# Europeiska unionens L 309/2011

| | ISSN 1977-0820
  doi:10.3000/19770820.L_2011.309.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 309 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 54 årgången24 november 2011 |

ISSN 1977-0820

doi:10.3000/19770820.L_2011.309.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 309

Svensk utgåva

Lagstiftning

54 årgången24 november 2011

---

| Innehållsförteckning | | II   Icke-lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | | 2011/746/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 23 februari 2011 om det statliga stöd som Italien har genomfört till förmån för Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA och Syndial SpA (statligt stöd C 38/B/04 (f.d. NN 58/04) och C 13/06 (f.d. N 587/05))
  [delgivet med nr K(2011) 956]

   (
  1
  ) | 1 |
| | | 2011/747/EU |
| | * | Kommissionens beslut av den 24 maj 2011 om det statliga stöd C 88/97 som Republiken Frankrike har genomfört till förmån för Crédit Mutuel
  [delgivet med nr K(2011) 3436]

   (
  1
  ) | 23 |

Innehållsförteckning

II   Icke-lagstiftningsakter

Sida

BESLUT

2011/746/EU

*

Kommissionens beslut av den 23 februari 2011 om det statliga stöd som Italien har genomfört till förmån för Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA och Syndial SpA (statligt stöd C 38/B/04 (f.d. NN 58/04) och C 13/06 (f.d. N 587/05))
  [delgivet med nr K(2011) 956]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2011) 956]

1

1

2011/747/EU

*

Kommissionens beslut av den 24 maj 2011 om det statliga stöd C 88/97 som Republiken Frankrike har genomfört till förmån för Crédit Mutuel
  [delgivet med nr K(2011) 3436]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2011) 3436]

1

23

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

II Icke-lagstiftningsakter

BESLUT

| 24.11.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 309/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.11.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 309/1

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 23 februari 2011

om det statliga stöd som Italien har genomfört till förmån för Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA och Syndial SpA (statligt stöd C 38/B/04 (f.d. NN 58/04) och C 13/06 (f.d. N 587/05))

[delgivet med nr K(2011) 956]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2011/746/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

1.1   Stöd C 38/B/04

| (1) | Genom en skrivelse av den 4 december 2003 fäste en advokatfirma, som företräder en av de klagande, kommissionens uppmärksamhet på en serie artiklar i italiensk press om den italienska regeringens avsikter att införa förmånliga eltariffer för utvalda företag belägna på Sardinien. |
| --- | --- |

(1)

Genom en skrivelse av den 4 december 2003 fäste en advokatfirma, som företräder en av de klagande, kommissionens uppmärksamhet på en serie artiklar i italiensk press om den italienska regeringens avsikter att införa förmånliga eltariffer för utvalda företag belägna på Sardinien.

| (2) | Eltarifferna infördes genom artikel 1 i ett dekret utfärdat av premiärministerns kansli den 6 februari 2004 (nedan kallat 2004 års dekret). Dekretet utfärdades för två särskilda ändamål: a) införa nya förmånliga eltariffer för företagen Portovesme Srl, ILA SpA och Eurallumina SpA och b) förlänga den befintliga förmånliga eltariffen för Alcoa Trasformazioni (en tillverkare av primäraluminium, nedan kallad Alcoa). |
| --- | --- |

(2)

Eltarifferna infördes genom artikel 1 i ett dekret utfärdat av premiärministerns kansli den 6 februari 2004 (nedan kallat 2004 års dekret). Dekretet utfärdades för två särskilda ändamål: a) införa nya förmånliga eltariffer för företagen Portovesme Srl, ILA SpA och Eurallumina SpA och b) förlänga den befintliga förmånliga eltariffen för Alcoa Trasformazioni (en tillverkare av primäraluminium, nedan kallad Alcoa).

| (3) | Genom skrivelser av den 22 januari 2004 och den 19 mars 2004 begärde kommissionen ytterligare upplysningar om dessa åtgärder. De italienska myndigheterna svarade genom skrivelser av den 9 februari 2004 och den 9 juni 2004. Italien lämnade ytterligare förtydliganden genom en skrivelse av den 20 september 2004. |
| --- | --- |

(3)

Genom skrivelser av den 22 januari 2004 och den 19 mars 2004 begärde kommissionen ytterligare upplysningar om dessa åtgärder. De italienska myndigheterna svarade genom skrivelser av den 9 februari 2004 och den 9 juni 2004. Italien lämnade ytterligare förtydliganden genom en skrivelse av den 20 september 2004.

| (4) | Genom en skrivelse av den 16 november 2004 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) avseende stödåtgärderna. |
| --- | --- |

(4)

Genom en skrivelse av den 16 november 2004 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) avseende stödåtgärderna.

| (5) | Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödåtgärderna i fråga. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (2). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på stödåtgärderna i fråga.

| (6) | Italien lämnade synpunkter genom skrivelser av den 4 februari 2005 och den 11 februari 2005. |
| --- | --- |

(6)

Italien lämnade synpunkter genom skrivelser av den 4 februari 2005 och den 11 februari 2005.

| (7) | Kommissionen mottog även synpunkter från andra berörda parter, inklusive tre av de företag som omfattades av åtgärderna och en konkurrent till Portovesme. Genom en skrivelse av den 22 mars 2005 översände kommissionen dessa synpunkter till Italien, som gavs tillfälle att bemöta dem. Italiens svar på synpunkterna mottogs genom en skrivelse av den 20 september 2005. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen mottog även synpunkter från andra berörda parter, inklusive tre av de företag som omfattades av åtgärderna och en konkurrent till Portovesme. Genom en skrivelse av den 22 mars 2005 översände kommissionen dessa synpunkter till Italien, som gavs tillfälle att bemöta dem. Italiens svar på synpunkterna mottogs genom en skrivelse av den 20 september 2005.

| (8) | Den 29 oktober 2008 delades stöd C 38/04 upp i två delar, del A som omfattar Alcoa, och del B, som omfattar Portovesme, ILA och Euroallumina. |
| --- | --- |

(8)

Den 29 oktober 2008 delades stöd C 38/04 upp i två delar, del A som omfattar Alcoa, och del B, som omfattar Portovesme, ILA och Euroallumina.

| (9) | Den 19 november 2009 antog kommissionen ett slutligt negativt beslut rörande Alcoa och föreskrev återkrav av stödet (3). |
| --- | --- |

(9)

Den 19 november 2009 antog kommissionen ett slutligt negativt beslut rörande Alcoa och föreskrev återkrav av stödet (3).

1.2   Stöd C 13/06

| (10) | Genom artikel 11.12 i lagdekret nr 35 av den 14 mars 2005, omvandlat till lag nr 80/2005 av den 14 maj 2005 om brådskande åtgärder inom ramen för handlingsprogrammet för ekonomisk, social och territoriell utveckling (nedan kallad lag 80/2005), förlängde de italienska myndigheterna den förmånliga eltariffen för Portovesme, ILA och Eurallumina till 2010 och utökade den förmånliga tariffen till att omfatta Syndial SpA, en klorproducent som också är belägen på Sardinien. |
| --- | --- |

(10)

Genom artikel 11.12 i lagdekret nr 35 av den 14 mars 2005, omvandlat till lag nr 80/2005 av den 14 maj 2005 om brådskande åtgärder inom ramen för handlingsprogrammet för ekonomisk, social och territoriell utveckling (nedan kallad lag 80/2005), förlängde de italienska myndigheterna den förmånliga eltariffen för Portovesme, ILA och Eurallumina till 2010 och utökade den förmånliga tariffen till att omfatta Syndial SpA, en klorproducent som också är belägen på Sardinien.

| (11) | Genom en skrivelse av den 22 juli 2005 mottog kommissionen ett klagomål från ett företag som konkurrerar med Syndial. Samma företag lämnade in ytterligare synpunkter genom skrivelser av den 7 oktober 2005 och den 7 december 2005. |
| --- | --- |

(11)

Genom en skrivelse av den 22 juli 2005 mottog kommissionen ett klagomål från ett företag som konkurrerar med Syndial. Samma företag lämnade in ytterligare synpunkter genom skrivelser av den 7 oktober 2005 och den 7 december 2005.

| (12) | Italien anmälde åtgärden till kommissionen genom en skrivelse av den 23 november 2005 och lämnade kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 28 november 2005. |
| --- | --- |

(12)

Italien anmälde åtgärden till kommissionen genom en skrivelse av den 23 november 2005 och lämnade kompletterande upplysningar genom en skrivelse av den 28 november 2005.

| (13) | Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom en skrivelse av den 22 december 2005, som Italien lämnade genom en skrivelse av den 3 mars 2006. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen begärde ytterligare upplysningar genom en skrivelse av den 22 december 2005, som Italien lämnade genom en skrivelse av den 3 mars 2006.

| (14) | Under tiden lämnade samma konkurrent till Portovesme som hade inkommit med synpunkter i ärende C 38/B/04 in klagomål på den nya åtgärden i en skrivelse daterad den 20 januari 2006. |
| --- | --- |

(14)

Under tiden lämnade samma konkurrent till Portovesme som hade inkommit med synpunkter i ärende C 38/B/04 in klagomål på den nya åtgärden i en skrivelse daterad den 20 januari 2006.

| (15) | Genom en skrivelse av den 26 april 2006 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget med avseende på ändringarna och förlängningen av den särskilda tariffordning som införts genom lag nr 80/2005. |
| --- | --- |

(15)

Genom en skrivelse av den 26 april 2006 underrättade kommissionen Italien om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 108.2 i EUF-fördraget med avseende på ändringarna och förlängningen av den särskilda tariffordning som införts genom lag nr 80/2005.

| (16) | Genom en skrivelse av den 22 augusti 2006 begärde kommissionen ytterligare förtydliganden från Italien. Italien svarade genom en skrivelse av den 28 september 2006. |
| --- | --- |

(16)

Genom en skrivelse av den 22 augusti 2006 begärde kommissionen ytterligare förtydliganden från Italien. Italien svarade genom en skrivelse av den 28 september 2006.

| (17) | Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärderna i fråga. |
| --- | --- |

(17)

Kommissionens beslut om att inleda förfarandet har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärderna i fråga.

| (18) | Kommissionen mottog synpunkter från berörda parter, inklusive stödmottagarna, de två konkurrenterna till Portovesme och Syndial och en producent av förnybar energi. Genom en skrivelse av den 5 oktober 2006 översände kommissionen dessa synpunkter till Italien, som gavs tillfälle att bemöta dem. Italiens kommentarer mottogs genom en skrivelse av den 1 december 2006. |
| --- | --- |

(18)

Kommissionen mottog synpunkter från berörda parter, inklusive stödmottagarna, de två konkurrenterna till Portovesme och Syndial och en producent av förnybar energi. Genom en skrivelse av den 5 oktober 2006 översände kommissionen dessa synpunkter till Italien, som gavs tillfälle att bemöta dem. Italiens kommentarer mottogs genom en skrivelse av den 1 december 2006.

| (19) | Italien lämnade kompletterande upplysningar genom skrivelser av den 16 april 2007, 10 maj 2007, 14 maj 2007 och 22 juni 2010. |
| --- | --- |

(19)

Italien lämnade kompletterande upplysningar genom skrivelser av den 16 april 2007, 10 maj 2007, 14 maj 2007 och 22 juni 2010.

1.3   Beslutets räckvidd

| (20) | Detta beslut omfattar både de tariffer som infördes genom artikel 1 i 2004 års dekret för andra stödmottagare än Alcoa (nedan kallade 2004 års tariffer), och de tariffer som infördes genom artikel 11.12 i lag nr 80/2005 (nedan kallade 2005 års tariffer) och därefter förtydligades i ett beslut från den italienska energimyndigheten (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas – nedan kallad AEEG). |
| --- | --- |

(20)

Detta beslut omfattar både de tariffer som infördes genom artikel 1 i 2004 års dekret för andra stödmottagare än Alcoa (nedan kallade 2004 års tariffer), och de tariffer som infördes genom artikel 11.12 i lag nr 80/2005 (nedan kallade 2005 års tariffer) och därefter förtydligades i ett beslut från den italienska energimyndigheten (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas – nedan kallad AEEG).

2.   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

2.1   De omtvistade tarifferna från 2004

| (21) | Genom artikel 1 i 2004 års dekret utökades ”den [förmåns]behandling som avses i artikel 2 i dekret utfärdat av industri-, handels- och hantverksministeriet av den 19 december 1995 [nedan kallat Alcoa-dekretet] till att omfatta energiförsörjningen för tillverkning och förädling av aluminium, bly, silver och zink, begränsad till anläggningar som redan fanns när det aktuella dekretet trädde i kraft och som är belägna i öregioner som har otillräckliga eller obefintliga anslutningar till de nationella el- och gasnäten”. |
| --- | --- |

(21)

Genom artikel 1 i 2004 års dekret utökades ”den [förmåns]behandling som avses i artikel 2 i dekret utfärdat av industri-, handels- och hantverksministeriet av den 19 december 1995 [nedan kallat Alcoa-dekretet] till att omfatta energiförsörjningen för tillverkning och förädling av aluminium, bly, silver och zink, begränsad till anläggningar som redan fanns när det aktuella dekretet trädde i kraft och som är belägna i öregioner som har otillräckliga eller obefintliga anslutningar till de nationella el- och gasnäten”.

| (22) | Den förmånliga tariffen skulle vara tillfällig. Den skulle sluta gälla när anslutningarna till nationella el- och gasnät hade slutförts eller uppgraderats, och skulle under alla omständigheter sluta gälla den 30 juni 2007. |
| --- | --- |

(22)

Den förmånliga tariffen skulle vara tillfällig. Den skulle sluta gälla när anslutningarna till nationella el- och gasnät hade slutförts eller uppgraderats, och skulle under alla omständigheter sluta gälla den 30 juni 2007.

| (23) | I praktiken innebar 2004 års dekret att den förmånliga tariff som aluminiumproducenten Alcoa redan omfattades av utökades till att omfatta tre energiintensiva företag belägna på Sardinien: Portovesme, en producent av zink, silver och bly (5), ILA, en producent av förädlade aluminiumprodukter och Eurallumina, en producent av aluminia (6). |
| --- | --- |

(23)

I praktiken innebar 2004 års dekret att den förmånliga tariff som aluminiumproducenten Alcoa redan omfattades av utökades till att omfatta tre energiintensiva företag belägna på Sardinien: Portovesme, en producent av zink, silver och bly (5), ILA, en producent av förädlade aluminiumprodukter och Eurallumina, en producent av aluminia (6).

| (24) | På lagstiftningsnivå genomfördes förlängningen genom beslut (delibere) från AEEG. |
| --- | --- |

(24)

På lagstiftningsnivå genomfördes förlängningen genom beslut (delibere) från AEEG.

| (25) | Enligt AEEG:s beslut nr 110/04 skulle de förmånliga tarifferna endast tillämpas om anmälningsförfarandet fick ett positivt utslag. Efter instruktioner från premiärministerns kansli som angav att 2004 års dekret inte hade anmälts formellt enligt reglerna om statligt stöd, utan endast hade ”presenterats” för kommissionen inom ramen för en ”preliminär förfrågan”(indagine conoscitiva preliminare), genomförde AEEG 2004 års dekret genom beslut nr 148/04 (7). |
| --- | --- |

(25)

Enligt AEEG:s beslut nr 110/04 skulle de förmånliga tarifferna endast tillämpas om anmälningsförfarandet fick ett positivt utslag. Efter instruktioner från premiärministerns kansli som angav att 2004 års dekret inte hade anmälts formellt enligt reglerna om statligt stöd, utan endast hade ”presenterats” för kommissionen inom ramen för en ”preliminär förfrågan”(indagine conoscitiva preliminare), genomförde AEEG 2004 års dekret genom beslut nr 148/04 (7).

| (26) | Ordningen fungerade på så sätt att mottagarna erhöll kompensationsbetalningar enligt de villkor som fastställts i Alcoa-dekretet. För en given anläggning som omfattades av ordningen motsvarade kompensationsbeloppet skillnaden mellan det pris som betalats till det företag som försörjer anläggningen med el och det förmånspris som fastställts av staten, multiplicerat med anläggningens energiförbrukning. Metoden för att beräkna det förmånliga priset (eller ”förmånstariffen”) fastställdes i beslut CIP nr 15/1993. Priset var föremål för en indexeringsmekanism som baserades på variationen i de italienska kraftproduktionskostnaderna (nedan kallad Ct-komponenten). År 2004 varierade det förmånliga pris som tillämpades på de sardinska förmånstagarna mellan 26 och 35 euro per MWh. |
| --- | --- |

(26)

Ordningen fungerade på så sätt att mottagarna erhöll kompensationsbetalningar enligt de villkor som fastställts i Alcoa-dekretet. För en given anläggning som omfattades av ordningen motsvarade kompensationsbeloppet skillnaden mellan det pris som betalats till det företag som försörjer anläggningen med el och det förmånspris som fastställts av staten, multiplicerat med anläggningens energiförbrukning. Metoden för att beräkna det förmånliga priset (eller ”förmånstariffen”) fastställdes i beslut CIP nr 15/1993. Priset var föremål för en indexeringsmekanism som baserades på variationen i de italienska kraftproduktionskostnaderna (nedan kallad Ct-komponenten). År 2004 varierade det förmånliga pris som tillämpades på de sardinska förmånstagarna mellan 26 och 35 euro per MWh.

| (27) | Den administrativa förvaltningen av ordningen anförtroddes kompensationsfonden för elsektorn (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico)
   (8). I praktiken fungerade tariffsystemet på följande sätt. Stödmottagarna skickade in detaljerade månatliga uppgifter till kompensationsfonden om sin elförbrukning och de priser de hade betalat till sina elleverantörer. Därefter erhöll de kontantbetalningar från kompensationsfonden som beräknats enligt den metod som beskrivs ovan (9). |
| --- | --- |

(27)

Den administrativa förvaltningen av ordningen anförtroddes kompensationsfonden för elsektorn (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico)
   (8). I praktiken fungerade tariffsystemet på följande sätt. Stödmottagarna skickade in detaljerade månatliga uppgifter till kompensationsfonden om sin elförbrukning och de priser de hade betalat till sina elleverantörer. Därefter erhöll de kontantbetalningar från kompensationsfonden som beräknats enligt den metod som beskrivs ovan (9).

| (28) | Medlen för subventionen erhölls genom en skatteliknande avgift som tas ut från alla italienska elkonsumenter genom A4-komponenten i standardtariffen för el (10). |
| --- | --- |

(28)

Medlen för subventionen erhölls genom en skatteliknande avgift som tas ut från alla italienska elkonsumenter genom A4-komponenten i standardtariffen för el (10).

| (29) | Ordningen skulle ha slutat gälla den 30 juni 2007. Den upphörde dock att tillämpas på instruktion från AEEG kort efter det att kommissionen inledde det formella granskningsförfarandet i november 2004 (11). |
| --- | --- |

(29)

Ordningen skulle ha slutat gälla den 30 juni 2007. Den upphörde dock att tillämpas på instruktion från AEEG kort efter det att kommissionen inledde det formella granskningsförfarandet i november 2004 (11).

| (30) | De upplysningar som lämnats av Italien visar att Portovesme och Eurallumina mottog subventioner för el som förbrukats mellan april och oktober 2004 och att ILA mottog subventioner för el som förbrukats mellan april och september 2004. De sammanlagda utbetalningarna från kompensationsfonden till dessa tre företag enligt ordningen anges nedan (i euro).






  Portovesme Srl | 12 845 892,82 |
| --- | --- | --- |
| Eurallumina SpA | 5 208 152,05 |
| ILA SpA | 291 120,27 |

(30)

De upplysningar som lämnats av Italien visar att Portovesme och Eurallumina mottog subventioner för el som förbrukats mellan april och oktober 2004 och att ILA mottog subventioner för el som förbrukats mellan april och september 2004. De sammanlagda utbetalningarna från kompensationsfonden till dessa tre företag enligt ordningen anges nedan (i euro).

Portovesme Srl

12 845 892,82

Eurallumina SpA

5 208 152,05

ILA SpA

291 120,27

2.2.   De omtvistade tarifferna från 2005

| (31) | Enligt artikel 11.12 i lag nr 80/2005 utökade de italienska myndigheterna ”den förmånsbehandling som avses i dekretet av den 19 december 1995 utfärdat av industri-, handels- och hantverksministeriet till att omfatta energiförsörjningen för tillverkning och förädling av aluminium, bly, silver och zink och för klorcykeln, med hänvisning till de priser som gäller för liknande försörjning på de europeiska marknaderna, men begränsad till anläggningar som redan fanns när det aktuella dekretet trädde i kraft och som är belägna på Sardinien och anslutna till högspänningsnätet. Förmånsbehandlingen ska vara föremål för ett långsiktigt åtagande som ska överenskommas mellan stödmottagarna, de sardiniska lokala myndigheterna och ansvariga ministerier”. |
| --- | --- |

(31)

Enligt artikel 11.12 i lag nr 80/2005 utökade de italienska myndigheterna ”den förmånsbehandling som avses i dekretet av den 19 december 1995 utfärdat av industri-, handels- och hantverksministeriet till att omfatta energiförsörjningen för tillverkning och förädling av aluminium, bly, silver och zink och för klorcykeln, med hänvisning till de priser som gäller för liknande försörjning på de europeiska marknaderna, men begränsad till anläggningar som redan fanns när det aktuella dekretet trädde i kraft och som är belägna på Sardinien och anslutna till högspänningsnätet. Förmånsbehandlingen ska vara föremål för ett långsiktigt åtagande som ska överenskommas mellan stödmottagarna, de sardiniska lokala myndigheterna och ansvariga ministerier”.

| (32) | Genom lag nr 80/2005 återinfördes följaktligen den tariffordning som genomfördes 2004, genom vilken den förmånliga behandlingen av Alcoa utökades till att omfatta andra energiintensiva stödmottagare på Sardinien. I praktiken gällde lagen endast för Portovesme, ILA och Eurallumina, och för Syndial, en natriumhydroxidproducent som inte hade omfattats av förmånliga priser tidigare. |
| --- | --- |

(32)

Genom lag nr 80/2005 återinfördes följaktligen den tariffordning som genomfördes 2004, genom vilken den förmånliga behandlingen av Alcoa utökades till att omfatta andra energiintensiva stödmottagare på Sardinien. I praktiken gällde lagen endast för Portovesme, ILA och Eurallumina, och för Syndial, en natriumhydroxidproducent som inte hade omfattats av förmånliga priser tidigare.

| (33) | Det bör noteras att från 2005 och framåt var förmånspriset inte längre kopplat till den historiska tariff som ursprungligen fastställdes i Alcoa-dekretet från 1995, utan skulle nu fastställas oberoende av AEEG för att motsvara de genomsnittliga elpriser som betalades av stödmottagarnas konkurrenter på EU-marknaden (12). Priset uppdaterades årligen: enligt artikel 11.13 i lagen ”ska de tariffvillkor som avses i artiklarna 11 (13) och 12 gälla från och med den 1 januari 2005 och ska uppdateras av AEEG, som varje år ska höja de nominella värdena för tarifferna med 4 %, eller, om det sistnämnda värdet är högre, med den procentuella ökningen av det genomsnittliga grossistpriset på el på de största europeiska elbörserna, främst elbörserna i Amsterdam och Frankfurt”. I beslut nr 217/05 tolkade AEEG denna uppdateringsmekanism på ett sätt som var mer fördelaktigt för stödmottagarna, eftersom myndigheten fastställde att den årliga ökningen av tarifferna inte fick överskrida taket på 4 %. |
| --- | --- |

(33)

Det bör noteras att från 2005 och framåt var förmånspriset inte längre kopplat till den historiska tariff som ursprungligen fastställdes i Alcoa-dekretet från 1995, utan skulle nu fastställas oberoende av AEEG för att motsvara de genomsnittliga elpriser som betalades av stödmottagarnas konkurrenter på EU-marknaden (12). Priset uppdaterades årligen: enligt artikel 11.13 i lagen ”ska de tariffvillkor som avses i artiklarna 11 (13) och 12 gälla från och med den 1 januari 2005 och ska uppdateras av AEEG, som varje år ska höja de nominella värdena för tarifferna med 4 %, eller, om det sistnämnda värdet är högre, med den procentuella ökningen av det genomsnittliga grossistpriset på el på de största europeiska elbörserna, främst elbörserna i Amsterdam och Frankfurt”. I beslut nr 217/05 tolkade AEEG denna uppdateringsmekanism på ett sätt som var mer fördelaktigt för stödmottagarna, eftersom myndigheten fastställde att den årliga ökningen av tarifferna inte fick överskrida taket på 4 %.

| (34) | I samma beslut fastställde AEEG de förmånliga priser som gällde för de olika industrierna för år 2005 enligt följande:






  Industrier som är berättigade till förmånliga tariffer | Förmånspris
  euro/MWh |
| --- | --- | --- |
| Aluminiumförädling | 50 |
| Bly och zink | 23 |
| Aluminiumtillverkning | 27 |
| Klorcykeln | 27 |

(34)

I samma beslut fastställde AEEG de förmånliga priser som gällde för de olika industrierna för år 2005 enligt följande:

Industrier som är berättigade till förmånliga tariffer

Förmånspris

euro/MWh

Aluminiumförädling

50

Bly och zink

23

Aluminiumtillverkning

27

Klorcykeln

27

| (35) | Precis som 2004 års tariffer skulle tarifferna för 2005 finansieras genom en skatteliknande avgift som tas in av alla slutanvändare av el genom standardeltariffens A4-komponent. Förvaltningen av de finansiella flödena i systemet anförtroddes än en gång till kompensationsfonden. |
| --- | --- |

(35)

Precis som 2004 års tariffer skulle tarifferna för 2005 finansieras genom en skatteliknande avgift som tas in av alla slutanvändare av el genom standardeltariffens A4-komponent. Förvaltningen av de finansiella flödena i systemet anförtroddes än en gång till kompensationsfonden.

| (36) | Rätten att omfattas av tariffen knöts till villkoret att stödmottagarna skulle göra produktiva investeringar på Sardinien enligt industriplaner som skulle inlämnas till de regionala myndigheterna. Portovesme åtog sig till exempel att investera i egenproducerad el eller delta i byggandet av nya kraftverk. |
| --- | --- |

(36)

Rätten att omfattas av tariffen knöts till villkoret att stödmottagarna skulle göra produktiva investeringar på Sardinien enligt industriplaner som skulle inlämnas till de regionala myndigheterna. Portovesme åtog sig till exempel att investera i egenproducerad el eller delta i byggandet av nya kraftverk.

| (37) | Italien anmälde artikel 11.12 i lag nr 80/2005 i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Betalningen av 2005 års tariffer förutsatte att kommissionen godkände ordningen. Tarifferna för 2005 har följaktligen inte genomförts. |
| --- | --- |

(37)

Italien anmälde artikel 11.12 i lag nr 80/2005 i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Betalningen av 2005 års tariffer förutsatte att kommissionen godkände ordningen. Tarifferna för 2005 har följaktligen inte genomförts.

2.3   Förfaranden vid nationella domstolar

| (38) | Solvay Chimica Italia och Solvay Chimica Bussi SpA, som är verksamma inom klorcykeln och är belägna utanför Sardinien, väckte talan vid den regionala administrativa domstolen i Lombardiet (14) och bestred de beslut som fattats av AEEG i genomförandet av artikel 11.12 i lag nr 80/2005 på grund av att de innebar beviljande av olagligt statligt stöd och dessutom utgjorde en överträdelse av andra bestämmelser i italiensk lag (15). Den 27 november 2006 sköt domstolen upp förhandlingarna i avvaktan på att den undersökning som inletts av kommissionen i ärende C 13/2006 skulle avslutas. |
| --- | --- |

(38)

Solvay Chimica Italia och Solvay Chimica Bussi SpA, som är verksamma inom klorcykeln och är belägna utanför Sardinien, väckte talan vid den regionala administrativa domstolen i Lombardiet (14) och bestred de beslut som fattats av AEEG i genomförandet av artikel 11.12 i lag nr 80/2005 på grund av att de innebar beviljande av olagligt statligt stöd och dessutom utgjorde en överträdelse av andra bestämmelser i italiensk lag (15). Den 27 november 2006 sköt domstolen upp förhandlingarna i avvaktan på att den undersökning som inletts av kommissionen i ärende C 13/2006 skulle avslutas.

2.4   Kombination med tidigare oförenligt stöd – Deggendorf

| (39) | Efter det att domstolsförhandlingarna inletts uppgav Italien att Eurallumina inte hade återbetalat det oförenliga stöd som var föremål för ärende C 80/01 (stöd till aluminiumtillverkning) (16), men att de sardinska myndigheterna den 8 maj 2006 enligt företaget hade utfärdat ett återbetalningskrav med avseende på denna åtgärd. |
| --- | --- |

(39)

Efter det att domstolsförhandlingarna inletts uppgav Italien att Eurallumina inte hade återbetalat det oförenliga stöd som var föremål för ärende C 80/01 (stöd till aluminiumtillverkning) (16), men att de sardinska myndigheterna den 8 maj 2006 enligt företaget hade utfärdat ett återbetalningskrav med avseende på denna åtgärd.

3.   BESLUT ATT INLEDA FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 108.2 I EUF-FÖRDRAGET

| (40) | Kommissionens beslut att inleda det formella granskningsförfarandet baserades på nedan angivna grunder. |
| --- | --- |

(40)

Kommissionens beslut att inleda det formella granskningsförfarandet baserades på nedan angivna grunder.

3.1   Stöd C 38/B/04

| (41) | I sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet (17) övervägde kommissionen om det kunde vara så att 2004 års tariffer för Portovesme, ILA och Eurallumina inte kunde anses utgöra statligt stöd eftersom de liknade de förmånliga tariffer som beviljats Alcoa 1996, som enligt kommissionens beslut av den 4 december 1996 (nedan kallat Alumix-beslutet) inte utgjorde statligt stöd (18). |
| --- | --- |

(41)

I sitt beslut om att inleda det formella granskningsförfarandet (17) övervägde kommissionen om det kunde vara så att 2004 års tariffer för Portovesme, ILA och Eurallumina inte kunde anses utgöra statligt stöd eftersom de liknade de förmånliga tariffer som beviljats Alcoa 1996, som enligt kommissionens beslut av den 4 december 1996 (nedan kallat Alumix-beslutet) inte utgjorde statligt stöd (18).

| (42) | Kommissionen konstaterade att den nya tariffen verkade skilja sig från Alumix-tariffen i det att Alumix-tariffen hade beviljats direkt av det italienska elmonopolet Enel, medan den nya tariffen innebar selektivt stöd från staten för att kompensera för skillnaderna mellan ett marknadspris som stödmottagarna avtalat med sina elleverantörer och det förmånliga pris som fastställts 1996. Kommissionen drog slutsatsen att 2004 års dekret inte bara innebar att en befintlig åtgärd som inte utgjorde statligt stöd utökades till att omfatta nya mottagare, utan att ett nytt system infördes till förmån för de tre berörda företagen, med en finansiell mekanism som skiljde sig stort från Alumix-tariffen. |
| --- | --- |

(42)

Kommissionen konstaterade att den nya tariffen verkade skilja sig från Alumix-tariffen i det att Alumix-tariffen hade beviljats direkt av det italienska elmonopolet Enel, medan den nya tariffen innebar selektivt stöd från staten för att kompensera för skillnaderna mellan ett marknadspris som stödmottagarna avtalat med sina elleverantörer och det förmånliga pris som fastställts 1996. Kommissionen drog slutsatsen att 2004 års dekret inte bara innebar att en befintlig åtgärd som inte utgjorde statligt stöd utökades till att omfatta nya mottagare, utan att ett nytt system infördes till förmån för de tre berörda företagen, med en finansiell mekanism som skiljde sig stort från Alumix-tariffen.

| (43) | I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet kategoriserade kommissionen de tariffer som infördes genom 2004 års dekret som driftsstöd och bedömde huruvida ett sådant stöd kunde godkännas enligt riktlinjerna för statligt regionalstöd (nedan kallade riktlinjerna för regionalstöd) (19), eftersom Sardinien var ett stödområde enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget fram till slutet av 2006. Kommissionen uttryckte tvivel rörande möjligheten att godkänna stödet på den grunden, eftersom ett särskilt stöd av det slaget som beviljas ett begränsat antal företag inte nödvändigtvis främjar den regionala utvecklingen. |
| --- | --- |

(43)

I beslutet om att inleda det formella granskningsförfarandet kategoriserade kommissionen de tariffer som infördes genom 2004 års dekret som driftsstöd och bedömde huruvida ett sådant stöd kunde godkännas enligt riktlinjerna för statligt regionalstöd (nedan kallade riktlinjerna för regionalstöd) (19), eftersom Sardinien var ett stödområde enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget fram till slutet av 2006. Kommissionen uttryckte tvivel rörande möjligheten att godkänna stödet på den grunden, eftersom ett särskilt stöd av det slaget som beviljas ett begränsat antal företag inte nödvändigtvis främjar den regionala utvecklingen.

| (44) | Dessutom ifrågasatte kommissionen om åtgärden kunde leda till att den skattebelastning som tillämpas på el skulle sjunka. En sådan minskning borde i så fall ha sin rättsliga grund i rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (20). |
| --- | --- |

(44)

Dessutom ifrågasatte kommissionen om åtgärden kunde leda till att den skattebelastning som tillämpas på el skulle sjunka. En sådan minskning borde i så fall ha sin rättsliga grund i rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (20).

3.2   Stöd C 13/06

| (45) | I sitt beslut av den 27 april 2006 om att inleda det formella granskningsförfarandet klassificerade kommissionen 2005 års tariffordning som nytt driftsstöd. |
| --- | --- |

(45)

I sitt beslut av den 27 april 2006 om att inleda det formella granskningsförfarandet klassificerade kommissionen 2005 års tariffordning som nytt driftsstöd.

| (46) | Kommissionen bedömde huruvida den förmånliga tariffen kunde godkännas som regionalt driftsstöd enligt riktlinjerna för regionalstöd, eftersom Sardinien var ett stödområde enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget fram till slutet av 2006. |
| --- | --- |

(46)

Kommissionen bedömde huruvida den förmånliga tariffen kunde godkännas som regionalt driftsstöd enligt riktlinjerna för regionalstöd, eftersom Sardinien var ett stödområde enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget fram till slutet av 2006.

| (47) | Trots att Italien vidhöll att de höga elpriserna på Sardinien utgjorde en nackdel för utvecklingen på ön konstaterade kommissionen att Italien inte hade kunnat bevisa att priserna var betydligt högre på Sardinien, varken i genomsnitt eller särskilt för energiintensiva användare (21). Kommissionen påpekade att överkapaciteten i elproduktionen på Sardinien endast kunde ha effekten att uppmuntra elproducenterna att sälja el till lägsta möjliga pris fram till dess att de kunde exportera elkraft från Sardinien när anslutningsprojekten hade slutförts, vilket planerades till 2010. |
| --- | --- |

(47)

Trots att Italien vidhöll att de höga elpriserna på Sardinien utgjorde en nackdel för utvecklingen på ön konstaterade kommissionen att Italien inte hade kunnat bevisa att priserna var betydligt högre på Sardinien, varken i genomsnitt eller särskilt för energiintensiva användare (21). Kommissionen påpekade att överkapaciteten i elproduktionen på Sardinien endast kunde ha effekten att uppmuntra elproducenterna att sälja el till lägsta möjliga pris fram till dess att de kunde exportera elkraft från Sardinien när anslutningsprojekten hade slutförts, vilket planerades till 2010.

| (48) | Inte heller förklarade Italien varför högre priser utgjorde en regional nackdel eller hur tariffen bidrog till den regionala utvecklingen. Kommissionen var därför tveksam till om stödet var nödvändigt. |
| --- | --- |

(48)

Inte heller förklarade Italien varför högre priser utgjorde en regional nackdel eller hur tariffen bidrog till den regionala utvecklingen. Kommissionen var därför tveksam till om stödet var nödvändigt.

| (49) | Kommissionen hyste också tvivel om huruvida ett sådant särskilt stöd var proportionellt mot de regionala nackdelarna, särskilt med tanke på att den metod som användes för att beräkna det förmånliga priset inte hade några kopplingar till de priser som tillämpades i övriga delar av Italien, utan grundades på genomsnittliga priser som energiintensiva användare betalar i Europa. |
| --- | --- |

(49)

Kommissionen hyste också tvivel om huruvida ett sådant särskilt stöd var proportionellt mot de regionala nackdelarna, särskilt med tanke på att den metod som användes för att beräkna det förmånliga priset inte hade några kopplingar till de priser som tillämpades i övriga delar av Italien, utan grundades på genomsnittliga priser som energiintensiva användare betalar i Europa.

| (50) | Kommissionen konstaterade att åtgärdens varaktighet överskred fem år, vilket vanligen är den längsta period som regionalt driftsstöd får beviljas för, och att stödet inte var avtagande i reella termer, med tanke på det tak på 4 % som satts för höjningar av tariffen. |
| --- | --- |

(50)

Kommissionen konstaterade att åtgärdens varaktighet överskred fem år, vilket vanligen är den längsta period som regionalt driftsstöd får beviljas för, och att stödet inte var avtagande i reella termer, med tanke på det tak på 4 % som satts för höjningar av tariffen.

| (51) | I fråga om den period som omfattas av riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007–2013 (22) noterade kommissionen att Sardinien då skulle upphöra att vara berättigat till regionalstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget, särskilt driftsstöd. Kommissionen ansåg att en övergångsperiod på två år kunde godkännas enligt riktlinjerna för linjär avveckling av befintliga ordningar för driftsstöd, men att det inte verkade lämpligt att tillåta att nytt driftsstöd införs för några månader med en planerad avveckling, särskilt med tanke på de tvivel som uttryckts och stödets snedvridande karaktär. |
| --- | --- |

(51)

I fråga om den period som omfattas av riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007–2013 (22) noterade kommissionen att Sardinien då skulle upphöra att vara berättigat till regionalstöd enligt artikel 107.3 a i EUF-fördraget, särskilt driftsstöd. Kommissionen ansåg att en övergångsperiod på två år kunde godkännas enligt riktlinjerna för linjär avveckling av befintliga ordningar för driftsstöd, men att det inte verkade lämpligt att tillåta att nytt driftsstöd införs för några månader med en planerad avveckling, särskilt med tanke på de tvivel som uttryckts och stödets snedvridande karaktär.

| (52) | Slutligen uttryckte kommissionen tvivel rörande möjligheten att godkänna den förmånliga tariffen för Portovesme, ILA, Eurallumina och Syndial, varken som regionalstöd eller på andra grunder som Italien i alla händelser hade underlåtit att ange. |
| --- | --- |

(52)

Slutligen uttryckte kommissionen tvivel rörande möjligheten att godkänna den förmånliga tariffen för Portovesme, ILA, Eurallumina och Syndial, varken som regionalstöd eller på andra grunder som Italien i alla händelser hade underlåtit att ange.

| (53) | När det gällde Eurallumina konstaterade kommissionen att företaget ännu inte hade återbetalat det olagliga och oförenliga statliga stöd som företaget hade mottagit (23), och att det enligt regeln i Deggendorf-målet (24) följaktligen inte fick motta stöd enligt någon ny åtgärd. |
| --- | --- |

(53)

När det gällde Eurallumina konstaterade kommissionen att företaget ännu inte hade återbetalat det olagliga och oförenliga statliga stöd som företaget hade mottagit (23), och att det enligt regeln i Deggendorf-målet (24) följaktligen inte fick motta stöd enligt någon ny åtgärd.

4.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

4.1   Ärende C 38/B/04

| (54) | Kommissionens uppmaning om att lämna synpunkter på beslutet från 2004 om att inleda djupgående granskningsförfaranden besvarades av den ursprungliga klaganden, flera av stödmottagarna (Portovesme, Eurallumina och Alcoa) samt andra berörda parter. Här sammanfattas endast de synpunkter som är relevanta för den förmånliga tariffen för Portovesme, ILA och Eurallumina. De synpunkter som lämnats av Alcoa tas inte med, eftersom de behandlas utförligt i det slutliga beslutet som specifikt rör det företaget (25). |
| --- | --- |

(54)

Kommissionens uppmaning om att lämna synpunkter på beslutet från 2004 om att inleda djupgående granskningsförfaranden besvarades av den ursprungliga klaganden, flera av stödmottagarna (Portovesme, Eurallumina och Alcoa) samt andra berörda parter. Här sammanfattas endast de synpunkter som är relevanta för den förmånliga tariffen för Portovesme, ILA och Eurallumina. De synpunkter som lämnats av Alcoa tas inte med, eftersom de behandlas utförligt i det slutliga beslutet som specifikt rör det företaget (25).

