informāciju. Skatīt jo īpaši finanšu informācijas vietnes http://www.netpme.fr un http://www.banque-info.com, un jo īpaši konsultanta un izglītotāja banku un finanšu lietās Luc Bernet-Rollande rakstu šādās tīmekļa vietnēs: http://www.banque-info.com/fiches-pratiques-bancaires/l-affacturage un http://www.netpme.fr/banque-entreprise/2-affacturage.html (2011. gada 28. jūnijā).

200

Luc Bernet-Rollande

(201)  Balstoties uz Francijas Bankas sniegtajiem datiem, Francijas iestādes atzīmē, ka to operāciju daļa, kurās iekļauts globāls piedāvājums ar visiem iepriekšminētajiem pakalpojumiem, turpina samazināties no 45 % 2008. gadā līdz 35 % 2009. gadā par labu deleģētajai vadībai, kuras daļa no 35 % palielinājusies līdz 49 %. Atbilstoši šim pašam pētījumam faktoringa sadalījums pēc operāciju veida 2009. gadā bija šāds: prasījumu piedziņa, finansējums un garantija (izņemot deleģēto vadību) – 35,5 %, prasījumu piedziņa un finansējums (izņemot deleģēto vadību) – 6,9 %, deleģētā vadība – 49,1 %, prasījumu piedziņa un garantija – 0,3 %, apgrieztais faktorings - 3,8 % (runa ir par formulu, kas ļauj parādniekam lūgt faktoram darboties viņa vietā, lai norēķinātos ar parādnieka galvenajiem piegādātājiem. Piegādātājam tā ir garantija, ka viņam tiks samaksāts skaidrā naudā, neiesniedzot prasību. Pircējs saglabā maksājuma termiņus, piesaista piegādātājus, saglabā naudas līdzekļus un iegūst diskontu maksājumiem skaidrā naudā), aizdevuma sindikācija - 3,8 %, citi - 2,5 %.

201

(202)  Šajā sakarībā Francijas iestādes pamatoti atzīmē, ka nav iespējams, ja piegādātājiem maksā tieši, noteikt, vai viņi ir (vai nav) noslēguši faktoringa līgumu par deleģēto vadību, tāpat nav iespējams, ja piegādātāja vietā tiek maksāts faktoram, uzzināt precīzo summu, par kuru piegādātājs noslēdzis līgumu ar faktoru, jo īpaši uzzināt, vai šis piegādātājs ir (vai nav) iegādājies šo faktoringa pakalpojumu ar garantiju.

202

(203)  Par gada 10 pirmajiem mēnešiem.

203

(204)  Kā paskaidrots attiecībā uz iepriekšminēto Lēmumu C 51/2005, izmaksas saistībā ar dažādiem pirkumiem un personāla izmaksas ir grāmatvedības uzskaites sadalījuma priekšmets tā, lai abi publiskās iestādes darbību veidi (saimnieciskā darbība un darbības, kurām nav saimnieciska rakstura) un to izmaksas un finansējums būtu skaidri nodalīts publiskās organizācijas IFP grāmatvedības uzskaitē.

204

IFP

(205)  To, ka tā ir tikai neliela daļa (ap [...] (*) %), izskaidro tas, ka īpašums un pakalpojumi, kuri īpaši paredzēti saimniecisku darbību veikšanai, galvenokārt attiecas uz honorāriem, apakšlīgumiem, ceļa izdevumiem un to materiālu iegādi, kuri ir tieši saistīti (rēķins par tiem pārsūtīts klientam) ar attiecīgā pakalpojuma sniegšanu.

205

(206)  Šī summa rodas, reizinot gada apgrozījumu ([...] (*) euro) ar maksimālo koeficientu, kas noteikts, lai segtu publiskās organizācijas IFP saistību neizpildes risku (2,5 %). Gadā, izmantojot to pašu aprēķinu metodi, kā arī ņemot vērā apgrozījuma izmaiņas, summas būtu šādas: [...] (*) euro 2007. gadā, [...] (*) euro 2008. gadā, [...] (*) euro 2009. gadā. Attiecībā uz 2006. gadu arī teorētiski vajadzētu piemērot koeficientu 48,5 % (= (365-188)/365), lai ņemtu vērā prorata temporis, garantiju, kas iesākusies tikai, sākot ar 2006. gada 7. jūliju, 2006. gada 188. dienu un datumu, kad tika izmainīts publiskās organizācijas IFP statuss, proti, maksimāli [...] (*) euro.