4.1.1   Synpunkter från Portovesme

| (55) | Portovesme hävdade att den förmånliga tariffen var avsedd att avhjälpa ett marknadsmisslyckande, dvs. den nyligen avreglerade sardinska elmarknadens oförmåga att erbjuda konkurrenskraftiga priser beroende på de dominerande aktörernas betydande marknadsinflytande. Portovesme hävdade att Enel och Endesa (vars elproduktionstillgångar på Sardinien därefter såldes till E.ON) bildade ett duopol och på ett konstgjort sätt höll elpriserna på Sardinien i linje med de genomsnittliga italienska priserna när de sardinska priserna i stället borde vara mycket lägre, särskilt för stora elkonsumenter med tanke på överkapaciteten i elproduktionen, vilket i sin tur borde uppmuntra elproducenterna att sälja till konkurrenskraftiga priser. |
| --- | --- |

(55)

Portovesme hävdade att den förmånliga tariffen var avsedd att avhjälpa ett marknadsmisslyckande, dvs. den nyligen avreglerade sardinska elmarknadens oförmåga att erbjuda konkurrenskraftiga priser beroende på de dominerande aktörernas betydande marknadsinflytande. Portovesme hävdade att Enel och Endesa (vars elproduktionstillgångar på Sardinien därefter såldes till E.ON) bildade ett duopol och på ett konstgjort sätt höll elpriserna på Sardinien i linje med de genomsnittliga italienska priserna när de sardinska priserna i stället borde vara mycket lägre, särskilt för stora elkonsumenter med tanke på överkapaciteten i elproduktionen, vilket i sin tur borde uppmuntra elproducenterna att sälja till konkurrenskraftiga priser.

| (56) | Portovesme bestred att det förmånliga pris som företaget åtnjöt motsvarade det pris som företaget skulle ha fått under normala marknadsförhållanden, dvs. om elmarknaden fungerade på ett korrekt sätt. |
| --- | --- |

(56)

Portovesme bestred att det förmånliga pris som företaget åtnjöt motsvarade det pris som företaget skulle ha fått under normala marknadsförhållanden, dvs. om elmarknaden fungerade på ett korrekt sätt.

| (57) | Enligt Portovesme innebar de kompensationsbetalningar som mottagits från kompensationsfonden (som uppgick till 37 euro per MWh) att det pris som betalats av Portovesme rättade sig efter de elpriser som betalas av företagets konkurrenter. Priserna snedvrider därför inte konkurrensen eftersom alla zinkproducenter i EU betalar motsvarande priser och åtgärden endast kompenserade för den konkurrensnackdel som företaget led till följd av Sardiniens strukturella problem (inklusive avsaknad av naturgas). |
| --- | --- |

(57)

Enligt Portovesme innebar de kompensationsbetalningar som mottagits från kompensationsfonden (som uppgick till 37 euro per MWh) att det pris som betalats av Portovesme rättade sig efter de elpriser som betalas av företagets konkurrenter. Priserna snedvrider därför inte konkurrensen eftersom alla zinkproducenter i EU betalar motsvarande priser och åtgärden endast kompenserade för den konkurrensnackdel som företaget led till följd av Sardiniens strukturella problem (inklusive avsaknad av naturgas).

| (58) | Metaller som zink, aluminium och bly är basprodukter som det bara finns ett världspris för, vilket fastställs på London Metal Exchange. De lokala produktionskostnadernas variationer syns inte i form av skillnader i världspriset. Enligt Portovesme är företagets produktionsvolym av zink så liten (mindre än 1 % av världsproduktionen) att den inte har någon möjlighet att påverka världspriserna. |
| --- | --- |

(58)

Metaller som zink, aluminium och bly är basprodukter som det bara finns ett världspris för, vilket fastställs på London Metal Exchange. De lokala produktionskostnadernas variationer syns inte i form av skillnader i världspriset. Enligt Portovesme är företagets produktionsvolym av zink så liten (mindre än 1 % av världsproduktionen) att den inte har någon möjlighet att påverka världspriserna.

| (59) | Portovesme hävdar att utan tariffen måste företaget stänga sin anläggning, men en nedläggning skulle inte gynna andra zinkproducenter i EU eftersom de inte har kapacitet för att öka produktionen, och luckan skulle täckas genom import från tredjeländer. Portovesme sluter därför sig till att den förmånliga tariffen inte påverkar konkurrensen eller handeln inom EU. |
| --- | --- |

(59)

Portovesme hävdar att utan tariffen måste företaget stänga sin anläggning, men en nedläggning skulle inte gynna andra zinkproducenter i EU eftersom de inte har kapacitet för att öka produktionen, och luckan skulle täckas genom import från tredjeländer. Portovesme sluter därför sig till att den förmånliga tariffen inte påverkar konkurrensen eller handeln inom EU.

| (60) | Enligt Portovesme omfattade kompensationsbetalningarna från kompensationsfonden dessutom inte statliga medel, eftersom kompensationsfonden endast omfördelar privata medel från slutanvändare av el. |
| --- | --- |

(60)

Enligt Portovesme omfattade kompensationsbetalningarna från kompensationsfonden dessutom inte statliga medel, eftersom kompensationsfonden endast omfördelar privata medel från slutanvändare av el.

| (61) | Portovesme konstaterade att eluttag av energiintensiva industrier är viktigt för att garantera en säker och kontinuerlig elförsörjning på Sardinien och för att undvika ineffektivitet i elproduktionen, vilket leder till högre elkostnader för slutanvändarna. |
| --- | --- |

(61)

Portovesme konstaterade att eluttag av energiintensiva industrier är viktigt för att garantera en säker och kontinuerlig elförsörjning på Sardinien och för att undvika ineffektivitet i elproduktionen, vilket leder till högre elkostnader för slutanvändarna.

| (62) | Avslutningsvis påpekar företaget att om det måste stänga sin anläggning skulle konsekvenserna för Sardiniens produktionsbas bli mycket allvarliga, eftersom 790 direkta arbetstillfällen och 500 indirekta arbetstillfällen skulle förloras. |
| --- | --- |

(62)

Avslutningsvis påpekar företaget att om det måste stänga sin anläggning skulle konsekvenserna för Sardiniens produktionsbas bli mycket allvarliga, eftersom 790 direkta arbetstillfällen och 500 indirekta arbetstillfällen skulle förloras.

4.1.2   Synpunkter från Eurallumina

| (63) | Eurallumina hävdade att kostnaderna för aluminiumproduktion är högre i Europa än i andra regioner i världen, vilket främst beror på högre el- och bränslekostnader och på kostnaden för att transportera bauxit (26). De högre kostnaderna kan inte tas ut i form av högre priser eftersom priset på aluminium sätts av London Metal Exchange och enskilda producenter därför inte har något inflytande över det. Den europeiska aluminiumproduktionen har därför en konkurrensnackdel jämfört med övriga världen. |
| --- | --- |

(63)

Eurallumina hävdade att kostnaderna för aluminiumproduktion är högre i Europa än i andra regioner i världen, vilket främst beror på högre el- och bränslekostnader och på kostnaden för att transportera bauxit (26). De högre kostnaderna kan inte tas ut i form av högre priser eftersom priset på aluminium sätts av London Metal Exchange och enskilda producenter därför inte har något inflytande över det. Den europeiska aluminiumproduktionen har därför en konkurrensnackdel jämfört med övriga världen.

| (64) | Förutom de allmänna problem som påverkar europeiska aluminiumraffinaderier hänvisade Eurallumina även till särskilda problem på Sardinien som förhindrar de lokala företagen från att dra fördel av avregleringen av elmarknaden, särskilt de dominerande aktörernas betydande marknadsinflytande (se Portovesmes synpunkter i skäl 55). Eurallumina hävdade också att avsaknaden av naturgas utgör en särskild nackdel för aluminiumproduktionen på Sardinien, eftersom de stora mängder ånga som krävs för processen måste produceras genom användning av dyrare tjock eldningsolja. |
| --- | --- |

(64)

Förutom de allmänna problem som påverkar europeiska aluminiumraffinaderier hänvisade Eurallumina även till särskilda problem på Sardinien som förhindrar de lokala företagen från att dra fördel av avregleringen av elmarknaden, särskilt de dominerande aktörernas betydande marknadsinflytande (se Portovesmes synpunkter i skäl 55). Eurallumina hävdade också att avsaknaden av naturgas utgör en särskild nackdel för aluminiumproduktionen på Sardinien, eftersom de stora mängder ånga som krävs för processen måste produceras genom användning av dyrare tjock eldningsolja.

| (65) | Enligt Eurallumina ledde elproducenternas marknadsinflytande på Sardinien efter avregleringen till en höjning av elpriserna. Utan tariffen skulle Eurallumina ha behövt betala 65,95 euro per MWh för sin elförsörjning, jämfört med det belopp på 44 euro per MWh som företaget betalade före avregleringen. Genom 2004 års tariff sänktes priset till 35 euro per MWh. |
| --- | --- |

(65)

Enligt Eurallumina ledde elproducenternas marknadsinflytande på Sardinien efter avregleringen till en höjning av elpriserna. Utan tariffen skulle Eurallumina ha behövt betala 65,95 euro per MWh för sin elförsörjning, jämfört med det belopp på 44 euro per MWh som företaget betalade före avregleringen. Genom 2004 års tariff sänktes priset till 35 euro per MWh.

| (66) | Precis som Portovesme hävdade Eurallumina att om företaget tvingas lägga ned skulle andra producenter av aluminiumoxid i EU inte kunna ta över eftersom de redan arbetade till maximal kapacitet, och luckan skulle täckas genom import från tredjeländer. En stängning skulle leda till att 400 direkta arbetstillfällen och 250 indirekta arbetstillfällen förloras (27). Med tanke på att Eurallumina är den enda leverantören av aluminiumoxid till Alcoas smältverk ansåg företaget att en stängning av dess anläggning för aluminiumoxid även kunde riskera Alcoas verksamhet på Sardinien. |
| --- | --- |

(66)

Precis som Portovesme hävdade Eurallumina att om företaget tvingas lägga ned skulle andra producenter av aluminiumoxid i EU inte kunna ta över eftersom de redan arbetade till maximal kapacitet, och luckan skulle täckas genom import från tredjeländer. En stängning skulle leda till att 400 direkta arbetstillfällen och 250 indirekta arbetstillfällen förloras (27). Med tanke på att Eurallumina är den enda leverantören av aluminiumoxid till Alcoas smältverk ansåg företaget att en stängning av dess anläggning för aluminiumoxid även kunde riskera Alcoas verksamhet på Sardinien.

| (67) | Eurallumina ansåg därför att den tariff som infördes genom 2004 års dekret var nödvändig till dess att ny infrastruktur byggs som kommer att avhjälpa de viktigaste faktorerna i den konkurrensnackdel som påverkar den sardinska industrin. |
| --- | --- |

(67)

Eurallumina ansåg därför att den tariff som infördes genom 2004 års dekret var nödvändig till dess att ny infrastruktur byggs som kommer att avhjälpa de viktigaste faktorerna i den konkurrensnackdel som påverkar den sardinska industrin.

4.1.3   Synpunkter från andra berörda parter

| (68) | En konkurrent till Portovesme – samma företag som hade uppmärksammat kommissionen på detta ärende från början – skrev återigen till kommissionen efter det att det formella granskningsförfarandet hade inletts. Företaget lämnade en analys av 2004 års förmånliga tariff, där man drog slutsatsen att tariffen utgör olagligt statligt stöd. Företaget ansåg att den omtvistade tariffordningen var helt annorlunda utformad än den Alumix-tariff som beviljats Alcoa, och att det därför var omöjligt att inte betrakta tariffen som statligt stöd. Stödet måste anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden, eftersom det varken kunde godkännas som regionalt driftsstöd eller som omstruktureringsstöd. |
| --- | --- |

(68)

En konkurrent till Portovesme – samma företag som hade uppmärksammat kommissionen på detta ärende från början – skrev återigen till kommissionen efter det att det formella granskningsförfarandet hade inletts. Företaget lämnade en analys av 2004 års förmånliga tariff, där man drog slutsatsen att tariffen utgör olagligt statligt stöd. Företaget ansåg att den omtvistade tariffordningen var helt annorlunda utformad än den Alumix-tariff som beviljats Alcoa, och att det därför var omöjligt att inte betrakta tariffen som statligt stöd. Stödet måste anses vara oförenligt med den gemensamma marknaden, eftersom det varken kunde godkännas som regionalt driftsstöd eller som omstruktureringsstöd.

| (69) | Solvay Chimica Italia och Solvay Chimica Bussi, som är verksamma inom industrin för natriumhydroxid, lämnade synpunkter på 2004 års tariff i juli 2005, efter det att tidsfristen på en månad för att inkomma med synpunkter på beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet hade löpt ut. Trots förseningen begärde dessa företag att betraktas som berörda parter. De ansåg att både 2004 års tariff och 2005 års tariff utgjorde olagligt och oförenligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(69)

Solvay Chimica Italia och Solvay Chimica Bussi, som är verksamma inom industrin för natriumhydroxid, lämnade synpunkter på 2004 års tariff i juli 2005, efter det att tidsfristen på en månad för att inkomma med synpunkter på beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet hade löpt ut. Trots förseningen begärde dessa företag att betraktas som berörda parter. De ansåg att både 2004 års tariff och 2005 års tariff utgjorde olagligt och oförenligt statligt stöd.

4.1.4   Synpunkter från Italien

| (70) | Italien hävdar att elmarknaden i EU ännu inte är fullt konkurrensutsatt, vilket även kommissionen har medgett i sin fjärde årsrapport om genomförandet av den inre marknaden för gas och el (28). Företagen, särskilt energiintensiva företag, kan inte fritt välja leverantörer och handla el på jämförbara villkor i de olika medlemsstaterna. Dessa svårigheter har inte med företagen i sig att göra, utan är resultatet av de strukturella bristerna på energimarknaderna. Den rådande situationen på EU:s energimarknad inverkar negativt på energiintensiva användares förmåga att konkurrera fritt på produktmarknaderna. |
| --- | --- |

(70)

Italien hävdar att elmarknaden i EU ännu inte är fullt konkurrensutsatt, vilket även kommissionen har medgett i sin fjärde årsrapport om genomförandet av den inre marknaden för gas och el (28). Företagen, särskilt energiintensiva företag, kan inte fritt välja leverantörer och handla el på jämförbara villkor i de olika medlemsstaterna. Dessa svårigheter har inte med företagen i sig att göra, utan är resultatet av de strukturella bristerna på energimarknaderna. Den rådande situationen på EU:s energimarknad inverkar negativt på energiintensiva användares förmåga att konkurrera fritt på produktmarknaderna.

| (71) | Trots avreglering av sektorn finns det i Italien strukturella brister, såsom otillräckliga anslutningar mellan de olika delarna av de nationella näten och en koncentrerad marknadsstruktur. Under dessa omständigheter har avregleringen inte lett till bättre priser för energiintensiva användare. Problemen är särskilt markanta på Sardinien, där anslutningarna är begränsade. |
| --- | --- |

(71)

Trots avreglering av sektorn finns det i Italien strukturella brister, såsom otillräckliga anslutningar mellan de olika delarna av de nationella näten och en koncentrerad marknadsstruktur. Under dessa omständigheter har avregleringen inte lett till bättre priser för energiintensiva användare. Problemen är särskilt markanta på Sardinien, där anslutningarna är begränsade.

| (72) | Italien hävdade därför att en särskild tariffordning som återspeglar efterfrågeprofilerna bör anses vara motiverad som en regleringsåtgärd för att simulera de mekanismer som skulle fungera på en fullt konkurrensutsatt marknad. Italien hävdar att åtgärden återställer de gemensamma spelreglerna mellan energiintensiva företag med verksamhet i olika medlemsstater och undanröjer de geografiska nackdelar som påverkar företag som är etablerade på Sardinien. Ordningen föregriper de förväntade effekterna av avregleringsprocessen. Enligt Italien genomförs liknande åtgärder i andra medlemsstater, där energiintensiva användare omfattas av reglerade eltariffer. |
| --- | --- |

(72)

Italien hävdade därför att en särskild tariffordning som återspeglar efterfrågeprofilerna bör anses vara motiverad som en regleringsåtgärd för att simulera de mekanismer som skulle fungera på en fullt konkurrensutsatt marknad. Italien hävdar att åtgärden återställer de gemensamma spelreglerna mellan energiintensiva företag med verksamhet i olika medlemsstater och undanröjer de geografiska nackdelar som påverkar företag som är etablerade på Sardinien. Ordningen föregriper de förväntade effekterna av avregleringsprocessen. Enligt Italien genomförs liknande åtgärder i andra medlemsstater, där energiintensiva användare omfattas av reglerade eltariffer.

| (73) | Enligt Italien hade 2004 års dekret ytterligare två syften, för det första att stödja sysselsättningen på Sardinien, som är koncentrerad till metallsektorn, och för det andra att upprätthålla en tillräcklig efterfrågan på el på Sardinien, där det råder överkapacitet. |
| --- | --- |

(73)

Enligt Italien hade 2004 års dekret ytterligare två syften, för det första att stödja sysselsättningen på Sardinien, som är koncentrerad till metallsektorn, och för det andra att upprätthålla en tillräcklig efterfrågan på el på Sardinien, där det råder överkapacitet.

| (74) | Italien hävdade att den nya tariffordningen i själva verket motsvarar Alumix-tariffen, som enligt kommissionen inte utgjorde statligt stöd. Skillnaderna mellan den gamla och den nya ordningen gäller endast den nya ”tariffstruktur” som krävs med anledning av avregleringen av energimarknaden. |
| --- | --- |

(74)

Italien hävdade att den nya tariffordningen i själva verket motsvarar Alumix-tariffen, som enligt kommissionen inte utgjorde statligt stöd. Skillnaderna mellan den gamla och den nya ordningen gäller endast den nya ”tariffstruktur” som krävs med anledning av avregleringen av energimarknaden.

| (75) | Italien hävdade att tariffordningen inte utgör statligt stöd. Vad beträffar inblandning av statens medel vidhåller Italien att tariffordningen är fullt förenlig med den ordning som domstolen i målet PreussenElektra förklarade vara fri från inblandning av statliga medel (29). Kompensationsfonden agerar som ett tekniskt redovisningsorgan för ordningen och kan inte fritt disponera de finansiella medel som den hanterar. Det faktum att AEEG och finansministeriet utövar kontroll över kompensationsfondens verksamhet betyder inte att staten fritt kan disponera dessa medel. Enligt Italien har tariffmekanismen finansierats uteslutande med privata medel. |
| --- | --- |

(75)

Italien hävdade att tariffordningen inte utgör statligt stöd. Vad beträffar inblandning av statens medel vidhåller Italien att tariffordningen är fullt förenlig med den ordning som domstolen i målet PreussenElektra förklarade vara fri från inblandning av statliga medel (29). Kompensationsfonden agerar som ett tekniskt redovisningsorgan för ordningen och kan inte fritt disponera de finansiella medel som den hanterar. Det faktum att AEEG och finansministeriet utövar kontroll över kompensationsfondens verksamhet betyder inte att staten fritt kan disponera dessa medel. Enligt Italien har tariffmekanismen finansierats uteslutande med privata medel.

| (76) | Italien hävdade vidare att tariffen inte påverkar handeln inom unionen och inte kan snedvrida konkurrensen eftersom det finns ett världspris för produkterna, som utgörs av basvaror (se synpunkterna från Portovesme, skäl 55 ovan). Dessutom hade varken EU:s eller Italiens produktion kunnat hålla takten med den ökande efterfrågan på de berörda metallerna. År 2005 täckte den inhemska produktionen endast 12 % av Italiens efterfrågan på aluminium, 55 % av landets efterfrågan på zink och 80 % av efterfrågan på bly. Produktionsunderskottet för dessa metaller förvärras dessutom både i EU och Italien, och efterfrågan tillgodoses i allt större utsträckning genom import från tredjeländer. Om metallindustrin upphör i Italien kan ingen ny italiensk eller EU-baserad aktör ersätta den kapacitet som stängts ned i Italien, eftersom EU-anläggningarna redan fungerar på full kapacitet och ingen befintlig producent eller ny aktör skulle vara intresserad av att öka sin kapacitet eftersom det på lång sikt är osäkert huruvida det i framtiden finns tillgång till förmånlig energi. Upprätthållandet i Italien av denna produktionskapacitet skadar följaktligen inte konkurrenterna. Eftersom den förmånliga tariffen inte är lägre än de genomsnittliga elpriser som betalas av företagets konkurrenter uppmuntrar den inte export från Sardinien till andra medlemsstater. |
| --- | --- |

(76)

Italien hävdade vidare att tariffen inte påverkar handeln inom unionen och inte kan snedvrida konkurrensen eftersom det finns ett världspris för produkterna, som utgörs av basvaror (se synpunkterna från Portovesme, skäl 55 ovan). Dessutom hade varken EU:s eller Italiens produktion kunnat hålla takten med den ökande efterfrågan på de berörda metallerna. År 2005 täckte den inhemska produktionen endast 12 % av Italiens efterfrågan på aluminium, 55 % av landets efterfrågan på zink och 80 % av efterfrågan på bly. Produktionsunderskottet för dessa metaller förvärras dessutom både i EU och Italien, och efterfrågan tillgodoses i allt större utsträckning genom import från tredjeländer. Om metallindustrin upphör i Italien kan ingen ny italiensk eller EU-baserad aktör ersätta den kapacitet som stängts ned i Italien, eftersom EU-anläggningarna redan fungerar på full kapacitet och ingen befintlig producent eller ny aktör skulle vara intresserad av att öka sin kapacitet eftersom det på lång sikt är osäkert huruvida det i framtiden finns tillgång till förmånlig energi. Upprätthållandet i Italien av denna produktionskapacitet skadar följaktligen inte konkurrenterna. Eftersom den förmånliga tariffen inte är lägre än de genomsnittliga elpriser som betalas av företagets konkurrenter uppmuntrar den inte export från Sardinien till andra medlemsstater.

| (77) | Italien hävdade att även om kommissionen skulle sluta sig till att åtgärden faktiskt utgör statligt stöd kan tariffen anses vara förenlig med den inre marknaden som regionalt driftsstöd, vilket är tillåtet i Sardiniens fall i enlighet med undantaget i artikel 107.3 a i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(77)

Italien hävdade att även om kommissionen skulle sluta sig till att åtgärden faktiskt utgör statligt stöd kan tariffen anses vara förenlig med den inre marknaden som regionalt driftsstöd, vilket är tillåtet i Sardiniens fall i enlighet med undantaget i artikel 107.3 a i EUF-fördraget.

| (78) | Enligt Italien utgör bristerna på elmarknaden på Sardinien (marknadskoncentration, dåliga anslutningar och överkapacitet i elproduktionen) samt avsaknaden av gasinfrastruktur en regional nackdel som tariffen är avsedd att avhjälpa. |
| --- | --- |

(78)

Enligt Italien utgör bristerna på elmarknaden på Sardinien (marknadskoncentration, dåliga anslutningar och överkapacitet i elproduktionen) samt avsaknaden av gasinfrastruktur en regional nackdel som tariffen är avsedd att avhjälpa.

| (79) | Elpriserna i Italien är 38 % högre än EU-genomsnittet för energiintensiva användare. Detta skapar ett konkurrensproblem, som i Sardiniens fall förvärras av bristerna på den lokala elmarknaden och avsaknaden av tillgång till naturgasnätet. |
| --- | --- |

(79)

Elpriserna i Italien är 38 % högre än EU-genomsnittet för energiintensiva användare. Detta skapar ett konkurrensproblem, som i Sardiniens fall förvärras av bristerna på den lokala elmarknaden och avsaknaden av tillgång till naturgasnätet.

| (80) | Italien hävdade att åtgärden bidrar till den regionala utvecklingen eftersom metallindustrin i stor utsträckning bidrar till ekonomin och sysselsättningen på Sardinien. Metallindustrin står för 12 % av den anställda arbetskraften och för 12,2 % av den regionala BNP inom tillverkningen. Tariffen har följaktligen positiva följder för sysselsättningen och upprätthållandet av den sociala och ekonomiska strukturen på ön. |
| --- | --- |

(80)

Italien hävdade att åtgärden bidrar till den regionala utvecklingen eftersom metallindustrin i stor utsträckning bidrar till ekonomin och sysselsättningen på Sardinien. Metallindustrin står för 12 % av den anställda arbetskraften och för 12,2 % av den regionala BNP inom tillverkningen. Tariffen har följaktligen positiva följder för sysselsättningen och upprätthållandet av den sociala och ekonomiska strukturen på ön.

| (81) | Enligt Italien är tariffen proportionerlig mot de nackdelar som stödmottagarna ställs inför, eftersom den endast justerar de elpriser som betalas av de sardinska producenterna till de genomsnittliga priser som betalas av deras konkurrenter i EU. |
| --- | --- |

(81)

Enligt Italien är tariffen proportionerlig mot de nackdelar som stödmottagarna ställs inför, eftersom den endast justerar de elpriser som betalas av de sardinska producenterna till de genomsnittliga priser som betalas av deras konkurrenter i EU.

| (82) | Tariffen är också kortfristig och av övergångskaraktär, eftersom den förväntas upphöra vid slutförandet av infrastrukturprojekten för att förbättra anslutningen till el- och gasnäten (de nya Sapei-kablarna och Galsi-gasledningen) (30). |
| --- | --- |

(82)

Tariffen är också kortfristig och av övergångskaraktär, eftersom den förväntas upphöra vid slutförandet av infrastrukturprojekten för att förbättra anslutningen till el- och gasnäten (de nya Sapei-kablarna och Galsi-gasledningen) (30).

| (83) | Enligt Italien är åtgärden även avtagande eftersom förmånspriset indexeras på grundval av variationerna i bränslepriserna, och endast kan öka eller förbli oförändrat. |
| --- | --- |

(83)

Enligt Italien är åtgärden även avtagande eftersom förmånspriset indexeras på grundval av variationerna i bränslepriserna, och endast kan öka eller förbli oförändrat.

4.2   Ärende C 13/06

4.2.1   Synpunkter från Portovesme

| (84) | Portovesme ansåg att 2005 års tariffer inte snedvrider konkurrensen, att de är nödvändiga för att säkra överlevnaden för de berörda industrierna och att de kan anses förenliga som regionalstöd. Företagets arguments liknar de synpunkter som har framförts av Italien, till vilka det hänvisas (se skälen 87–104). |
| --- | --- |

(84)

Portovesme ansåg att 2005 års tariffer inte snedvrider konkurrensen, att de är nödvändiga för att säkra överlevnaden för de berörda industrierna och att de kan anses förenliga som regionalstöd. Företagets arguments liknar de synpunkter som har framförts av Italien, till vilka det hänvisas (se skälen 87–104).

4.2.2   Synpunkter från Eurallumina

| (85) | Även Eurallumina ansåg att 2005 års tariffer inte snedvrider konkurrensen, att de är nödvändiga för att säkra överlevnaden för de berörda industrierna och att de kan anses förenliga som regionalstöd. Företagets arguments liknar de synpunkter som har framförts av Italien, till vilka det hänvisas. |
| --- | --- |

(85)

Även Eurallumina ansåg att 2005 års tariffer inte snedvrider konkurrensen, att de är nödvändiga för att säkra överlevnaden för de berörda industrierna och att de kan anses förenliga som regionalstöd. Företagets arguments liknar de synpunkter som har framförts av Italien, till vilka det hänvisas.

4.2.3   Synpunkter från andra berörda parter

| (86) | De två konkurrenter till Portovesme och Syndial som hade inkommit med synpunkter i ärende C 38/B/04 lämnade synpunkter även på detta ärende. Båda hävdade att den omtvistade åtgärden utgör driftsstöd som bör anses som oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(86)

De två konkurrenter till Portovesme och Syndial som hade inkommit med synpunkter i ärende C 38/B/04 lämnade synpunkter även på detta ärende. Båda hävdade att den omtvistade åtgärden utgör driftsstöd som bör anses som oförenligt med den inre marknaden.

4.2.4   Synpunkter från Italien

| (87) | Italien hävdade att 2005 års tariffer skiljer sig stort från de tariffer som genomförts 2004, eftersom de nu uppfyllde kraven i riktlinjerna för regionalstöd. |
| --- | --- |

(87)

Italien hävdade att 2005 års tariffer skiljer sig stort från de tariffer som genomförts 2004, eftersom de nu uppfyllde kraven i riktlinjerna för regionalstöd.

| (88) | Enligt Italien kan tarifferna vid en ytlig bedömning klassificeras som driftsstöd, men de ingår i en uppsättning av åtgärder avsedda att främja den regionala utvecklingen på Sardinien. Italien uppmärksammade särskilt den nära kopplingen mellan tarifferna och det åtagande om att göra långsiktiga investeringar som stödmottagarna måste ingå. Bestämmelsen om att genomförandet av åtgärden förutsätter ett godkännande från kommissionen vittnar enligt Italien på åtgärdens karaktär av regionalstöd. |
| --- | --- |

(88)

Enligt Italien kan tarifferna vid en ytlig bedömning klassificeras som driftsstöd, men de ingår i en uppsättning av åtgärder avsedda att främja den regionala utvecklingen på Sardinien. Italien uppmärksammade särskilt den nära kopplingen mellan tarifferna och det åtagande om att göra långsiktiga investeringar som stödmottagarna måste ingå. Bestämmelsen om att genomförandet av åtgärden förutsätter ett godkännande från kommissionen vittnar enligt Italien på åtgärdens karaktär av regionalstöd.

| (89) | Det samförståndsavtal (protocollo d’intesa) som ingåtts mellan regionen och stödmottagarna är grundpelaren i strategin. Samförståndsavtalet innehåller följande villkor:






  a) | Produktionsinvesteringar som beskrivs i de industriplaner som lämnats av stödmottagarna. |
| --- | --- | --- |

(89)

Det samförståndsavtal (protocollo d’intesa) som ingåtts mellan regionen och stödmottagarna är grundpelaren i strategin. Samförståndsavtalet innehåller följande villkor:

a)

Produktionsinvesteringar som beskrivs i de industriplaner som lämnats av stödmottagarna.

| b) | Ett snabbt godkännande av energianslutningsinfrastruktur som ger stödmottagarna tillgång till energi till konkurrenskraftiga priser (Galsi-gasledningen och Sapei-kablarna). |
| --- | --- |

b)

Ett snabbt godkännande av energianslutningsinfrastruktur som ger stödmottagarna tillgång till energi till konkurrenskraftiga priser (Galsi-gasledningen och Sapei-kablarna).

| c) | Tilldelning av en integrerad koncession för utvinning av Sulcis-kolgruvan och anläggande/drift av ett nytt koleldat kraftverk avsett att förse stödmottagarna med energi. |
| --- | --- |

c)

Tilldelning av en integrerad koncession för utvinning av Sulcis-kolgruvan och anläggande/drift av ett nytt koleldat kraftverk avsett att förse stödmottagarna med energi.

| d) | De förmånliga tarifferna. |
| --- | --- |

d)

De förmånliga tarifferna.

| (90) | Italien ansåg att tarifferna bör betraktas som ett politiskt instrument avsett att skydda sektorer som hotas av höga energipriser, och som annars skulle omlokaliseras utanför Italien och EU till följd av den aggressiva konkurrensen från företag utanför EU med lägre produktionskostnader. Syftet var att tarifferna skulle tillämpas till dess att den planerade infrastrukturen slutförts och en konkurrensutsatt inre marknad för energi inrättats. Åtgärden är i linje med tanken bakom regionalstöd eftersom den främjar ekonomisk tillväxt och sysselsättning på en ö där den energiintensiva industrin har en konkurrensnackdel, inte bara till följd av den bristande avregleringen av elmarknaden, utan även på grund av exceptionella infrastrukturbrister på Sardinien när det gäller anslutningen till de nationella el- och gasnäten. |
| --- | --- |

(90)

Italien ansåg att tarifferna bör betraktas som ett politiskt instrument avsett att skydda sektorer som hotas av höga energipriser, och som annars skulle omlokaliseras utanför Italien och EU till följd av den aggressiva konkurrensen från företag utanför EU med lägre produktionskostnader. Syftet var att tarifferna skulle tillämpas till dess att den planerade infrastrukturen slutförts och en konkurrensutsatt inre marknad för energi inrättats. Åtgärden är i linje med tanken bakom regionalstöd eftersom den främjar ekonomisk tillväxt och sysselsättning på en ö där den energiintensiva industrin har en konkurrensnackdel, inte bara till följd av den bristande avregleringen av elmarknaden, utan även på grund av exceptionella infrastrukturbrister på Sardinien när det gäller anslutningen till de nationella el- och gasnäten.

| (91) | Som stöd för denna integrerade strategi citerade Italien den första rapporten från högnivågruppen för konkurrenskraft, energi och miljö (31), där man fann att avregleringen av energisektorn inte hade gett tillfredsställande resultat, att bättre anslutningar var nödvändiga och att långsiktiga försörjningsavtal med förutsägbara priser eller partnerskap mellan kunder och elleverantörer är önskvärt. Italien hävdade att de åtgärder som planerades för Sardinien låg i linje med detta, men att kortsiktiga åtgärder som tarifferna också behövdes för att säkra den sardinska industrins konkurrenskraft och garantera dess överlevnad till dess att de planerade investeringarna har genomförts och de strukturella problemen har lösts. |
| --- | --- |

(91)

Som stöd för denna integrerade strategi citerade Italien den första rapporten från högnivågruppen för konkurrenskraft, energi och miljö (31), där man fann att avregleringen av energisektorn inte hade gett tillfredsställande resultat, att bättre anslutningar var nödvändiga och att långsiktiga försörjningsavtal med förutsägbara priser eller partnerskap mellan kunder och elleverantörer är önskvärt. Italien hävdade att de åtgärder som planerades för Sardinien låg i linje med detta, men att kortsiktiga åtgärder som tarifferna också behövdes för att säkra den sardinska industrins konkurrenskraft och garantera dess överlevnad till dess att de planerade investeringarna har genomförts och de strukturella problemen har lösts.

| (92) | Italien hävdade att det inte går att jämföra de elpriser som betalas av de sardinska stödmottagarna med de genomsnittliga elpriser som betalas av jämförbara företag på det italienska fastlandet, eftersom energiintensiva företag köper el via bilaterala avtal som inte är offentliga. Enligt Italien är det fel av kommissionen att göra en jämförelse baserad på priser som registrerats på energibörser, eftersom företagen endast handlar in en marginell del av sin energiförsörjning på börser. |
| --- | --- |

(92)

Italien hävdade att det inte går att jämföra de elpriser som betalas av de sardinska stödmottagarna med de genomsnittliga elpriser som betalas av jämförbara företag på det italienska fastlandet, eftersom energiintensiva företag köper el via bilaterala avtal som inte är offentliga. Enligt Italien är det fel av kommissionen att göra en jämförelse baserad på priser som registrerats på energibörser, eftersom företagen endast handlar in en marginell del av sin energiförsörjning på börser.

| (93) | Enligt Italien är priser som förhandlats fram genom bilaterala avtal endast gynnsamma för konsumenterna om de fritt kan välja leverantörer och köpa el som producerats med konkurrenskraftiga tekniker. Detta är inte möjligt på Sardinien, där kraftverken inte kan producera billig el eftersom det inte finns tillgång till naturgas. Dessutom hindras investeringar i modern elproduktion av den begränsade elanslutningen, som gör det omöjligt att exportera el. Andra faktorer som spelar in är marknadskoncentration och den roll som dominerande aktörer spelar. |
| --- | --- |

(93)

Enligt Italien är priser som förhandlats fram genom bilaterala avtal endast gynnsamma för konsumenterna om de fritt kan välja leverantörer och köpa el som producerats med konkurrenskraftiga tekniker. Detta är inte möjligt på Sardinien, där kraftverken inte kan producera billig el eftersom det inte finns tillgång till naturgas. Dessutom hindras investeringar i modern elproduktion av den begränsade elanslutningen, som gör det omöjligt att exportera el. Andra faktorer som spelar in är marknadskoncentration och den roll som dominerande aktörer spelar.

| (94) | Under dessa omständigheter är det enligt Italien motiverat att tillämpa tariffer som stabiliserar elpriserna till dess att effektivare konkurrens uppnås på elmarknaden. Italien hävdade återigen att de förmånliga tarifferna simulerar mekanismer som skulle fungera på en fullt konkurrensutsatt marknad. |
| --- | --- |

(94)

Under dessa omständigheter är det enligt Italien motiverat att tillämpa tariffer som stabiliserar elpriserna till dess att effektivare konkurrens uppnås på elmarknaden. Italien hävdade återigen att de förmånliga tarifferna simulerar mekanismer som skulle fungera på en fullt konkurrensutsatt marknad.

| (95) | När det gäller överkapaciteten i elproduktionen, som fick kommissionen att tvivla på att elpriserna på Sardinien är högre än på det italienska fastlandet (eftersom överkapacitet snarare skulle uppmuntra elproducenterna att sälja till konkurrensutsatta priser till stora förbrukare – se skäl 47), framförde Italien följande argument. Den sardinska överkapaciteten i elproduktionen kan inte leda till lägre priser för konsumenterna eftersom överkapaciteten i just detta fall beror på begränsade anslutningar, vilket gör att det är nödvändigt att ha en mycket stor elreserv för att kunna trygga kontinuiteten i elförsörjningen på ön (32). Eftersom reserven i alla händelser ersätts via avgifter som tas ut av alla slutanvändare av el, har elproducenterna inget intresse av att sälja den el som produceras genom denna lediga kapacitet till mer konkurrenskraftiga priser. |
| --- | --- |

(95)

När det gäller överkapaciteten i elproduktionen, som fick kommissionen att tvivla på att elpriserna på Sardinien är högre än på det italienska fastlandet (eftersom överkapacitet snarare skulle uppmuntra elproducenterna att sälja till konkurrensutsatta priser till stora förbrukare – se skäl 47), framförde Italien följande argument. Den sardinska överkapaciteten i elproduktionen kan inte leda till lägre priser för konsumenterna eftersom överkapaciteten i just detta fall beror på begränsade anslutningar, vilket gör att det är nödvändigt att ha en mycket stor elreserv för att kunna trygga kontinuiteten i elförsörjningen på ön (32). Eftersom reserven i alla händelser ersätts via avgifter som tas ut av alla slutanvändare av el, har elproducenterna inget intresse av att sälja den el som produceras genom denna lediga kapacitet till mer konkurrenskraftiga priser.

| (96) | Enligt Italien är åtgärden proportionerlig eftersom det pris som fastställts av AEEG för 2005 (se skäl 34) motsvarar det genomsnittliga pris som betalas i EU av stödmottagarnas konkurrenter och som beräknas objektivt av myndigheten. Italien påpekade också att i medlemsstater med reglerade tariffer betalade stora industrikonsumenter så låga priser som 25 euro per MWh för sin elförsörjning under 2005. |
| --- | --- |

(96)

Enligt Italien är åtgärden proportionerlig eftersom det pris som fastställts av AEEG för 2005 (se skäl 34) motsvarar det genomsnittliga pris som betalas i EU av stödmottagarnas konkurrenter och som beräknas objektivt av myndigheten. Italien påpekade också att i medlemsstater med reglerade tariffer betalade stora industrikonsumenter så låga priser som 25 euro per MWh för sin elförsörjning under 2005.

| (97) | Italien bestred därför de uppgifter som lämnats av klagandena. Enligt Italiens åsikt är uppgifterna metodiskt felaktiga, eftersom de genomsnittliga elpriser som betalas av stödmottagarnas konkurrenter i EU överskattas. |
| --- | --- |

(97)

Italien bestred därför de uppgifter som lämnats av klagandena. Enligt Italiens åsikt är uppgifterna metodiskt felaktiga, eftersom de genomsnittliga elpriser som betalas av stödmottagarnas konkurrenter i EU överskattas.

| (98) | Enligt Italien är ordningens varaktighet på sex år i stället för fem motiverad av behovet av att invänta slutförandet av energiinfrastrukturen. |
| --- | --- |

(98)

Enligt Italien är ordningens varaktighet på sex år i stället för fem motiverad av behovet av att invänta slutförandet av energiinfrastrukturen.

| (99) | Italien hävdade också att kravet på avtagande uppfylls. Tarifferna är avtagande eftersom de justeras enligt ett viktat genomsnitt av variationerna på elbörserna i Amsterdam och Frankfurt och endast kan öka, inte minska. |
| --- | --- |

(99)

Italien hävdade också att kravet på avtagande uppfylls. Tarifferna är avtagande eftersom de justeras enligt ett viktat genomsnitt av variationerna på elbörserna i Amsterdam och Frankfurt och endast kan öka, inte minska.

| (100) | Tarifferna kopplas till prisvariationerna på elbörserna eftersom detta enligt Italien är ett objektivt riktmärke som i stort sett är representativt för tendenserna i energipriserna. Italien vidhöll emellertid att de faktiska prishöjningarna för energiintensiva användare i EU i allmänhet är avsevärt lägre än de höjningar som registreras på börserna eftersom sådana användare betalar priser som fastställts genom bilaterala avtal eller av staten om tarifferna är reglerade, och att dessa priser är mindre benägna att variera. |
| --- | --- |

(100)

Tarifferna kopplas till prisvariationerna på elbörserna eftersom detta enligt Italien är ett objektivt riktmärke som i stort sett är representativt för tendenserna i energipriserna. Italien vidhöll emellertid att de faktiska prishöjningarna för energiintensiva användare i EU i allmänhet är avsevärt lägre än de höjningar som registreras på börserna eftersom sådana användare betalar priser som fastställts genom bilaterala avtal eller av staten om tarifferna är reglerade, och att dessa priser är mindre benägna att variera.

| (101) | Italien ansåg att den årliga ökning på 4 % som tillämpas på de sardinska tarifferna är i linje med de ökningar av energipriserna som tillämpas på deras direkta EU-konkurrenter. |
| --- | --- |

(101)

Italien ansåg att den årliga ökning på 4 % som tillämpas på de sardinska tarifferna är i linje med de ökningar av energipriserna som tillämpas på deras direkta EU-konkurrenter.

| (102) | Italien påpekade vidare att det i EU finns åtgärder med motsvarande följder som de omtvistade förmånliga tarifferna och hävdade att alla åtgärder bör bedömas på samma sätt, oavsett form, eftersom det gemensamma målet är att garantera överlevnaden för energiintensiva industrier i EU och förebygga att de omlokaliseras utanför det nationella territoriet. |
| --- | --- |

(102)

Italien påpekade vidare att det i EU finns åtgärder med motsvarande följder som de omtvistade förmånliga tarifferna och hävdade att alla åtgärder bör bedömas på samma sätt, oavsett form, eftersom det gemensamma målet är att garantera överlevnaden för energiintensiva industrier i EU och förebygga att de omlokaliseras utanför det nationella territoriet.

| (103) | Trots att Sardinien från 2007 och framåt inte längre omfattas av bestämmelserna om regionalt driftstöd hävdade Italien att riktlinjerna för regionalstöd innehåller bestämmelser om avveckling av befintliga ordningar vid den tidpunkt då en region upphör att vara berättigad till undantaget i enlighet med artikel 107.3 a i EUF-fördraget. Kommissionen kunde därför fortfarande godkänna åtgärden enligt 2007 års riktlinjer för regionalstöd. I alla händelser hävdade Italien att den omtvistade åtgärden inte bör betraktas som ordinarie driftsstöd. |
| --- | --- |

(103)

Trots att Sardinien från 2007 och framåt inte längre omfattas av bestämmelserna om regionalt driftstöd hävdade Italien att riktlinjerna för regionalstöd innehåller bestämmelser om avveckling av befintliga ordningar vid den tidpunkt då en region upphör att vara berättigad till undantaget i enlighet med artikel 107.3 a i EUF-fördraget. Kommissionen kunde därför fortfarande godkänna åtgärden enligt 2007 års riktlinjer för regionalstöd. I alla händelser hävdade Italien att den omtvistade åtgärden inte bör betraktas som ordinarie driftsstöd.

| (104) | Italien hävdade återigen att tarifferna inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna på grundval av de argument som redan angetts med avseende på aluminium, zink och bly i skäl 76. Italien vidhöll att samma resonemang gäller för den kemiska industrin. Italien påpekade vidare att importen 2003 av kemiska produkter till Italien var större än exporten och att EU:s och Italiens produktion hade rasat sedan 2001. Med särskild hänvisning till PVC, som är den huvudsakliga tillämpningen för klor, påpekade Italien att det finns ett produktionsunderskott i landet. År 2002 producerades endast 470 000 ton PVC i landet, medan förbrukningen uppgick till 970 000 ton. |
| --- | --- |

(104)

Italien hävdade återigen att tarifferna inte påverkar handeln mellan medlemsstaterna på grundval av de argument som redan angetts med avseende på aluminium, zink och bly i skäl 76. Italien vidhöll att samma resonemang gäller för den kemiska industrin. Italien påpekade vidare att importen 2003 av kemiska produkter till Italien var större än exporten och att EU:s och Italiens produktion hade rasat sedan 2001. Med särskild hänvisning till PVC, som är den huvudsakliga tillämpningen för klor, påpekade Italien att det finns ett produktionsunderskott i landet. År 2002 producerades endast 470 000 ton PVC i landet, medan förbrukningen uppgick till 970 000 ton.

5.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

5.1   Förekomst av statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget

| (105) | En åtgärd utgör stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget om den uppfyller följande villkor: a) den medför en fördel för mottagaren, b) den beviljas av staten eller med statliga medel, c) den är selektiv och d) den påverkar handeln inom unionen och hotar att snedvrida konkurrensen inom EU. |
| --- | --- |

(105)

En åtgärd utgör stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget om den uppfyller följande villkor: a) den medför en fördel för mottagaren, b) den beviljas av staten eller med statliga medel, c) den är selektiv och d) den påverkar handeln inom unionen och hotar att snedvrida konkurrensen inom EU.

5.1.1   Förekomsten av en fördel

| (106) | Inom ramen för tariffordningarna 2004 och 2005 ingrep staten för att subventionera det elpris som stödmottagarna förhandlat fram med sina leverantörer. År 2004 skulle Portovesme till exempel enligt det bilaterala leveransavtal som gällde vid tidpunkten och utan kompensationsbetalningar ha betalat 63 euro per MWh (33) och Eurallumina 65,95 euro per MWh. Dessa siffror har lämnats av Italien och stödmottagarna själva och bestrids därför inte. |
| --- | --- |

(106)

Inom ramen för tariffordningarna 2004 och 2005 ingrep staten för att subventionera det elpris som stödmottagarna förhandlat fram med sina leverantörer. År 2004 skulle Portovesme till exempel enligt det bilaterala leveransavtal som gällde vid tidpunkten och utan kompensationsbetalningar ha betalat 63 euro per MWh (33) och Eurallumina 65,95 euro per MWh. Dessa siffror har lämnats av Italien och stödmottagarna själva och bestrids därför inte.

| (107) | Enligt uppgifter som lämnats av Italien översteg det elpris som Syndial förhandlat fram 2005 med sin leverantör 60 euro per MWh, medan tariffen skulle sänka priset till 27 euro per MWh. Syftet med de två åtgärderna var att staten skulle ersätta stödmottagarna för de extrakostnader de hade ådragit sig för att köpa el på Sardinien jämfört med de genomsnittliga priser som betalas av deras EU-konkurrenter. |
| --- | --- |

(107)

Enligt uppgifter som lämnats av Italien översteg det elpris som Syndial förhandlat fram 2005 med sin leverantör 60 euro per MWh, medan tariffen skulle sänka priset till 27 euro per MWh. Syftet med de två åtgärderna var att staten skulle ersätta stödmottagarna för de extrakostnader de hade ådragit sig för att köpa el på Sardinien jämfört med de genomsnittliga priser som betalas av deras EU-konkurrenter.

| (108) | Portovesme hävdar att det förmånliga priset motsvarar det pris som skulle råda på en helt konkurrensutsatt marknad och att det därför inte föreligger en fördel. Kommissionen har redan avvisat det resonemang som framförs i Alcoa-ärendet, som rörde praktiskt taget identiska tariffer. Vid bedömningen av förekomsten av en fördel har varken unionens domstolar eller kommissionen någonsin beaktat hur situationen skulle se ut på en hypotetisk, bättre fungerande marknad. De villkor som råder på de aktuella berörda marknaderna används genomgående som referens (34). |
| --- | --- |

(108)

Portovesme hävdar att det förmånliga priset motsvarar det pris som skulle råda på en helt konkurrensutsatt marknad och att det därför inte föreligger en fördel. Kommissionen har redan avvisat det resonemang som framförs i Alcoa-ärendet, som rörde praktiskt taget identiska tariffer. Vid bedömningen av förekomsten av en fördel har varken unionens domstolar eller kommissionen någonsin beaktat hur situationen skulle se ut på en hypotetisk, bättre fungerande marknad. De villkor som råder på de aktuella berörda marknaderna används genomgående som referens (34).

| (109) | Dessutom innebär detta argument att om en marknad inte fungerar korrekt så kan en medlemsstat sätta priser som simulerar villkoren vid effektiv konkurrens (se Italiens kommentar i skäl 72). |
| --- | --- |

(109)

Dessutom innebär detta argument att om en marknad inte fungerar korrekt så kan en medlemsstat sätta priser som simulerar villkoren vid effektiv konkurrens (se Italiens kommentar i skäl 72).

| (110) | Detta resonemang kan inte godtas eftersom det strider mot den fastställda principen i unionens rättspraxis enligt vilken ”den omständigheten att en medlemsstat genom ensidiga åtgärder försöker anpassa konkurrensvillkoren i en viss näringssektor till de villkor som gäller i andra medlemsstater inte kan frånta dessa åtgärder deras karaktär av stöd” (35). Kommissionen anser att denna princip även kan tillämpas på situationer där en medlemsstat försöker anpassa konkurrensvillkoren till de villkor som råder på en fullt konkurrensutsatt marknad. |
| --- | --- |

(110)

Detta resonemang kan inte godtas eftersom det strider mot den fastställda principen i unionens rättspraxis enligt vilken ”den omständigheten att en medlemsstat genom ensidiga åtgärder försöker anpassa konkurrensvillkoren i en viss näringssektor till de villkor som gäller i andra medlemsstater inte kan frånta dessa åtgärder deras karaktär av stöd” (35). Kommissionen anser att denna princip även kan tillämpas på situationer där en medlemsstat försöker anpassa konkurrensvillkoren till de villkor som råder på en fullt konkurrensutsatt marknad.

| (111) | Om man följer detta förslag så skulle ytterligare stöd som beviljas av en medlemsstat för att kompensera skillnaden mellan ett fritt förhandlat pris mellan två marknadsaktörer och det teoretiska pris som eventuellt kunde ha förhandlats fram i en fullt konkurrensutsatt situation inte utgöra statligt stöd. Detta skulle omintetgöra själva syftet med övervakning av statligt stöd. |
| --- | --- |

(111)

Om man följer detta förslag så skulle ytterligare stöd som beviljas av en medlemsstat för att kompensera skillnaden mellan ett fritt förhandlat pris mellan två marknadsaktörer och det teoretiska pris som eventuellt kunde ha förhandlats fram i en fullt konkurrensutsatt situation inte utgöra statligt stöd. Detta skulle omintetgöra själva syftet med övervakning av statligt stöd.

| (112) | Italien hävdar dock att dess tariffer är exakt likadana som Alumix-tariffen, som enligt kommissionen inte utgjorde statligt stöd (se skäl 74), och att även dessa tariffer bör anses som fria från stöd. |
| --- | --- |

(112)

Italien hävdar dock att dess tariffer är exakt likadana som Alumix-tariffen, som enligt kommissionen inte utgjorde statligt stöd (se skäl 74), och att även dessa tariffer bör anses som fria från stöd.

| (113) | Kommissionen påpekar emellertid att den situation som den tog ställning till i Alumixärendet såg helt annorlunda ut. I fråga om Alumix beviljades tariffen av Enel, som på den tiden var ett helstatligt monopol, på en elmarknad som ännu inte hade avreglerats (36). I en sådan situation måste kommissionen avgöra om Enel sålde till ett konstgjort lågt pris eller agerade som en rationell aktör i en marknadsekonomi. Eftersom Enel hade monopol på produktion och leverans av el fanns det inget konkurrensutsatt marknadspris som kommissionen kunde jämföra med för att bedöma förekomsten av en fördel. Kommissionen använde därför en metod för att fastställa det lägsta teoretiska marknadspris som en rationell leverantör skulle vara beredd att bevilja sin ”bästa kund”. |
| --- | --- |

(113)

Kommissionen påpekar emellertid att den situation som den tog ställning till i Alumixärendet såg helt annorlunda ut. I fråga om Alumix beviljades tariffen av Enel, som på den tiden var ett helstatligt monopol, på en elmarknad som ännu inte hade avreglerats (36). I en sådan situation måste kommissionen avgöra om Enel sålde till ett konstgjort lågt pris eller agerade som en rationell aktör i en marknadsekonomi. Eftersom Enel hade monopol på produktion och leverans av el fanns det inget konkurrensutsatt marknadspris som kommissionen kunde jämföra med för att bedöma förekomsten av en fördel. Kommissionen använde därför en metod för att fastställa det lägsta teoretiska marknadspris som en rationell leverantör skulle vara beredd att bevilja sin ”bästa kund”.

| (114) | Denna metod kan dock inte tillämpas i en situation där slutanvändarna förhandlar om priserna med elleverantörer på en avreglerad marknad och sedan subventioneras med kompensationsbetalningar i efterhand. Därför är den analys som fördes i Alumix-beslutet och kommissionens slutsatser i det ärendet uppenbart helt irrelevanta, vilket också framfördes i förstainstansrättens utslag som godkände beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet i Alcoa-ärendet (37) (punkt 132 i domen). |
| --- | --- |

(114)

Denna metod kan dock inte tillämpas i en situation där slutanvändarna förhandlar om priserna med elleverantörer på en avreglerad marknad och sedan subventioneras med kompensationsbetalningar i efterhand. Därför är den analys som fördes i Alumix-beslutet och kommissionens slutsatser i det ärendet uppenbart helt irrelevanta, vilket också framfördes i förstainstansrättens utslag som godkände beslutet att inleda det formella granskningsförfarandet i Alcoa-ärendet (37) (punkt 132 i domen).

| (115) | Kontrollen av marknadsekonomins funktion är inte tillämplig i föreliggande ärende. Ståndpunkten skulle behöva bedömas mot bakgrund av kontrollen av marknadsekonomins funktion om staten säljer el till de berörda företagen, antingen direkt eller genom ett statsägt företag, vilket den gjorde i Alumixärendet. Men i det här fallet levereras elen av privata företag. Därför finns det inget behov, vilket förelåg i Alumixärendet, av att undersöka huruvida statens agerande är jämförbart med en rationell marknadsaktörs. |
| --- | --- |

(115)

Kontrollen av marknadsekonomins funktion är inte tillämplig i föreliggande ärende. Ståndpunkten skulle behöva bedömas mot bakgrund av kontrollen av marknadsekonomins funktion om staten säljer el till de berörda företagen, antingen direkt eller genom ett statsägt företag, vilket den gjorde i Alumixärendet. Men i det här fallet levereras elen av privata företag. Därför finns det inget behov, vilket förelåg i Alumixärendet, av att undersöka huruvida statens agerande är jämförbart med en rationell marknadsaktörs.

| (116) | Slutsatsen måste därför vara att 2004 och 2005 års ordning för kompensationsbetalningar har som syfte att lindra de avgifter som skulle betalas enligt det försörjningsavtal som ingåtts av stödmottagarna och som normalt skulle ha inbegripits i företagens budgetar. Enligt väletablerad rättspraxis medför de omtvistade åtgärderna därför en ekonomisk fördel för mottagarna (38). |
| --- | --- |

(116)

Slutsatsen måste därför vara att 2004 och 2005 års ordning för kompensationsbetalningar har som syfte att lindra de avgifter som skulle betalas enligt det försörjningsavtal som ingåtts av stödmottagarna och som normalt skulle ha inbegripits i företagens budgetar. Enligt väletablerad rättspraxis medför de omtvistade åtgärderna därför en ekonomisk fördel för mottagarna (38).

5.1.2   Selektivitet

| (117) | Eftersom de förmånliga eltarifferna i Italien endast beviljas företag som driver befintliga anläggningar på Sardinien och tillhör en stängd förteckning över företag som anges i de lagstiftnings- och regleringsinstrument som utgör den rättsliga grunden för åtgärderna, är fördelen selektiv. |
| --- | --- |

(117)

Eftersom de förmånliga eltarifferna i Italien endast beviljas företag som driver befintliga anläggningar på Sardinien och tillhör en stängd förteckning över företag som anges i de lagstiftnings- och regleringsinstrument som utgör den rättsliga grunden för åtgärderna, är fördelen selektiv.

5.1.3   Statliga medel och statens ansvar

| (118) | Enligt etablerad rättspraxis kan en fördel kategoriseras som statligt stöd enligt artikel 87.1 i EUF-fördraget endast om den beviljas direkt eller indirekt genom statliga medel (39) och kan tillskrivas staten (40). |
| --- | --- |

(118)

Enligt etablerad rättspraxis kan en fördel kategoriseras som statligt stöd enligt artikel 87.1 i EUF-fördraget endast om den beviljas direkt eller indirekt genom statliga medel (39) och kan tillskrivas staten (40).

| (119) | Såsom förklaras i skäl 28 finansieras de berörda kompensationsbetalningarna genom en skatteliknande avgift som kompensationsfonden tar in genom eltariffens A4-komponent. Denna avgift är obligatorisk genom AEEG-beslut som genomför nationell lagstiftning. Kompensationsfonden är ett offentligt organ som har inrättats genom lag och som fullgör sina åligganden enligt exakta instruktioner i AEEG:s beslut. |
| --- | --- |

(119)

Såsom förklaras i skäl 28 finansieras de berörda kompensationsbetalningarna genom en skatteliknande avgift som kompensationsfonden tar in genom eltariffens A4-komponent. Denna avgift är obligatorisk genom AEEG-beslut som genomför nationell lagstiftning. Kompensationsfonden är ett offentligt organ som har inrättats genom lag och som fullgör sina åligganden enligt exakta instruktioner i AEEG:s beslut.

| (120) | Det är också etablerad rättspraxis att intäkterna från en avgift som är obligatorisk enligt nationell lag, och som betalas till ett organ som har inrättats genom lag, utgör statliga medel i den mening som avses i artikel 87.1 i EUF-fördraget när de är öronmärkta för finansiering av en åtgärd som uppfyller de övriga villkoren i samma artikel (41). |
| --- | --- |

(120)

Det är också etablerad rättspraxis att intäkterna från en avgift som är obligatorisk enligt nationell lag, och som betalas till ett organ som har inrättats genom lag, utgör statliga medel i den mening som avses i artikel 87.1 i EUF-fördraget när de är öronmärkta för finansiering av en åtgärd som uppfyller de övriga villkoren i samma artikel (41).

| (121) | Italien hänvisar till domstolens dom i PreussenElektra (42) för att underbygga sitt påstående om att den aktuella åtgärden inte finansieras med statliga medel. Italien hävdar att de medel som behövs för att finansiera tariffen överförs från privata instanser (elkonsumenterna) till privata parter (stödmottagarna), och att statens roll är begränsad till att den antar en lag som föreskriver utbetalning av de belopp som krävs utan någon möjlighet att använda medlen på annat sätt än för att genomföra den lagstadgade ordningen. Italien och flera av stödmottagarna betonar särskilt att kompensationsfonden inte kan utöva någon kontroll över medlen utan enbart fungerar som en mellanhand. |
| --- | --- |

(121)

Italien hänvisar till domstolens dom i PreussenElektra (42) för att underbygga sitt påstående om att den aktuella åtgärden inte finansieras med statliga medel. Italien hävdar att de medel som behövs för att finansiera tariffen överförs från privata instanser (elkonsumenterna) till privata parter (stödmottagarna), och att statens roll är begränsad till att den antar en lag som föreskriver utbetalning av de belopp som krävs utan någon möjlighet att använda medlen på annat sätt än för att genomföra den lagstadgade ordningen. Italien och flera av stödmottagarna betonar särskilt att kompensationsfonden inte kan utöva någon kontroll över medlen utan enbart fungerar som en mellanhand.

| (122) | I PreussenElektra-domen ansåg domstolen att en skyldighet för privata elleverantörer att köpa el från förnybara källor till minimipriser som är högre än det verkliga ekonomiska värdet för den typen av el inte utgjorde statligt stöd eftersom åtgärden inte inbegrep någon direkt eller indirekt överföring av statens medel. |
| --- | --- |

(122)

I PreussenElektra-domen ansåg domstolen att en skyldighet för privata elleverantörer att köpa el från förnybara källor till minimipriser som är högre än det verkliga ekonomiska värdet för den typen av el inte utgjorde statligt stöd eftersom åtgärden inte inbegrep någon direkt eller indirekt överföring av statens medel.

| (123) | Kommissionen påpekar att i fråga om PreussenElektra överfördes de medel som behövdes för att finansiera åtgärden direkt från elleverantörerna till producenterna av förnybar energi, utan att passera något offentligt organ. Inom det systemet kunde medlemsstatens myndigheter aldrig förfoga över de belopp som överfördes. I föreliggande ärende passerar medlen däremot ett offentligt organ, kompensationsfonden, innan de överförs till slutmottagaren. Rättspraxis i domen PreussenElektra omfattar således inte samma slags faktiska omständigheter och är därför inte relevant i föreliggande ärende. |
| --- | --- |

(123)

Kommissionen påpekar att i fråga om PreussenElektra överfördes de medel som behövdes för att finansiera åtgärden direkt från elleverantörerna till producenterna av förnybar energi, utan att passera något offentligt organ. Inom det systemet kunde medlemsstatens myndigheter aldrig förfoga över de belopp som överfördes. I föreliggande ärende passerar medlen däremot ett offentligt organ, kompensationsfonden, innan de överförs till slutmottagaren. Rättspraxis i domen PreussenElektra omfattar således inte samma slags faktiska omständigheter och är därför inte relevant i föreliggande ärende.

| (124) | Domen i Pearle-målet (43) är inte heller till någon hjälp för Italien eller stödmottagarna. I Pearle-domen fastställde domstolen att intäkterna från en avgift som överförs via ett offentligt organ under vissa exakt definierade omständigheter inte utgör statliga medel. I fråga om Pearle finansierades åtgärderna helt och hållet av en ekonomisk sektor och enbart på den sektorns initiativ. Medlen samlades in genom en skatteliknande avgift via ett offentligt organ som under hela processen inte hade någon tillgång till medlen. Det fanns dessutom en koppling mellan de enheter som betalade avgiften och de som hade fördel av åtgärden. |
| --- | --- |

(124)

Domen i Pearle-målet (43) är inte heller till någon hjälp för Italien eller stödmottagarna. I Pearle-domen fastställde domstolen att intäkterna från en avgift som överförs via ett offentligt organ under vissa exakt definierade omständigheter inte utgör statliga medel. I fråga om Pearle finansierades åtgärderna helt och hållet av en ekonomisk sektor och enbart på den sektorns initiativ. Medlen samlades in genom en skatteliknande avgift via ett offentligt organ som under hela processen inte hade någon tillgång till medlen. Det fanns dessutom en koppling mellan de enheter som betalade avgiften och de som hade fördel av åtgärden.

| (125) | Italien hävdar att kompensationsfonden inte har någon bestämmanderätt när det gäller utbetalning av medlen eftersom dessa är öronmärkta för finansiering av tarifferna och aldrig ingår i den ”offentliga finansieringen”. Staten kan därför inte fritt disponera medlen, och de utgör följaktligen inte heller statliga medel. |
| --- | --- |

(125)

Italien hävdar att kompensationsfonden inte har någon bestämmanderätt när det gäller utbetalning av medlen eftersom dessa är öronmärkta för finansiering av tarifferna och aldrig ingår i den ”offentliga finansieringen”. Staten kan därför inte fritt disponera medlen, och de utgör följaktligen inte heller statliga medel.

| (126) | Inledningsvis bör det påpekas att även om vissa av Pearle-kriterierna subjektivt sett kan anses väga tyngre än andra, finns det inte något sådant begrepp som ”nyckelkriterium” i fråga om Pearle. De tester som räknas upp i domen är kumulativa. Detta är också förstainstansrättens tolkning i målet Earl Salvat, där rätten granskade en skatteliknande avgift mot bakgrund av vart och ett av Pearle-kriterierna (44). |
| --- | --- |

(126)

Inledningsvis bör det påpekas att även om vissa av Pearle-kriterierna subjektivt sett kan anses väga tyngre än andra, finns det inte något sådant begrepp som ”nyckelkriterium” i fråga om Pearle. De tester som räknas upp i domen är kumulativa. Detta är också förstainstansrättens tolkning i målet Earl Salvat, där rätten granskade en skatteliknande avgift mot bakgrund av vart och ett av Pearle-kriterierna (44).

| (127) | Innan kommissionen övervägde kompensationsfondens roll undersökte den huruvida de övriga Pearle-kriterierna hade uppfyllts. Det råder inget tvivel om att de omtvistade tarifferna, till skillnad från när det gäller Pearle-ärendet, inrättades på statens initiativ och inte på initiativ från en ekonomisk sektor. Dessutom gäller att stödmottagarna i Pearle-ärendet också var de enda som bidrog till medlen, dvs. det offentliga organets ingripande åstadkom inte någon fördel som utgör en tilläggsbörda för staten. I föreliggande ärende ligger det finansiella ansvaret för avgiften inte på stödmottagarna, utan endast på elkonsumenterna. Det går därför inte att hänvisa till rättspraxis i Pearle-ärendet oavsett hur man bedömer argumentet rörande kompensationsfondens roll som en ren mellanhand för redovisning av medlen. |
| --- | --- |

(127)

Innan kommissionen övervägde kompensationsfondens roll undersökte den huruvida de övriga Pearle-kriterierna hade uppfyllts. Det råder inget tvivel om att de omtvistade tarifferna, till skillnad från när det gäller Pearle-ärendet, inrättades på statens initiativ och inte på initiativ från en ekonomisk sektor. Dessutom gäller att stödmottagarna i Pearle-ärendet också var de enda som bidrog till medlen, dvs. det offentliga organets ingripande åstadkom inte någon fördel som utgör en tilläggsbörda för staten. I föreliggande ärende ligger det finansiella ansvaret för avgiften inte på stödmottagarna, utan endast på elkonsumenterna. Det går därför inte att hänvisa till rättspraxis i Pearle-ärendet oavsett hur man bedömer argumentet rörande kompensationsfondens roll som en ren mellanhand för redovisning av medlen.

| (128) | I fråga om kompensationsfonden påpekar kommissionen att det enligt etablerad rättspraxis inte bör göras någon åtskillnad mellan fall där stödet beviljas direkt av staten och fall där stödet beviljas av ett offentligt eller privat organ som har utsetts eller inrättats av staten (45). Huruvida kompensationsfonden har statlig eller privat karaktär är därför inte avgörande när reglerna om statligt stöd tillämpas. Det faktum att kompensationsfonden är ett offentligt organ betyder inte automatiskt att artikel 107 i EUF-fördraget kan tillämpas (46), och på motsvarande sätt utesluter ett privat organs delaktighet inte i sig att denna artikel tillämpas. |
| --- | --- |

(128)

I fråga om kompensationsfonden påpekar kommissionen att det enligt etablerad rättspraxis inte bör göras någon åtskillnad mellan fall där stödet beviljas direkt av staten och fall där stödet beviljas av ett offentligt eller privat organ som har utsetts eller inrättats av staten (45). Huruvida kompensationsfonden har statlig eller privat karaktär är därför inte avgörande när reglerna om statligt stöd tillämpas. Det faktum att kompensationsfonden är ett offentligt organ betyder inte automatiskt att artikel 107 i EUF-fördraget kan tillämpas (46), och på motsvarande sätt utesluter ett privat organs delaktighet inte i sig att denna artikel tillämpas.

| (129) | Analysen kan dock inte begränsas till kompensationsfondens befogenheter i egenskap av offentligt organ. I stället bör man fastställa huruvida staten mer generellt, antingen direkt eller genom något annat organ som staten har utsett, kan utöva kontroll över de medel som används för att finansiera tariffen. Samma prövning hade gällt om kompensationsfonden hade varit ett privat organ. |
| --- | --- |

(129)

Analysen kan dock inte begränsas till kompensationsfondens befogenheter i egenskap av offentligt organ. I stället bör man fastställa huruvida staten mer generellt, antingen direkt eller genom något annat organ som staten har utsett, kan utöva kontroll över de medel som används för att finansiera tariffen. Samma prövning hade gällt om kompensationsfonden hade varit ett privat organ.

| (130) | Domstolens nyligen utfärdade dom i målet Essent (47) ger slutlig vägledning i detta hänseende. I fallet Essent hade Nederländerna genom lag infört en extra avgift på elpriserna. Elkonsumenterna betalade den extra avgiften till nätoperatörerna, som i sin tur överförde pengarna till ett angivet företag, SEP. Detta företag hade ingen bestämmanderätt rörande förvaltningen av medlen och stod under myndigheternas strikta övervakning. Domstolen slöt sig till att intäkterna från den extra avgiften utgjorde statliga medel, eftersom tillägget på elpriset fastslagits i nationell lag och därför utgjorde en skatteliknade avgift och eftersom SEP inte hade rätt att använda intäkterna från avgiften för andra ändamål än de lagstadgade, dvs. medlen stod under fortsatt offentlig kontroll och var därmed tillgängliga för de nationella myndigheterna. Domstolen ansåg att detta var tillräckligt för att medlen skulle betecknas som statliga medel. |
| --- | --- |

(130)

Domstolens nyligen utfärdade dom i målet Essent (47) ger slutlig vägledning i detta hänseende. I fallet Essent hade Nederländerna genom lag infört en extra avgift på elpriserna. Elkonsumenterna betalade den extra avgiften till nätoperatörerna, som i sin tur överförde pengarna till ett angivet företag, SEP. Detta företag hade ingen bestämmanderätt rörande förvaltningen av medlen och stod under myndigheternas strikta övervakning. Domstolen slöt sig till att intäkterna från den extra avgiften utgjorde statliga medel, eftersom tillägget på elpriset fastslagits i nationell lag och därför utgjorde en skatteliknade avgift och eftersom SEP inte hade rätt att använda intäkterna från avgiften för andra ändamål än de lagstadgade, dvs. medlen stod under fortsatt offentlig kontroll och var därmed tillgängliga för de nationella myndigheterna. Domstolen ansåg att detta var tillräckligt för att medlen skulle betecknas som statliga medel.

| (131) | Likheterna med det föreliggande ärendet är uppenbara. Den extra avgift på elpriset som används för att finansiera de aktuella tarifferna är lagstadgad på samma sätt som i Essent-ärendets. Kompensationsfonden spelar samma roll som SEP eftersom den centraliserar och förvaltar intäkterna från den skatteliknande avgiften och är föremål för samma begränsningar, dvs. den kan inte använda intäkterna från avgiften för andra ändamål än de lagstadgade (finansiering av förmånliga tariffer). Staten kan kontrollera och styra användningen av de berörda medlen: kompensationsfonden fullgör sina redovisningsåtaganden enligt exakta instruktioner från AEEG, som agerar inom sina lagstadgade reglerande befogenheter och/eller genom att genomföra nationell lagstiftning. Detta betyder att de medel som hanteras av kompensationsfonden hela tiden är under offentlig kontroll. |
| --- | --- |

(131)

Likheterna med det föreliggande ärendet är uppenbara. Den extra avgift på elpriset som används för att finansiera de aktuella tarifferna är lagstadgad på samma sätt som i Essent-ärendets. Kompensationsfonden spelar samma roll som SEP eftersom den centraliserar och förvaltar intäkterna från den skatteliknande avgiften och är föremål för samma begränsningar, dvs. den kan inte använda intäkterna från avgiften för andra ändamål än de lagstadgade (finansiering av förmånliga tariffer). Staten kan kontrollera och styra användningen av de berörda medlen: kompensationsfonden fullgör sina redovisningsåtaganden enligt exakta instruktioner från AEEG, som agerar inom sina lagstadgade reglerande befogenheter och/eller genom att genomföra nationell lagstiftning. Detta betyder att de medel som hanteras av kompensationsfonden hela tiden är under offentlig kontroll.

| (132) | Denna analys överensstämmer med kommissionens beslut i ärendet rörande icke-återvinningsbara kostnader i Italien, där kommissionen ansåg att de medel som kompensationsfonden förvaltade på A6-kontot utgjorde statliga medel (48). |
| --- | --- |

(132)

Denna analys överensstämmer med kommissionens beslut i ärendet rörande icke-återvinningsbara kostnader i Italien, där kommissionen ansåg att de medel som kompensationsfonden förvaltade på A6-kontot utgjorde statliga medel (48).

| (133) | Förstainstansrätten fastställde i en nyligen utfärdad dom i målet Iride att medel som förvaltas av kompensationsfonden helt uppenbart är statliga medel (49). |
| --- | --- |

(133)

Förstainstansrätten fastställde i en nyligen utfärdad dom i målet Iride att medel som förvaltas av kompensationsfonden helt uppenbart är statliga medel (49).

| (134) | Högsta domstolen i Italien hade redan fastställt (dom nr 11632/03 av den 3 april 2003) att kompensationsfonden som juridisk person inte är skild från den italienska staten och att medel som överförs till kompensationsfonden ska betraktas som statens egendom även om de härrör från privata instanser och är avsedda för privata företag. I ärendet Iride väckte de sökande Iride SpA och Iride Energia SpA talan inför förstainstansrätten mot ett beslut där kommissionen hade fastställt att medel som kompensationsfonden förvaltar på A6-kontot utgör statliga medel. De sökandes argument var till huvuddelen desamma. De sökande bestred motiveringarna i högsta domstolens utslag och hävdade att kompensationsfondens roll endast och enbart är att fungera som en mellanhand mellan privata medborgare som omfattas av en ekonomisk skyldighet och mottagarna av de berörda medlen, och att kompensationsfonden i denna roll inte har någon möjlighet att använda de deponerade medlen ens för en kort tid. De sökande hävdade även att rättspraxis enligt domen PreussenElektra är tillämplig. |
| --- | --- |

(134)

Högsta domstolen i Italien hade redan fastställt (dom nr 11632/03 av den 3 april 2003) att kompensationsfonden som juridisk person inte är skild från den italienska staten och att medel som överförs till kompensationsfonden ska betraktas som statens egendom även om de härrör från privata instanser och är avsedda för privata företag. I ärendet Iride väckte de sökande Iride SpA och Iride Energia SpA talan inför förstainstansrätten mot ett beslut där kommissionen hade fastställt att medel som kompensationsfonden förvaltar på A6-kontot utgör statliga medel. De sökandes argument var till huvuddelen desamma. De sökande bestred motiveringarna i högsta domstolens utslag och hävdade att kompensationsfondens roll endast och enbart är att fungera som en mellanhand mellan privata medborgare som omfattas av en ekonomisk skyldighet och mottagarna av de berörda medlen, och att kompensationsfonden i denna roll inte har någon möjlighet att använda de deponerade medlen ens för en kort tid. De sökande hävdade även att rättspraxis enligt domen PreussenElektra är tillämplig.

| (135) | Efter det att förstainstansrätten betonat att det inte ligger inom dess jurisdiktion att bestrida den italienska högsta domstolens tolkning av italiensk lag bekräftade förstainstansrätten att medlen på kompensationsfondens A6-konto ska betraktas som statliga medel eftersom de inte bara är statens egendom utan även står under statens ständiga kontroll (50). |
| --- | --- |

(135)

Efter det att förstainstansrätten betonat att det inte ligger inom dess jurisdiktion att bestrida den italienska högsta domstolens tolkning av italiensk lag bekräftade förstainstansrätten att medlen på kompensationsfondens A6-konto ska betraktas som statliga medel eftersom de inte bara är statens egendom utan även står under statens ständiga kontroll (50).

| (136) | Slutsatsen gäller kompensationsfondens A6-konto som används för finansiering av den italienska elsektorns icke-återvinningsbara kostnader. Slutsatsen kan dock logiskt sett utvidgas till A4-komponenten genom vilken de omtvistade tarifferna finansieras. Högsta domstolens dom baserades på en analys av kompensationsfondens juridiska person, och domens slutledningar rörande statens egendom är därför tillämpliga på alla medel som deponeras hos kompensationsfonden. Detsamma gäller för förstainstansrättens slutsats att staten kan kontrollera de medel som förvaltas av kompensationsfonden. Den enda skillnaden mellan A6-kontot och A4-komponenten är syftet med de medel som samlas in (att täcka icke-återvinningsbara kostnader i fråga om A6-kontot och finansiering av förmånliga tariffer i fråga om A4-komponenten). De belopp som överförs till de sardinska stödmottagarna från A4- komponenten måste därför betraktas som statliga medel. |
| --- | --- |

(136)

Slutsatsen gäller kompensationsfondens A6-konto som används för finansiering av den italienska elsektorns icke-återvinningsbara kostnader. Slutsatsen kan dock logiskt sett utvidgas till A4-komponenten genom vilken de omtvistade tarifferna finansieras. Högsta domstolens dom baserades på en analys av kompensationsfondens juridiska person, och domens slutledningar rörande statens egendom är därför tillämpliga på alla medel som deponeras hos kompensationsfonden. Detsamma gäller för förstainstansrättens slutsats att staten kan kontrollera de medel som förvaltas av kompensationsfonden. Den enda skillnaden mellan A6-kontot och A4-komponenten är syftet med de medel som samlas in (att täcka icke-återvinningsbara kostnader i fråga om A6-kontot och finansiering av förmånliga tariffer i fråga om A4-komponenten). De belopp som överförs till de sardinska stödmottagarna från A4- komponenten måste därför betraktas som statliga medel.

| (137) | Utöver att de omtvistade tarifferna finansieras med statliga medel kan de också tillskrivas staten eftersom åtgärden har sin rättsliga grund i nationell lagstiftning och dekret och i besluten från AEEG som är ett offentligt organ som utövar sina uppgifter som offentlig myndighet (51). |
| --- | --- |

(137)

Utöver att de omtvistade tarifferna finansieras med statliga medel kan de också tillskrivas staten eftersom åtgärden har sin rättsliga grund i nationell lagstiftning och dekret och i besluten från AEEG som är ett offentligt organ som utövar sina uppgifter som offentlig myndighet (51).

5.1.4   Inverkan på handeln och snedvridning av konkurrensen

| (138) | När det gäller åtgärdernas inverkan på handeln mellan medlemsstaterna och den snedvridning av konkurrensen som följer råder det inget tvivel om att de berörda marknaderna (bly, zink, silver, aluminium och klor/natriumhydroxid) är helt öppna för konkurrens. Detta är i sig tillräckligt för att dra slutsatsen att tarifferna inverkar på handeln inom unionen. |
| --- | --- |

(138)

När det gäller åtgärdernas inverkan på handeln mellan medlemsstaterna och den snedvridning av konkurrensen som följer råder det inget tvivel om att de berörda marknaderna (bly, zink, silver, aluminium och klor/natriumhydroxid) är helt öppna för konkurrens. Detta är i sig tillräckligt för att dra slutsatsen att tarifferna inverkar på handeln inom unionen.

| (139) | Kommissionen har emellertid tagit hänsyn till stödmottagarnas och Italiens argument att tariffen inte påverkar handeln och inte snedvrider konkurrensen i metallindustrin (argumentet gäller inte uttryckligen klor) eftersom det inte förekommer några faktiska handelsflöden mellan medlemsstaterna – det är osannolikt att sådana kommer att uppstå – och eftersom tariffen inte skadar stödmottagarnas europeiska konkurrenter på grund av sektorns särdrag. |
| --- | --- |

(139)

Kommissionen har emellertid tagit hänsyn till stödmottagarnas och Italiens argument att tariffen inte påverkar handeln och inte snedvrider konkurrensen i metallindustrin (argumentet gäller inte uttryckligen klor) eftersom det inte förekommer några faktiska handelsflöden mellan medlemsstaterna – det är osannolikt att sådana kommer att uppstå – och eftersom tariffen inte skadar stödmottagarnas europeiska konkurrenter på grund av sektorns särdrag.

| (140) | Det bör för övrigt nämnas att kommissionen i sin beslutspraxis och domstolen i sin rättspraxis aldrig har godtagit att avsaknaden av faktiska handelsflöden är ett tecken på att en stödåtgärd inte har någon inverkan på handeln inom unionen. Domstolen har i själva verket konsekvent fastställt att stöd till ett företag kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen även om det mottagande företaget inte deltar i handeln inom unionen. När en medlemsstat beviljar stöd till ett företag kan den inhemska produktionen upprätthållas eller ökas med hjälp av stödet så att företag som är etablerade i andra medlemsstater har sämre möjligheter att exportera sina produkter till marknaden i den medlemsstaten (52). |
| --- | --- |

(140)

Det bör för övrigt nämnas att kommissionen i sin beslutspraxis och domstolen i sin rättspraxis aldrig har godtagit att avsaknaden av faktiska handelsflöden är ett tecken på att en stödåtgärd inte har någon inverkan på handeln inom unionen. Domstolen har i själva verket konsekvent fastställt att stöd till ett företag kan påverka handeln mellan medlemsstaterna och snedvrida konkurrensen även om det mottagande företaget inte deltar i handeln inom unionen. När en medlemsstat beviljar stöd till ett företag kan den inhemska produktionen upprätthållas eller ökas med hjälp av stödet så att företag som är etablerade i andra medlemsstater har sämre möjligheter att exportera sina produkter till marknaden i den medlemsstaten (52).

| (141) | Det är dessutom inte ovanligt att det finns ett mönster med minskad produktion i EU och ökad import från tredjeländer och samtidigt begränsade eller inga handelsflöden mellan medlemsstaterna – detta är i själva verket ett typiskt mönster inom sektorer som har strukturella svårigheter eller är föremål för ett starkt konkurrenstryck. Sådana sektorer är särskilt känsliga för åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att förbättra den inhemska industrins konkurrensställning. |
| --- | --- |

(141)

Det är dessutom inte ovanligt att det finns ett mönster med minskad produktion i EU och ökad import från tredjeländer och samtidigt begränsade eller inga handelsflöden mellan medlemsstaterna – detta är i själva verket ett typiskt mönster inom sektorer som har strukturella svårigheter eller är föremål för ett starkt konkurrenstryck. Sådana sektorer är särskilt känsliga för åtgärder som medlemsstaterna vidtar för att förbättra den inhemska industrins konkurrensställning.

| (142) | Argumentet att den blygsamma tillverkningen av zink, bly och silver i Italien inte kan påverka referenspriset saknar relevans. Förekomsten av ett referenspris för dessa metaller som inte enkelt låter sig påverkas av produktionsförhållandena i en enskild medlemsstat utesluter inte att det kan förekomma konkurrens mellan företag som är belägna inom EES och säljer på de världsomfattande metallmarknaderna. Det är sannolikt att stöd till de sardinska mottagarna inte leder till att de kan sänka världspriset för sina produkter och tränga bort konkurrenter från marknaden eller att andra europeiska tillverkare inte kan fortsätta sin verksamhet så länge de på ett lönsamt sätt kan sälja till världspris. De vinster som företagen gjorde i Italien tack vare den subventionerade eltariffen stärkte dock generellt sett deras konkurrensställning. Exempelvis kan ackumulerade kapitalreserver användas för att överta konkurrenter och öka marknadsandelen. Detta resonemang är ännu mer relevant med tanke på att några av stödmottagarna tillhör multinationella bolag (53). |
| --- | --- |

(142)

Argumentet att den blygsamma tillverkningen av zink, bly och silver i Italien inte kan påverka referenspriset saknar relevans. Förekomsten av ett referenspris för dessa metaller som inte enkelt låter sig påverkas av produktionsförhållandena i en enskild medlemsstat utesluter inte att det kan förekomma konkurrens mellan företag som är belägna inom EES och säljer på de världsomfattande metallmarknaderna. Det är sannolikt att stöd till de sardinska mottagarna inte leder till att de kan sänka världspriset för sina produkter och tränga bort konkurrenter från marknaden eller att andra europeiska tillverkare inte kan fortsätta sin verksamhet så länge de på ett lönsamt sätt kan sälja till världspris. De vinster som företagen gjorde i Italien tack vare den subventionerade eltariffen stärkte dock generellt sett deras konkurrensställning. Exempelvis kan ackumulerade kapitalreserver användas för att överta konkurrenter och öka marknadsandelen. Detta resonemang är ännu mer relevant med tanke på att några av stödmottagarna tillhör multinationella bolag (53).

| (143) | I motsats till vad stödmottagarna hävdar kan det faktum att det pris som betalas i de berörda sektorerna i Italien är jämförbart med det genomsnittliga elpris som konkurrerande producenter betalar i Europa inte anses utgöra bevis för att de övriga europeiska tillverkarnas intressen inte skulle hotas av den italienska tariffen. I domen i mål C-372/97, Italien mot kommissionen, fastställdes tydligt att ensidiga åtgärder avsedda att anpassa konkurrensvillkoren i en viss medlemsstat till de villkor som råder i andra medlemsstater uppenbarligen påverkar handeln (och därför måste kategoriseras som stöd). Dessutom gäller att vissa kraftförsörjningsavtal som gäller i andra EU-medlemsstater kan ha inslag av statligt stöd, och kommissionen har inlett omfattande undersökningar av flera sådana åtgärder (54). En faktor som Italien och stödmottagarna inte uttrycklingen har nämnt men som kommissionen anser det vara på sin plats att påminna om är att enligt en väl etablerad princip i rättspraxis kan olagligt stöd i en viss medlemsstat inte motivera att en annan medlemsstat vidtar en liknande åtgärd. |
| --- | --- |

(143)

I motsats till vad stödmottagarna hävdar kan det faktum att det pris som betalas i de berörda sektorerna i Italien är jämförbart med det genomsnittliga elpris som konkurrerande producenter betalar i Europa inte anses utgöra bevis för att de övriga europeiska tillverkarnas intressen inte skulle hotas av den italienska tariffen. I domen i mål C-372/97, Italien mot kommissionen, fastställdes tydligt att ensidiga åtgärder avsedda att anpassa konkurrensvillkoren i en viss medlemsstat till de villkor som råder i andra medlemsstater uppenbarligen påverkar handeln (och därför måste kategoriseras som stöd). Dessutom gäller att vissa kraftförsörjningsavtal som gäller i andra EU-medlemsstater kan ha inslag av statligt stöd, och kommissionen har inlett omfattande undersökningar av flera sådana åtgärder (54). En faktor som Italien och stödmottagarna inte uttrycklingen har nämnt men som kommissionen anser det vara på sin plats att påminna om är att enligt en väl etablerad princip i rättspraxis kan olagligt stöd i en viss medlemsstat inte motivera att en annan medlemsstat vidtar en liknande åtgärd.

| (144) | I alla händelser visar de klagomål som mottagits från stödmottagarnas konkurrenter att de omtvistade tarifferna faktiskt ger upphov till konkurrensproblem och inverkar på handeln inom unionen. |
| --- | --- |

(144)

I alla händelser visar de klagomål som mottagits från stödmottagarnas konkurrenter att de omtvistade tarifferna faktiskt ger upphov till konkurrensproblem och inverkar på handeln inom unionen.

| (145) | Dessutom anmälde inte Italien 2004 års tariffer. Enligt etablerad rättspraxis är kommissionen i fråga om stöd som inte har anmälts inte är skyldig att påvisa de faktiska följderna av åtgärden för konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna: ”Om kommissionen i sitt beslut vore tvungen att påvisa den verkliga effekten av det stöd som redan lämnats skulle detta leda till att de medlemsstater gynnas som betalar ut stöd i strid mot anmälningsplikten i artikel 93.3 i [EG]-fördraget, på bekostnad av dem som i förväg anmäler sina stödåtgärder till kommissionen (55).” |
| --- | --- |

(145)

Dessutom anmälde inte Italien 2004 års tariffer. Enligt etablerad rättspraxis är kommissionen i fråga om stöd som inte har anmälts inte är skyldig att påvisa de faktiska följderna av åtgärden för konkurrensen och handeln mellan medlemsstaterna: ”Om kommissionen i sitt beslut vore tvungen att påvisa den verkliga effekten av det stöd som redan lämnats skulle detta leda till att de medlemsstater gynnas som betalar ut stöd i strid mot anmälningsplikten i artikel 93.3 i [EG]-fördraget, på bekostnad av dem som i förväg anmäler sina stödåtgärder till kommissionen (55).”

| (146) | Slutsatsen måste därför vara att de omtvistade förmånliga eltarifferna sannolikt förbättrar stödmottagarnas konkurrensställning jämfört med konkurrerande företag i EU. Enligt etablerad rättspraxis bör i sådana fall handeln mellan medlemsstaterna anses påverkad och konkurrensen snedvriden (56). |
| --- | --- |

(146)

Slutsatsen måste därför vara att de omtvistade förmånliga eltarifferna sannolikt förbättrar stödmottagarnas konkurrensställning jämfört med konkurrerande företag i EU. Enligt etablerad rättspraxis bör i sådana fall handeln mellan medlemsstaterna anses påverkad och konkurrensen snedvriden (56).