206

IFP

prorata temporis

IFP

(207)  Nosacījumi, lai piemērotu atbildību par deliktu, turklāt ir strikti noteikti: nepieciešams, lai būtu (i) kļūda, (ii) zaudējumi un (iii) un cēloņsakarība starp kļūdu un zaudējumiem.

207

(208)  Šā riska nozīmīguma dēļ publiskā organizācija IFP noslēdza līgumu ar galveno apdrošinātāju, kas iesaistīja līdzapdrošinātāju, lai dalītu ar līgumu saistīto peļņu un risku.

208

IFP

(209)  Kasācijas tiesas Civillietu palāta 2, 1993. gada 9. jūnijs: “Ņemot vērā, ka šis teksts [Civilkodeksa 1382. pants] nav piemērojams attiecībā uz zaudējumu kompensāciju saistībā ar līgumsaistību izpildi”.

209

Ņemot vērā, ka šis teksts

nav piemērojams attiecībā uz zaudējumu kompensāciju saistībā ar līgumsaistību izpildi

(210)  Atbilstīgi tīmekļa vietnei, kura specializējusies izpildes garantiju jomā http://www.performancesuretybonds.com, 2011. gada 28. jūnijā.

210

(211)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 149.-151. apsvērumu.

211

(212)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 149. apsvērumu.

212

(213)  Biroja pakalpojumu izmaksas atbilst finanšu plūsmai par iekārtu vai telpu (laboratoriju) nomu un saistītiem pakalpojumiem (juridiskais dienests).

213

(214)  Atbalsta intensitāte ir izmantoto publisko līdzekļu attiecība pret kopējām pētījuma projekta izmaksām, proti, šajā gadījumā 11,3/56,4 = 20 %.

214

(215)  Šīs summas izriet no gadā veiktā apgrozījuma (kas attiecībā uz konkrēto gadu norādīts slejā “Apgrozījums”), kas reizināts ar maksimālo likmi, lai segtu saistību izpildes garantiju (5 %). Attiecībā uz 2006. gadu šim produktam teorētiski vajadzētu piemērot likmi 48,5 %, (= (365-188)/365), lai ņemtu vērā prorata temporis, jo garantija iesākās tikai no 2006. gada 7. jūlija, 2006. gada 188. dienas un datuma, kad tika mainīts publiskās organizācijas IFP statuss.

215

prorata temporis

IFP

(216)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 104. apsvērumu.

216

(217)  Skatīt iepriekšminētā lēmuma N 531/2005 8. apsvērumu: “La Poste piešķirtā neierobežotā valsts garantija būs atsevišķas procedūras priekšmets. Tomēr šīs garantijas ietekme uz Banque Postale tiek aplūkota šajā lēmumā.” (Pasvītrojums pievienots).

217

piešķirtā neierobežotā valsts garantija būs atsevišķas procedūras priekšmets. Tomēr šīs garantijas ietekme uz

tiek aplūkota šajā lēmumā

(218)  Skatīt iepriekšminētā lēmuma N 531/2005 88.–91. apsvērumu.

218

(219)  Pārrakstīšanās kļūda, “Beicip-Prosernat” vietā lasīt “Beicip-Franlab”.

219

Beicip-Prosernat

Beicip-Franlab

(220)  Skatīt iepriekšminētā lēmuma N 531/2005 96. apsvērumu.

220

(221)  Skatīt lēmuma 132. apsvērumu.

221

(222)  Skatīt iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 154. apsvērumu.

222

(223)  Jānorāda, ka, ja tas tiek sniegts meitasuzņēmumu vārdā, līgumpētījumi attiecas uz tematiem, kas nav iekļauti Axens un Prosernat ekskluzīvajās jomās.

223

Axens

Prosernat

(224)  Francijas iestādes paskaidro, ka runa var būt, piemēram, par ģeoloģisku izpēti, pamatojoties uz klienta iesniegtiem datiem, laboratoriskiem izmēģinājumiem [...] (*) vai veiktspējas aprēķinu attiecībā uz klienta iesniegtu materiālu.