5.1.5   Slutsatser rörande förekomsten av stöd

| (147) | Kommissionen sluter sig till att de omtvistade tarifferna från 2004 och 2005 utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EUF-fördraget och därför endast kan godkännas om de omfattas av något av undantagen enligt fördraget. Denna slutsats är konsekvent med den slutsats som kommissionen nådde i Alcoa-ärendet, som rörde praktiskt taget identiska tariffer. |
| --- | --- |

(147)

Kommissionen sluter sig till att de omtvistade tarifferna från 2004 och 2005 utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EUF-fördraget och därför endast kan godkännas om de omfattas av något av undantagen enligt fördraget. Denna slutsats är konsekvent med den slutsats som kommissionen nådde i Alcoa-ärendet, som rörde praktiskt taget identiska tariffer.

5.2   Nytt stöd eller befintligt stöd

| (148) | De situationer där en åtgärd utgör befintligt stöd anges ingående i artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (57). |
| --- | --- |

(148)

De situationer där en åtgärd utgör befintligt stöd anges ingående i artikel 1 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (57).

| (149) | Det står utom tvivel att åtgärderna i fråga inte trädde i kraft innan Italien anslöt sig till EU (artikel 1 b i i förordningen), att de inte anses ha blivit godkända på grund av att kommissionen inte har fattat beslut inom de föreskrivna tidsfristerna för förfaranden (artikel 1 b iii) och att de inte kan anses utgöra befintligt stöd på grund av att begränsningsperioden har löpt ut (artikel 1 b iv). De blev inte heller stöd på grund av utvecklingen av den gemensamma marknaden eller utan att medlemsstaten företagit någon ändring (första meningen i artikel 1 b v). |
| --- | --- |

(149)

Det står utom tvivel att åtgärderna i fråga inte trädde i kraft innan Italien anslöt sig till EU (artikel 1 b i i förordningen), att de inte anses ha blivit godkända på grund av att kommissionen inte har fattat beslut inom de föreskrivna tidsfristerna för förfaranden (artikel 1 b iii) och att de inte kan anses utgöra befintligt stöd på grund av att begränsningsperioden har löpt ut (artikel 1 b iv). De blev inte heller stöd på grund av utvecklingen av den gemensamma marknaden eller utan att medlemsstaten företagit någon ändring (första meningen i artikel 1 b v).

| (150) | Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att de omtvistade åtgärderna utgör nytt stöd. |
| --- | --- |

(150)

Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att de omtvistade åtgärderna utgör nytt stöd.

5.3   Stödets laglighet

| (151) | Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget måste medlemsstaterna anmäla alla planer på att bevilja eller ändra stöd och de får inte införa de föreslagna åtgärderna förrän anmälningsförfarandet har lett till ett slutligt beslut. |
| --- | --- |

(151)

Enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget måste medlemsstaterna anmäla alla planer på att bevilja eller ändra stöd och de får inte införa de föreslagna åtgärderna förrän anmälningsförfarandet har lett till ett slutligt beslut.

| (152) | Eftersom Italien inte har anmält artikel 1 i 2004 års dekret utgör 2004 års tariffer olagligt stöd. |
| --- | --- |

(152)

Eftersom Italien inte har anmält artikel 1 i 2004 års dekret utgör 2004 års tariffer olagligt stöd.

| (153) | Italien anmälde dock artikel 11.12 i lag nr 80/2005 och avstod från att genomföra den åtgärden. Italien har därför uppfyllt sina skyldigheter i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(153)

Italien anmälde dock artikel 11.12 i lag nr 80/2005 och avstod från att genomföra den åtgärden. Italien har därför uppfyllt sina skyldigheter i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget.

6.   STÖDETS FÖRENLIGHET

| (154) | Trots det allmänna förbudet mot statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget kan ett stöd förklaras förenligt om det omfattas av något av undantagen i fördraget. |
| --- | --- |

(154)

Trots det allmänna förbudet mot statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget kan ett stöd förklaras förenligt om det omfattas av något av undantagen i fördraget.

| (155) | Tarifferna från 2004 och 2005 utgör driftsstöd. Italiens argument att 2005 års tariffer inte bör betraktas som driftsstöd eftersom de ingår i en regionalstödsstrategi och förutsätter produktionsinvesteringar bör avvisas. Även om det i samförståndsavtalet anges att stödmottagarna måste göra vissa investeringar utgör stödkomponenten i de förmånliga tarifferna från 2005 inte en proportion av de stödberättigande utgifterna och ingen högsta stödnivå har fastställts. Det finns inga tecken på att åtgärden uppfyller kriterierna för investeringsstöd eller att stödet är proportionellt. Åtgärden är tvärtom tydligt kopplad till elförbrukningen och avsedd att minska elinköpskostnaderna, som utgör driftskostnader som de berörda företagen har ådragit sig. Således kan den inte tolkas som investeringsstöd. |
| --- | --- |

(155)

Tarifferna från 2004 och 2005 utgör driftsstöd. Italiens argument att 2005 års tariffer inte bör betraktas som driftsstöd eftersom de ingår i en regionalstödsstrategi och förutsätter produktionsinvesteringar bör avvisas. Även om det i samförståndsavtalet anges att stödmottagarna måste göra vissa investeringar utgör stödkomponenten i de förmånliga tarifferna från 2005 inte en proportion av de stödberättigande utgifterna och ingen högsta stödnivå har fastställts. Det finns inga tecken på att åtgärden uppfyller kriterierna för investeringsstöd eller att stödet är proportionellt. Åtgärden är tvärtom tydligt kopplad till elförbrukningen och avsedd att minska elinköpskostnaderna, som utgör driftskostnader som de berörda företagen har ådragit sig. Således kan den inte tolkas som investeringsstöd.

| (156) | Driftsstöd är i princip oförenligt med den gemensamma marknaden. I mål C-86/89, Italien mot kommissionen, slöt domstolen sig till att ”stödet i fråga, som hade beviljats utan särskilda villkor och endast enligt de mängder som användes, ska betraktas som driftsstöd till de berörda företagen och att stödet som sådant påverkar handelsvillkoren i en utsträckning som strider mot det gemensamma intresset” (58). |
| --- | --- |

(156)

Driftsstöd är i princip oförenligt med den gemensamma marknaden. I mål C-86/89, Italien mot kommissionen, slöt domstolen sig till att ”stödet i fråga, som hade beviljats utan särskilda villkor och endast enligt de mängder som användes, ska betraktas som driftsstöd till de berörda företagen och att stödet som sådant påverkar handelsvillkoren i en utsträckning som strider mot det gemensamma intresset” (58).

| (157) | I domen i mål T-459/93, Siemens mot kommissionen, påminde förstainstansrätten om följande princip: ”Stöd till driften, dvs. stöd som syftar till att befria företaget från de kostnader som det själv borde bära i sin löpande förvaltning eller normala verksamhet, kan inte förklaras vara förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3 c i fördraget [nu artikel 107.3 i EUF-fördraget] [...]. Enligt fast rättspraxis anses nämligen ett sådant stöd snedvrida konkurrensvillkoren i de sektorer inom vilka det beviljats, utan att som sådant vara ägnat att uppnå de mål som anges i de ovan nämnda undantagsvillkoren.” |
| --- | --- |

(157)

I domen i mål T-459/93, Siemens mot kommissionen, påminde förstainstansrätten om följande princip: ”Stöd till driften, dvs. stöd som syftar till att befria företaget från de kostnader som det själv borde bära i sin löpande förvaltning eller normala verksamhet, kan inte förklaras vara förenliga med den gemensamma marknaden enligt artikel 92.3 c i fördraget [nu artikel 107.3 i EUF-fördraget] [...]. Enligt fast rättspraxis anses nämligen ett sådant stöd snedvrida konkurrensvillkoren i de sektorer inom vilka det beviljats, utan att som sådant vara ägnat att uppnå de mål som anges i de ovan nämnda undantagsvillkoren.”

| (158) | Det förekommer dock klart definierade situationer där driftsstöd kan beviljas. Särskilt gäller att driftsstöd för miljöändamål kan beviljas enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för miljöskydd (59). Driftsstöd kan också undantagsvis godkännas som regionalstöd i stödområden. Kommissionen har bedömt huruvida de omtvistade tarifferna kan hänföras till någon av dessa kategorier. |
| --- | --- |

(158)

Det förekommer dock klart definierade situationer där driftsstöd kan beviljas. Särskilt gäller att driftsstöd för miljöändamål kan beviljas enligt gemenskapens riktlinjer för statligt stöd för miljöskydd (59). Driftsstöd kan också undantagsvis godkännas som regionalstöd i stödområden. Kommissionen har bedömt huruvida de omtvistade tarifferna kan hänföras till någon av dessa kategorier.

| (159) | Kommissionen konstaterar att det inte finns någon möjlighet att godkänna tarifferna som stöd till miljöskydd eftersom de inte är avsedda för miljörelaterade ändamål. |
| --- | --- |

(159)

Kommissionen konstaterar att det inte finns någon möjlighet att godkänna tarifferna som stöd till miljöskydd eftersom de inte är avsedda för miljörelaterade ändamål.

6.1   Förenlighet med riktlinjerna för statligt regionalstöd från 1998

| (160) | I undantagsfall kan driftsstöd beviljas i stödområden som är stödberättigade enligt undantaget i artikel 107.3 a i EUF-fördraget. Regionen Sardinien var berättigad till sådant stöd fram till slutet av 2006. Kommissionen har därför undersökt huruvida 2004 och 2005 års tariffer kan godkännas enligt 1998 års riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål under den perioden. |
| --- | --- |

(160)

I undantagsfall kan driftsstöd beviljas i stödområden som är stödberättigade enligt undantaget i artikel 107.3 a i EUF-fördraget. Regionen Sardinien var berättigad till sådant stöd fram till slutet av 2006. Kommissionen har därför undersökt huruvida 2004 och 2005 års tariffer kan godkännas enligt 1998 års riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål under den perioden.

| (161) | Enligt punkt 4.15 i riktlinjerna kan driftsstöd i undantagsfall beviljas under förutsättning att i) det är motiverat på grundval av stödets art och dess bidrag till den regionala utvecklingen och ii) dess nivå är proportionell mot de nackdelar som det är avsett att kompensera för. Det ankommer på medlemsstaten att påvisa nackdelarna och att bedöma deras betydelse. Enligt punkt 4.17 i riktlinjerna ska driftsstöd både vara begränsat i tiden och successivt minska. |
| --- | --- |

(161)

Enligt punkt 4.15 i riktlinjerna kan driftsstöd i undantagsfall beviljas under förutsättning att i) det är motiverat på grundval av stödets art och dess bidrag till den regionala utvecklingen och ii) dess nivå är proportionell mot de nackdelar som det är avsett att kompensera för. Det ankommer på medlemsstaten att påvisa nackdelarna och att bedöma deras betydelse. Enligt punkt 4.17 i riktlinjerna ska driftsstöd både vara begränsat i tiden och successivt minska.

| (162) | Enligt punkt 2 i riktlinjerna gäller att ”ett individuellt stöd för ett särskilt ändamål till ett enda företag eller stöd som är begränsade till en enda verksamhetssektor kan ha betydande effekter på konkurrensen på den berörda marknaden, medan deras effekter på den regionala utvecklingen riskerar att bli alltför begränsade. [...] Följaktligen kommer de undantag som det är fråga om i princip bara att beviljas till förmån för stödordningar som täcker flera sektorer och som i en given region är öppna för alla företag inom de berörda sektorerna”. En eltariff som beviljas selektivt till några enskilda företag inom metallsektorn är uppenbart inte i linje med tanken bakom regionalstöd, som är avsett att täcka flera sektorer. Eftersom det inte finns något absolut förbud mot särskilt regionalstöd har kommissionen ändå övervägt om det finns särskilda omständigheter som skulle motivera beviljandet av tariffen. |
| --- | --- |

(162)

Enligt punkt 2 i riktlinjerna gäller att ”ett individuellt stöd för ett särskilt ändamål till ett enda företag eller stöd som är begränsade till en enda verksamhetssektor kan ha betydande effekter på konkurrensen på den berörda marknaden, medan deras effekter på den regionala utvecklingen riskerar att bli alltför begränsade. [...] Följaktligen kommer de undantag som det är fråga om i princip bara att beviljas till förmån för stödordningar som täcker flera sektorer och som i en given region är öppna för alla företag inom de berörda sektorerna”. En eltariff som beviljas selektivt till några enskilda företag inom metallsektorn är uppenbart inte i linje med tanken bakom regionalstöd, som är avsett att täcka flera sektorer. Eftersom det inte finns något absolut förbud mot särskilt regionalstöd har kommissionen ändå övervägt om det finns särskilda omständigheter som skulle motivera beviljandet av tariffen.

| (163) | Kommissionen har särskilt granskat bristerna på den sardiska elmarknaden som de dokumenterats av Italien och stödmottagarna, för att bedöma om de kan utgöra en regional nackdel. |
| --- | --- |

(163)

Kommissionen har särskilt granskat bristerna på den sardiska elmarknaden som de dokumenterats av Italien och stödmottagarna, för att bedöma om de kan utgöra en regional nackdel.

6.1.1   Den sardiska elmarknaden i ett italienskt sammanhang

| (164) | Den italienska elmarknaden är i regel starkt koncentrerad, om än mindre starkt i norra Italien. Den dominerande operatören inom alla områden är det tidigare monopolet Enel, utom på Sardinien där Enel har duopol tillsammans med E.ON. Enel har ett betydande marknadsinflytande och har enligt den italienska konkurrensmyndigheten missbrukat detta vid flera tillfällen. Elpriserna i Italien är i allmänhet höga på grund av bränslemixen som i hög grad baseras på fossila bränslen (väsentligen gas), avsaknaden av kärnkraftskapacitet och överbelastade anslutningar med övriga Europa. |
| --- | --- |

(164)

Den italienska elmarknaden är i regel starkt koncentrerad, om än mindre starkt i norra Italien. Den dominerande operatören inom alla områden är det tidigare monopolet Enel, utom på Sardinien där Enel har duopol tillsammans med E.ON. Enel har ett betydande marknadsinflytande och har enligt den italienska konkurrensmyndigheten missbrukat detta vid flera tillfällen. Elpriserna i Italien är i allmänhet höga på grund av bränslemixen som i hög grad baseras på fossila bränslen (väsentligen gas), avsaknaden av kärnkraftskapacitet och överbelastade anslutningar med övriga Europa.

| (165) | På Sardinien, som står för 4,1 % av den installerade nettokapaciteten i Italien (60), produceras el främst i värmekraftverk som eldas med fossila bränslen (kol, eldningsolja, tjära från raffinerier). Ön har ingen infrastruktur för gas. |
| --- | --- |

(165)

På Sardinien, som står för 4,1 % av den installerade nettokapaciteten i Italien (60), produceras el främst i värmekraftverk som eldas med fossila bränslen (kol, eldningsolja, tjära från raffinerier). Ön har ingen infrastruktur för gas.

| (166) | På Sardinien råder överskott av produktionskapacitet, särskilt i högkostnadssegmentet (oljeeldade anläggningar) på grund av regeringens planer på att koncentrera Italiens tunga industri till ön som aldrig förverkligades. Detta ledde till att Enel överinvesterade i produktionsanläggningar. Utöver att anläggningarna strukturellt sett är dyrare håller de också snabbt på att bli tekniskt föråldrade. Under den berörda perioden begränsades också exporten av el från Sardinien till det italienska fastlandet av anslutningens ringa kapacitet som leder till överbelastning (61). |
| --- | --- |

(166)

På Sardinien råder överskott av produktionskapacitet, särskilt i högkostnadssegmentet (oljeeldade anläggningar) på grund av regeringens planer på att koncentrera Italiens tunga industri till ön som aldrig förverkligades. Detta ledde till att Enel överinvesterade i produktionsanläggningar. Utöver att anläggningarna strukturellt sett är dyrare håller de också snabbt på att bli tekniskt föråldrade. Under den berörda perioden begränsades också exporten av el från Sardinien till det italienska fastlandet av anslutningens ringa kapacitet som leder till överbelastning (61).

| (167) | De två elföretagen Enel och E.ON har tillsammans en marknadsandel på 95 % av elförsörjningen på Sardinien (cirka 58 % för E.ON och 42 % för Enel). Enligt energisektorns undersökning (62) kan Sardinien i konkurrenshänseende klassificeras som ett duopol med kollektiv dominans. Marknadskoncentrationen är hög, om än inte den högsta i Italien (63). Eftersom E.ON och Enel kontrollerar praktiskt taget all kapacitet som tas in vid medel- till toppbelastning sätter de priset under nästan alla dygnets timmar. På Sardinien verkar dock situationen vara mindre kritisk än i södra Italien där Enel ensamt sätter priset hela tiden (64). |
| --- | --- |

(167)

De två elföretagen Enel och E.ON har tillsammans en marknadsandel på 95 % av elförsörjningen på Sardinien (cirka 58 % för E.ON och 42 % för Enel). Enligt energisektorns undersökning (62) kan Sardinien i konkurrenshänseende klassificeras som ett duopol med kollektiv dominans. Marknadskoncentrationen är hög, om än inte den högsta i Italien (63). Eftersom E.ON och Enel kontrollerar praktiskt taget all kapacitet som tas in vid medel- till toppbelastning sätter de priset under nästan alla dygnets timmar. På Sardinien verkar dock situationen vara mindre kritisk än i södra Italien där Enel ensamt sätter priset hela tiden (64).

| (168) | De italienska grossistpriserna på el är bland de högsta i Europa (65) och priserna på Sardinien är bland de högsta i Italien. Under 2007 låg det nationella medelpriset (PUN) på 70,99 euro per MWh medan medelpriset inom Sardinienområdet låg på 75,00 euro per MWh, vilket var en nedgång från 80,00 euro per MWh under 2006 (66). Under 2008 och 2009 började de regionala medelpriserna på Sardinien återigen att stiga. Under första halvan av 2009 hölls priserna på Sardinien kontinuerligt ovanför det nationella genomsnittet (med ett medelpris på 106,60 euro per MWh jämfört med det nationella medelpriset på 60,50 euro per MWh). |
| --- | --- |

(168)

De italienska grossistpriserna på el är bland de högsta i Europa (65) och priserna på Sardinien är bland de högsta i Italien. Under 2007 låg det nationella medelpriset (PUN) på 70,99 euro per MWh medan medelpriset inom Sardinienområdet låg på 75,00 euro per MWh, vilket var en nedgång från 80,00 euro per MWh under 2006 (66). Under 2008 och 2009 började de regionala medelpriserna på Sardinien återigen att stiga. Under första halvan av 2009 hölls priserna på Sardinien kontinuerligt ovanför det nationella genomsnittet (med ett medelpris på 106,60 euro per MWh jämfört med det nationella medelpriset på 60,50 euro per MWh).

| (169) | De priser som de stödmottagare som omfattades av tarifferna betalade 2004–2005 enligt bilaterala avtal varierade från 60 till 65 euro per MWh. Det har inte varit möjligt att jämföra dessa priser med de priser som registrerats på det italienska fastlandet eftersom kommissionen inte har tillgång till relevanta uppgifter (som Italien hävdar att man inte har tillgång till – se skäl 92). På grundval av ovanstående analys av de allmänna pristendenserna, som kan betraktas som allmänt representativa för pristendenserna i bilaterala avtal, är det dock möjligt att utgå från att energiintensiva företag under undersökningsperioden betalade ett högre pris än priserna på det italienska fastlandet. |
| --- | --- |

(169)

De priser som de stödmottagare som omfattades av tarifferna betalade 2004–2005 enligt bilaterala avtal varierade från 60 till 65 euro per MWh. Det har inte varit möjligt att jämföra dessa priser med de priser som registrerats på det italienska fastlandet eftersom kommissionen inte har tillgång till relevanta uppgifter (som Italien hävdar att man inte har tillgång till – se skäl 92). På grundval av ovanstående analys av de allmänna pristendenserna, som kan betraktas som allmänt representativa för pristendenserna i bilaterala avtal, är det dock möjligt att utgå från att energiintensiva företag under undersökningsperioden betalade ett högre pris än priserna på det italienska fastlandet.

| (170) | Sammanfattningsvis uppvisar elmarknaden på Sardinien en kombination av problem, däribland höga priser, en hög grad av koncentration på marknaden, dominerande operatörers marknadsinflytande, överskott av produktionskapacitet i högkostnadssegmentet, relativt sett ineffektiva anläggningar som håller på att föråldras, ingen tillgång till infrastruktur för naturgas och otillräckliga anslutningar. Dessa problem leder sannolikt till högre energipriser för slutanvändarna, inklusive de mest energiintensiva. |
| --- | --- |

(170)

Sammanfattningsvis uppvisar elmarknaden på Sardinien en kombination av problem, däribland höga priser, en hög grad av koncentration på marknaden, dominerande operatörers marknadsinflytande, överskott av produktionskapacitet i högkostnadssegmentet, relativt sett ineffektiva anläggningar som håller på att föråldras, ingen tillgång till infrastruktur för naturgas och otillräckliga anslutningar. Dessa problem leder sannolikt till högre energipriser för slutanvändarna, inklusive de mest energiintensiva.

6.1.2   Förekomst av en regional nackdel

| (171) | Den första frågan att ta ställning till är huruvida sådana problem utgör en regional nackdel, dvs. om de allvarligt påverkar den ekonomiska utvecklingen på Sardinien. I ärende C 34/02 godtog kommissionen inte att bristen på energianslutningar utgör en nackdel (67). Även om höga elpriser drabbar små och medelstora företag mindre än stora energiintensiva industrier, kan ändå inte en enskild industris välfärd automatiskt likställas med en regions välfärd. Kommissionen anser att Italien inte i tillräcklig grad har bevisat den påstådda regionala nackdel som uppstår på grund av situationen på elmarknaden på Sardinien. |
| --- | --- |

(171)

Den första frågan att ta ställning till är huruvida sådana problem utgör en regional nackdel, dvs. om de allvarligt påverkar den ekonomiska utvecklingen på Sardinien. I ärende C 34/02 godtog kommissionen inte att bristen på energianslutningar utgör en nackdel (67). Även om höga elpriser drabbar små och medelstora företag mindre än stora energiintensiva industrier, kan ändå inte en enskild industris välfärd automatiskt likställas med en regions välfärd. Kommissionen anser att Italien inte i tillräcklig grad har bevisat den påstådda regionala nackdel som uppstår på grund av situationen på elmarknaden på Sardinien.

| (172) | Även om man skulle utgå från att det finns en regional nackdel måste kriterierna i riktlinjerna för regionalstöd ändå uppfyllas. Kommissionen har därför bedömt huruvida dessa kriterier är uppfyllda. |
| --- | --- |

(172)

Även om man skulle utgå från att det finns en regional nackdel måste kriterierna i riktlinjerna för regionalstöd ändå uppfyllas. Kommissionen har därför bedömt huruvida dessa kriterier är uppfyllda.

6.1.3   Bidrag till den regionala utvecklingen

| (173) | Stödet måste ge ett betydande bidrag till den regionala utvecklingen och stå i proportion till de nackdelar som det ska avhjälpa. Driftsstöd i en stödregion kan inte godkännas med hänvisning till svårigheterna inom en viss industri, utan måste kunna påvisas ge ett bestående bidrag till den regionala utvecklingen. I det aktuella ärendet är detta osannolikt. Även om man godtar att bibehållandet av vissa industrianläggningar på ön skulle bidra till sysselsättningen och bibehållandet av en tillverkningsbas på ön, skulle dessa effekter inte vara bestående. Om höga elpriser utgör ett strukturellt problem på Sardinien, som Italien hävdar, kommer de svårigheter som energiintensiva industrier har att återkomma så snart tarifferna upphör. |
| --- | --- |

(173)

Stödet måste ge ett betydande bidrag till den regionala utvecklingen och stå i proportion till de nackdelar som det ska avhjälpa. Driftsstöd i en stödregion kan inte godkännas med hänvisning till svårigheterna inom en viss industri, utan måste kunna påvisas ge ett bestående bidrag till den regionala utvecklingen. I det aktuella ärendet är detta osannolikt. Även om man godtar att bibehållandet av vissa industrianläggningar på ön skulle bidra till sysselsättningen och bibehållandet av en tillverkningsbas på ön, skulle dessa effekter inte vara bestående. Om höga elpriser utgör ett strukturellt problem på Sardinien, som Italien hävdar, kommer de svårigheter som energiintensiva industrier har att återkomma så snart tarifferna upphör.

| (174) | De italienska myndigheterna presenterar tarifferna som en tillfällig åtgärd som endast ska gälla till dess att man år 2010 slutför de pågående infrastrukturprojekten inom kraftproduktion och anslutningar (Galsi-gasledningen och Sapei-undervattenskabeln) (68). Italiens argument är att bättre anslutningar kommer att leda till sänkta priser för dessa företag. Kommissionen anser att den nya infrastrukturen visserligen kan leda till sänkta priser eller utjämna prisskillnaderna mellan Sardinien och fastlandet, men det förefaller ytterst osannolikt att dessa projekt kan leda till att elpriserna halveras, vilket enligt Italiens uppgift krävs för att göra dessa industriverksamheter lönsamma på lång sikt. |
| --- | --- |

(174)

De italienska myndigheterna presenterar tarifferna som en tillfällig åtgärd som endast ska gälla till dess att man år 2010 slutför de pågående infrastrukturprojekten inom kraftproduktion och anslutningar (Galsi-gasledningen och Sapei-undervattenskabeln) (68). Italiens argument är att bättre anslutningar kommer att leda till sänkta priser för dessa företag. Kommissionen anser att den nya infrastrukturen visserligen kan leda till sänkta priser eller utjämna prisskillnaderna mellan Sardinien och fastlandet, men det förefaller ytterst osannolikt att dessa projekt kan leda till att elpriserna halveras, vilket enligt Italiens uppgift krävs för att göra dessa industriverksamheter lönsamma på lång sikt.

| (175) | Kommissionen påpekar också att förekomsten av en statlig subvention vars syfte är att sänka elkostnaderna för stora användare inte uppmuntrar elleverantörerna att sänka priserna för att inte mista sina största kunder, och subventionen förebygger inte heller en försämring av deras kostnadsstrukturer. I stället tenderar subventionen att öka leverantörernas incitament att använda sitt marknadsinflytande. Även om det vore så att energiintensiva företag på grund av situationen med överkapacitet normalt kunde få ett konkurrenskraftigt pris om det inte vore för marknadsinflytandet från elleverantörerna (som enligt Italien och stödmottagarna är intresserade av att hålla priserna höga), anser kommissionen ändå att de förmånliga tarifferna inte är ett lämpligt instrument för att minska ett sådant marknadsinflytande. |
| --- | --- |

(175)

Kommissionen påpekar också att förekomsten av en statlig subvention vars syfte är att sänka elkostnaderna för stora användare inte uppmuntrar elleverantörerna att sänka priserna för att inte mista sina största kunder, och subventionen förebygger inte heller en försämring av deras kostnadsstrukturer. I stället tenderar subventionen att öka leverantörernas incitament att använda sitt marknadsinflytande. Även om det vore så att energiintensiva företag på grund av situationen med överkapacitet normalt kunde få ett konkurrenskraftigt pris om det inte vore för marknadsinflytandet från elleverantörerna (som enligt Italien och stödmottagarna är intresserade av att hålla priserna höga), anser kommissionen ändå att de förmånliga tarifferna inte är ett lämpligt instrument för att minska ett sådant marknadsinflytande.

6.1.4   Proportionalitet

| (176) | Den subvention som beviljats stödmottagarna i form av tariffer är inte beräknad på ett sådant sätt att den kompenserar för den regionala skillnaden (dvs. skillnaderna mellan elpriserna på det italienska fastlandet och priserna på Sardinien för samma kundkategori) utan är snarare avsedd att anpassa de sardinska priserna till de priser som betalas av stödmottagarnas konkurrenter i EU. De priser som fastställts för de sardinska stödmottagarna är särskilt låga, och förvisso lägre än priserna på det italienska fastlandet, som är bland de högsta i EU. Tarifferna är därför inte proportionerliga mot de regionala nackdelar som de är avsedda att avhjälpa. |
| --- | --- |

(176)

Den subvention som beviljats stödmottagarna i form av tariffer är inte beräknad på ett sådant sätt att den kompenserar för den regionala skillnaden (dvs. skillnaderna mellan elpriserna på det italienska fastlandet och priserna på Sardinien för samma kundkategori) utan är snarare avsedd att anpassa de sardinska priserna till de priser som betalas av stödmottagarnas konkurrenter i EU. De priser som fastställts för de sardinska stödmottagarna är särskilt låga, och förvisso lägre än priserna på det italienska fastlandet, som är bland de högsta i EU. Tarifferna är därför inte proportionerliga mot de regionala nackdelar som de är avsedda att avhjälpa.

| (177) | Den metod som valts för att beräkna subventionsbeloppet tyder på att åtgärden har ett industripolitiskt snarare än ett regionalt mål. Italien har också upprepade gånger understrukit tariffernas industripolitiska dimension i de inlämnade uppgifterna. |
| --- | --- |

(177)

Den metod som valts för att beräkna subventionsbeloppet tyder på att åtgärden har ett industripolitiskt snarare än ett regionalt mål. Italien har också upprepade gånger understrukit tariffernas industripolitiska dimension i de inlämnade uppgifterna.

6.1.5   Degressivitet

| (178) | Regionala driftsstöd måste vara avtagande (se punkt 4.17 i riktlinjerna för regionalstöd). Eftersom uppdateringsmekanismerna för 2004 och 2005 års tariffer skiljer sig åt har de bedömts separat. |
| --- | --- |

(178)

Regionala driftsstöd måste vara avtagande (se punkt 4.17 i riktlinjerna för regionalstöd). Eftersom uppdateringsmekanismerna för 2004 och 2005 års tariffer skiljer sig åt har de bedömts separat.

| (179) | Tarifferna från 2004 är indexerade på grundval av variationer i bränslepriserna och kan endast öka eller förbli oförändrade. Enligt Italien utgör detta en garanti för att stödet successivt minskas. Kommissionen anser för sin del att kravet på degressivitet endast kan anses vara uppfyllt om det garanteras att kompensationsbetalningarna – som motsvarar det faktiska stödbeloppet – minskar med tiden. Det är inte tillräckligt att tariffen ökar med tiden, eftersom en högre tariff kan representera ett högre stödbelopp om de priser som tas ut av slutanvändarna på den berörda marknaden samtidigt har ökat snabbare än tariffen. Den italienska metoden ger inga garantier i detta avseende (69). |
| --- | --- |

(179)

Tarifferna från 2004 är indexerade på grundval av variationer i bränslepriserna och kan endast öka eller förbli oförändrade. Enligt Italien utgör detta en garanti för att stödet successivt minskas. Kommissionen anser för sin del att kravet på degressivitet endast kan anses vara uppfyllt om det garanteras att kompensationsbetalningarna – som motsvarar det faktiska stödbeloppet – minskar med tiden. Det är inte tillräckligt att tariffen ökar med tiden, eftersom en högre tariff kan representera ett högre stödbelopp om de priser som tas ut av slutanvändarna på den berörda marknaden samtidigt har ökat snabbare än tariffen. Den italienska metoden ger inga garantier i detta avseende (69).

| (180) | När det gäller 2005 års tariffer har kommissionen bedömt den indexeringsmekanism som infördes genom artikel 11.13 i lag nr 80/2005 enligt AEEG:s tolkning i beslut 217/05 (se skäl 33). Enligt de genomförandebestämmelser som fastställts av AEEG ska tariffen stiga årligen med ett procenttal som avspeglar tendenserna för elpriserna i EU, dock med ett tak på 4 %. Enligt Italien garanterar denna mekanism en successiv minskning. |
| --- | --- |

(180)

När det gäller 2005 års tariffer har kommissionen bedömt den indexeringsmekanism som infördes genom artikel 11.13 i lag nr 80/2005 enligt AEEG:s tolkning i beslut 217/05 (se skäl 33). Enligt de genomförandebestämmelser som fastställts av AEEG ska tariffen stiga årligen med ett procenttal som avspeglar tendenserna för elpriserna i EU, dock med ett tak på 4 %. Enligt Italien garanterar denna mekanism en successiv minskning.

| (181) | Enligt kommissionens uppfattning innebär emellertid det faktum att den nominella tariffen är föremål för en relativt begränsad årlig ökning inte att stödets nettobelopp – mätt genom kompensationsbetalningarna – kommer att minska med tiden. |
| --- | --- |

(181)

Enligt kommissionens uppfattning innebär emellertid det faktum att den nominella tariffen är föremål för en relativt begränsad årlig ökning inte att stödets nettobelopp – mätt genom kompensationsbetalningarna – kommer att minska med tiden.

| (182) | Om man godtar att pristendenserna på elbörserna kan anses vara allmänt representativa för prisändringar i bilaterala avtal, vilket Italien hävdar, är 2005 års tariffer endast avtagande i händelse av en minskning av de genomsnittliga priserna i EU (eftersom tarifferna inte kan sjunka, endast stiga). I alla andra fall skulle tarifferna medföra en ökande fördel (70). Eftersom de genomsnittliga elpriserna i EU från 2004 och minst fram till 2007 visade en kraftigt uppgående tendens (de steg snabbare än 4 % per år) skulle stödkomponenten i 2005 års tariffer ha ökat med tiden. |
| --- | --- |

(182)

Om man godtar att pristendenserna på elbörserna kan anses vara allmänt representativa för prisändringar i bilaterala avtal, vilket Italien hävdar, är 2005 års tariffer endast avtagande i händelse av en minskning av de genomsnittliga priserna i EU (eftersom tarifferna inte kan sjunka, endast stiga). I alla andra fall skulle tarifferna medföra en ökande fördel (70). Eftersom de genomsnittliga elpriserna i EU från 2004 och minst fram till 2007 visade en kraftigt uppgående tendens (de steg snabbare än 4 % per år) skulle stödkomponenten i 2005 års tariffer ha ökat med tiden.

| (183) | Italien hävdar vidare att priserna i bilaterala avtal i praktiken är mindre benägna att stiga jämfört med priserna på elbörserna och att 2005 års tariffer därför de facto är avtagande. Kommissionen påpekar att den indexeringsmetod som har lämnats in för bedömning grundas på prisvariationerna på elbörserna och att Italien inte har lämnat uppgifter om utvecklingen i bilaterala avtalspriser. Italiens påstående är följaktligen inte tillräckligt underbyggt. |
| --- | --- |

(183)

Italien hävdar vidare att priserna i bilaterala avtal i praktiken är mindre benägna att stiga jämfört med priserna på elbörserna och att 2005 års tariffer därför de facto är avtagande. Kommissionen påpekar att den indexeringsmetod som har lämnats in för bedömning grundas på prisvariationerna på elbörserna och att Italien inte har lämnat uppgifter om utvecklingen i bilaterala avtalspriser. Italiens påstående är följaktligen inte tillräckligt underbyggt.

| (184) | Faktum är att den begränsade information som kommissionen förfogar över tyder på motsatsen, dvs. att de bilaterala avtalspriserna ökade kraftigt på Sardinien (se exempelvis Euralluminas uppgift om att företaget 2005–2006 betalade ett pris på 80 euro per MWh på den fria marknaden, en ökning från 65 euro per MWh 2004). Under dessa omständigheter skulle kompensationsbetalningarna ha ökat med tiden om tarifferna hade genomförts. |
| --- | --- |

(184)

Faktum är att den begränsade information som kommissionen förfogar över tyder på motsatsen, dvs. att de bilaterala avtalspriserna ökade kraftigt på Sardinien (se exempelvis Euralluminas uppgift om att företaget 2005–2006 betalade ett pris på 80 euro per MWh på den fria marknaden, en ökning från 65 euro per MWh 2004). Under dessa omständigheter skulle kompensationsbetalningarna ha ökat med tiden om tarifferna hade genomförts.

| (185) | Följaktligen uppfyller varken 2004 eller 2005 års tariffer kravet på avtagande. |
| --- | --- |

(185)

Följaktligen uppfyller varken 2004 eller 2005 års tariffer kravet på avtagande.

6.1.6   Slutsatser om åtgärdens förenlighet som regionalstöd

| (186) | Kommissionen sluter sig till att de ifrågasatta tarifferna inte kan anses förenliga som regionalstöd enligt 1998 års riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål. Eftersom Sardinien upphörde att omfattas av artikel 107.3 a efter december 2006 behöver inte stödets förenlighet undersökas mot bakgrund av riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007–2013. |
| --- | --- |

(186)

Kommissionen sluter sig till att de ifrågasatta tarifferna inte kan anses förenliga som regionalstöd enligt 1998 års riktlinjer för statligt stöd för regionala ändamål. Eftersom Sardinien upphörde att omfattas av artikel 107.3 a efter december 2006 behöver inte stödets förenlighet undersökas mot bakgrund av riktlinjerna för statligt regionalstöd för 2007–2013.

| (187) | Kommissionen intog en liknande negativ ståndpunkt 2005 med avseende på en åtgärd som var avsedd att minska Euralluminas energikostnader på Sardinien. Kommissionen ansåg i det fallet att den omtvistade åtgärden, som utgjordes av ett undantag från punktskatt på tjock eldningsolja, inte kunde godkännas på grundval av riktlinjerna för regionalstöd (71). |
| --- | --- |

(187)

Kommissionen intog en liknande negativ ståndpunkt 2005 med avseende på en åtgärd som var avsedd att minska Euralluminas energikostnader på Sardinien. Kommissionen ansåg i det fallet att den omtvistade åtgärden, som utgjordes av ett undantag från punktskatt på tjock eldningsolja, inte kunde godkännas på grundval av riktlinjerna för regionalstöd (71).

6.2   Övriga förhållanden som är relevanta för förenligheten

| (188) | Italien och de berörda företagen har hävdat att ordningarna har som syfte att lindra bristerna på de elmarknader som ännu inte har uppnått konkurrenskraftiga priser. De hävdar att höga energipriser hotar konkurrenskraften hos energiintensiva industrier. Likaså hävdar de att stödet har en stimulerande effekt eftersom företagen skulle behöva lägga ned utan stöd. |
| --- | --- |

(188)

Italien och de berörda företagen har hävdat att ordningarna har som syfte att lindra bristerna på de elmarknader som ännu inte har uppnått konkurrenskraftiga priser. De hävdar att höga energipriser hotar konkurrenskraften hos energiintensiva industrier. Likaså hävdar de att stödet har en stimulerande effekt eftersom företagen skulle behöva lägga ned utan stöd.

| (189) | Kommissionen anser inte att driftsstöd till ett fåtal industriföretag är ett lämpligt instrument för att avhjälpa bristen på konkurrens på den lokala elmarknaden, som påverkar alla elförbrukare. |
| --- | --- |

(189)

Kommissionen anser inte att driftsstöd till ett fåtal industriföretag är ett lämpligt instrument för att avhjälpa bristen på konkurrens på den lokala elmarknaden, som påverkar alla elförbrukare.

| (190) | Det är också diskutabelt huruvida stödet är ett lämpligt och proportionellt instrument för att förhindra omlokalisering av företag till länder utanför EU. Det finns inga prejudikat i kommissionens beslut eller i domar från unionens domstolar som gör att detta argument kan godtas som en motivering för att bevilja statligt stöd. Beslut om omlokalisering av hela eller delar av produktionen ingår i företagens affärsstrategi, och kommissionen har aldrig ansett att detta utgör ett marknadsmisslyckande. I målen Terni (72) och Alcoa (73) hyste kommissionen tvivel avseende argument av samma typ, dvs. att stödåtgärder motiveras med att man vill undvika omlokalisering av industriverksamheter till länder utanför EU. |
| --- | --- |

(190)

Det är också diskutabelt huruvida stödet är ett lämpligt och proportionellt instrument för att förhindra omlokalisering av företag till länder utanför EU. Det finns inga prejudikat i kommissionens beslut eller i domar från unionens domstolar som gör att detta argument kan godtas som en motivering för att bevilja statligt stöd. Beslut om omlokalisering av hela eller delar av produktionen ingår i företagens affärsstrategi, och kommissionen har aldrig ansett att detta utgör ett marknadsmisslyckande. I målen Terni (72) och Alcoa (73) hyste kommissionen tvivel avseende argument av samma typ, dvs. att stödåtgärder motiveras med att man vill undvika omlokalisering av industriverksamheter till länder utanför EU.

| (191) | Det bör även noteras att olika specialinstansers slutsatser, såsom högnivågruppens rapporter om konkurrenskraft, energi och miljö (74), som har citerats ofta under förfarandets gång inte innehåller några antydningar om att särskilt statligt stöd bör beviljas för att avhjälpa konkurrensproblem på grund av höga energipriser, utan de ger i stället sitt stöd till full efterlevnad av de tillämpliga reglerna om statligt stöd (75). |
| --- | --- |

(191)

Det bör även noteras att olika specialinstansers slutsatser, såsom högnivågruppens rapporter om konkurrenskraft, energi och miljö (74), som har citerats ofta under förfarandets gång inte innehåller några antydningar om att särskilt statligt stöd bör beviljas för att avhjälpa konkurrensproblem på grund av höga energipriser, utan de ger i stället sitt stöd till full efterlevnad av de tillämpliga reglerna om statligt stöd (75).

| (192) | Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att de omtvistade tarifferna från 2004 och 2005 inte kan omfattas av något av de undantag som anges i artikel 107 i EUF-fördraget. Undantagen enligt artikel 107.2 i EUF-fördraget är inte tillämpliga eftersom stödet inte har en social karaktär. Det är inte avsett att avhjälpa skador orsakade av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och det har inte beviljats för att kompensera för ekonomiska nackdelar orsakade av Tysklands uppdelning. Inte heller kan undantagen enligt artikel 107.3 b och d tillämpas, eftersom åtgärden inte är avsedd att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi eller främja kultur och bevara kulturarvet. Vad gäller undantaget enligt artikel 107.3 a visar analysen i skälen 160–187 att tariffen inte kan godkännas som stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning. Vad gäller artikel 107.3 c omfattas driftsstöd i princip inte av detta undantag, vilket anges i skälen 155–158, och kommissionen har inte kunnat påvisa några särskilda omständigheter som kan motivera beviljande av sådant stöd i detta fall. |
| --- | --- |

(192)

Mot bakgrund av det ovan anförda anser kommissionen att de omtvistade tarifferna från 2004 och 2005 inte kan omfattas av något av de undantag som anges i artikel 107 i EUF-fördraget. Undantagen enligt artikel 107.2 i EUF-fördraget är inte tillämpliga eftersom stödet inte har en social karaktär. Det är inte avsett att avhjälpa skador orsakade av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och det har inte beviljats för att kompensera för ekonomiska nackdelar orsakade av Tysklands uppdelning. Inte heller kan undantagen enligt artikel 107.3 b och d tillämpas, eftersom åtgärden inte är avsedd att främja genomförandet av viktiga projekt av gemensamt europeiskt intresse eller för att avhjälpa en allvarlig störning i en medlemsstats ekonomi eller främja kultur och bevara kulturarvet. Vad gäller undantaget enligt artikel 107.3 a visar analysen i skälen 160–187 att tariffen inte kan godkännas som stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning. Vad gäller artikel 107.3 c omfattas driftsstöd i princip inte av detta undantag, vilket anges i skälen 155–158, och kommissionen har inte kunnat påvisa några särskilda omständigheter som kan motivera beviljande av sådant stöd i detta fall.

| (193) | Kommissionen anser därför att såväl 2004 som 2005 års tariffer är oförenliga med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(193)

Kommissionen anser därför att såväl 2004 som 2005 års tariffer är oförenliga med den gemensamma marknaden.

| (194) | Eftersom kommissionen drar denna slutsats behöver den inte undersöka den eventuella samlande verkan av det nya och det gamla oförenliga stödet som avses i skäl 31 mot bakgrund av domen i målet Deggendorf. |
| --- | --- |

(194)

Eftersom kommissionen drar denna slutsats behöver den inte undersöka den eventuella samlande verkan av det nya och det gamla oförenliga stödet som avses i skäl 31 mot bakgrund av domen i målet Deggendorf.

7.   ÅTERKRAV

| (195) | Enligt artikel 14.1 i förordning (EG) nr 659/1999 ska effektiv konkurrens återställas utan dröjsmål vid fall av olagligt stöd, utom om detta skulle stå i strid med en allmän princip i unionsrätten. |
| --- | --- |

(195)

Enligt artikel 14.1 i förordning (EG) nr 659/1999 ska effektiv konkurrens återställas utan dröjsmål vid fall av olagligt stöd, utom om detta skulle stå i strid med en allmän princip i unionsrätten.

| (196) | I det föreliggande ärendet är endast 2004 års tariffer (ärende C 38/A/04) föremål för återkrav, eftersom 2005 års tariffer (ärende C 13/06) inte har genomförts. |
| --- | --- |

(196)

I det föreliggande ärendet är endast 2004 års tariffer (ärende C 38/A/04) föremål för återkrav, eftersom 2005 års tariffer (ärende C 13/06) inte har genomförts.

7.1   Berättigade förväntningar och andra allmänna principer i unionslagstiftning som kan stå i vägen för återkrav

| (197) | Enligt etablerad rättspraxis gäller att när stöd har beviljats utan föregående anmälan enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget kan stödmottagaren inte ha berättigade förväntningar på att stödet är lagenligt (76). Ett uppmärksamt företag ska inte ha några problem med att avgöra om anmälningsförfarandet har efterlevts och om stödet är lagenligt. |
| --- | --- |

(197)

Enligt etablerad rättspraxis gäller att när stöd har beviljats utan föregående anmälan enligt artikel 108.3 i EUF-fördraget kan stödmottagaren inte ha berättigade förväntningar på att stödet är lagenligt (76). Ett uppmärksamt företag ska inte ha några problem med att avgöra om anmälningsförfarandet har efterlevts och om stödet är lagenligt.

| (198) | Det kan visserligen inte uteslutas att en mottagare av ett rättsstridigt stöd kan åberopa exceptionella omständigheter som medför att han eller hon har berättigade förväntningar på att stödet är lagenligt och av detta skäl kan motsätta sig att återbetala det (77). |
| --- | --- |

(198)

Det kan visserligen inte uteslutas att en mottagare av ett rättsstridigt stöd kan åberopa exceptionella omständigheter som medför att han eller hon har berättigade förväntningar på att stödet är lagenligt och av detta skäl kan motsätta sig att återbetala det (77).

| (199) | Mottagarna av 2004 års tariffer har inte inkommit med några synpunkter i detta avseende, och kommissionen har inte heller kunnat påvisa några exceptionella omständigheter som kan ha föranlett stödmottagarna att hysa berättigade förväntningar. I synnerhet kan inga berättigade förväntningar om att tarifferna inte skulle utgöra statligt stöd ha uppstått till följd av Alumix-beslutet från 1996. Såsom anges i beslutet från 2004 om att inleda det formella granskningsförfarandet (se skäl 37) var den tariff som fungerade som modell för de omtvistade tarifferna från 2004 inte den ursprungliga Alumix-ordningen, som enligt kommissionens beslut från 1996 inte utgjorde statligt stöd, utan en helt ny åtgärd som varit föremål för betydande ändringar (särskilt när det gäller finansieringsmekanismen) (78) och hade förlängts tidsmässigt av de italienska myndigheterna. I denna situation borde en försiktig mottagare ha kontrollerat att stödet var lagenligt. |
| --- | --- |

(199)

Mottagarna av 2004 års tariffer har inte inkommit med några synpunkter i detta avseende, och kommissionen har inte heller kunnat påvisa några exceptionella omständigheter som kan ha föranlett stödmottagarna att hysa berättigade förväntningar. I synnerhet kan inga berättigade förväntningar om att tarifferna inte skulle utgöra statligt stöd ha uppstått till följd av Alumix-beslutet från 1996. Såsom anges i beslutet från 2004 om att inleda det formella granskningsförfarandet (se skäl 37) var den tariff som fungerade som modell för de omtvistade tarifferna från 2004 inte den ursprungliga Alumix-ordningen, som enligt kommissionens beslut från 1996 inte utgjorde statligt stöd, utan en helt ny åtgärd som varit föremål för betydande ändringar (särskilt när det gäller finansieringsmekanismen) (78) och hade förlängts tidsmässigt av de italienska myndigheterna. I denna situation borde en försiktig mottagare ha kontrollerat att stödet var lagenligt.

| (200) | Kommissionen anser vidare att återkrav inte skulle stå i strid med någon annan allmän princip i unionsrätten. |
| --- | --- |

(200)

Kommissionen anser vidare att återkrav inte skulle stå i strid med någon annan allmän princip i unionsrätten.

7.2   Beräkning av belopp som ska återkrävas

| (201) | Alla belopp som utgör oförenligt stöd och som mottagits av Portovesme, ILA och Eurallumina enligt artikel 1 i 2004 års dekret måste återkrävas, med ränta, i enlighet med kapitel V i kommissionens förordning nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (79). |
| --- | --- |

(201)

Alla belopp som utgör oförenligt stöd och som mottagits av Portovesme, ILA och Eurallumina enligt artikel 1 i 2004 års dekret måste återkrävas, med ränta, i enlighet med kapitel V i kommissionens förordning nr 794/2004 av den 21 april 2004 om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (79).

| (202) | Syftet med återkravet är att återställa stödmottagarnas konkurrensställning till den som rådde innan det oförenliga stödet beviljades genom att undanröja den orättmätiga fördel som det innebär. I det aktuella ärendet motsvarar fördelen skillnaden mellan den förmånliga tariffen och det elpris som stödmottagarna skulle ha betalat på marknaden i avsaknad av de omtvistade tarifferna. |
| --- | --- |

(202)

Syftet med återkravet är att återställa stödmottagarnas konkurrensställning till den som rådde innan det oförenliga stödet beviljades genom att undanröja den orättmätiga fördel som det innebär. I det aktuella ärendet motsvarar fördelen skillnaden mellan den förmånliga tariffen och det elpris som stödmottagarna skulle ha betalat på marknaden i avsaknad av de omtvistade tarifferna.

| (203) | Samtliga berörda företag köpte el enligt bilaterala avtal vid tidpunkten för införandet av tarifferna. Staten ingrep för att subventionera avtalspriset genom kompensationsbetalningar. De belopp som ska återkrävas motsvarar skillnaden mellan avtalspriset och det förmånliga priset. Detta belopp är lika stort som de kompensationsbetalningar som mottagarna erhöll under den berörda perioden (se skäl 30). |
| --- | --- |

(203)

Samtliga berörda företag köpte el enligt bilaterala avtal vid tidpunkten för införandet av tarifferna. Staten ingrep för att subventionera avtalspriset genom kompensationsbetalningar. De belopp som ska återkrävas motsvarar skillnaden mellan avtalspriset och det förmånliga priset. Detta belopp är lika stort som de kompensationsbetalningar som mottagarna erhöll under den berörda perioden (se skäl 30).

8.   SLUTSATS

Kommissionen anser att såväl 2004 som 2005 års tariffer utgör driftsstöd som inte omfattas av något av undantagen från det allmänna förbudet mot statligt stöd enligt EUF-fördraget och att de därför är oförenliga med den gemensamma marknaden.

När det gäller 2004 års tariffer, som genomfördes olagligt i strid mot artikel 108.3 i EUF-fördraget, får de delar av stödet som ännu inte har betalats ut därför inte genomföras, och stöd som redan har betalats ut måste återkrävas. Det belopp som ska återkrävas motsvarar summan av alla bidragsbetalningar som kompensationsfonden har betalat till Portovesme, ILA och Eurallumina.

Tarifferna från 2005, som vederbörligen anmäldes av Italien i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget får inte genomföras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   Det statliga stöd som Italien planerar att bevilja Portovesme Srl, Eurallumina SpA, ILA SpA och Syndial SpA enligt artikel 11.12 i lagdekret nr 35 av den 14 mars 2005, som omvandlats till lag nr 80/2005 av den 14 maj 2005, är oförenligt med den gemensamma marknaden.

2.   Stödet får följaktligen inte beviljas.

Artikel 2

Det statliga stöd som Italien olagligen har genomfört med stöd av premiärministerdekret av den 6 februari 2004 i strid mot artikel 108.3 i EUF-fördraget, som uppgår till 12 845 892,82 euro för Portovesme Srl, 5 208 152,05 euro för Eurallumina SpA och 291 120,27 euro för ILA SpA, är oförenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 3

1.   Italien ska återkräva från mottagarna det stöd som avses i artikel 2.

2.   Det stöd som ska återkrävas ska innefatta ränta från den dag då stödet ställdes till stödmottagarens förfogande till den dag det har återbetalats.

3.   Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i förordning (EG) nr 794/2004.

4.   Italien ska upphöra med alla framtida utbetalningar av det stöd som avses i artikel 2, med verkan från den dag då detta beslut antas.

Artikel 4

1.   Återkravet av det stöd som avses i artikel 2 ska ske omedelbart och effektivt.

2.   Italien ska se till att detta beslut genomförs inom fyra månader från dagen för delgivningen av beslutet.

Artikel 5

1.   Italien ska inom två månader från delgivningen av detta beslut förse kommissionen med följande upplysningar:

| a) | Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från stödmottagaren. |
| --- | --- |

a)

Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från stödmottagaren.

| b) | En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa beslutet. |
| --- | --- |

b)

En detaljerad beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa beslutet.

| c) | Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet. |
| --- | --- |

c)

Dokument som visar att stödmottagaren har anmodats att betala tillbaka stödet.

2.   Italien ska hålla kommissionen underrättad om hur de nationella åtgärder framskrider som har vidtagits för genomförandet av detta beslut fram till att återbetalningen av det stöd som avses i artikel 2 har slutförts. Italien ska på kommissionens begäran omgående lämna uppgifter om de åtgärder som redan har vidtagits eller som planeras för att följa detta beslut. Italien ska också lämna detaljerad information om de stödbelopp och motsvarande ränta som redan har återkrävts från stödmottagaren.

Artikel 6

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 23 februari 2011.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  EUT C 30, 5.2.2005, s. 7 och EUT C 145, 21.6.2006, s. 8.

1

(2)  EUT C 30, 5.2.2005, s. 7.

2

(3)  Kommissionens beslut 2010/460/EG av den 19 november 2009 om de statliga stöden C 38/A/04 (f.d. NN 58/04) och C 36/B/06 (f.d. NN 38/06) som Italien har genomfört till förmån för Alcoa Trasformazioni (EUT L 227, 28.8.2010, s. 62).

3

(4)  EUT C 145, 21.6.2006, s. 8.

4

(5)  För företagets anläggningar i Portoscuso och San Gavino.

5

(6)  Alumina är en råvara i mellanform som utvinns från bauxit och används för smältning av aluminium. En stor del av Euralluminas produktion går till Alcoas närliggande smältverk.

6

(7)  Tariffmekanismen i fråga beskrivs i artikel 73 i de konsoliderade bestämmelserna om utövandet av tjänster som överföring, distribution, mätning och försäljning av elenergi under perioden 2004–2007 (Testo integrato delle disposizioni per l’erogazione dei servizi di trasmissione, distribuzione, misura e vendita dell’energia elettrica per il periodo di regolazione 2004–2007). Detta dokument utarbetas och uppdateras regelbundet av AEEG.

7

(Testo integrato delle disposizioni per l’erogazione dei servizi di trasmissione, distribuzione, misura e vendita dell’energia elettrica per il periodo di regolazione 2004–2007)

(8)  Kompensationsfonden är ett offentligt organ som inrättats genom lagdekret nr 98 av den 26 januari 1948. Kompensationsfonden agerar enligt instruktioner från AEEG och hanterar bland annat de finansiella flöden som hör samman med de förmånliga eltarifferna (inkassering av avgifter och utbetalning till stödmottagarna).

8

(9)  Förmånsmottagarna kunde även avsluta sina befintliga försörjningsavtal och vända sig direkt till ensamköparen (Acquirente unico), ett statligt ägt organ som har ansvaret för att samla efterfrågan från kunder som vill få sin försörjning från det och anskaffa el för deras räkning till bästa möjliga pris på grossistmarknaden för el. Om en mottagare av kompensationsbetalningarna valde detta system använde staten ensamköparens pris som referens för beräkningen av kompensationsbetalningarna. Syftet med detta arrangemang var att minimera ordningens kostnader för allmänheten, eftersom det avskräckte mottagarna från att ingå ofördelaktiga försörjningsavtal med egna elleverantörer (vilket skulle ha lett till högre kompensationsbetalningar). Systemet var emellertid valfritt: mottagarna var inte skyldiga att vända sig till ensamköparen för att erhålla kompensationsbetalningarna.

9

(Acquirente unico)

(10)  Den italienska standardariffen avspeglar hur elsystemets kostnader är fördelade på slutanvändarna och är uppdelad i två tariffkomponenter. Varje komponent är avsedd att finansiera specifika kostnader. Komponent A2 finansierar till exempel kostnaderna för demontering av kärnkraftverk, medan komponent A3 finansierar anläggningar för förnybar energi. Komponent A4 finansierade ordningar för förmånliga eltariffer. Denna struktur gäller för alla slutanvändares elräkningar.

10

(11)  Skrivelse från AEEG till ministeriet för produktionsverksamhet av den 17 december 2004. Enligt tillgängliga uppgifter har 2004 års dekret emellertid inte formellt upphävts av de italienska myndigheterna.

11

(12)  Detta villkor bör rimligtvis tolkas som att det hänför sig till EU-/EES-marknaden.

12

(13)  Genom denna artikel förlängdes Alcoas och Ternis tariffer fram till 2010.

13

(14)  Ärendereferens R.G. nr 2317/2005.

14

(15)  I synnerhet lagdekret nr 79/1999, som införlivade Europaparlamentets och rådets direktiv 96/92/EG av den 19 december 1996 om gemensamma regler för den inre marknaden för el (EGT L 27, 30.1.1997, s. 20).

15

(16)  Kommissionens beslut K/2005/4436/06 av den 7 december 2005 och K/2007/286/3 av den 7 februari 2007.

16

(17)  Kommissionens beslut K(2004) 4329 av den 16 november 2004 (EUT C 30, 5.2.2005, s. 7).

17

(18)  EGT C 288, 1.10.1996, s. 4.

18

(19)  EGT C 74, 10.3.1998, s. 9, punkterna 4.15–4.17, i ändrad lydelse (EGT C 258, 9.9.2000, s. 5).

19

(20)  EUT L 283, 31.10.2003, s. 51.

20

(21)  De italienska myndigheterna hävdade särskilt att priserna för energiintensiva användare förhandlades bilateralt, och därför inte var allmänt tillgängliga. Detta innebar att de inte kunde ange de elpriser som betalats av mottagarna och av deras konkurrenter i andra italienska regioner.

21

(22)  EUT C 54, 4.3.2006, s. 13.

22

(23)  Mål C 80/01 (Aluminaärendet, kommissionens beslut 2006/323/EG). Ärendet gällde befrielse från punktskatt på tjock eldningsolja som används som bränsle vid framställningen av aluminium på Sardinien, i Gardanne (Frankrike) och i Shannon (Irland).

23

(24)  Domstolens dom i mål C-355/95, Textilwerke Deggendorf mot kommissionen, (REG 1997, s. I–2549).

24

(25)  Se skäl 9.

25

(26)  Aluminiummalm, som är råvaran för framställning av aluminiumoxid.

26

(27)  Vid tidpunkten för utarbetandet av detta beslut hade Euralluminas produktion legat nere i över ett år, och de anställda mottog arbetslöshetsunderstöd från cassa integrazione.

27

cassa integrazione

(28)  KOM(2004) 863 slutlig.

28

(29)  Mål C-379/98, REG 2001, s. I-2099.

29

(30)  Italien hade planerat att slutföra dessa infrastrukturer 2007. Inom ramen för målen C 13/2006 och C 36b/2006 sköt Italien upp det planerade datumet till 2010. Vid tidpunkten för antagandet av detta beslut har Galsi-gasledningen inte byggts (den förväntas läggas ut på beställning 2014), och Sapei-kablarna är endast delvis i drift.

30

(31)  Första rapporten från högnivågruppen för konkurrenskraft, energi och miljö, Contributing to an Integrated Approach on Competitiveness, Energy and Environment Policies, http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm. Högnivågruppen var ett forum som samlade företrädare för kommissionen och ledare från näringslivet.

31

Contributing to an Integrated Approach on Competitiveness, Energy and Environment Policies

(32)  Den höga reserven (80 % av den maximala el som absorberas av nätet) fastställs i ministerdekretet av den 7 augusti 2000.

32

(33)  Denna siffra räknades fram genom att en kompensationsbetalning på 37 euro per MWh lades på det förmånliga priset på cirka 26 euro per MWh.

33

(34)  Se exempelvis ärendet med de nederländska växthusodlarna, kommissionens beslut 85/215/EEG av den 13 februari 1985 om den förmånstariff som tillämpades på växthusodlare för naturgas i Nederländerna (EGT L 97, 4.4.1985, s. 49). För att bedöma förekomsten av en fördel när det gällde vissa gaspriser i det ärendet tog kommissionen hänsyn till de rådande marknadsvillkoren och tillämpade kontrollen av marknadsekonomins funktion.

34

(35)  Se exempelvis domstolens dom i mål C-372/97, Italien mot kommissionen, REG 2004, s. I-3679, punkt 67.

35

(36)  Det första avregleringsdirektivet direktiv 96/92/EG genomfördes i Italien genom dekret nr 79/1999 (se fotnot 15).

36

(37)  Mål T-332/06 Alcoa Trasformazioni REG 2009, s. II-29 (överklagande har inlämnats).

37

(38)  Domstolens dom i mål C-241/94, Frankrike mot kommissionen, REG 1996, s. I-4551, punkt 34.

38

(39)  Se t.ex. PreussenElektra-domen som citeras ovan, punkt 58.

39

(40)  Se t.ex. domstolens dom i mål C-482/99, Frankrike mot kommissionen (Stardust Marine), REG 2002, s. I-4397, punkt 24.

40

(41)  Se domstolens domar i mål C-78/76, Steinike & Weinlig, REG 1977, s. 595, svensk specialutgåva s. 329 och i mål C-47/69, franska textilier, REG 1970, s. 487, svensk specialutgåva s. 449.

41

(42)  Se fotnot 29.

42

(43)  Förstainstansrättens dom i mål C-345/02 Pearle m.fl., REG 2004, s. I-7139.

43

(44)  Förstainstansrättens dom i mål T-136/05, Earl Salvat mot kommissionen, REG 2007, s. II-4063, punkterna 137–165.

44

(45)  Domstolens dom i mål C-57/86, Grekland mot kommissionen, REG 1988, s. I-2855, punkt 12 och PreussenElektra, citerad ovan, samt domstolens dom i mål C-126/01, Gemo, REG 2003, s. I-13769, punkt 23.

45

(46)  Domarna Stardust Marine, citerad ovan, Pearle, citerad ovan och Earl Salvat, citerad ovan.

46

(47)  Domstolens dom i mål C-206/06, Essent Netwerk Noord mot Aluminium Delfzijl, REG 2008, s. I-5497, punkterna 69 och 70.

47

(48)  Kommissionens beslut K(2004) 4333 av den 1 december 2004, stöd nr 490/2000 Italien – icke-återvinningsbara kostnader i elsektorn.

48

(49)  Dom i mål T-25/07, Iride, REG 2009, s. II-245, punkt 39.

49

(50)  Iride, citerad ovan, punkt 28.

50

(51)  Se domstolens domar i mål C-303/88, Italien mot kommissionen, REG 1988, s I-1433 och mål C-47/69, Frankrike mot kommissionen, REG 1970, s. 4393, svensk specialutgåva s. 449; se också förstainstansrättens dom i mål T-351/02, Deutsche Bahn mot kommissionen, REG 2006, s. II-1047.

51

(52)  Domstolens domar i mål C-102/87, Frankrike mot kommissionen, REG 1988, s. 4067, punkt 19 och i mål C-305/89, Italien mot kommissionen, REG 1991, s. I-1603, punkt 26.

52

(53)  Portovesme ägs av det multinationella bolaget Glencore. Eurallumina ägs av det ryska företaget Rusal.

53

(54)  Se t.ex. kommissionens beslut om att inleda ett förfarande i fråga om reglerade eltariffer i Frankrike (ärende C 17/07, kommissionens beslut nr K/2007/2392 av den 13 juni 2007 (EUT C 164, 18.7.2007, s. 9) och Spanien (ärende C 3/07, kommissionens beslut nr K/2007/123/3 av den 24 januari 2007 (EUT C 43, 27.2.2007, s. 9)).

54

(55)  Domstolens dom i mål C-301/87, Frankrike mot kommissionen, REG 1990, s. I-307, svensk specialutgåva s. 303, punkterna 32 och 33, förstainstansrättens dom i mål T-214/95, Het Vlaamse Gewest (flamländska regionen) mot kommissionen, REG 1998, s. II-717, punkt 67 och förstainstansrättens dom i de förenade målen T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97 till 607/97, T-1/98, T-3/98 till T-6/98 och T-23/98, Alzetta Mauro m.fl. mot kommissionen, REG 2000, s. II-2319, punkt 79.

55

(56)  Se t.ex. domstolens domar i mål 730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, svensk specialutgåva s. 303, punkt 11 och förenade målen C-393/04 och C-41/05, Air Liquide Industries mot Ville de Seraing och Province de Liège, REG 2006, s. I-5293.

56

(57)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1. Artikel 1 b v andra meningen i förordningen lyder som följer: ”När vissa åtgärder blir stöd sedan en verksamhet har liberaliserats genom gemenskapslagstiftning, ska sådana åtgärder inte betraktas som befintligt stöd efter det datum som har fastställts för liberalisering.”

57

(58)  REG 1990, s. I-3891, se även mål C-301/87, Frankrike mot kommissionen, REG 1990, s. I-307, punkt 50.

58

(59)  EGT C 37, 3.2.2001, s. 3 och EUT C 82, 1.4.2008, s. 1.

59

(60)  Källa: Utredningen Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale, maj 2005.

60

Källa:

Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale

(61)  Sardinien var anslutet till det italienska fastlandet via en föråldrad länk på 270 MWh (Sacoi). År 2009 togs den första sektionen av en ny anslutningslänk (Sapei) i drift.

61

(62)  Meddelande från kommissionen – Utredning i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1/2003 av de europeiska gas- och elsektorerna (Slutrapport) (SEK(2006) 1724, KOM(2006) 851 slutlig).

62

Utredning i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 1/2003 av de europeiska gas- och elsektorerna

(63)  HHI-indexet på Sardinien varierar mellan 3 000 och 3 500, med högre HHI-index i det södra området.

63

(64)  På Sardinien kan E.ON sätta priset för 67 % av tiden och Enel för 29 % av tiden. Om man även beaktar närliggande områden sätter Enel priset i storområdet Macrosud-Sardegna för 63 % av tiden. I regionen MacroSud sätter Enel dock priset för 100 % av tiden.

64

(65)  Under 2007 var exempelvis det genomsnittliga grossistpriset i Italien (för baslastkraft på intradagshandeln på Ipex (Italiens elbörs) 70,99 euro per MWh jämfört med 37,97 euro per MWh på Tysklands EEX-börs och 40,78 euro per MWh på Frankrikes Powernext-börs.

65

(66)  2008 års rapport från AEEG på grundval av data från börsförvaltaren GME.

66

(67)  Kommissionens beslut K(2002) 3715 av den 16 oktober 2002 om den stödordning som Italien planerar att genomföra för att minska energikostnaderna för små och medelstora företag på Sardinien (EGT C 132, 4.6.2002, s. 6).

67

(68)  Vid tidpunkten för utarbetandet av detta beslut (december 2010) har Sapei-kabeln delvis tagits i drift, medan Galsi-gasledningen inte förväntas tas i drift före 2014.

68

(69)  Det bör noteras att variationerna i marknadspriserna inte bara motsvarar variationerna i bränslepriserna. Även andra faktorer kan driva upp marknadspriserna. I Sardiniens fall kan det bland annat röra sig om dominerande operatörers marknadsinflytande, obalans mellan tillgång och efterfrågan eller anslutningsproblem. Den italienska metoden garanterar inte att det aktuella stödbeloppet kommer att minska eller ens förbli stabilt med tiden.

69

(70)  Även om man antar att medelpriserna i EU ökar med mindre än 4 % ökar tariffens fördelar ändå i absoluta termer. Om t.ex. det förmånliga priset är 30 euro per MWh och medelpriset i EU 60 euro per MWh (kompensationsbetalning: 30 euro) leder en ökning på 3 % av det genomsnittliga EU-priset (upp till 61,8 euro) till en uppdaterad tariff på 30,90 euro. Den nya kompensationsbetalningen skulle bli 61,80 – 30,90 = 30,90 euro, vilket är ett högre stödbelopp.

70

(71)  Aluminaärendet, beslut 2006/323/EG av den 7 december 2005.

71

(72)  Kommissionens beslut av den 20 november 2007 om det statliga stöd C 36/A/06 som Italien genomfört till förmån för ThyssenKrupp, Cementir och Nuova Terni Industrie Chimiche, skälen 144 och 145. Detta beslut bekräftades av tribunalen i målen T-53/08, 62/08, 63/08 och 64/08 (överklagande har inlämnats).

72

(73)  Hänvisning till beslutet i fotnot 3, skäl 244.

73

(74)  Se fotnot 31.

74

(75)  Högnivågruppen konstaterar t.ex. i sin tredje rapport från februari 2007 att man mot denna bakgrund kan motivera användningen av incitament, inbegripet allmänt riktade subventioner och statligt stöd som ett politikinstrument. De kan främja ansvarsfullt socialt och miljömässigt agerande, regional sammanhållning, hållbar utveckling och kulturell mångfald. De bör dock endast användas där det finns ett klart marknadsmisslyckande, där subventioner visar sig vara det lämpliga instrumentet för att bemöta att väldefinierat mål av allmänt intresse och där de inte snedvrider konkurrensen eller skadar miljön. Det är motiverat att ingripa om subventionerna undergräver andra politiska mål såsom kampen mot klimatförändringen, Lissabonstrategin för tillväxt och sysselsättning, välfungerande energimarknader eller tillgången till råmaterial, utan att uppfylla det ursprungliga målet. (http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm).

75

(76)  Domstolens dom i mål 24/95, Alcan Deutschland, REG 1997, s. I-591, punkterna 25, 30 och 31 och dom i förenade målen C-183/02 P och C-187/02, Demesa och Territorio Histórico de Álava mot kommissionen, REG 2004, s. I-10609, punkt 45.

76

(77)  Domstolens dom i mål C-5/89, Tyskland mot kommissionen, REG 1990, s. I-3437, punkt 16.

77

(78)  Den ursprungliga Alumix-tariffen beviljades direkt av den statsögda elleverantören Enel, som ansågs agera som en rationell marknadsaktör när den sålde el till Alumix-priset, medan 2004 års tariff subventionerades av staten genom intäkterna från en skatteliknande avgift.

78

(79)  EUT L 140, 30.4.2004, s. 1.

79

---

| 24.11.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 309/23 |
| --- | --- | --- | --- |

24.11.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 309/23

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 24 maj 2011

om det statliga stöd C 88/97 som Republiken Frankrike har genomfört till förmån för Crédit Mutuel

[delgivet med nr K(2011) 3436]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2011/747/EU)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar (1) ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

| (1) | Den 25 januari 1991 inkom Association française des banques (nedan kallad AFB), Chambre syndicale des banques populaires (CSBP) och Crédit Agricole med ett klagomål om att Frankrike hade lämnat statligt stöd till Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(1)

Den 25 januari 1991 inkom Association française des banques (nedan kallad AFB), Chambre syndicale des banques populaires (CSBP) och Crédit Agricole med ett klagomål om att Frankrike hade lämnat statligt stöd till Crédit Mutuel.

| (2) | Kommissionen begärde för första gången in upplysningar om sparformen Livret bleu (blå bankbok) genom en skrivelse av den 27 maj 1991. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionen begärde för första gången in upplysningar om sparformen Livret bleu (blå bankbok) genom en skrivelse av den 27 maj 1991.

| (3) | Genom en skrivelse av den 6 februari 1998 underrättade kommissionen de franska myndigheterna om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget (nuvarande artikel 108.2 i EUF-fördraget) om den eventuella förekomsten av statligt stöd i sparformen Livret bleu
   (2). |
| --- | --- |

(3)

Genom en skrivelse av den 6 februari 1998 underrättade kommissionen de franska myndigheterna om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget (nuvarande artikel 108.2 i EUF-fördraget) om den eventuella förekomsten av statligt stöd i sparformen Livret bleu
   (2).

| (4) | Den 8 april 1998 besvarade de franska myndigheterna de frågor kommissionen hade ställt i sitt beslut om att inleda förfarandet. |
| --- | --- |

(4)

Den 8 april 1998 besvarade de franska myndigheterna de frågor kommissionen hade ställt i sitt beslut om att inleda förfarandet.

| (5) | Den 18 juni 1998 skickade Crédit Mutuel en skrivelse till kommissionen där man argumenterade mot att de åtgärder som var föremål för förfarandet skulle klassificeras som statligt stöd. Denna skrivelse innehöll också räkenskaper för Livret bleu. Många olika berörda parter har också inkommit med sina synpunkter till kommissionen (se avsnitten 3 och 4, skälen 48–59), som vidarebefordrade dessa till de franska myndigheterna den 3 september 1998. |
| --- | --- |

(5)

Den 18 juni 1998 skickade Crédit Mutuel en skrivelse till kommissionen där man argumenterade mot att de åtgärder som var föremål för förfarandet skulle klassificeras som statligt stöd. Denna skrivelse innehöll också räkenskaper för Livret bleu. Många olika berörda parter har också inkommit med sina synpunkter till kommissionen (se avsnitten 3 och 4, skälen 48–59), som vidarebefordrade dessa till de franska myndigheterna den 3 september 1998.

| (6) | Klagandena har skickat kommissionen fyra kompletterande inlagor i skrivelser av den 29 oktober 1999, 16 maj 2000, 16 oktober 2000 och 19 januari 2001, vilka kommissionen vidarebefordrade till de franska myndigheterna den 21 februari 2000 och 3 november 2000. |
| --- | --- |

(6)

Klagandena har skickat kommissionen fyra kompletterande inlagor i skrivelser av den 29 oktober 1999, 16 maj 2000, 16 oktober 2000 och 19 januari 2001, vilka kommissionen vidarebefordrade till de franska myndigheterna den 21 februari 2000 och 3 november 2000.

| (7) | Den 5 februari 2001 vidarebefordrade kommissionen dokumentation från AFB till de franska myndigheterna. |
| --- | --- |

(7)

Den 5 februari 2001 vidarebefordrade kommissionen dokumentation från AFB till de franska myndigheterna.

| (8) | Från november 1998 till december 1999 gjorde en konsult (3) (nedan kallad kommissionens konsult) en revision av räkenskaperna för Livret bleu. Konsultens rapport lades fram för de franska myndigheterna och Crédit Mutuel den 10 januari 2000. Den 7 februari 2000 organiserades ett tekniskt samordningsmöte mellan kommissionen, biträdd av konsulten, de franska myndigheterna och Crédit Mutuel kring denna revisionsrapport. |
| --- | --- |

(8)

Från november 1998 till december 1999 gjorde en konsult (3) (nedan kallad kommissionens konsult) en revision av räkenskaperna för Livret bleu. Konsultens rapport lades fram för de franska myndigheterna och Crédit Mutuel den 10 januari 2000. Den 7 februari 2000 organiserades ett tekniskt samordningsmöte mellan kommissionen, biträdd av konsulten, de franska myndigheterna och Crédit Mutuel kring denna revisionsrapport.

| (9) | Genom en skrivelse av den 14 september 1999 begärde kommissionen att de franska myndigheterna skulle precisera det uppdrag av allmänt intresse som man gett Crédit Mutuel. Kommissionen gav genom skrivelser av den 21 februari 2000, 3 november 2000 och 5 februari 2001 de franska myndigheterna tillfälle att inkomma med sina synpunkter (4) på de delar av klagandenas dokumentation som gick ut på att sparformen Livret bleu utgjorde en ”lockvara” (se underavsnitt 7.2.3, skälen 110–118). De franska myndigheterna inkom med sina synpunkter den 1 februari 2001. |
| --- | --- |

(9)

Genom en skrivelse av den 14 september 1999 begärde kommissionen att de franska myndigheterna skulle precisera det uppdrag av allmänt intresse som man gett Crédit Mutuel. Kommissionen gav genom skrivelser av den 21 februari 2000, 3 november 2000 och 5 februari 2001 de franska myndigheterna tillfälle att inkomma med sina synpunkter (4) på de delar av klagandenas dokumentation som gick ut på att sparformen Livret bleu utgjorde en ”lockvara” (se underavsnitt 7.2.3, skälen 110–118). De franska myndigheterna inkom med sina synpunkter den 1 februari 2001.

| (10) | Den 11 april 2000 fick kommissionen in ett klagomål från den europeiska bankföreningen, Banking Federation of the EU – Fédération bancaire de l’UE (EBF-FBE) mot det stöd som Frankrike beviljat Crédit Mutuel genom ensamrätten att distribuera sparformen Livret bleu. |
| --- | --- |

(10)

Den 11 april 2000 fick kommissionen in ett klagomål från den europeiska bankföreningen, Banking Federation of the EU – Fédération bancaire de l’UE (EBF-FBE) mot det stöd som Frankrike beviljat Crédit Mutuel genom ensamrätten att distribuera sparformen Livret bleu.

| (11) | I maj 2000 gav Confédération nationale du Crédit Mutuel revisionsbyrån Arthur Andersen i uppdrag att granska de metoder som Crédit Mutuel använt i sina räkenskaper och i redovisningen av rörelsekostnaderna för Livret bleu. Detta uppdrag avslutades i september 2000 genom att revisionsbyrån lämnade en detaljerad rapport om räkenskaperna för Livret bleu, där man bedömde att Livret bleu uppvisade ett negativt resultat på 498 miljoner franska franc före skatt. Denna slutsats grundar sig på korrigeringar som kan bestridas. Ett sammanträde om rapporten hölls den 2 februari 2001 mellan kommissionen och Crédit Mutuel. Efter kommissionens synpunkter begärde Crédit Mutuel att Arthur Andersen skulle skicka ett meddelande daterat den 8 februari 2001 där man motiverade den metod för korrigering av överviktningen av Crédit Mutuels skadeförsäkringsverksamhet (5), som kritiserats bl.a. av kommissionen. |
| --- | --- |

(11)

I maj 2000 gav Confédération nationale du Crédit Mutuel revisionsbyrån Arthur Andersen i uppdrag att granska de metoder som Crédit Mutuel använt i sina räkenskaper och i redovisningen av rörelsekostnaderna för Livret bleu. Detta uppdrag avslutades i september 2000 genom att revisionsbyrån lämnade en detaljerad rapport om räkenskaperna för Livret bleu, där man bedömde att Livret bleu uppvisade ett negativt resultat på 498 miljoner franska franc före skatt. Denna slutsats grundar sig på korrigeringar som kan bestridas. Ett sammanträde om rapporten hölls den 2 februari 2001 mellan kommissionen och Crédit Mutuel. Efter kommissionens synpunkter begärde Crédit Mutuel att Arthur Andersen skulle skicka ett meddelande daterat den 8 februari 2001 där man motiverade den metod för korrigering av överviktningen av Crédit Mutuels skadeförsäkringsverksamhet (5), som kritiserats bl.a. av kommissionen.