224

(225)  Francijas iestādes jo īpaši citējušas šādus izmantošanas piemērus:

225

| — | pētījumu aprīkojums [...] (*), lai novērtētu [...] (*) vai veiktu pārbaudes [...] (*); |
| --- | --- |

—

pētījumu aprīkojums [...] (*), lai novērtētu [...] (*) vai veiktu pārbaudes [...] (*);

| — | pētījumu aprīkojums [...] (*) izmēģinājuma programmas veikšanai [...] (*) vai, lai pārbaudītu [...] (*); |
| --- | --- |

—

pētījumu aprīkojums [...] (*) izmēģinājuma programmas veikšanai [...] (*) vai, lai pārbaudītu [...] (*);

| — | publiskās organizācijas IFP speciāli aprīkota [...] (*) saviem pētījumu darbiem [...] (*) un [...] (*) [...] (*); |
| --- | --- |

—

publiskās organizācijas IFP speciāli aprīkota [...] (*) saviem pētījumu darbiem [...] (*) un [...] (*) [...] (*);

IFP

| — | [...] (*) metodes, kas izstrādātas publiskajā organizācijā IFP, lai veiktu [...] (*) pētījumu; |
| --- | --- |

—

[...] (*) metodes, kas izstrādātas publiskajā organizācijā IFP, lai veiktu [...] (*) pētījumu;

IFP

| — | [...] (*) vai [...] (*) piemērotas pārbaudes šūniņas. |
| --- | --- |

—

[...] (*) vai [...] (*) piemērotas pārbaudes šūniņas.

(226)  Francijas iestādes jo īpaši citējušas šādus [...] (*) izmantošanas piemērus [...] (*).

226

(227)  Francijas iestādes jo īpaši citējušas šādus izmantošanas piemērus:

227

| — | atzinumu [...] (*); |
| --- | --- |

—

atzinumu [...] (*);

| — | tehniskās iespējamības pētījumu attiecībā uz [...] (*). |
| --- | --- |

—

tehniskās iespējamības pētījumu attiecībā uz [...] (*).

(228)  Francijas iestādes jo īpaši citējušas šādus izmantošanas piemērus:

228

| — | tehniskās iespējamības pētījumu [...] (*),tehniskās iespējamības pētījumu [...] (*): atzinumu par [...] (*), kas izstrādāts ar [...] (*); |
| --- | --- |

—

tehniskās iespējamības pētījumu [...] (*),tehniskās iespējamības pētījumu [...] (*): atzinumu par [...] (*), kas izstrādāts ar [...] (*);

| — | pētījumu [...] (*) [...] (*) ražotnē, projektu [...] (*): atzinumu [...] (*) jomā – [...] (*) novērtējumu un uzlabojumu; |
| --- | --- |

—

pētījumu [...] (*) [...] (*) ražotnē, projektu [...] (*): atzinumu [...] (*) jomā – [...] (*) novērtējumu un uzlabojumu;

| — | [...] (*) saistībā ar projektu [...] (*) ([...] (*) koncepcijas novērtējums) [...] (*) vārdā. |
| --- | --- |

—

[...] (*) saistībā ar projektu [...] (*) ([...] (*) koncepcijas novērtējums) [...] (*) vārdā.

(229)  Runa ir par [...] (*), nesen [...] (*) dibinātu universitāti, kurai rēķins par līgumpētījumiem tika izrakstīts saistībā ar pētniecības konsorciju, kurā iesaistīta publiskā organizācija IFP, [...] (*), kas darbojās [...] (*) vārdā.

229

IFP

(230)  Pētniecības darbi tika veikti [...] (*) vārdā. [...] (*) ļauj jo īpaši [...] (*), sākot ar [...] (*).

230

(231)  Izpēte tika veikta [...] (*) vārdā, publiskā organizācija IFP jo īpaši pārbaudīja [...] (*) un izstrādāja ieteikumus par [...] (*), ko izmanto [...] (*).

231

IFP

(232)  [...] (*), kas pazina šo instrumentu, lūdza publisko organizāciju IFP to piemērot [...] (*).

232

IFP

(233)  [...] (*) lūdza publisko organizāciju IFP piemērot [...] (*), kas ļauj pārbaudīt [...] (*).

233

IFP

(234)  [...] (*) lūdza publisko organizāciju IFP izmantot savas prasmes attiecībā uz [...] (*), lai novērtētu [...] (*).

234

IFP

(235)  [...] (*).

235

(236)  Komisijas 2006. gada 15. decembra Regula (EK) Nr. 1998/2006 par Līguma 87. un 88. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV L 379, 28.12.2006., 5. lpp).

236

de minimis

(237)  Komisija jo īpaši atsaucas uz iepriekšminētā Paziņojuma par garantijām 4.1. punkta b apakšpunktu, kā arī uz Kopienas vadlīniju valsts atbalstam dzelzceļa uzņēmumiem 118.-123. punktu (OV C 184, 22.7.2008., 13. lpp). (turpmāk tekstā “Dzelzceļa vadlīnijas”).

237

Kopienas vadlīniju valsts atbalstam dzelzceļa uzņēmumiem

(238)  Skatīt jo īpaši iepriekšminēto Dzelzceļa vadlīniju 120. punktu, iepriekšminētā lēmuma par EDF 127. apsvērumu un iepriekšminētā Lēmuma C 56/2007 311. apsvērumu.