| (12) | I april 2001 gav kommissionen sin konsult i uppdrag att identifiera skillnaderna mellan sin rapport och rapporten från Arthur Andersen och avgöra vilka ändringar som eventuellt skulle kunna vara motiverade att göra av uppgifter eller metoder i konsultens tidigare bedömning. En ny slutrapport från konsulten till kommissionen överlämnades den 23 juli 2001. I denna bedömer man att Livret bleu uppvisade en kumulerad icke-kapitaliserad vinst på 1,074 miljarder franska franc (163,7 miljoner euro). Rapporten skickades samma dag till de franska myndigheterna. Den 26 juli 2001 hölls ett möte mellan kommissionen, de franska myndigheterna, Crédit Mutuel och Arthur Andersen, där Crédit Mutuel och Arthur Andersen bestred slutsatserna från kommissionens konsult. Arthur Andersen försvarade sina tidigare slutsatser i ett dokument daterat den 13 september 2001, vilket bifogats en skrivelse från de franska myndigheterna av den 15 september 2001. Den 26 oktober 2001 skickade de franska myndigheterna en skrivelse till kommissionen med en rättslig analys av Livret bleu utifrån gemenskapens konkurrenslagstiftning. Den 7 januari 2002 skickade de franska myndigheterna en skrivelse till kommissionen, där kostnaderna för att tillhandahålla tjänsten av allmänt intresse behandlas och där de beräkningar som Crédit Mutuel presenterat redovisas utan att något nytt tillförs. |
| --- | --- |

(12)

I april 2001 gav kommissionen sin konsult i uppdrag att identifiera skillnaderna mellan sin rapport och rapporten från Arthur Andersen och avgöra vilka ändringar som eventuellt skulle kunna vara motiverade att göra av uppgifter eller metoder i konsultens tidigare bedömning. En ny slutrapport från konsulten till kommissionen överlämnades den 23 juli 2001. I denna bedömer man att Livret bleu uppvisade en kumulerad icke-kapitaliserad vinst på 1,074 miljarder franska franc (163,7 miljoner euro). Rapporten skickades samma dag till de franska myndigheterna. Den 26 juli 2001 hölls ett möte mellan kommissionen, de franska myndigheterna, Crédit Mutuel och Arthur Andersen, där Crédit Mutuel och Arthur Andersen bestred slutsatserna från kommissionens konsult. Arthur Andersen försvarade sina tidigare slutsatser i ett dokument daterat den 13 september 2001, vilket bifogats en skrivelse från de franska myndigheterna av den 15 september 2001. Den 26 oktober 2001 skickade de franska myndigheterna en skrivelse till kommissionen med en rättslig analys av Livret bleu utifrån gemenskapens konkurrenslagstiftning. Den 7 januari 2002 skickade de franska myndigheterna en skrivelse till kommissionen, där kostnaderna för att tillhandahålla tjänsten av allmänt intresse behandlas och där de beräkningar som Crédit Mutuel presenterat redovisas utan att något nytt tillförs.

| (13) | I skrivelsen till kommissionen av den 26 oktober 2001 förklarar de franska myndigheterna varför de anser att i) sparformen Livret bleu inte utgör något stöd, ii) det inte är fråga om befintligt stöd, om kommissionen skulle stå fast vid att det är fråga om stöd, iii) det under alla omständigheter är fråga om godtagbart stöd. |
| --- | --- |

(13)

I skrivelsen till kommissionen av den 26 oktober 2001 förklarar de franska myndigheterna varför de anser att i) sparformen Livret bleu inte utgör något stöd, ii) det inte är fråga om befintligt stöd, om kommissionen skulle stå fast vid att det är fråga om stöd, iii) det under alla omständigheter är fråga om godtagbart stöd.

| (14) | I sitt beslut av den 15 januari 2002 (6) (nedan kallat det upphävda beslutet) förklarade kommissionen att det stöd som Frankrike hade genomfört till förmån för Crédit Mutuel var oförenligt med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(14)

I sitt beslut av den 15 januari 2002 (6) (nedan kallat det upphävda beslutet) förklarade kommissionen att det stöd som Frankrike hade genomfört till förmån för Crédit Mutuel var oförenligt med den inre marknaden.

| (15) | Beslutet av den 15 januari 2002 upphävdes genom förstainstansrättens dom av den 18 januari 2005 (7). |
| --- | --- |

(15)

Beslutet av den 15 januari 2002 upphävdes genom förstainstansrättens dom av den 18 januari 2005 (7).

| (16) | Kommissionen överklagade inte förstainstansrättens dom. I enlighet med artikel 266.1 i EUF-fördraget ska kommissionen vidta åtgärder för att verkställa domen. När det gäller ett beslut om statligt stöd som upphävs innebär detta att förfarandet ska återgå till det formella granskningsskedet. |
| --- | --- |

(16)

Kommissionen överklagade inte förstainstansrättens dom. I enlighet med artikel 266.1 i EUF-fördraget ska kommissionen vidta åtgärder för att verkställa domen. När det gäller ett beslut om statligt stöd som upphävs innebär detta att förfarandet ska återgå till det formella granskningsskedet.

| (17) | Genom sitt beslut av den 7 juni 2006 (8) (nedan kallat beslutet om förlängning) förlängde kommissionen det formella granskningsförfarandet och förtydligade syftet med sin bedömning av det eventuella stödet. |
| --- | --- |

(17)

Genom sitt beslut av den 7 juni 2006 (8) (nedan kallat beslutet om förlängning) förlängde kommissionen det formella granskningsförfarandet och förtydligade syftet med sin bedömning av det eventuella stödet.

| (18) | Frankrike överlämnade sina synpunkter på beslutet om förlängning till kommissionen genom skrivelser av den 1 september 2006 och 7 september 2006. |
| --- | --- |

(18)

Frankrike överlämnade sina synpunkter på beslutet om förlängning till kommissionen genom skrivelser av den 1 september 2006 och 7 september 2006.

| (19) | Den 19 september 2006 tog kommissionen emot ett klagomål från Association des Victimes du Crédit Mutuel (föreningen för offren för Crédit Mutuel). |
| --- | --- |

(19)

Den 19 september 2006 tog kommissionen emot ett klagomål från Association des Victimes du Crédit Mutuel (föreningen för offren för Crédit Mutuel).

| (20) | Kommissionen mottog synpunkter från Crédit Mutuel genom en skrivelse av den 13 oktober 2006. |
| --- | --- |

(20)

Kommissionen mottog synpunkter från Crédit Mutuel genom en skrivelse av den 13 oktober 2006.

| (21) | Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till de franska myndigheterna genom en skrivelse av den 31 oktober 2006. |
| --- | --- |

(21)

Kommissionen vidarebefordrade dessa synpunkter till de franska myndigheterna genom en skrivelse av den 31 oktober 2006.

| (22) | Efter två begäranden om kompletterande upplysningar från kommissionen den 22 september 2006 och 28 november 2006 lämnade Frankrike kompletterande information genom skrivelser av den 8 november 2006 och 28 februari 2007. |
| --- | --- |

(22)

Efter två begäranden om kompletterande upplysningar från kommissionen den 22 september 2006 och 28 november 2006 lämnade Frankrike kompletterande information genom skrivelser av den 8 november 2006 och 28 februari 2007.

| (23) | Kommissionen hade ett möte med de franska myndigheterna den 19 december 2006 och med Crédit Mutuel den 15 januari 2007. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen hade ett möte med de franska myndigheterna den 19 december 2006 och med Crédit Mutuel den 15 januari 2007.

| (24) | Den 10 maj 2007 antog kommissionen ett beslut i enlighet med artikel 86.3 i EG-fördraget (nuvarande artikel 106.3 i EUF-fördraget) jämte artiklarna 43 och 49 i EG-fördraget (nuvarande artiklarna 49 och 56 i EUF-fördraget) om att Frankrike skulle avskaffa de särskilda rättigheterna (9) för Crédit Mutuel, Caisses d’Épargne och Banque Populaire att distribuera Livret bleu (i fråga om Crédit Mutuel) och Livret A (i fråga om Caisses d’Épargne och La Poste) (10). |
| --- | --- |

(24)

Den 10 maj 2007 antog kommissionen ett beslut i enlighet med artikel 86.3 i EG-fördraget (nuvarande artikel 106.3 i EUF-fördraget) jämte artiklarna 43 och 49 i EG-fördraget (nuvarande artiklarna 49 och 56 i EUF-fördraget) om att Frankrike skulle avskaffa de särskilda rättigheterna (9) för Crédit Mutuel, Caisses d’Épargne och Banque Populaire att distribuera Livret bleu (i fråga om Crédit Mutuel) och Livret A (i fråga om Caisses d’Épargne och La Poste) (10).

| (25) | Eftersom Frankrike inte avskaffade de särskilda distributionsrättigheterna för Livret A och Livret bleu inom den tidsfrist på nio månader som fastställdes i beslutet av den 10 maj 2007 inledde kommissionen det överträdelseförfarande som anges i artikel 226 i EG-fördraget (nuvarande artikel 258 i EUF-fördraget), genom att den 5 juni 2008 skicka Frankrike en formell underrättelse om underlåtenhet att följa beslutet. |
| --- | --- |

(25)

Eftersom Frankrike inte avskaffade de särskilda distributionsrättigheterna för Livret A och Livret bleu inom den tidsfrist på nio månader som fastställdes i beslutet av den 10 maj 2007 inledde kommissionen det överträdelseförfarande som anges i artikel 226 i EG-fördraget (nuvarande artikel 258 i EUF-fördraget), genom att den 5 juni 2008 skicka Frankrike en formell underrättelse om underlåtenhet att följa beslutet.

| (26) | Den 19 september 2009 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Frankrike, som besvarade begäran den 13 oktober 2009. |
| --- | --- |

(26)

Den 19 september 2009 begärde kommissionen ytterligare upplysningar från Frankrike, som besvarade begäran den 13 oktober 2009.

| (27) | Den 8 oktober 2009 avslutade kommissionen överträdelseförfarandet, eftersom Frankrike genom reformen av den 1 januari 2009 om liberalisering av distributionen av Livret A och Livret bleu
   (11) hade uppfyllt sin skyldighet att avskaffa de särskilda distributionsrättigheterna för dessa sparformer (12). |
| --- | --- |

(27)

Den 8 oktober 2009 avslutade kommissionen överträdelseförfarandet, eftersom Frankrike genom reformen av den 1 januari 2009 om liberalisering av distributionen av Livret A och Livret bleu
   (11) hade uppfyllt sin skyldighet att avskaffa de särskilda distributionsrättigheterna för dessa sparformer (12).

| (28) | Under 2010 ställde kommissionen flera frågor till Crédit Mutuel genom e-brev, som också besvarades genom e-brev. |
| --- | --- |

(28)

Under 2010 ställde kommissionen flera frågor till Crédit Mutuel genom e-brev, som också besvarades genom e-brev.

| (29) | Genom detta beslut avslutas i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (13) förfarandet om eventuella inslag av stöd i sparformen Livret bleu. |
| --- | --- |

(29)

Genom detta beslut avslutas i enlighet med artikel 13 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (13) förfarandet om eventuella inslag av stöd i sparformen Livret bleu.

2.   BESKRIVNING AV SPARFORMEN LIVRET BLEU

2.1   Beskrivning av Crédit Mutuel

| (30) | Crédit Mutuel är en decentraliserad bankgrupp bestående av ett nationellt nät av kontor som har en rättslig ställning som kooperativa företag med rörligt kapital. Crédit Mutuel regleras genom lagen av den 10 september 1947 där de kooperativa principerna fastställs. Bankgruppen är organiserad på tre nivåer: lokalt, regionalt och nationellt. |
| --- | --- |

(30)

Crédit Mutuel är en decentraliserad bankgrupp bestående av ett nationellt nät av kontor som har en rättslig ställning som kooperativa företag med rörligt kapital. Crédit Mutuel regleras genom lagen av den 10 september 1947 där de kooperativa principerna fastställs. Bankgruppen är organiserad på tre nivåer: lokalt, regionalt och nationellt.

| (31) | Crédit Mutuel har genom sina båda grenar (Crédit Mutuel och Crédit Industriel et Commercial (nedan kallad CIC)) nästan 6 000 försäljningsställen och över 72 000 anställda. Crédit Mutuels lokala avdelningar är anslutna till 18 regionala föreningar och varje förening tillhör Confédération nationale du Crédit Mutuel – nätets ”centrala organ”. CIC omfattar sex regionala banker och specialiserade filialer i Frankrike och utomlands. |
| --- | --- |

(31)

Crédit Mutuel har genom sina båda grenar (Crédit Mutuel och Crédit Industriel et Commercial (nedan kallad CIC)) nästan 6 000 försäljningsställen och över 72 000 anställda. Crédit Mutuels lokala avdelningar är anslutna till 18 regionala föreningar och varje förening tillhör Confédération nationale du Crédit Mutuel – nätets ”centrala organ”. CIC omfattar sex regionala banker och specialiserade filialer i Frankrike och utomlands.

| (32) | Bankgruppen Crédit Mutuel har för övrigt en gemensam ledning som bedriver en global politik. Gruppen upprätthåller också finansiell solidaritet på central nivå för att garantera de regionala föreningarnas likviditet. Gruppen uppvisar de egenskaper som kännetecknar ett enhetligt företag med en sammanställd redovisning. |
| --- | --- |

(32)

Bankgruppen Crédit Mutuel har för övrigt en gemensam ledning som bedriver en global politik. Gruppen upprätthåller också finansiell solidaritet på central nivå för att garantera de regionala föreningarnas likviditet. Gruppen uppvisar de egenskaper som kännetecknar ett enhetligt företag med en sammanställd redovisning.

2.2   Beskrivning av Livret bleu

| (33) | Livret bleu var en statligt reglerad sparform som distribuerades med ensamrätt av Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(33)

Livret bleu var en statligt reglerad sparform som distribuerades med ensamrätt av Crédit Mutuel.

| (34) | Produkten var delvis skattebefriad enligt den korrigerande finanslagen för 1975 (14). Upp till två tredjedelar av de räntor som betalades ut till spararna var skattebefriade. Staten fastställde bruttoräntan för spararna i Livret bleu på ett sådant sätt att nettoräntan (15) efter skatt var identisk med räntan på Livret A, som var fullständigt skattebefriad. |
| --- | --- |

(34)

Produkten var delvis skattebefriad enligt den korrigerande finanslagen för 1975 (14). Upp till två tredjedelar av de räntor som betalades ut till spararna var skattebefriade. Staten fastställde bruttoräntan för spararna i Livret bleu på ett sådant sätt att nettoräntan (15) efter skatt var identisk med räntan på Livret A, som var fullständigt skattebefriad.

| (35) | Staten fastställde räntan för Livret bleu till en nivå som låg högre än inflationen och som indexerades efter penningmarknaden. Den sista nettoräntan för Livret bleu, innan sparformen avskaffades genom reformen av den 1 januari 2009 (se skäl 41), var 4 % (16). Spararna kunde högst sätta in 15 300 euro på sina konton i Livret bleu. Inlåningen i Livret bleu ökade från 13 miljarder euro (85 miljarder franc) 1991 till 22 miljarder euro 2008. |
| --- | --- |

(35)

Staten fastställde räntan för Livret bleu till en nivå som låg högre än inflationen och som indexerades efter penningmarknaden. Den sista nettoräntan för Livret bleu, innan sparformen avskaffades genom reformen av den 1 januari 2009 (se skäl 41), var 4 % (16). Spararna kunde högst sätta in 15 300 euro på sina konton i Livret bleu. Inlåningen i Livret bleu ökade från 13 miljarder euro (85 miljarder franc) 1991 till 22 miljarder euro 2008.

| (36) | Utformningen av villkoren för Livret bleu – omedelbar tillgång till medel, uttag tillåtna från 15 euro, inga avgifter (bl.a. för att öppna kontot) osv. – ledde till en stor likviditet. Dessutom var det möjligt att göra automatiska utbetalningar från Livret bleu till skattemyndigheterna eller till offentliga företag som EDF eller France Télécom. Livret bleu, som var en sparform riktad till enskilda personer, liknade alltså i vissa avseenden ett checkkonto. |
| --- | --- |

(36)

Utformningen av villkoren för Livret bleu – omedelbar tillgång till medel, uttag tillåtna från 15 euro, inga avgifter (bl.a. för att öppna kontot) osv. – ledde till en stor likviditet. Dessutom var det möjligt att göra automatiska utbetalningar från Livret bleu till skattemyndigheterna eller till offentliga företag som EDF eller France Télécom. Livret bleu, som var en sparform riktad till enskilda personer, liknade alltså i vissa avseenden ett checkkonto.

| (37) | Skyldigheterna i samband med användningen av de medel som samlats in genom Livret bleu har utvecklats med tiden. |
| --- | --- |

(37)

Skyldigheterna i samband med användningen av de medel som samlats in genom Livret bleu har utvecklats med tiden.

| (38) | I början var Crédit Mutuel skyldigt att anslå 50 % av medlen (en andel som 1983 (17) ökades till 65 % av medlen och 80 % av nya insättningar) till s.k. användningsområden av allmänt intresse (bland annat för att finansiera lokala myndigheters och andra offentliga organs verksamhet). Återstoden fick banken disponera fritt (nedan kallad fria användningsområden). |
| --- | --- |

(38)

I början var Crédit Mutuel skyldigt att anslå 50 % av medlen (en andel som 1983 (17) ökades till 65 % av medlen och 80 % av nya insättningar) till s.k. användningsområden av allmänt intresse (bland annat för att finansiera lokala myndigheters och andra offentliga organs verksamhet). Återstoden fick banken disponera fritt (nedan kallad fria användningsområden).

| (39) | Detta system förändrades i grunden genom ett beslut av den 27 september 1991 (18), som innebar att Livret bleu anpassades efter systemet för Livret A. Från och med detta beslut centraliserades all ny inlåning (19) till Caisse des Dépôts et Consignation (CDC) som i sin tur gav Crédit Mutuel en provision för detta. Provisionen fastställdes ursprungligen till 1,3 % av den inlåning i Livret bleu som tillskrevs CDC, ändrades till 1,2 % den 1 januari 2005 och därefter till 1,1 % den 1 november 2005. CDC använder huvudsakligen medlen från Crédit Mutuel för att finansiera allmännyttiga bostäder. |
| --- | --- |

(39)

Detta system förändrades i grunden genom ett beslut av den 27 september 1991 (18), som innebar att Livret bleu anpassades efter systemet för Livret A. Från och med detta beslut centraliserades all ny inlåning (19) till Caisse des Dépôts et Consignation (CDC) som i sin tur gav Crédit Mutuel en provision för detta. Provisionen fastställdes ursprungligen till 1,3 % av den inlåning i Livret bleu som tillskrevs CDC, ändrades till 1,2 % den 1 januari 2005 och därefter till 1,1 % den 1 november 2005. CDC använder huvudsakligen medlen från Crédit Mutuel för att finansiera allmännyttiga bostäder.

| (40) | Dessutom innebar denna genomgripande förändring av systemet att den befintliga inlåningen gradvis överfördes (20). Sedan beslutet av den 27 september 1991 och fram till utgången av första halvåret 1999 har andelen befintliga användningsområden av allmänt intresse och fria användningsområden minskats, tills dess att hela inlåningen har tillskrivits CDC.














  I miljarder franc och i % | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Genomsnittlig årlig inlåning | 85,5 | 83 | 80,2 | 83,4 | 88,7 | 91,5 | 92,7 | 98,1 | 98,7 |
| Centraliserade användningsområden CDC | 1 % | 7 % | 12 % | 24 % | 39 % | 46 % | 51 % | 69 % | 100 % |
| Användningsområden av allmänt intresse | 67 % | 54 % | 46 % | 35 % | 27 % | 20 % | 15 % | 10 % | 0 % |
| Fria användningsområden | 32 % | 39 % | 42 % | 41 % | 35 % | 34 % | 34 % | 21 % | 0 % |
| Källa: Littlejohn Fraser |

(40)

Dessutom innebar denna genomgripande förändring av systemet att den befintliga inlåningen gradvis överfördes (20). Sedan beslutet av den 27 september 1991 och fram till utgången av första halvåret 1999 har andelen befintliga användningsområden av allmänt intresse och fria användningsområden minskats, tills dess att hela inlåningen har tillskrivits CDC.

I miljarder franc och i %

1991

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

Genomsnittlig årlig inlåning

85,5

83

80,2

83,4

88,7

91,5

92,7

98,1

98,7

Centraliserade användningsområden CDC

1 %

7 %

12 %

24 %

39 %

46 %

51 %

69 %

100 %

Användningsområden av allmänt intresse

67 %

54 %

46 %

35 %

27 %

20 %

15 %

10 %

0 %

Fria användningsområden

32 %

39 %

42 %

41 %

35 %

34 %

34 %

21 %

0 %

Källa: Littlejohn Fraser

| (41) | Den 1 januari 2009 trädde en reform av sparformerna Livret A och Livret bleu i kraft. Den innebar att samtliga banker fick rätt att distribuera Livret A och skillnaden mellan Livret A och Livret bleu avskaffades. Från och med den 1 januari 2009 är Crédit Mutuels Livret bleu detsamma som en Livret A, som säljs under ett annat namn. Vid samma tidpunkt upphörde sparformen Livret bleu och därmed Crédit Mutuels ensamrätt att gälla. |
| --- | --- |

(41)

Den 1 januari 2009 trädde en reform av sparformerna Livret A och Livret bleu i kraft. Den innebar att samtliga banker fick rätt att distribuera Livret A och skillnaden mellan Livret A och Livret bleu avskaffades. Från och med den 1 januari 2009 är Crédit Mutuels Livret bleu detsamma som en Livret A, som säljs under ett annat namn. Vid samma tidpunkt upphörde sparformen Livret bleu och därmed Crédit Mutuels ensamrätt att gälla.

2.3   Beskrivning av skälen till att förfarandet inleddes/förlängdes

| (42) | Som beskrivs i beslutet om förlängning (21), ansåg kommissionen att det är möjligt att Frankrike har beviljat Crédit Mutuel stöd genom förmedlingsprovisionen. |
| --- | --- |

(42)

Som beskrivs i beslutet om förlängning (21), ansåg kommissionen att det är möjligt att Frankrike har beviljat Crédit Mutuel stöd genom förmedlingsprovisionen.

| (43) | Av domstolens rättspraxis från Altmarkdomen framgår att ersättning för offentliga tjänster inte är statligt stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget om ersättningen uppfyller vissa kumulativa villkor som anges i Altmarkdomen av den 24 juli 2003 (22). |
| --- | --- |

(43)

Av domstolens rättspraxis från Altmarkdomen framgår att ersättning för offentliga tjänster inte är statligt stöd i den mening som avses i artikel 107 i EUF-fördraget om ersättningen uppfyller vissa kumulativa villkor som anges i Altmarkdomen av den 24 juli 2003 (22).

| (44) | Kommissionen ansåg i sitt beslut om förlängning att det fjärde villkoret i rättspraxis enligt Altmarkdomen inte var uppfyllt, eftersom staten inte hade gjort någon offentlig upphandling innan den gav Crédit Mutuel i uppdrag att utföra den offentliga tjänsten att samla insättningar avsedda för subventionerade hyresbostäder, utan i stället förhandlade direkt med Crédit Mutuel, vilket inte ger någon garanti för att ersättningen till Crédit Mutuel inte är högre än vad ett välskött företag skulle kräva. Dessutom ansåg kommissionen att de franska myndigheterna inte hade visat att ersättningsnivån hade fastställts med beaktande av kostnaderna för ett genomsnittligt, välskött företag inom banksektorn. Det räcker inte med att de franska myndigheterna betonar att Crédit Mutuel är ett välskött företag för att visa att ersättningsnivån har fastställts på grundval av en analys av vilka kostnader ett välskött företag skulle ha i enlighet med Altmarkdomen. |
| --- | --- |

(44)

Kommissionen ansåg i sitt beslut om förlängning att det fjärde villkoret i rättspraxis enligt Altmarkdomen inte var uppfyllt, eftersom staten inte hade gjort någon offentlig upphandling innan den gav Crédit Mutuel i uppdrag att utföra den offentliga tjänsten att samla insättningar avsedda för subventionerade hyresbostäder, utan i stället förhandlade direkt med Crédit Mutuel, vilket inte ger någon garanti för att ersättningen till Crédit Mutuel inte är högre än vad ett välskött företag skulle kräva. Dessutom ansåg kommissionen att de franska myndigheterna inte hade visat att ersättningsnivån hade fastställts med beaktande av kostnaderna för ett genomsnittligt, välskött företag inom banksektorn. Det räcker inte med att de franska myndigheterna betonar att Crédit Mutuel är ett välskött företag för att visa att ersättningsnivån har fastställts på grundval av en analys av vilka kostnader ett välskött företag skulle ha i enlighet med Altmarkdomen.

| (45) | Kommissionen anser att förmedlingsprovisionen var statliga medel som skulle kunna utgöra en selektiv fördel som hotade att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna och som inte hade anmälts till kommissionen. Förmedlingsprovisionen kunde alltså innehålla olagligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(45)

Kommissionen anser att förmedlingsprovisionen var statliga medel som skulle kunna utgöra en selektiv fördel som hotade att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna och som inte hade anmälts till kommissionen. Förmedlingsprovisionen kunde alltså innehålla olagligt statligt stöd.

| (46) | I sitt beslut om förlängning ansåg kommissionen att åtgärden kunde vara oförenlig med artikel 86.2 i EG-fördraget (numera artikel 106.2 i EUF-fördraget) och att inga av de undantag som anges i artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget (numera artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget) föreföll vara tillämpliga. |
| --- | --- |

(46)

I sitt beslut om förlängning ansåg kommissionen att åtgärden kunde vara oförenlig med artikel 86.2 i EG-fördraget (numera artikel 106.2 i EUF-fördraget) och att inga av de undantag som anges i artikel 87.2 och 87.3 i EG-fördraget (numera artikel 107.2 och 107.3 i EUF-fördraget) föreföll vara tillämpliga.

| (47) | Enligt kommissionen tydde konsultens beräkningar på att provisionen kunde ha varit större än vad som var nödvändigt för att täcka kostnaderna för att utföra den offentliga tjänsten (insamling av insättningar avsedda för subventionerade hyresbostäder) med hänsyn till intäkterna i samband med tjänsten och en rimlig vinst för att utföra tjänsten. Kommissionen påminde om att ersättningsbeloppet måste omfatta alla fördelar som har beviljats av staten eller med statliga medel oavsett form och att den vid beräkningen av ersättningen inte enbart har beaktat nettokostnaderna för insamlingen av de insättningar som centraliserats till CDC, utan även nettoresultatet (kostnad eller vinst) av användningsområdena av allmänt intresse och de fria användningsområdena. Av rapporten från kommissionens konsult framgick att Crédit Mutuel överkompenserades under åren 1991, 1992, 1993 och 1998. |
| --- | --- |

(47)

Enligt kommissionen tydde konsultens beräkningar på att provisionen kunde ha varit större än vad som var nödvändigt för att täcka kostnaderna för att utföra den offentliga tjänsten (insamling av insättningar avsedda för subventionerade hyresbostäder) med hänsyn till intäkterna i samband med tjänsten och en rimlig vinst för att utföra tjänsten. Kommissionen påminde om att ersättningsbeloppet måste omfatta alla fördelar som har beviljats av staten eller med statliga medel oavsett form och att den vid beräkningen av ersättningen inte enbart har beaktat nettokostnaderna för insamlingen av de insättningar som centraliserats till CDC, utan även nettoresultatet (kostnad eller vinst) av användningsområdena av allmänt intresse och de fria användningsområdena. Av rapporten från kommissionens konsult framgick att Crédit Mutuel överkompenserades under åren 1991, 1992, 1993 och 1998.

3.   DE KLAGANDES ARGUMENT

| (48) | Kommissionen redovisade klagandenas argument i tillkännagivandet av sitt beslut av den 6 februari 1998 om att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget (numera artikel 108.2 i EUF-fördraget). Följande nya argument fördes fram i kompletterande inlagor som har lämnats in efter det. |
| --- | --- |

(48)

Kommissionen redovisade klagandenas argument i tillkännagivandet av sitt beslut av den 6 februari 1998 om att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget (numera artikel 108.2 i EUF-fördraget). Följande nya argument fördes fram i kompletterande inlagor som har lämnats in efter det.

| (49) | I en inlaga från AFB (uppdaterad i slutet av februari 1999 och överlämnad till kommissionen i oktober 1999) om effekterna av Livret bleu som lockvara beräknades att dessa effekter hade genererat ett nettoresultat av bankverksamheten på 17 miljarder franska franc (2,6 miljarder euro). Därvid förutsattes att ökningen av Crédit Mutuels marknadsandelar inom samtliga segment under perioden 1986–1997 uteslutande härrörde från distributionen av Livret bleu. |
| --- | --- |

(49)

I en inlaga från AFB (uppdaterad i slutet av februari 1999 och överlämnad till kommissionen i oktober 1999) om effekterna av Livret bleu som lockvara beräknades att dessa effekter hade genererat ett nettoresultat av bankverksamheten på 17 miljarder franska franc (2,6 miljarder euro). Därvid förutsattes att ökningen av Crédit Mutuels marknadsandelar inom samtliga segment under perioden 1986–1997 uteslutande härrörde från distributionen av Livret bleu.

| (50) | I en undersökning som genomfördes av Caisse Nationale du Crédit Agricole och som offentliggjordes i maj 2000 analyserades utvecklingen hos ett antal av Crédit Mutuels kontor. Där framgick att det totala antalet permanenta kontor hade minskat under 1991–1994, för att därefter gradvis öka, så att antalet kontor 1998 låg på 1991 års nivå. Utvecklingen var inte likadan i alla regioner: Antalet permanenta och därefter icke-permanenta kontor hade minskat i de regioner där Crédit Mutuel traditionellt hade haft en stark närvaro (Pays de Loire, Bretagne, Alsace), samtidigt som det hade skett en ökning i andra regioner. Det är alltså sannolikt att Crédit Mutuel hade skurit ner på sina kontor i landsbygdsområden för att öka sin närvaro i tätortsområdena. Dessa uppgifter verkar stå i strid med påståendena om att Crédit Mutuel hade varit tvunget att upprätthålla en stark närvaro på landsbygden under 1990-talet. De tyder också på att Crédit Mutuel kunde upprätthålla ett osedvanligt tätt kontorsnät även efter det att de offentliga myndigheternas kontroll hade avskaffats. |
| --- | --- |

(50)

I en undersökning som genomfördes av Caisse Nationale du Crédit Agricole och som offentliggjordes i maj 2000 analyserades utvecklingen hos ett antal av Crédit Mutuels kontor. Där framgick att det totala antalet permanenta kontor hade minskat under 1991–1994, för att därefter gradvis öka, så att antalet kontor 1998 låg på 1991 års nivå. Utvecklingen var inte likadan i alla regioner: Antalet permanenta och därefter icke-permanenta kontor hade minskat i de regioner där Crédit Mutuel traditionellt hade haft en stark närvaro (Pays de Loire, Bretagne, Alsace), samtidigt som det hade skett en ökning i andra regioner. Det är alltså sannolikt att Crédit Mutuel hade skurit ner på sina kontor i landsbygdsområden för att öka sin närvaro i tätortsområdena. Dessa uppgifter verkar stå i strid med påståendena om att Crédit Mutuel hade varit tvunget att upprätthålla en stark närvaro på landsbygden under 1990-talet. De tyder också på att Crédit Mutuel kunde upprätthålla ett osedvanligt tätt kontorsnät även efter det att de offentliga myndigheternas kontroll hade avskaffats.

| (51) | AFB hävdar i en skrivelse till kommissionen av den 4 juni 1998 att ersättningen på 1,3 % av den inlåning i Livret bleu som centraliserades till CDC var överdrivet hög, eftersom den ersättning som CDC betalade till sparkassorna och till posten under samma tidsperiod låg på 1,20 % respektive 1,50 % av medlen i Livret A, som också centraliserades till CDC. I sin skrivelse uppgav AFB att man 1997 föreslog de franska myndigheterna att AFB skulle ansvara för inlåningen från Livret bleu mot en ersättning på endast 1 %, men att staten inte besvarade detta erbjudande. AFB underströk bland annat att ledamoten i nationalförsamlingen Douyère i sitt betänkande från april 1998 uppgav att kostnaden för att hantera insättningar för en typisk sparbank – som exempelvis Bourgognes sparbank – uppgick till 0,96 % av inlåningen och att det inte fanns några skäl för att Crédit Mutuel skulle ha högre kostnader. |
| --- | --- |

(51)

AFB hävdar i en skrivelse till kommissionen av den 4 juni 1998 att ersättningen på 1,3 % av den inlåning i Livret bleu som centraliserades till CDC var överdrivet hög, eftersom den ersättning som CDC betalade till sparkassorna och till posten under samma tidsperiod låg på 1,20 % respektive 1,50 % av medlen i Livret A, som också centraliserades till CDC. I sin skrivelse uppgav AFB att man 1997 föreslog de franska myndigheterna att AFB skulle ansvara för inlåningen från Livret bleu mot en ersättning på endast 1 %, men att staten inte besvarade detta erbjudande. AFB underströk bland annat att ledamoten i nationalförsamlingen Douyère i sitt betänkande från april 1998 uppgav att kostnaden för att hantera insättningar för en typisk sparbank – som exempelvis Bourgognes sparbank – uppgick till 0,96 % av inlåningen och att det inte fanns några skäl för att Crédit Mutuel skulle ha högre kostnader.

| (52) | En inlaga från Cabinet Glais daterad i augusti 2000, som lämnades in på begäran av AFB, innehåller statistiska uppgifter beträffande den konkurrensfördel som Crédit Mutuel fått genom ensamrätten att distribuera Livret bleu. En granskning av tidsserierna visar att inlåningen från Livret bleu liksom inlåningen från andra konton växte kraftigt fram till en vändpunkt 1985–1987. Utlåningen till hushållen fortsatte att växa efter denna vändpunkt och är fortfarande större för Crédit Mutuel än för dess viktigaste konkurrenter. Cabinet Glais expert konstaterade här att Livret bleu tycks ha lockat kunder och att de positiva effekterna sedan mitten av 1980-talet tycks ha fortplantat sig, utan att antalet inlåningskonton har ökat. Således är det de tidigare kunderna som blivit mer trogna och som därmed tycks ha stött Crédit Mutuels tillväxtstrategi allt sedan denna period. På grundval av bl.a. en indikator på motståndskraften mot slumpmässiga ekonomiska chocker byggd på olika rörelsefaktorer och en enkel ekvation för efterfrågan på krediter konstaterade experten att Crédit Mutuels verksamhet (framför allt på utlåningssidan) tycks ha avvikit från bankmarknadens genomsnittliga utveckling. Experten förklarar detta fenomen med att Crédit Mutuels kunder är mer trogna än andra bankers, vilket kan bero på att man distribuerar Livret bleu. |
| --- | --- |

(52)

En inlaga från Cabinet Glais daterad i augusti 2000, som lämnades in på begäran av AFB, innehåller statistiska uppgifter beträffande den konkurrensfördel som Crédit Mutuel fått genom ensamrätten att distribuera Livret bleu. En granskning av tidsserierna visar att inlåningen från Livret bleu liksom inlåningen från andra konton växte kraftigt fram till en vändpunkt 1985–1987. Utlåningen till hushållen fortsatte att växa efter denna vändpunkt och är fortfarande större för Crédit Mutuel än för dess viktigaste konkurrenter. Cabinet Glais expert konstaterade här att Livret bleu tycks ha lockat kunder och att de positiva effekterna sedan mitten av 1980-talet tycks ha fortplantat sig, utan att antalet inlåningskonton har ökat. Således är det de tidigare kunderna som blivit mer trogna och som därmed tycks ha stött Crédit Mutuels tillväxtstrategi allt sedan denna period. På grundval av bl.a. en indikator på motståndskraften mot slumpmässiga ekonomiska chocker byggd på olika rörelsefaktorer och en enkel ekvation för efterfrågan på krediter konstaterade experten att Crédit Mutuels verksamhet (framför allt på utlåningssidan) tycks ha avvikit från bankmarknadens genomsnittliga utveckling. Experten förklarar detta fenomen med att Crédit Mutuels kunder är mer trogna än andra bankers, vilket kan bero på att man distribuerar Livret bleu.

| (53) | I en andra inlaga (december 2000) föreslog Cabinet Glais en ny ekonomisk analys av i vilken grad varje banks kunder är trogna. Enligt experten stöder analysresultatet hypotesen att Crédit Mutuel och sparkassorna hade tillgång till medel som gjorde att deras kunder förblev betydligt trognare än övriga bankers. Det är dock omöjligt att avgöra om det är tillhandahållandet av en skattebefriad sparform eller användningen av ett omfattande kontorsnät i olika regioner (två gemensamma kännetecken för Crédit Mutuel och sparbankerna) som är den främsta orsaken till att deras kunder är mycket trognare. |
| --- | --- |

(53)

I en andra inlaga (december 2000) föreslog Cabinet Glais en ny ekonomisk analys av i vilken grad varje banks kunder är trogna. Enligt experten stöder analysresultatet hypotesen att Crédit Mutuel och sparkassorna hade tillgång till medel som gjorde att deras kunder förblev betydligt trognare än övriga bankers. Det är dock omöjligt att avgöra om det är tillhandahållandet av en skattebefriad sparform eller användningen av ett omfattande kontorsnät i olika regioner (två gemensamma kännetecken för Crédit Mutuel och sparbankerna) som är den främsta orsaken till att deras kunder är mycket trognare.

| (54) | Vid sidan av detta förfarande har kommissionen också fått in en kompletterande inlaga från klagandena där de menar att Crédit Mutuels köp av Crédit Industriel et Commercial (CIC) i april 1997 – då denna bank privatiserades efter att ha ingått i den offentliga försäkringskoncernen GAN – möjliggjordes tack vare det stöd som Crédit Mutuel fått genom Livret bleu, och som inneburit att man lyckats öka sin andel av insättningsmarknaden från 2 % 1969 till 6,9 %1997. Tack vare detta stöd har Crédit Mutuels egna kapital enligt klagandena ökat från 650 miljoner franska franc (99 miljoner euro) 1974 till 47,3 miljarder franska franc (7,2 miljarder euro) 1997. |
| --- | --- |

(54)

Vid sidan av detta förfarande har kommissionen också fått in en kompletterande inlaga från klagandena där de menar att Crédit Mutuels köp av Crédit Industriel et Commercial (CIC) i april 1997 – då denna bank privatiserades efter att ha ingått i den offentliga försäkringskoncernen GAN – möjliggjordes tack vare det stöd som Crédit Mutuel fått genom Livret bleu, och som inneburit att man lyckats öka sin andel av insättningsmarknaden från 2 % 1969 till 6,9 %1997. Tack vare detta stöd har Crédit Mutuels egna kapital enligt klagandena ökat från 650 miljoner franska franc (99 miljoner euro) 1974 till 47,3 miljarder franska franc (7,2 miljarder euro) 1997.

| (55) | Slutligen innehåller klagomålet från Association des Victimes du Crédit Mutuel av den 19 september 2006 endast ett påstående om att det förekommit avledning av offentliga sparmedel till privata och kommersiella syften [...] till förfång för spararna och den franska ekonomin, utan att man ger någon egentlig argumentation eller några belägg för ett eventuellt olagligt statligt stöd. |
| --- | --- |

(55)

Slutligen innehåller klagomålet från Association des Victimes du Crédit Mutuel av den 19 september 2006 endast ett påstående om att det förekommit avledning av offentliga sparmedel till privata och kommersiella syften [...] till förfång för spararna och den franska ekonomin, utan att man ger någon egentlig argumentation eller några belägg för ett eventuellt olagligt statligt stöd.