238

EDF

(239)  Lai gan vārdkopa “vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi” Līgumā nav definēti, “parasti vienojas, ka tā attiecas uz saimnieciska rakstura pakalpojumiem, uz kuriem dalībvalstis vai Kopiena attiecina speciālus publiskā pakalpojuma pienākumus, ņemot vērā vispārējās nozīmes kritēriju” (Komisijas Zaļā grāmata par vispārējas nozīmes pakalpojumiem, 2003. gada 21. maijs, 17. punkts, pasvītrojums pievienots).

239

parasti vienojas, ka tā attiecas uz saimnieciska rakstura pakalpojumiem, uz kuriem dalībvalstis vai Kopiena attiecina speciālus publiskā pakalpojuma pienākumus, ņemot vērā vispārējās nozīmes kritēriju

(240)  Šādas atbalsta saderības analīze skatīta 7.3.2. sadaļā.

240

(241)  Jo īpaši to “prototipu” vai “eksperimentālo projektu” rakstura dēļ Nostādņu P&A&I 2.2. punkta g) apakšpunkta nozīmē, kuru izstrāde būtu pārāk dārga, ja tos izmantotu tikai publiskās organizācijas IFP klienti demonstrācijai un novērtēšanai.

241

IFP

(242)  OV C 119, 22.5.2002., 22. lpp.

242

(243)  Skatīt lēmuma 168.–171. apsvērumu.

243

(244)  Skatīt šajā sakarībā SINTEF tīmekļa vietni: http://www.sintef.no/default.aspx?id=490, 2011. gada 28. jūnijā.

244

SINTEF

(245)  Organisation de coopération et de développement économiques, 2002. “La mesure des activités scientifiques et technologiques, Méthode type proposée pour les enquêtes sur la recherche et le développement expérimental”.

245

Organisation de coopération et de développement économiques, 2002. “La mesure des activités scientifiques et technologiques, Méthode type proposée pour les enquêtes sur la recherche et le développement expérimental”

(246)  Skatīt lēmuma 168.–171. apsvērumu.

246

(247)  Skatīt lēmuma 168.–171. apsvērumu.

247

(248)  Pašu resursus veido dividendes un nodevas, kā arī citi produkti, piemēram, ienākumi par publiskās organizācijas IFP iesniegtajiem patentiem. Komisija pārbaudē aplūkoja tikai Axens un Prosernat iemaksāto atlīdzību.

248

IFP

Axens

Prosernat

(249)  Attiecībā uz 2006. gadu dati ņemti no iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 un gada pārskatiem, ko Francijas iestādes iesniegušas attiecībā uz 2007.–2009. gadu.

249

(250)  Skatīt divas pēdējās rindiņas 236. apsvērumā norādītajā 5. tabulā.

250

(251)  Atļautā valsts atbalsta vidējais svērtais lielums attiecībā uz rūpnieciskajiem pētījumiem un tehniskās īstenošanas izpēti.

251

(252)  Skatīt Nostādņu P&A&I 6. punktu.

252

(253)  [...] (*).

253

(254)  [...] (*).

254

(255)  Šī metode [...] (*) ļauj [...] (*). Runa ir par svarīgu ķēžu [...] (*) posmu, kuru uzdevums ir [...] (*). Ķēde [...] (*) ir visnozīmīgākā [...] (*).

255

(256)  Uztveršana pēc sadegšanas ir viena no metodēm, kas ļauj izvairīties no tā, ka ogļūdeņraža vai ogļu sadegšanas procesā atmosfērā tiek izmests CO2.

256

2

(257)  Komisija jo īpaši atzīmē, ka cenu konkurence nav galvenais arguments pieejamo piedāvājumu dažādošanai tirgū, jo klienti izvēlas tehnoloģiju, ņemot vērā dažādus kritērijus, tostarp daži no tiem, piemēram, ar instalāciju saistītās izmaksas un ieguldījuma rentabilitāte, tiek uzskatīti par svarīgiem, taču virspusējiem attiecībā uz pētniecības projektiem.

257

(258)  Komisija atsaucas uz iepriekšminētā Lēmuma C 51/2005 204. apsvērumu.

258

(259)  Skatīt jo īpaši Paziņojuma par garantijām 1.5. punktu, kurā apstiprināts neitralitātes princips, kā arī 1.2. punktu, kurā paskaidrots, ka valsts garantija var izrietēt tikai no juridiskā statusa (šā punkta otrais un ceturtais ievilkums).

259

---