4.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA TREDJEPARTER

| (56) | Efter att tillkännagivandet av beslutet att inleda detta förfarande offentliggjordes den 6 februari 1998 har kommissionen fått in synpunkter från många berörda parter. |
| --- | --- |

(56)

Efter att tillkännagivandet av beslutet att inleda detta förfarande offentliggjordes den 6 februari 1998 har kommissionen fått in synpunkter från många berörda parter.

| (57) | Vissa konkurrenter till Crédit Mutuel anser sig vara förfördelade till följd av att Crédit Mutuel har beviljats ensamrätt till distributionen av Livret bleu. Flertalet banker ansåg att denna skattebefriade sparforms effekter som lockvara har varit till deras nackdel genom att de har förlorat kunder som lockats av Livret bleu och de ville att denna ensamrätt skulle avskaffas. Sådana synpunkter har skickats till kommissionen av följande inrättningar: | Banque Dupuy de Parseval |
| --- | --- | --- |

(57)

Vissa konkurrenter till Crédit Mutuel anser sig vara förfördelade till följd av att Crédit Mutuel har beviljats ensamrätt till distributionen av Livret bleu. Flertalet banker ansåg att denna skattebefriade sparforms effekter som lockvara har varit till deras nackdel genom att de har förlorat kunder som lockats av Livret bleu och de ville att denna ensamrätt skulle avskaffas. Sådana synpunkter har skickats till kommissionen av följande inrättningar:

Banque Dupuy de Parseval

| | Banque Natexis |
| --- | --- |

Banque Natexis

| | Banque de Picardie |
| --- | --- |

Banque de Picardie

| | Banque Populaire de Bourgogne |
| --- | --- |

Banque Populaire de Bourgogne

| | Banque Populaire Bretagne Atlantique |
| --- | --- |

Banque Populaire Bretagne Atlantique

| | Banque Populaire du Centre |
| --- | --- |

Banque Populaire du Centre

| | Banque Populaire Centre-Atlantique |
| --- | --- |

Banque Populaire Centre-Atlantique

| | Banque Populaire de Champagne |
| --- | --- |

Banque Populaire de Champagne

| | Banque Populaire de la Côte d’Azur |
| --- | --- |

Banque Populaire de la Côte d’Azur

| | Banque Populaire du Dauphiné et des Alpes du Sud |
| --- | --- |

Banque Populaire du Dauphiné et des Alpes du Sud

| | Banque Populaire de Franche-Comté, du Maconnais et de l’Ain |
| --- | --- |

Banque Populaire de Franche-Comté, du Maconnais et de l’Ain

| | Banque Populaire du Haut-Rhin |
| --- | --- |

Banque Populaire du Haut-Rhin

| | Banque Populaire de La Loire |
| --- | --- |

Banque Populaire de La Loire

| | Banque Populaire de Lorraine |
| --- | --- |

Banque Populaire de Lorraine

| | Banque Populaire de Lyon |
| --- | --- |

Banque Populaire de Lyon

| | Banque Populaire du Midi |
| --- | --- |

Banque Populaire du Midi

| | Banque Populaire du Massif Central |
| --- | --- |

Banque Populaire du Massif Central

| | Banque Populaire de l’Ouest |
| --- | --- |

Banque Populaire de l’Ouest

| | Banque Populaire Provençale et Corse |
| --- | --- |

Banque Populaire Provençale et Corse

| | Banque Populaire des Pyrénées Orientales, de l’Aude et de l’Ariège |
| --- | --- |

Banque Populaire des Pyrénées Orientales, de l’Aude et de l’Ariège

| | Banque Populaire du Quercy et de l’Agenais |
| --- | --- |

Banque Populaire du Quercy et de l’Agenais

| | Banque Populaire Savoisienne |
| --- | --- |

Banque Populaire Savoisienne

| | Banque Populaire de la Région Économique de Strasbourg |
| --- | --- |

Banque Populaire de la Région Économique de Strasbourg

| | Banque Populaire du Sud-Ouest |
| --- | --- |

Banque Populaire du Sud-Ouest

| | Banque Populaire du Tarn et de l’Aveyron |
| --- | --- |

Banque Populaire du Tarn et de l’Aveyron

| | B.P.ROP Banque Populaire |
| --- | --- |

B.P.ROP Banque Populaire

| | Banque de Savoie |
| --- | --- |

Banque de Savoie

| | Crédit Commercial de France |
| --- | --- |

Crédit Commercial de France

| | Crédit Commercial du Sud-Ouest |
| --- | --- |

Crédit Commercial du Sud-Ouest

| | Crédit Lyonnais |
| --- | --- |

Crédit Lyonnais

| | Société Générale |
| --- | --- |

Société Générale

| | Union des Banques à Paris. |
| --- | --- |

Union des Banques à Paris.

| (58) | Utöver de synpunkter som inkommit till försvar av Crédit Mutuel, och som redovisas i avsnitt 4, har kommissionen fått in synpunkter från följande tredjeparter till stöd för sparformen Livret bleu: | Bertholet, ledamot av nationalförsamlingen för Drôme |
| --- | --- | --- |

(58)

Utöver de synpunkter som inkommit till försvar av Crédit Mutuel, och som redovisas i avsnitt 4, har kommissionen fått in synpunkter från följande tredjeparter till stöd för sparformen Livret bleu:

Bertholet, ledamot av nationalförsamlingen för Drôme

| | Blondel, ledamot i departementsförsamlingen i Nord |
| --- | --- |

Blondel, ledamot i departementsförsamlingen i Nord

| | Cabot, direktör för Centre Régional Information Jeunesse de Toulouse |
| --- | --- |

Cabot, direktör för Centre Régional Information Jeunesse de Toulouse

| | Cormorèche, borgmästare i Montuel |
| --- | --- |

Cormorèche, borgmästare i Montuel

| | Cornelis, ledamot i departementsförsamlingen i Nord |
| --- | --- |

Cornelis, ledamot i departementsförsamlingen i Nord

| | Chavannes, borgmästare i Angoulême |
| --- | --- |

Chavannes, borgmästare i Angoulême

| | Crépeau, ledamot av nationalförsamlingen för Charente Maritime |
| --- | --- |

Crépeau, ledamot av nationalförsamlingen för Charente Maritime

| | Debavelaere, senatsledamot för Pas-de-Calais |
| --- | --- |

Debavelaere, senatsledamot för Pas-de-Calais

| | Decool, borgmästare i Brouckerque |
| --- | --- |

Decool, borgmästare i Brouckerque

| | Delevoye, senatsledamot för Pas-de-Calais |
| --- | --- |

Delevoye, senatsledamot för Pas-de-Calais

| | Delnatte, ledamot av nationalförsamlingen för dep. Nord |
| --- | --- |

Delnatte, ledamot av nationalförsamlingen för dep. Nord

| | Dolez, ledamot av nationalförsamlingen för dep. Nord |
| --- | --- |

Dolez, ledamot av nationalförsamlingen för dep. Nord

| | Ewald, regional ledamot i Association pour le Droit à l’Initiative Economique |
| --- | --- |

Ewald, regional ledamot i Association pour le Droit à l’Initiative Economique

| | Fronton, Union Départementale des Associations Familiales de Haute-Garonne |
| --- | --- |

Fronton, Union Départementale des Associations Familiales de Haute-Garonne

| | Foy, senatsledamot för Nord |
| --- | --- |

Foy, senatsledamot för Nord

| | Galiègue, ordförande i Caisse de Crédit Mutuel de Solesmes |
| --- | --- |

Galiègue, ordförande i Caisse de Crédit Mutuel de Solesmes

| | Gournay, borgmästare i Caestre |
| --- | --- |

Gournay, borgmästare i Caestre

| | Armelle Guinebertière, ledamot av Europaparlamentet |
| --- | --- |

Armelle Guinebertière, ledamot av Europaparlamentet

| | Hervé, borgmästare i Rennes |
| --- | --- |

Hervé, borgmästare i Rennes

| | Humez, ordförande för Comité départemental de lutte contre la mucoviscidose du Pas-de-Calais |
| --- | --- |

Humez, ordförande för Comité départemental de lutte contre la mucoviscidose du Pas-de-Calais

| | Ingelaere, ordförande för Flandr’action |
| --- | --- |

Ingelaere, ordförande för Flandr’action

| | Juppé, ledamot av nationalförsamlingen och borgmästare i Bordeaux |
| --- | --- |

Juppé, ledamot av nationalförsamlingen och borgmästare i Bordeaux

| | Lapalu, ordförande för Association Animation et Gestion d’Organismes Privés |
| --- | --- |

Lapalu, ordförande för Association Animation et Gestion d’Organismes Privés

| | Lazaro, ledamot av nationalförsamlingen för Nord |
| --- | --- |

Lazaro, ledamot av nationalförsamlingen för Nord

| | Lebreton, ordförande för departementsförsamlingen i Côtes d’Armor |
| --- | --- |

Lebreton, ordförande för departementsförsamlingen i Côtes d’Armor

| | Ledieu, borgmästare i Cateau-Cambrésis |
| --- | --- |

Ledieu, borgmästare i Cateau-Cambrésis

| | Leleu, styrelseledamot i Crédit Mutuel Nord |
| --- | --- |

Leleu, styrelseledamot i Crédit Mutuel Nord

| | Maille, ordförande för Communauté Urbaine de Brest |
| --- | --- |

Maille, ordförande för Communauté Urbaine de Brest

| | Masclet, ledamot i regionförsamlingen i Nord-Pas-de-Calais |
| --- | --- |

Masclet, ledamot i regionförsamlingen i Nord-Pas-de-Calais

| | Méhaignerie, ordförande för departementsförsamlingen i Ille-et-Vilaine |
| --- | --- |

Méhaignerie, ordförande för departementsförsamlingen i Ille-et-Vilaine

| | Mio, ledamot i regionförsamlingen i Nord-Pas-de-Calais |
| --- | --- |

Mio, ledamot i regionförsamlingen i Nord-Pas-de-Calais

| | Novak, ordförande för Association pour le Droit à l’Initiative Economique |
| --- | --- |

Novak, ordförande för Association pour le Droit à l’Initiative Economique

| | Permuy, ledamot i regionförsamlingen i Nord-Pas-de-Calais |
| --- | --- |

Permuy, ledamot i regionförsamlingen i Nord-Pas-de-Calais

| | Albert Rivaux, ledamot i departementsförsamlingen i Pas de Calais |
| --- | --- |

Albert Rivaux, ledamot i departementsförsamlingen i Pas de Calais

| | de Rohan, ordförande för regionförsamlingen i Bretagne |
| --- | --- |

de Rohan, ordförande för regionförsamlingen i Bretagne

| | Valla, ledamot i departementsförsamlingen i Ardèche |
| --- | --- |

Valla, ledamot i departementsförsamlingen i Ardèche

| | Vanlerenberghe, borgmästare i Arras |
| --- | --- |

Vanlerenberghe, borgmästare i Arras

| | Villain, borgmästare i Cambrai |
| --- | --- |

Villain, borgmästare i Cambrai

| | de Villiers, ledamot av nationalförsamlingen för Vendée |
| --- | --- |

de Villiers, ledamot av nationalförsamlingen för Vendée

| (59) | En stor majoritet av dessa tredjeparter understryker den framför allt regionala roll som Crédit Mutuel har i finansieringen av den sociala ekonomin, särskilt för ideella organisationer. De understryker också Crédit Mutuels roll som stöd till arbetarklassen, där banken har en stor del av sina kunder. Flera lokala folkvalda företrädare betonar Crédit Mutuels roll i skapandet av företag och sysselsättning samt i utvecklingen av lokala initiativ tillsammans med de lokala myndigheterna. Andra anser att Crédit Mutuel genom sin decentraliserade struktur motsvarar de lokala behoven och behovet av en balanserad regional utveckling bättre än centraliserade inrättningar. |
| --- | --- |

(59)

En stor majoritet av dessa tredjeparter understryker den framför allt regionala roll som Crédit Mutuel har i finansieringen av den sociala ekonomin, särskilt för ideella organisationer. De understryker också Crédit Mutuels roll som stöd till arbetarklassen, där banken har en stor del av sina kunder. Flera lokala folkvalda företrädare betonar Crédit Mutuels roll i skapandet av företag och sysselsättning samt i utvecklingen av lokala initiativ tillsammans med de lokala myndigheterna. Andra anser att Crédit Mutuel genom sin decentraliserade struktur motsvarar de lokala behoven och behovet av en balanserad regional utveckling bättre än centraliserade inrättningar.

5.   SYNPUNKTER FRÅN CRÉDIT MUTUEL

| (60) | Crédit Mutuel kritiserar kommissionen för den oerhört långa handläggningen av detta ärende. |
| --- | --- |

(60)

Crédit Mutuel kritiserar kommissionen för den oerhört långa handläggningen av detta ärende.

| (61) | Dessutom anser Crédit Mutuel att förstainstansrättens dom inte enbart gällde bristande motivering utan även innehöll kritik av kommissionens resonemang som inte hade beaktats i beslutet om förlängning, särskilt i fråga om beräkningen av en eventuell överkompensation. I detta avseende kritiserar Crédit Mutuel kommissionen för att den har summerat vinsterna från år med överskott, utan att göra avdrag för förlusterna från år med underskott, vilket strider mot den metod som anges i gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd i form av ersättning för offentliga tjänster (nedan kallade gemenskapens rambestämmelser 2005) (23). |
| --- | --- |

(61)

Dessutom anser Crédit Mutuel att förstainstansrättens dom inte enbart gällde bristande motivering utan även innehöll kritik av kommissionens resonemang som inte hade beaktats i beslutet om förlängning, särskilt i fråga om beräkningen av en eventuell överkompensation. I detta avseende kritiserar Crédit Mutuel kommissionen för att den har summerat vinsterna från år med överskott, utan att göra avdrag för förlusterna från år med underskott, vilket strider mot den metod som anges i gemenskapens rambestämmelser för statligt stöd i form av ersättning för offentliga tjänster (nedan kallade gemenskapens rambestämmelser 2005) (23).

| (62) | Banken anser att förmedlingsprovisionen uppfyller de fyra villkoren i Altmarkdomen:






  a) | När det gäller det första villkoret har Crédit Mutuel investerat i två tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som består dels i att upprätthålla en stark närvaro i form av kontor i landsbygdsområden för att bidra till målen för områdenas utveckling, dels i att samla in insättningar som ska användas för att finansiera subventionerade hyresbostäder. När det gäller kontoren i landsbygdsområden bestrider banken kommissionens slutsats om att de franska lagarna och föreskrifterna fortfarande är alldeles för vaga för att innebära att Crédit Mutuel har ålagts ett sådant uppdrag och därmed att det första villkoret i Altmarkdomen skulle vara uppfyllt. Crédit Mutuel anser att kommissionen drar denna slutsats för att det i dessa texter inte införs några särskilda begränsningar för Crédit Mutuel, eftersom de är tillämpliga för banksektorn i sin helhet. Dessutom menar Crédit Mutuel att kommissionen försöker lägga över bevisbördan på banken när det gäller att visa att det första villkoret i Altmarkdomen är uppfyllt, vilket inte är förenligt med rättspraxis. |
| --- | --- | --- |

(62)

Banken anser att förmedlingsprovisionen uppfyller de fyra villkoren i Altmarkdomen:

a)

När det gäller det första villkoret har Crédit Mutuel investerat i två tjänster av allmänt ekonomiskt intresse som består dels i att upprätthålla en stark närvaro i form av kontor i landsbygdsområden för att bidra till målen för områdenas utveckling, dels i att samla in insättningar som ska användas för att finansiera subventionerade hyresbostäder. När det gäller kontoren i landsbygdsområden bestrider banken kommissionens slutsats om att de franska lagarna och föreskrifterna fortfarande är alldeles för vaga för att innebära att Crédit Mutuel har ålagts ett sådant uppdrag och därmed att det första villkoret i Altmarkdomen skulle vara uppfyllt. Crédit Mutuel anser att kommissionen drar denna slutsats för att det i dessa texter inte införs några särskilda begränsningar för Crédit Mutuel, eftersom de är tillämpliga för banksektorn i sin helhet. Dessutom menar Crédit Mutuel att kommissionen försöker lägga över bevisbördan på banken när det gäller att visa att det första villkoret i Altmarkdomen är uppfyllt, vilket inte är förenligt med rättspraxis.

| b) | När det gäller det andra villkoret betonar Crédit Mutuel att förmedlingsprovisionen infördes samtidigt som medlen centraliserades till CDC och att metoden för att beräkna denna provision fastställdes på ett objektivt och öppet sätt. |
| --- | --- |

b)

När det gäller det andra villkoret betonar Crédit Mutuel att förmedlingsprovisionen infördes samtidigt som medlen centraliserades till CDC och att metoden för att beräkna denna provision fastställdes på ett objektivt och öppet sätt.

| c) | När det gäller det tredje villkoret anser banken att ersättningen inte var tillräcklig för att täcka insamlingskostnaderna eftersom verksamheten i samband med de användningsområden som centraliserats till CDC uppvisade ett underskott under hela perioden 1991–2005. |
| --- | --- |

c)

När det gäller det tredje villkoret anser banken att ersättningen inte var tillräcklig för att täcka insamlingskostnaderna eftersom verksamheten i samband med de användningsområden som centraliserats till CDC uppvisade ett underskott under hela perioden 1991–2005.

| d) | Crédit Mutuel anser att även det fjärde villkoret är uppfyllt. Förmedlingsprovisionens storlek har fastställts i förhållande till Crédit Mutuels verkliga kostnader för att distribuera Livret bleu. Crédit Mutuel är ett välskött företag i den mening som avses i Altmarkdomen, vilket framgår av att banken har bland de lägsta förvaltningskostnaderna, något som kommissionen för övrigt erkände i sitt beslut om förlängning (24). Banken anser att kommissionen inte på ett tillfredsställande sätt har visat varför den anser att detta villkor inte är uppfyllt. |
| --- | --- |

d)

Crédit Mutuel anser att även det fjärde villkoret är uppfyllt. Förmedlingsprovisionens storlek har fastställts i förhållande till Crédit Mutuels verkliga kostnader för att distribuera Livret bleu. Crédit Mutuel är ett välskött företag i den mening som avses i Altmarkdomen, vilket framgår av att banken har bland de lägsta förvaltningskostnaderna, något som kommissionen för övrigt erkände i sitt beslut om förlängning (24). Banken anser att kommissionen inte på ett tillfredsställande sätt har visat varför den anser att detta villkor inte är uppfyllt.

| (63) | Under alla omständigheter anser Crédit Mutuel att åtgärden är förenlig med den inre marknaden på grundval av artikel 106.2 i EUF-fördraget. Dessutom kritiserar Crédit Mutuel bl.a. den metod för beräkning av överkompensationen som används i beslutet om förlängning. Banken anser att kommissionen för det första har gjort beräkningsfel i sin bedömning av resultaträkningen för Livret bleu, eftersom den har använt felaktiga slutsatser från sin konsult trots de återstående meningsskiljaktigheterna mellan kommissionens konsult och Crédit Mutuels konsult (25). |
| --- | --- |

(63)

Under alla omständigheter anser Crédit Mutuel att åtgärden är förenlig med den inre marknaden på grundval av artikel 106.2 i EUF-fördraget. Dessutom kritiserar Crédit Mutuel bl.a. den metod för beräkning av överkompensationen som används i beslutet om förlängning. Banken anser att kommissionen för det första har gjort beräkningsfel i sin bedömning av resultaträkningen för Livret bleu, eftersom den har använt felaktiga slutsatser från sin konsult trots de återstående meningsskiljaktigheterna mellan kommissionens konsult och Crédit Mutuels konsult (25).

| (64) | Crédit Mutuel ifrågasätter dessutom kommissionens årsbaserade beräkningsmetod (där det endast tas hänsyn till beloppen för de år då det gjordes en överkompensation, utan avdrag för de år då det gjordes en underkompensation), som strider mot flera tidigare beslut, det upphävda beslutet, och – hävdar banken – gemenskapens rambestämmelser 2005 (26). Kommissionen borde använda en övergripande metod (dvs. dra av beloppen för åren med underkompensation från beloppen för åren med överkompensation) för hela perioden 1991–1998 och för hela perioden från 1999 och framåt. |
| --- | --- |

(64)

Crédit Mutuel ifrågasätter dessutom kommissionens årsbaserade beräkningsmetod (där det endast tas hänsyn till beloppen för de år då det gjordes en överkompensation, utan avdrag för de år då det gjordes en underkompensation), som strider mot flera tidigare beslut, det upphävda beslutet, och – hävdar banken – gemenskapens rambestämmelser 2005 (26). Kommissionen borde använda en övergripande metod (dvs. dra av beloppen för åren med underkompensation från beloppen för åren med överkompensation) för hela perioden 1991–1998 och för hela perioden från 1999 och framåt.

| (65) | Dessutom har kommissionen i sitt beslut om förlängning inte tagit korrekt hänsyn till den rimliga vinsten. Kommissionen baserade sin bedömning av den rimliga vinsten på kostnaderna för det lagstadgade egna kapitalet, som skattades till 6 %, trots att dessa kostnader utgjorde kostnader i redovisningen och inte en marginal. Kommissionen borde ha tagit hänsyn till avkastningen på eget kapital så som Arthur Andersen rekommenderat (27). Vidare hade kommissionen baserat beräkningen av rimlig vinst på ett rörligt underlag som förlorade allt sitt värde från och med den fullständiga centraliseringen av inlåningen till CDC, eftersom denna inlåning inte medför någon kostnad i det lagstadgade egna kapitalet. Crédit Mutuel betonar att den indikator som kommissionen använder innebär att banken fråntas alla normala marginaler för Livret bleu. Crédit Mutuel menar att alla banker, även vid ett centraliserat användningsområde som inte medför några kostnader i eget kapital i lagstadgad bemärkelse för kapitaltäckningsgraden, måste kunna skaffa sig en normal marginal. |
| --- | --- |

(65)

Dessutom har kommissionen i sitt beslut om förlängning inte tagit korrekt hänsyn till den rimliga vinsten. Kommissionen baserade sin bedömning av den rimliga vinsten på kostnaderna för det lagstadgade egna kapitalet, som skattades till 6 %, trots att dessa kostnader utgjorde kostnader i redovisningen och inte en marginal. Kommissionen borde ha tagit hänsyn till avkastningen på eget kapital så som Arthur Andersen rekommenderat (27). Vidare hade kommissionen baserat beräkningen av rimlig vinst på ett rörligt underlag som förlorade allt sitt värde från och med den fullständiga centraliseringen av inlåningen till CDC, eftersom denna inlåning inte medför någon kostnad i det lagstadgade egna kapitalet. Crédit Mutuel betonar att den indikator som kommissionen använder innebär att banken fråntas alla normala marginaler för Livret bleu. Crédit Mutuel menar att alla banker, även vid ett centraliserat användningsområde som inte medför några kostnader i eget kapital i lagstadgad bemärkelse för kapitaltäckningsgraden, måste kunna skaffa sig en normal marginal.

| (66) | Inte heller har kommissionen tagit korrekt hänsyn till kostnaderna för det andra uppdrag av allmänt intresse som Crédit Mutuel anser sig utföra, dvs. att upprätthålla kontor i landsbygdsområden för att främja allmänhetens sparande inom hela territoriet genom att ge så många som möjligt tillgång till banker. |
| --- | --- |

(66)

Inte heller har kommissionen tagit korrekt hänsyn till kostnaderna för det andra uppdrag av allmänt intresse som Crédit Mutuel anser sig utföra, dvs. att upprätthålla kontor i landsbygdsområden för att främja allmänhetens sparande inom hela territoriet genom att ge så många som möjligt tillgång till banker.

| (67) | Slutligen bestrider Crédit Mutuel att sparformen fungerar som lockvara. Banken påminner om att kommissionen i sitt upphävda beslut erkände att effekterna av Livret bleu som lockvara inte har kunnat beläggas formellt och anser att det inte har tillkommit några nya faktorer sedan dess. |
| --- | --- |

(67)

Slutligen bestrider Crédit Mutuel att sparformen fungerar som lockvara. Banken påminner om att kommissionen i sitt upphävda beslut erkände att effekterna av Livret bleu som lockvara inte har kunnat beläggas formellt och anser att det inte har tillkommit några nya faktorer sedan dess.

| (68) | När det gäller förfarandet hänvisar Crédit Mutuel till ett flertal allmänna principer i gemenskapslagstiftningen för att emotsätta sig alla återkrav av ett eventuellt stöd och i synnerhet principen om berättigade förväntningar och respekten för en rimlig tidsfrist. |
| --- | --- |

(68)

När det gäller förfarandet hänvisar Crédit Mutuel till ett flertal allmänna principer i gemenskapslagstiftningen för att emotsätta sig alla återkrav av ett eventuellt stöd och i synnerhet principen om berättigade förväntningar och respekten för en rimlig tidsfrist.

6.   SYNPUNKTER FRÅN FRANKRIKE

| (69) | Frankrike anser att villkoren i Altmarkdomen är uppfyllda:






  a) | När det gäller det första villkoret betonar Frankrike att kommissionen har erkänt att Crédit Mutuel hade fått i uppdrag att utföra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse i form av insamling av insättningar avsedda att finansiera subventionerade hyresbostäder. Frankrike påminner om att kommissionen i sitt beslut om förlängning hade angivit att upprätthållandet av kontor i landsbygdsområden för att bidra till målen för deras utveckling också kunde betraktas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (28), men besvarar inte kommissionens argumentation i beslutet om förlängning om att det första villkoret i Altmarkdomen inte är uppfyllt eftersom det inte finns någon nationell lagstiftning eller förordning som tillräckligt tydligt fastställer denna uppgift i den mening som avses i artikel 106.2 i EUF-fördraget (29). |
| --- | --- | --- |

(69)

Frankrike anser att villkoren i Altmarkdomen är uppfyllda:

a)

När det gäller det första villkoret betonar Frankrike att kommissionen har erkänt att Crédit Mutuel hade fått i uppdrag att utföra en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse i form av insamling av insättningar avsedda att finansiera subventionerade hyresbostäder. Frankrike påminner om att kommissionen i sitt beslut om förlängning hade angivit att upprätthållandet av kontor i landsbygdsområden för att bidra till målen för deras utveckling också kunde betraktas som en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse (28), men besvarar inte kommissionens argumentation i beslutet om förlängning om att det första villkoret i Altmarkdomen inte är uppfyllt eftersom det inte finns någon nationell lagstiftning eller förordning som tillräckligt tydligt fastställer denna uppgift i den mening som avses i artikel 106.2 i EUF-fördraget (29).

| b) | När det gäller det andra villkoret anser Frankrike att parametrarna för provisionen hade fastställts i förväg på ett objektivt och öppet sätt. |
| --- | --- |

b)

När det gäller det andra villkoret anser Frankrike att parametrarna för provisionen hade fastställts i förväg på ett objektivt och öppet sätt.

| c) | I fråga om det tredje villkoret hävdar Frankrike att ersättningens storlek (förmedlingsprovisionen) inte gick utöver vad som krävdes för att täcka kostnaderna för systemet, med hänvisning till Crédit Mutuels redovisning för Livret bleu för åren 1999–2005. |
| --- | --- |

c)

I fråga om det tredje villkoret hävdar Frankrike att ersättningens storlek (förmedlingsprovisionen) inte gick utöver vad som krävdes för att täcka kostnaderna för systemet, med hänvisning till Crédit Mutuels redovisning för Livret bleu för åren 1999–2005.

| d) | Även det fjärde villkoret är uppfyllt enligt Frankrike, som hävdar att förvaltningen av Crédit Mutuel uppfyller effektivitetskraven (30). |
| --- | --- |

d)

Även det fjärde villkoret är uppfyllt enligt Frankrike, som hävdar att förvaltningen av Crédit Mutuel uppfyller effektivitetskraven (30).

| (70) | När det gäller villkoren i fråga om förekomsten av stöd hänvisar Frankrike till sin argumentation innan beslutet från 2002 upphävdes.






  a) | Villkoret om statliga medel är inte uppfyllt, eftersom de fördelar som Crédit Mutuel hade av den inlåning som inte var centraliserad till CDC (fria användningsområden och användningsområden av allmänt intresse) härrörde från privata resurser (insättningar från spararna) och inte stod till de offentliga myndigheternas förfogande. |
| --- | --- | --- |

(70)

När det gäller villkoren i fråga om förekomsten av stöd hänvisar Frankrike till sin argumentation innan beslutet från 2002 upphävdes.

a)

Villkoret om statliga medel är inte uppfyllt, eftersom de fördelar som Crédit Mutuel hade av den inlåning som inte var centraliserad till CDC (fria användningsområden och användningsområden av allmänt intresse) härrörde från privata resurser (insättningar från spararna) och inte stod till de offentliga myndigheternas förfogande.

| b) | Handeln mellan medlemsstaterna kunde inte ha påverkats innan den gemensamma finans- och bankmarknaden fullbordades efter att det att rådets andra direktiv 89/646/EEG av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, samt med ändring av direktiv 77/780/EEG (andra bankdirektivet) (31) antagits och införlivats i den franska lagstiftningen den 1 januari 1993. Därefter ansåg de franska myndigheterna att Crédit Mutuels avdelningar inte haft någon verksamhet utanför Frankrike eftersom det inte funnits någon europeisk stadga för kooperativa företag, vilket begränsat möjligheterna för kooperativa företag som Crédit Mutuel att bygga ut verksamheten över gränserna. De Livret bleu-konton som öppnats av personer bosatta utanför Frankrike motsvarar dessutom mindre än 0,1 % av inlåningen. Myndigheterna ansåg också att utländska banker i Frankrike är inriktade på en helt annan marknad än Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

b)

Handeln mellan medlemsstaterna kunde inte ha påverkats innan den gemensamma finans- och bankmarknaden fullbordades efter att det att rådets andra direktiv 89/646/EEG av den 15 december 1989 om samordning av lagar och andra författningar om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut, samt med ändring av direktiv 77/780/EEG (andra bankdirektivet) (31) antagits och införlivats i den franska lagstiftningen den 1 januari 1993. Därefter ansåg de franska myndigheterna att Crédit Mutuels avdelningar inte haft någon verksamhet utanför Frankrike eftersom det inte funnits någon europeisk stadga för kooperativa företag, vilket begränsat möjligheterna för kooperativa företag som Crédit Mutuel att bygga ut verksamheten över gränserna. De Livret bleu-konton som öppnats av personer bosatta utanför Frankrike motsvarar dessutom mindre än 0,1 % av inlåningen. Myndigheterna ansåg också att utländska banker i Frankrike är inriktade på en helt annan marknad än Crédit Mutuel.

| c) | Den förmedlingsprovision som CDC betalat Crédit Mutuel för den inlåning från Livret bleu som är centraliserad kunde inte ha utgjort något stöd, utan var endast ersättning för en prestation från bankens sida till ett pris som fastställdes till 1,3 % i ett avtal från 1991. De franska myndigheterna pekade på de höga kostnaderna för att förvalta Livret bleu på grund av det stora antalet konton med en inlåning på mindre än 5 000 franska franc (762 euro). De hänvisade till de räkenskaper som Crédit Mutuel upprättat (efter det att den berörda åtgärden införts) och drog slutsatsen att detta belopp var fullt motiverat. De hävdade att varje fördel som Livret bleu skulle ge Crédit Mutuel borde granskas mot bakgrund av de kostnader som är förknippade med ett mål av allmänt ekonomiskt intresse. I detta avseende påpekade de för kommissionen att en allt större del av inlåningen från Livret bleu använts för finansiella ändamål av allmänt intresse: denna del hade gradvis ökat från 50 procent av inlåningen från Livret bleu under perioden 1975–1983 till 65 procent under perioden 1983–1991 och från och med 1998 var 100 % av inlåningen centraliserad till CDC. |
| --- | --- |

c)

Den förmedlingsprovision som CDC betalat Crédit Mutuel för den inlåning från Livret bleu som är centraliserad kunde inte ha utgjort något stöd, utan var endast ersättning för en prestation från bankens sida till ett pris som fastställdes till 1,3 % i ett avtal från 1991. De franska myndigheterna pekade på de höga kostnaderna för att förvalta Livret bleu på grund av det stora antalet konton med en inlåning på mindre än 5 000 franska franc (762 euro). De hänvisade till de räkenskaper som Crédit Mutuel upprättat (efter det att den berörda åtgärden införts) och drog slutsatsen att detta belopp var fullt motiverat. De hävdade att varje fördel som Livret bleu skulle ge Crédit Mutuel borde granskas mot bakgrund av de kostnader som är förknippade med ett mål av allmänt ekonomiskt intresse. I detta avseende påpekade de för kommissionen att en allt större del av inlåningen från Livret bleu använts för finansiella ändamål av allmänt intresse: denna del hade gradvis ökat från 50 procent av inlåningen från Livret bleu under perioden 1975–1983 till 65 procent under perioden 1983–1991 och från och med 1998 var 100 % av inlåningen centraliserad till CDC.

| d) | Om det verkligen förekommit stöd var detta under alla omständigheter ett befintligt stöd, eftersom ordningen med Livret bleu infördes före liberaliseringen av bankmarknaden den 1 januari 1993 (då tidsfristen för att införliva det andra bankdirektivet löpte ut). |
| --- | --- |

d)

Om det verkligen förekommit stöd var detta under alla omständigheter ett befintligt stöd, eftersom ordningen med Livret bleu infördes före liberaliseringen av bankmarknaden den 1 januari 1993 (då tidsfristen för att införliva det andra bankdirektivet löpte ut).

| (71) | I sin skrivelse av den 26 oktober 2001 anger de franska myndigheterna skälet till att de anser att även om kommissionen vidhåller att det är fråga om stöd, är detta stöd förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 106.3 i EUF-fördraget. De kritiserar kommissionen för att den har begått i fel i beräkningen av resultaträkningen för Livret bleu genom att inte följa den metod som rekommenderats av Crédit Mutuels konsult (32). Vidare hävdar de att kommissionen måste beakta en rimlig vinst, vilken de beräknar till [...] (33). |
| --- | --- |

(71)

I sin skrivelse av den 26 oktober 2001 anger de franska myndigheterna skälet till att de anser att även om kommissionen vidhåller att det är fråga om stöd, är detta stöd förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 106.3 i EUF-fördraget. De kritiserar kommissionen för att den har begått i fel i beräkningen av resultaträkningen för Livret bleu genom att inte följa den metod som rekommenderats av Crédit Mutuels konsult (32). Vidare hävdar de att kommissionen måste beakta en rimlig vinst, vilken de beräknar till [...] (33).

| (72) | I sina synpunkter på beslutet om förlängning kritiserar de franska myndigheterna för övrigt kommissionen för att ha fört ett ”asymmetriskt resonemang” när den inte har vägt av beloppen för de år då det förekom en överkompensation (1991, 1992, 1993 och 1998) med beloppen för de år då det förekom en underkompensation (1994 och 1997). Kommissionen kritiseras också för att i bilaga 1 till beslutet om förlängning helt och hållet ha anslutit sig till sin egen konsults slutsatser i fråga om de tre punkter där det fanns meningsskiljaktigheter mellan Frankrike och kommissionen. Frankrike förklarar att systemet i samband med Livret bleu för perioden 1999–2005 underkompenserades av staten. Det innebar att förmedlingsprovisionen inte hade varit större än vad som var nödvändigt för att täcka kostnaderna för distributionen av Livret bleu i enlighet med vad som angavs i redovisningen för Livret bleu. Denna redovisning hade utarbetats tillsammans med kommissionen (bortsett från två anpassningar (34)) och uppfyllde kraven i kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (35). Frankrike förklarar också att de sänkningar som nyligen gjorts av förmedlingsprovisionen i huvudsak motsvarade behoven hos de aktörer som finansierade de subventionerade hyresbostäderna (36). |
| --- | --- |

(72)

I sina synpunkter på beslutet om förlängning kritiserar de franska myndigheterna för övrigt kommissionen för att ha fört ett ”asymmetriskt resonemang” när den inte har vägt av beloppen för de år då det förekom en överkompensation (1991, 1992, 1993 och 1998) med beloppen för de år då det förekom en underkompensation (1994 och 1997). Kommissionen kritiseras också för att i bilaga 1 till beslutet om förlängning helt och hållet ha anslutit sig till sin egen konsults slutsatser i fråga om de tre punkter där det fanns meningsskiljaktigheter mellan Frankrike och kommissionen. Frankrike förklarar att systemet i samband med Livret bleu för perioden 1999–2005 underkompenserades av staten. Det innebar att förmedlingsprovisionen inte hade varit större än vad som var nödvändigt för att täcka kostnaderna för distributionen av Livret bleu i enlighet med vad som angavs i redovisningen för Livret bleu. Denna redovisning hade utarbetats tillsammans med kommissionen (bortsett från två anpassningar (34)) och uppfyllde kraven i kommissionens direktiv 80/723/EEG av den 25 juni 1980 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag (35). Frankrike förklarar också att de sänkningar som nyligen gjorts av förmedlingsprovisionen i huvudsak motsvarade behoven hos de aktörer som finansierade de subventionerade hyresbostäderna (36).

| (73) | De franska myndigheterna förklarar att det har funnits en mekanism för att återbetala eventuell överkompensation sedan 1999. |
| --- | --- |

(73)

De franska myndigheterna förklarar att det har funnits en mekanism för att återbetala eventuell överkompensation sedan 1999.

| (74) | Dessutom täcktes likviditetsrisken för en månad av Crédit Mutuel och likviditetsrisken utöver en månad täcktes av CDC. De franska myndigheterna klargjorde att eftersom det gällde belopp som samlades in genom Livret bleu skulle riskvikten sättas till 0 % för beräkningen av behovet av eget kapital för kapitaltäckningsmarginalen. De visade att riskvikten för Crédit Mutuels behov av eget kapital i fråga om bankens andra sparprodukter och övriga medel låg mellan [...] och [...] % 1999–2005. De franska myndigheterna förklarade att eftersom tillämpningen av EU:s krav på kapitaltäckningsgrad inte var relevant från och med att inlåningen centraliserades i sin helhet till CDC 1999, hade Crédit Mutuel vid beräkningen av motsvarande rimlig vinst för Livret bleu baserat kostnaden för eget kapital på kostnaderna för de andra sparprodukterna och övriga medel, men med en begränsning ([...]–[...] % 1999–2005). På kommissionens begäran lämnade Frankrike också mer detaljerade uppgifter om kompensationsmarginalen i samband med inrättandet av en obligatorisk reserv hos Banque de France. |
| --- | --- |

(74)

Dessutom täcktes likviditetsrisken för en månad av Crédit Mutuel och likviditetsrisken utöver en månad täcktes av CDC. De franska myndigheterna klargjorde att eftersom det gällde belopp som samlades in genom Livret bleu skulle riskvikten sättas till 0 % för beräkningen av behovet av eget kapital för kapitaltäckningsmarginalen. De visade att riskvikten för Crédit Mutuels behov av eget kapital i fråga om bankens andra sparprodukter och övriga medel låg mellan [...] och [...] % 1999–2005. De franska myndigheterna förklarade att eftersom tillämpningen av EU:s krav på kapitaltäckningsgrad inte var relevant från och med att inlåningen centraliserades i sin helhet till CDC 1999, hade Crédit Mutuel vid beräkningen av motsvarande rimlig vinst för Livret bleu baserat kostnaden för eget kapital på kostnaderna för de andra sparprodukterna och övriga medel, men med en begränsning ([...]–[...] % 1999–2005). På kommissionens begäran lämnade Frankrike också mer detaljerade uppgifter om kompensationsmarginalen i samband med inrättandet av en obligatorisk reserv hos Banque de France.

7.   BEDÖMNING

7.1.   Förekomst av stöd

| (75) | I sitt beslut om förlängning ansåg kommissionen att den enda åtgärd som kunde innehålla statligt stöd var den förmedlingsprovision som CDC betalade till Crédit Mutuel (37). |
| --- | --- |

(75)

I sitt beslut om förlängning ansåg kommissionen att den enda åtgärd som kunde innehålla statligt stöd var den förmedlingsprovision som CDC betalade till Crédit Mutuel (37).

| (76) | Det eventuella stöd som förmedlingsprovisionen utgör infördes den 27 september 1991 genom beslutet samma dag och granskningen i detta beslut gäller perioden fram till och med liberaliseringen av distributionen av Livret A och anpassningen av Livret bleu till detta den 1 januari 2009 (38). |
| --- | --- |

(76)

Det eventuella stöd som förmedlingsprovisionen utgör infördes den 27 september 1991 genom beslutet samma dag och granskningen i detta beslut gäller perioden fram till och med liberaliseringen av distributionen av Livret A och anpassningen av Livret bleu till detta den 1 januari 2009 (38).

7.1.1.   Villkoren i Altmarkdomen är inte uppfyllda

| (77) | Det bör påpekas att enligt Altmarkdomen (39) är ersättning som betalas för uppdraget att utföra offentliga tjänster inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, om fyra kumulativa villkor är uppfyllda. |
| --- | --- |

(77)

Det bör påpekas att enligt Altmarkdomen (39) är ersättning som betalas för uppdraget att utföra offentliga tjänster inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i EUF-fördraget, om fyra kumulativa villkor är uppfyllda.

| (78) | I sina synpunkter på beslutet om förlängning hävdar de franska myndigheterna och Crédit Mutuel att det finns två tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, nämligen att upprätthålla en stark närvaro i form av kontor i landsbygdsområden för att bidra till målen för deras utveckling, och att samla in insättningar som ska användas för att finansiera subventionerade hyresbostäder. |
| --- | --- |

(78)

I sina synpunkter på beslutet om förlängning hävdar de franska myndigheterna och Crédit Mutuel att det finns två tjänster av allmänt ekonomiskt intresse, nämligen att upprätthålla en stark närvaro i form av kontor i landsbygdsområden för att bidra till målen för deras utveckling, och att samla in insättningar som ska användas för att finansiera subventionerade hyresbostäder.

| (79) | Men Crédit Mutuels förpliktelse att tillhandahålla kontor i landsbygdsområden hade avskaffats redan innan den berörda åtgärden infördes, eftersom lagen om att inrätta och lägga ner bankkontor upphävdes 1987 och kontrollsystemet (som hade gällt för Crédit Mutuel 1987–1991) avskaffades den 1 juli 1991 (40). De franska myndigheterna och Crédit Mutuel har för övrigt inte ifrågasatt slutsatsen i beslutet om förlängning om att ”efter 1991 [dvs. från den 1 juli 1991] finns ingen rättsakt som i den mening som avses i artikel 86 i EG-fördraget [nuvarande artikel 106 i EUF-fördraget] ger Crédit Mutuel det uppdrag som anges i punkt 24 iii nedan [upprätthållande av kontor i landsbygdsområden för att bidra till deras utveckling]” (41). |
| --- | --- |

(79)

Men Crédit Mutuels förpliktelse att tillhandahålla kontor i landsbygdsområden hade avskaffats redan innan den berörda åtgärden infördes, eftersom lagen om att inrätta och lägga ner bankkontor upphävdes 1987 och kontrollsystemet (som hade gällt för Crédit Mutuel 1987–1991) avskaffades den 1 juli 1991 (40). De franska myndigheterna och Crédit Mutuel har för övrigt inte ifrågasatt slutsatsen i beslutet om förlängning om att ”efter 1991 [dvs. från den 1 juli 1991] finns ingen rättsakt som i den mening som avses i artikel 86 i EG-fördraget [nuvarande artikel 106 i EUF-fördraget] ger Crédit Mutuel det uppdrag som anges i punkt 24 iii nedan [upprätthållande av kontor i landsbygdsområden för att bidra till deras utveckling]” (41).

| (80) | Det är alltså endast i fråga om uppdraget att samla in insättningar för finansieringen av subventionerade bostäder som man måste kontrollera om rättspraxis enligt Altmarkdomen ska tillämpas. |
| --- | --- |

(80)

Det är alltså endast i fråga om uppdraget att samla in insättningar för finansieringen av subventionerade bostäder som man måste kontrollera om rättspraxis enligt Altmarkdomen ska tillämpas.

| (81) | Kommissionen påminner om att medlemsstaterna har stor frihet när det gäller utformningen av tjänster som kan anses vara av allmänt ekonomiskt intresse. Kommissionen anser att besluten om tillämpning av artikel 9 i den korrigerande finanslagen för 1975 (42) och av artikel 24 i den korrigerande finanslagen för 1982 (43), särskilt beslutet av den 27 september 1991, tydligt ger Crédit Mutuel i uppdrag (enligt definitionen i artiklarna R323-10 och R 331–14 i byggnads- och bostadslagen) att samla in medel som ska överföras till CDC för finansiering av subventionerade hyresrätter. Kommissionen anser att Frankrike inte har gjort något uppenbart fel i sin bedömning av detta som ett uppdrag av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(81)

Kommissionen påminner om att medlemsstaterna har stor frihet när det gäller utformningen av tjänster som kan anses vara av allmänt ekonomiskt intresse. Kommissionen anser att besluten om tillämpning av artikel 9 i den korrigerande finanslagen för 1975 (42) och av artikel 24 i den korrigerande finanslagen för 1982 (43), särskilt beslutet av den 27 september 1991, tydligt ger Crédit Mutuel i uppdrag (enligt definitionen i artiklarna R323-10 och R 331–14 i byggnads- och bostadslagen) att samla in medel som ska överföras till CDC för finansiering av subventionerade hyresrätter. Kommissionen anser att Frankrike inte har gjort något uppenbart fel i sin bedömning av detta som ett uppdrag av allmänt ekonomiskt intresse.

| (82) | Enligt det fjärde villkoret i Altmarkdomen ska ”när det företag som ges ansvaret för att tillhandahålla de allmännyttiga tjänsterna i ett konkret fall inte har valts ut efter ett offentligt upphandlingsförfarande som gör det möjligt att välja den anbudsgivare som kan tillhandahålla dessa tjänster till den lägsta kostnaden för det allmänna, storleken av den nödvändiga ersättningen fastställas på grundval av en undersökning av de kostnader som ett genomsnittligt och välskött företag [...] skulle ha åsamkats vid fullgörandet av trafikplikten, med hänsyn tagen till de intäkter som därvid skulle ha erhållits och till en rimlig vinst på grund av fullgörandet av trafikplikten” (44). |
| --- | --- |

(82)

Enligt det fjärde villkoret i Altmarkdomen ska ”när det företag som ges ansvaret för att tillhandahålla de allmännyttiga tjänsterna i ett konkret fall inte har valts ut efter ett offentligt upphandlingsförfarande som gör det möjligt att välja den anbudsgivare som kan tillhandahålla dessa tjänster till den lägsta kostnaden för det allmänna, storleken av den nödvändiga ersättningen fastställas på grundval av en undersökning av de kostnader som ett genomsnittligt och välskött företag [...] skulle ha åsamkats vid fullgörandet av trafikplikten, med hänsyn tagen till de intäkter som därvid skulle ha erhållits och till en rimlig vinst på grund av fullgörandet av trafikplikten” (44).

| (83) | Kommissionen anser att det fjärde villkoret inte är uppfyllt i fråga om insamlingen av de insättningar som centraliserats till CDC för att finansiera subventionerade hyresbostäder. Det bör påpekas att staten inte har tilldelat uppdraget till den bästa anbudsgivaren vid en offentlig upphandling utan har fört förhandlingar direkt med Crédit Mutuel. Förmedlingsprovisionens storlek har inte fastställts med hänsyn till de kostnader för att utföra tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse som ett välskött företag skulle ha åsamkats. Förmedlingsprovisionens storlek på 1,3 % har i själva verket inte kunnat grundas på Crédit Mutuels verkliga kostnader för att utföra tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse eftersom det inte fanns någon separat redovisning för Livret bleu i september 1991 som gjorde det möjligt att spåra kostnaderna specifikt i samband med Livret bleu i bankens redovisning. Den separata redovisningen för Livret bleu upprättades flera år senare och rekonstruerades retroaktivt för föregående år, fram till 1991. Det finns alltså ingen indikation på att förmedlingsprovisionens storlek har fastställts på grundval av de kostnader som ett välskött företag skulle ha åsamkats för att utföra den berörda tjänsten av allmänt intresse. De franska myndigheterna hävdar att Crédit Mutuel i allmänhet är ett välskött företag. Ändå ger de inga verkliga belägg för detta påstående utan hänvisar i huvudsak till skäl 13 i beslutet om förlängning där kommissionen endast nämner Crédit Mutuels samlade ekonomiska resultat (balansräkning, nettoresultat, driftskvot, eget kapital och kapitaltäckningsgrad) 2004. Om en medlemsstat har fastställt ersättningsnivån på grundval av en analys av kostnaderna för ett välskött företag borde det i vilket fall som helst inte vara svårt att visa detta för kommissionen och förklara den metod som har tillämpats, vilket Frankrike inte har gjort i det här fallet. Slutligen sänktes förmedlingsprovisionen till Crédit Mutuel från 1,1 % till 0,6 % när distributionen av Livret A och Livret bleu liberaliserades den 1 januari 2009, vilket tyder på att provisionen tidigare varit högre än vad som skulle ha varit fallet om den hade fastställts på grundval av de kostnader som ett välskött företag skulle ha åsamkats för att utföra samma uppdrag av allmänt intresse. |
| --- | --- |

(83)

Kommissionen anser att det fjärde villkoret inte är uppfyllt i fråga om insamlingen av de insättningar som centraliserats till CDC för att finansiera subventionerade hyresbostäder. Det bör påpekas att staten inte har tilldelat uppdraget till den bästa anbudsgivaren vid en offentlig upphandling utan har fört förhandlingar direkt med Crédit Mutuel. Förmedlingsprovisionens storlek har inte fastställts med hänsyn till de kostnader för att utföra tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse som ett välskött företag skulle ha åsamkats. Förmedlingsprovisionens storlek på 1,3 % har i själva verket inte kunnat grundas på Crédit Mutuels verkliga kostnader för att utföra tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse eftersom det inte fanns någon separat redovisning för Livret bleu i september 1991 som gjorde det möjligt att spåra kostnaderna specifikt i samband med Livret bleu i bankens redovisning. Den separata redovisningen för Livret bleu upprättades flera år senare och rekonstruerades retroaktivt för föregående år, fram till 1991. Det finns alltså ingen indikation på att förmedlingsprovisionens storlek har fastställts på grundval av de kostnader som ett välskött företag skulle ha åsamkats för att utföra den berörda tjänsten av allmänt intresse. De franska myndigheterna hävdar att Crédit Mutuel i allmänhet är ett välskött företag. Ändå ger de inga verkliga belägg för detta påstående utan hänvisar i huvudsak till skäl 13 i beslutet om förlängning där kommissionen endast nämner Crédit Mutuels samlade ekonomiska resultat (balansräkning, nettoresultat, driftskvot, eget kapital och kapitaltäckningsgrad) 2004. Om en medlemsstat har fastställt ersättningsnivån på grundval av en analys av kostnaderna för ett välskött företag borde det i vilket fall som helst inte vara svårt att visa detta för kommissionen och förklara den metod som har tillämpats, vilket Frankrike inte har gjort i det här fallet. Slutligen sänktes förmedlingsprovisionen till Crédit Mutuel från 1,1 % till 0,6 % när distributionen av Livret A och Livret bleu liberaliserades den 1 januari 2009, vilket tyder på att provisionen tidigare varit högre än vad som skulle ha varit fallet om den hade fastställts på grundval av de kostnader som ett välskött företag skulle ha åsamkats för att utföra samma uppdrag av allmänt intresse.

| (84) | Eftersom villkoren i Altmarkdomen är kumulativa räcker det med att ett av dem inte uppfylls för att denna rättspraxis inte ska vara tillämplig och att åtgärden kan utgöra statligt stöd. Av det ovan anförda följer att den berörda åtgärden inte uppfyller det fjärde villkoret i Altmarkdomen. Altmarkdomen är alltså inte tillämplig och det bör undersökas om åtgärden verkligen är statligt stöd (45), (46). |
| --- | --- |

(84)

Eftersom villkoren i Altmarkdomen är kumulativa räcker det med att ett av dem inte uppfylls för att denna rättspraxis inte ska vara tillämplig och att åtgärden kan utgöra statligt stöd. Av det ovan anförda följer att den berörda åtgärden inte uppfyller det fjärde villkoret i Altmarkdomen. Altmarkdomen är alltså inte tillämplig och det bör undersökas om åtgärden verkligen är statligt stöd (45), (46).

7.1.2.   Villkoren för förekomst av statligt stöd är uppfyllda

| (85) | Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(85)

Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

7.1.2.1.   Stöd som kan tillskrivas staten och statliga medel

| (86) | Förmedlingsprovisionen betalades ut årligen (47) till Crédit Mutuel av CDC i enlighet med ett avtal mellan staten och Crédit Mutuel om tillämpningsföreskrifter för beslutet av den 27 september 1991. Förmedlingsprovisionens storlek fastställdes av staten för att kompensera för skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster. Dessutom är CDC ett offentligt företag vars agerande kan tillskrivas staten (48). Villkoret om att stödet kan tillskrivas staten och statliga medel är alltså uppfyllt. |
| --- | --- |

(86)

Förmedlingsprovisionen betalades ut årligen (47) till Crédit Mutuel av CDC i enlighet med ett avtal mellan staten och Crédit Mutuel om tillämpningsföreskrifter för beslutet av den 27 september 1991. Förmedlingsprovisionens storlek fastställdes av staten för att kompensera för skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster. Dessutom är CDC ett offentligt företag vars agerande kan tillskrivas staten (48). Villkoret om att stödet kan tillskrivas staten och statliga medel är alltså uppfyllt.

7.1.2.2.   Selektivitet

| (87) | Förmedlingsprovisionen beviljades uteslutande till Crédit Mutuel som ersättning för insamlingen av den inlåning som centraliserats till CDC för att finansiera subventionerade hyresbostäder genom Livret bleu, som Crédit Mutuel hade ensamrätt att distribuera. Det innebär att åtgärden var selektiv. |
| --- | --- |

(87)

Förmedlingsprovisionen beviljades uteslutande till Crédit Mutuel som ersättning för insamlingen av den inlåning som centraliserats till CDC för att finansiera subventionerade hyresbostäder genom Livret bleu, som Crédit Mutuel hade ensamrätt att distribuera. Det innebär att åtgärden var selektiv.

7.1.2.3.   Eftersom villkoren i Altmarkdomen inte är uppfyllda måste det granskas om det föreligger en fördel som snedvrider konkurrensen

| (88) | Eftersom förmedlingsprovisionen är en överföring av statliga medel som enbart främjar Crédit Mutuel har den förbättrat denna banks konkurrensförmåga jämfört med konkurrenterna. Enligt domstolens rättspraxis utgör en förbättring av ett företags konkurrensställning till följd av ett statligt stöd i allmänhet ett bevis på att konkurrensen har snedvridits i förhållande till övriga företag som inte har erhållit liknande stöd (49). |
| --- | --- |

(88)

Eftersom förmedlingsprovisionen är en överföring av statliga medel som enbart främjar Crédit Mutuel har den förbättrat denna banks konkurrensförmåga jämfört med konkurrenterna. Enligt domstolens rättspraxis utgör en förbättring av ett företags konkurrensställning till följd av ett statligt stöd i allmänhet ett bevis på att konkurrensen har snedvridits i förhållande till övriga företag som inte har erhållit liknande stöd (49).

7.1.2.4.   Påverkan av handeln mellan medlemsstaterna

| (89) | Enligt fast rättspraxis anses dessutom handeln mellan medlemsstaterna vara påverkad om ett företag som mottar stöd bedriver verksamhet inom ett konkurrensutsatt område där det förekommer handel mellan medlemsstater (50). Redan 1979 uppgick utländska bankers marknadsandel till 8 % för kreditverksamhet (4 % för filialer utan juridisk person, 4 % för dotterföretag med fransk juridisk person) och till 4,5 % för inlåningsverksamhet (2 % respektive 2,5 %). De icke-franska europeiska bankernas andel i förhållande till samtliga utländska banker var 50 % för kreditverksamhet och 70 % för inlåning. Crédit Mutuel hade alltså varit utsatt för konkurrens från utländska nät på franskt territorium sedan 1970-talet. Dessutom var bankmarknaden för sparande genom kontantinsättningar, som Livret bleu tillhörde, liksom även Codevi, LEP, Livret jeune, vanliga sparkonton och CEL
   (51), redan öppen för konkurrens vid den berörda perioden. |
| --- | --- |

(89)

Enligt fast rättspraxis anses dessutom handeln mellan medlemsstaterna vara påverkad om ett företag som mottar stöd bedriver verksamhet inom ett konkurrensutsatt område där det förekommer handel mellan medlemsstater (50). Redan 1979 uppgick utländska bankers marknadsandel till 8 % för kreditverksamhet (4 % för filialer utan juridisk person, 4 % för dotterföretag med fransk juridisk person) och till 4,5 % för inlåningsverksamhet (2 % respektive 2,5 %). De icke-franska europeiska bankernas andel i förhållande till samtliga utländska banker var 50 % för kreditverksamhet och 70 % för inlåning. Crédit Mutuel hade alltså varit utsatt för konkurrens från utländska nät på franskt territorium sedan 1970-talet. Dessutom var bankmarknaden för sparande genom kontantinsättningar, som Livret bleu tillhörde, liksom även Codevi, LEP, Livret jeune, vanliga sparkonton och CEL
   (51), redan öppen för konkurrens vid den berörda perioden.

| (90) | Kommissionen konstaterar därför att de fyra villkor som krävs för att det ska föreligga statligt stöd är uppfyllda. |
| --- | --- |

(90)

Kommissionen konstaterar därför att de fyra villkor som krävs för att det ska föreligga statligt stöd är uppfyllda.

7.1.2.5.   Stödåtgärdens olaglighet

| (91) | Slutligen är stödåtgärden olaglig eftersom den inte har anmälts till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget och har genomförts efter det att fördraget om inrättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen trätt i kraft i Frankrike. |
| --- | --- |

(91)

Slutligen är stödåtgärden olaglig eftersom den inte har anmälts till kommissionen i enlighet med artikel 108.3 i EUF-fördraget och har genomförts efter det att fördraget om inrättandet av Europeiska ekonomiska gemenskapen trätt i kraft i Frankrike.

| (92) | Som svar på de franska myndigheternas argument om att stödet var befintligt, eftersom det infördes innan tidsfristen för införlivande av andra bankdirektivet löpte ut den 1 januari 1993, betonar kommissionen att syftet med detta direktiv var att fullborda den inre marknaden inom sektorn för kreditinstitut med avseende på etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster. Det innebär inte att den berörda marknaden var stängd för konkurrens innan förmedlingsprovisionen infördes, utan enbart att det fortfarande fanns vissa hinder för etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom banksektorn. Av beslutet av den 10 maj 2007 framgår att Livret bleu tillhörde en ”marknad” för kontant banksparande, vilket innebär att den berörda verksamheten var öppen för konkurrens och inte på något sätt bekräftar de franska myndigheternas argument om att den berörda verksamheten öppnades för konkurrens först 1993. I beslutet hänvisas i stället till förekomsten av en ”mogen” marknad (52). |
| --- | --- |

(92)

Som svar på de franska myndigheternas argument om att stödet var befintligt, eftersom det infördes innan tidsfristen för införlivande av andra bankdirektivet löpte ut den 1 januari 1993, betonar kommissionen att syftet med detta direktiv var att fullborda den inre marknaden inom sektorn för kreditinstitut med avseende på etableringsfrihet och frihet att tillhandahålla tjänster. Det innebär inte att den berörda marknaden var stängd för konkurrens innan förmedlingsprovisionen infördes, utan enbart att det fortfarande fanns vissa hinder för etableringsfriheten och friheten att tillhandahålla tjänster inom banksektorn. Av beslutet av den 10 maj 2007 framgår att Livret bleu tillhörde en ”marknad” för kontant banksparande, vilket innebär att den berörda verksamheten var öppen för konkurrens och inte på något sätt bekräftar de franska myndigheternas argument om att den berörda verksamheten öppnades för konkurrens först 1993. I beslutet hänvisas i stället till förekomsten av en ”mogen” marknad (52).

7.2.   Stödets förenlighet med den inre marknaden

| (93) | Eftersom den berörda åtgärden innehåller statligt stöd måste kommissionen undersöka om åtgärden är förenlig med den inre marknaden. |
| --- | --- |

(93)

Eftersom den berörda åtgärden innehåller statligt stöd måste kommissionen undersöka om åtgärden är förenlig med den inre marknaden.

| (94) | I artikel 106.2 i EUF-fördraget anges följande: ”Företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse [...] skall vara underkastade reglerna i detta fördrag, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot gemenskapens intresse.” |
| --- | --- |

(94)

I artikel 106.2 i EUF-fördraget anges följande: ”Företag som anförtrotts att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse [...] skall vara underkastade reglerna i detta fördrag, särskilt konkurrensreglerna, i den mån tillämpningen av dessa regler inte rättsligt eller i praktiken hindrar att de särskilda uppgifter som tilldelats dem fullgörs. Utvecklingen av handeln får inte påverkas i en omfattning som strider mot gemenskapens intresse.”

| (95) | Enligt domstolens rättspraxis, kommissionens beslutspraxis och gemenskapens rambestämmelser 2005 innebär artikel 106.2 i EUF-fördraget att ett statligt stöd till ett företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kan förklaras som förenligt med den inre marknaden om åtgärden uppfyller följande villkor:






  a) | Den tillhandahållna tjänsten har de egenskaper som utmärker en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- | --- |

(95)

Enligt domstolens rättspraxis, kommissionens beslutspraxis och gemenskapens rambestämmelser 2005 innebär artikel 106.2 i EUF-fördraget att ett statligt stöd till ett företag som fått i uppdrag att tillhandahålla tjänster av allmänt ekonomiskt intresse kan förklaras som förenligt med den inre marknaden om åtgärden uppfyller följande villkor:

a)

Den tillhandahållna tjänsten har de egenskaper som utmärker en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse.

| b) | Staten har gett företaget i uppdrag att utföra denna tjänst av allmänt ekonomiskt intresse genom en eller flera rättsakter. |
| --- | --- |

b)

Staten har gett företaget i uppdrag att utföra denna tjänst av allmänt ekonomiskt intresse genom en eller flera rättsakter.

| c) | Nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna följs. |
| --- | --- |

c)

Nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna följs.

| d) | Utvecklingen av handeln inte påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse. |
| --- | --- |

d)

Utvecklingen av handeln inte påverkas i en omfattning som strider mot unionens intresse.

| (96) | Villkoren a och b är uppfyllda av de anledningar som beskrivs i skäl 81. |
| --- | --- |

(96)

Villkoren a och b är uppfyllda av de anledningar som beskrivs i skäl 81.

| (97) | När det gäller villkoret d har kommissionen inte tillgång till några belägg för att handeln inom gemenskapen har påverkats i så stor utsträckning att stödet inte skulle uppfylla detta villkor. I beslutet av den 10 maj 2007 krävdes att ensamrätten till distributionen av Livret bleu skulle avskaffas eftersom de särskilda rättigheterna i samband med distributionen av Livret bleu innebar en begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster inom gemenskapen (53). Trots detta kan förmedlingsprovisionen, i den mån den inte har överkompenserat för det uppdrag att utföra en tjänst av allmänt intresse som Crédit Mutuel haft, inte anses påverka utvecklingen av handeln i en omfattning som strider mot unionens intresse. |
| --- | --- |

(97)

När det gäller villkoret d har kommissionen inte tillgång till några belägg för att handeln inom gemenskapen har påverkats i så stor utsträckning att stödet inte skulle uppfylla detta villkor. I beslutet av den 10 maj 2007 krävdes att ensamrätten till distributionen av Livret bleu skulle avskaffas eftersom de särskilda rättigheterna i samband med distributionen av Livret bleu innebar en begränsning av friheten att tillhandahålla tjänster inom gemenskapen (53). Trots detta kan förmedlingsprovisionen, i den mån den inte har överkompenserat för det uppdrag att utföra en tjänst av allmänt intresse som Crédit Mutuel haft, inte anses påverka utvecklingen av handeln i en omfattning som strider mot unionens intresse.

| (98) | Kommissionen kommer därför i det följande att undersöka om nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna verkligen har följts, dvs. om ersättningen i form av förmedlingsprovisionen har överskridit vad som är nödvändigt för att täcka kostnaderna för att utföra de offentliga tjänsterna, med hänsyn till intäkterna i samband med tjänsterna och en rimlig vinst för att fullgöra dessa skyldigheter (54). |
| --- | --- |

(98)

Kommissionen kommer därför i det följande att undersöka om nödvändighets- och proportionalitetsprinciperna verkligen har följts, dvs. om ersättningen i form av förmedlingsprovisionen har överskridit vad som är nödvändigt för att täcka kostnaderna för att utföra de offentliga tjänsterna, med hänsyn till intäkterna i samband med tjänsterna och en rimlig vinst för att fullgöra dessa skyldigheter (54).

| (99) | I sin kontroll av att det inte förekommit någon överkompensation (se underavsnitt 7.2.5) kommer kommissionen att tillämpa en övergripande metod för perioden från och med den 27 september 1991 (se underavsnitt 7.2.1) till och med den 31 december 2005 (se underavsnitt 7.2.2). Kommissionen kommer att beakta samtliga fördelar i samband med Livret bleu, men kommer inte att ta med de eventuella effekterna av Livret bleu som lockvara, eftersom dessa inte har kunnat mätas (se underavsnitt 7.2.3). En rimlig vinst har beaktats (se underavsnitt 7.2.4), inbegripet för den inlåning som centraliserats till CDC. |
| --- | --- |

(99)

I sin kontroll av att det inte förekommit någon överkompensation (se underavsnitt 7.2.5) kommer kommissionen att tillämpa en övergripande metod för perioden från och med den 27 september 1991 (se underavsnitt 7.2.1) till och med den 31 december 2005 (se underavsnitt 7.2.2). Kommissionen kommer att beakta samtliga fördelar i samband med Livret bleu, men kommer inte att ta med de eventuella effekterna av Livret bleu som lockvara, eftersom dessa inte har kunnat mätas (se underavsnitt 7.2.3). En rimlig vinst har beaktats (se underavsnitt 7.2.4), inbegripet för den inlåning som centraliserats till CDC.

7.2.1.   Den berörda perioden inleds den 27 september 1991

| (100) | I beslutet om förlängning omfattade beräkningen av nettoresultatet för Livret bleu för bedömningen av en eventuell överkompensation resultaten för hela år 1991 (55). Nettointäkterna från de fria användningsområdena och användningsområdena för det allmänna intresset räknades alltså med från och med den 1 januari 1991. |
| --- | --- |

(100)

I beslutet om förlängning omfattade beräkningen av nettoresultatet för Livret bleu för bedömningen av en eventuell överkompensation resultaten för hela år 1991 (55). Nettointäkterna från de fria användningsområdena och användningsområdena för det allmänna intresset räknades alltså med från och med den 1 januari 1991.

| (101) | Som beskrivs i skälen 75 och 76 berör detta beslut endast förmedlingsprovisionen, som inrättades den 27 september 1991, samtidigt som Crédit Mutuel ålades att centralisera sin inlåning till CDC för att finansiera subventionerade hyresbostäder. Innan dess fanns varken förmedlingsprovisionen eller centraliseringen till CDC. Därför måste kommissionens bedömning av stödets proportionalitet inledas från och med den dagen. |
| --- | --- |

(101)

Som beskrivs i skälen 75 och 76 berör detta beslut endast förmedlingsprovisionen, som inrättades den 27 september 1991, samtidigt som Crédit Mutuel ålades att centralisera sin inlåning till CDC för att finansiera subventionerade hyresbostäder. Innan dess fanns varken förmedlingsprovisionen eller centraliseringen till CDC. Därför måste kommissionens bedömning av stödets proportionalitet inledas från och med den dagen.

| (102) | Kostnaderna och intäkterna i samband med utförandet av tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse får alltså inte ha uppstått före den 27 september 1991. Kostnader och intäkter i samband med utförandet av den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som finansierats genom den berörda stödåtgärden får alltså beaktas först från och med den dag då stödåtgärden (förmedlingsprovisionen) infördes. Kommissionen anser därför att den var inkonsekvent i sitt beslut om förlängning, eftersom den begränsade stödåtgärden till att gälla enbart förmedlingsprovisionen, som inrättades den 27 september 1991, men fortsatte att räkna in nettointäkterna för Livret bleu för perioden 1 januari 1991–27 september 1991. |
| --- | --- |

(102)

Kostnaderna och intäkterna i samband med utförandet av tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse får alltså inte ha uppstått före den 27 september 1991. Kostnader och intäkter i samband med utförandet av den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som finansierats genom den berörda stödåtgärden får alltså beaktas först från och med den dag då stödåtgärden (förmedlingsprovisionen) infördes. Kommissionen anser därför att den var inkonsekvent i sitt beslut om förlängning, eftersom den begränsade stödåtgärden till att gälla enbart förmedlingsprovisionen, som inrättades den 27 september 1991, men fortsatte att räkna in nettointäkterna för Livret bleu för perioden 1 januari 1991–27 september 1991.

| (103) | Eftersom Crédit Mutuel endast kan lämna uppgifter om nettoresultatet för de användningsområden som avser det allmänna intresset och för de fria användningsområdena på årsbasis, anser kommissionen att det för år 1991 är lämpligt att enbart ta hänsyn till det nettoresultat som motsvarar perioden 27 september 1991–31 december 1991 genom att sätta nettoresultatet för helåret 1991 i relation till antalet berörda dagar, dvs. 96/365. Nettoresultatet för den inlåning som centraliserades till CDC under 1991 kan beaktas i sin helhet eftersom denna centralisering, precis som anges i skäl 101, infördes efter den 27 september 1991 och ingen del av dessa resultat per definition kan hänföras till perioden 1 januari 1991–27 september 1991. |
| --- | --- |

(103)

Eftersom Crédit Mutuel endast kan lämna uppgifter om nettoresultatet för de användningsområden som avser det allmänna intresset och för de fria användningsområdena på årsbasis, anser kommissionen att det för år 1991 är lämpligt att enbart ta hänsyn till det nettoresultat som motsvarar perioden 27 september 1991–31 december 1991 genom att sätta nettoresultatet för helåret 1991 i relation till antalet berörda dagar, dvs. 96/365. Nettoresultatet för den inlåning som centraliserades till CDC under 1991 kan beaktas i sin helhet eftersom denna centralisering, precis som anges i skäl 101, infördes efter den 27 september 1991 och ingen del av dessa resultat per definition kan hänföras till perioden 1 januari 1991–27 september 1991.

7.2.2.   Övergripande metod till och med utgången av 2005 och därefter årsvis bedömning

| (104) | I sitt beslut om förlängning rekommenderade kommissionen en årsbaserad metod för att fastställa förekomsten av en eventuell överkompensation. Denna metod utgick från gemenskapens rambestämmelser 2005 och innebar en avvikelse från tidigare beslutspraxis. Innan gemenskapens rambestämmelser 2005 antogs skulle kommissionen vid sin bedömning av förekomsten av en eventuell överkompensation använda en metod som kan kallas ”övergripande” och som innebar att de belopp som betalats ut under år med överkompensation kunde vägas upp av de belopp som betalats ut under år med underkompensation (56). |
| --- | --- |

(104)

I sitt beslut om förlängning rekommenderade kommissionen en årsbaserad metod för att fastställa förekomsten av en eventuell överkompensation. Denna metod utgick från gemenskapens rambestämmelser 2005 och innebar en avvikelse från tidigare beslutspraxis. Innan gemenskapens rambestämmelser 2005 antogs skulle kommissionen vid sin bedömning av förekomsten av en eventuell överkompensation använda en metod som kan kallas ”övergripande” och som innebar att de belopp som betalats ut under år med överkompensation kunde vägas upp av de belopp som betalats ut under år med underkompensation (56).

| (105) | Enligt punkt 26 i gemenskapens rambestämmelser 2005 ska kommissionen tillämpa dessa rambestämmelser på icke anmält stöd om stödet har beviljats efter det att rambestämmelserna offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning och i övriga fall tillämpa de bestämmelser som var i kraft när stödet beviljades. Det berörda stödet har beviljats årsvis (57) och har inte anmälts. Gemenskapens rambestämmelser 2005 offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 29 november 2005. Därför bör de bestämmelser som var i kraft när stödet beviljades tillämpas för perioden fram till 2006 och gemenskapens rambestämmelser 2005 bör tillämpas för perioden från och med den 1 januari 2006 och fram till dess att åtgärden avskaffades den 31december 2008. |
| --- | --- |

(105)

Enligt punkt 26 i gemenskapens rambestämmelser 2005 ska kommissionen tillämpa dessa rambestämmelser på icke anmält stöd om stödet har beviljats efter det att rambestämmelserna offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning och i övriga fall tillämpa de bestämmelser som var i kraft när stödet beviljades. Det berörda stödet har beviljats årsvis (57) och har inte anmälts. Gemenskapens rambestämmelser 2005 offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 29 november 2005. Därför bör de bestämmelser som var i kraft när stödet beviljades tillämpas för perioden fram till 2006 och gemenskapens rambestämmelser 2005 bör tillämpas för perioden från och med den 1 januari 2006 och fram till dess att åtgärden avskaffades den 31december 2008.

| (106) | Enligt gemenskapens rambestämmelser 2005 bör en årsbaserad metod användas om beräkningen av en eventuell överkompensation måste göras årsvis och beloppet för ett års överkompensation inte går att föra över till följande år, utom om överkompensationen inte överskrider 10 % av den årliga kompensationen (58). |
| --- | --- |

(106)

Enligt gemenskapens rambestämmelser 2005 bör en årsbaserad metod användas om beräkningen av en eventuell överkompensation måste göras årsvis och beloppet för ett års överkompensation inte går att föra över till följande år, utom om överkompensationen inte överskrider 10 % av den årliga kompensationen (58).

| (107) | Däremot kommer kommissionen att tillämpa en övergripande metod i sin granskning av huruvida företaget överkompenserats för utförandet av den offentliga tjänsten för perioden innan gemenskapens rambestämmelser 2005 antogs (se skäl 104) (59). |
| --- | --- |

(107)

Däremot kommer kommissionen att tillämpa en övergripande metod i sin granskning av huruvida företaget överkompenserats för utförandet av den offentliga tjänsten för perioden innan gemenskapens rambestämmelser 2005 antogs (se skäl 104) (59).

| (108) | Enligt den övergripande metoden ska nettoresultatet för varje år, kumulerat år för år, räknas upp med referensräntan för Frankrike den 1 januari varje år (60). |
| --- | --- |

(108)

Enligt den övergripande metoden ska nettoresultatet för varje år, kumulerat år för år, räknas upp med referensräntan för Frankrike den 1 januari varje år (60).

7.2.3.   Beaktade fördelar

| (109) | I punkt 17 första meningen i gemenskapens rambestämmelser 2005 anges att ”[d]e intäkter som skall beaktas skall åtminstone omfatta alla intäkter som influtit i samband med tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse”. Vid kontrollen av att det inte förekommit någon överkompensation måste man alltså ta hänsyn till nettoresultatet för användningsområdena av allmänt intresse och för de fria användningsområdena under undersökningsperioden. Kommissionen anser att detta resultat utgörs av de intäkter som Frankrike har skapat för Crédit Mutuel från och med den 27 september 1991 i samband med att företaget har utfört en tjänst av allmänt intresse i form av finansiering av subventionerade hyresbostäder via CDC. Dessa användningsområden hänförs i redovisningen till en viss intäkt, nämligen insättningar som har samlats in genom distributionen av Livret bleu. På konkurrensmässiga marknadsvillkor (utan den särskilda rätten att distribuera en skattebefriad sparprodukt) hade Crédit Mutuel inte kunnat skaffa sig dessa intäkter till samma kostnad, vilket innebär att motsvarande användningsområden och resurser måste tas med i beräkningen av den totala ekonomin för systemet med Livret bleu. Dessutom har Frankrike självt bekräftat att det finns en koppling mellan dessa användningsområden, Livret bleu och uppdraget att finansiera subventionerade bostäder genom överföring av inlåningen från dessa användningsområden till CDC från och med 1991 (61). När Frankrike den 27 september 1991 anförtrodde Crédit Mutuel att utföra tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse i form av insamling av insättningar som skulle centraliseras till CDC och användas för att finansiera subventionerade hyresbostäder bekräftade Frankrike att Crédit Mutuel skulle tilldelas distributionen av Livret bleu. Avkastningen på användningen av de insatta medlen hos banken måste alltså från den dagen betraktas som en intäkt som Crédit Mutuel beviljats för att tillhandahålla tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse. |
| --- | --- |

(109)

I punkt 17 första meningen i gemenskapens rambestämmelser 2005 anges att ”[d]e intäkter som skall beaktas skall åtminstone omfatta alla intäkter som influtit i samband med tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse”. Vid kontrollen av att det inte förekommit någon överkompensation måste man alltså ta hänsyn till nettoresultatet för användningsområdena av allmänt intresse och för de fria användningsområdena under undersökningsperioden. Kommissionen anser att detta resultat utgörs av de intäkter som Frankrike har skapat för Crédit Mutuel från och med den 27 september 1991 i samband med att företaget har utfört en tjänst av allmänt intresse i form av finansiering av subventionerade hyresbostäder via CDC. Dessa användningsområden hänförs i redovisningen till en viss intäkt, nämligen insättningar som har samlats in genom distributionen av Livret bleu. På konkurrensmässiga marknadsvillkor (utan den särskilda rätten att distribuera en skattebefriad sparprodukt) hade Crédit Mutuel inte kunnat skaffa sig dessa intäkter till samma kostnad, vilket innebär att motsvarande användningsområden och resurser måste tas med i beräkningen av den totala ekonomin för systemet med Livret bleu. Dessutom har Frankrike självt bekräftat att det finns en koppling mellan dessa användningsområden, Livret bleu och uppdraget att finansiera subventionerade bostäder genom överföring av inlåningen från dessa användningsområden till CDC från och med 1991 (61). När Frankrike den 27 september 1991 anförtrodde Crédit Mutuel att utföra tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse i form av insamling av insättningar som skulle centraliseras till CDC och användas för att finansiera subventionerade hyresbostäder bekräftade Frankrike att Crédit Mutuel skulle tilldelas distributionen av Livret bleu. Avkastningen på användningen av de insatta medlen hos banken måste alltså från den dagen betraktas som en intäkt som Crédit Mutuel beviljats för att tillhandahålla tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse.

| (110) | Den klagande och andra myndigheter och organ (konkurrensrådet, betänkanden från parlamentet eller forskningsorgan (62)) anser att ensamrätten till distribution av Livret bleu har gjort det möjligt för Crédit Mutuel att locka nya och trogna kunder som banken sedan har sålt andra bankprodukter till än enbart Livret bleu. I beslutet om förlängning uteslöt kommissionen inte att Livret bleu kunde ha genererat indirekta intäkter genom sina effekter som lockvara (63), men påpekade att dessa intäkter hittills inte hade kunnat mätas (64). |
| --- | --- |

(110)

Den klagande och andra myndigheter och organ (konkurrensrådet, betänkanden från parlamentet eller forskningsorgan (62)) anser att ensamrätten till distribution av Livret bleu har gjort det möjligt för Crédit Mutuel att locka nya och trogna kunder som banken sedan har sålt andra bankprodukter till än enbart Livret bleu. I beslutet om förlängning uteslöt kommissionen inte att Livret bleu kunde ha genererat indirekta intäkter genom sina effekter som lockvara (63), men påpekade att dessa intäkter hittills inte hade kunnat mätas (64).

| (111) | Efter att ha undersökt detta ärende konstaterar kommissionen att det visserligen inte går att utesluta att Livret bleu har haft effekter som lockvara men att de uppgifter som kommissionen har samlat in inte gör det möjligt att mäta dessa eventuella effekter på ett tillräckligt tillförlitligt sätt. |
| --- | --- |

(111)

Efter att ha undersökt detta ärende konstaterar kommissionen att det visserligen inte går att utesluta att Livret bleu har haft effekter som lockvara men att de uppgifter som kommissionen har samlat in inte gör det möjligt att mäta dessa eventuella effekter på ett tillräckligt tillförlitligt sätt.

| (112) | I sina dokument antar klagandena att Livret bleu har effekter som lockvara, men man varken påvisar detta konkret eller bedömer dessa eventuella effekters exakta ekonomiska betydelse. |
| --- | --- |

(112)

I sina dokument antar klagandena att Livret bleu har effekter som lockvara, men man varken påvisar detta konkret eller bedömer dessa eventuella effekters exakta ekonomiska betydelse.

| (113) | När det gäller Cabinet Glais undersökningar (se skälen 52 och 53), noterar kommissionen att Crédit Mutuel med god rätt kan hävda att dessa statistiska analyser inte på något sätt bevisar att Livret bleu skulle ha mätbara effekter som lockvara. |
| --- | --- |

(113)

När det gäller Cabinet Glais undersökningar (se skälen 52 och 53), noterar kommissionen att Crédit Mutuel med god rätt kan hävda att dessa statistiska analyser inte på något sätt bevisar att Livret bleu skulle ha mätbara effekter som lockvara.

| (114) | Klagandena har i sina synpunkter framfört tre subjektiva bedömningar. Med tanke på att andra banker har erbjudit sig att distribuera Livret bleu mot en provision på 1 % föreslår klagandena först en ungefärlig storlek på denna fördel genom att utgå från skillnaden gentemot den provision som Crédit Mutuel får, det vill säga 0,3 procent. Detta motsvarar cirka 300 miljoner franska franc per år. Man kan dock på intet sätt bevisa att Crédit Mutuels konkurrenter hade kunnat fullgöra detta uppdrag på samma villkor under den berörda perioden med denna ersättningsnivå på 1 %. Detta första argument är inte heller något belägg för att Livret bleu har fungerat som lockvara utan är snarare ett argument för att Crédit Mutuel har överkompenserats, vilket, enligt vad som kommer att visas senare, inte är fallet. Det går inte att visa att effekterna av Livret bleu som lockvara motsvarar skillnaden mellan förmedlingsprovisionen och den hypotetiska lägre provision som Crédit Mutuels konkurrenter har föreslagit som ersättning för att distribuera Livret bleu. |
| --- | --- |

(114)

Klagandena har i sina synpunkter framfört tre subjektiva bedömningar. Med tanke på att andra banker har erbjudit sig att distribuera Livret bleu mot en provision på 1 % föreslår klagandena först en ungefärlig storlek på denna fördel genom att utgå från skillnaden gentemot den provision som Crédit Mutuel får, det vill säga 0,3 procent. Detta motsvarar cirka 300 miljoner franska franc per år. Man kan dock på intet sätt bevisa att Crédit Mutuels konkurrenter hade kunnat fullgöra detta uppdrag på samma villkor under den berörda perioden med denna ersättningsnivå på 1 %. Detta första argument är inte heller något belägg för att Livret bleu har fungerat som lockvara utan är snarare ett argument för att Crédit Mutuel har överkompenserats, vilket, enligt vad som kommer att visas senare, inte är fallet. Det går inte att visa att effekterna av Livret bleu som lockvara motsvarar skillnaden mellan förmedlingsprovisionen och den hypotetiska lägre provision som Crédit Mutuels konkurrenter har föreslagit som ersättning för att distribuera Livret bleu.

| (115) | I den andra metod som klagandena föreslår mäter man den fördel som Crédit Mutuel tidigare åtnjutit genom att utgå från dess ökade marknadsandelar. Det går inte att använda en sådan metod för att bedöma stödet eftersom den grundar sig på antagandet att de ökade marknadsandelarna enbart beror på Livret bleu, och detta antagande har inte några objektiva grunder. |
| --- | --- |

(115)

I den andra metod som klagandena föreslår mäter man den fördel som Crédit Mutuel tidigare åtnjutit genom att utgå från dess ökade marknadsandelar. Det går inte att använda en sådan metod för att bedöma stödet eftersom den grundar sig på antagandet att de ökade marknadsandelarna enbart beror på Livret bleu, och detta antagande har inte några objektiva grunder.

| (116) | Den tredje bedömningen av ensamrätten grundar sig på att staten avstår från skatteintäkter genom att Livret bleu är skattebefriad. Om Crédit Mutuel hade velat distribuera en sparform utan att den var skattebefriad genom att erbjuda samma nettoavkastning som för Livret bleu oavsett insättarnas skattesituation, hade banken i praktiken ådragit sig en kostnad som motsvarar det nominella skattebelopp som insättarna (eventuellt) skulle ha erlagt. Enligt klagandena bör den sammanlagda skattefördelen i storleksordningen 4,5 miljarder franska franc under perioden 1991–1997 anses ha gett Crédit Mutuel indirekta fördelar i samma storleksordning. Detta resonemang är inte godtagbart eftersom Crédit Mutuel troligen inte skulle ha distribuerat Livret bleu på samma villkor om man hade varit tvungen att ta på sig hela kostnaden för skattebefrielsen, som för övrigt direkt gynnar medlemmarna. |
| --- | --- |

(116)

Den tredje bedömningen av ensamrätten grundar sig på att staten avstår från skatteintäkter genom att Livret bleu är skattebefriad. Om Crédit Mutuel hade velat distribuera en sparform utan att den var skattebefriad genom att erbjuda samma nettoavkastning som för Livret bleu oavsett insättarnas skattesituation, hade banken i praktiken ådragit sig en kostnad som motsvarar det nominella skattebelopp som insättarna (eventuellt) skulle ha erlagt. Enligt klagandena bör den sammanlagda skattefördelen i storleksordningen 4,5 miljarder franska franc under perioden 1991–1997 anses ha gett Crédit Mutuel indirekta fördelar i samma storleksordning. Detta resonemang är inte godtagbart eftersom Crédit Mutuel troligen inte skulle ha distribuerat Livret bleu på samma villkor om man hade varit tvungen att ta på sig hela kostnaden för skattebefrielsen, som för övrigt direkt gynnar medlemmarna.

| (117) | De möjliga fördelarna i detta avseende är svåra att påvisa och kvantifiera. Den ekonomiska fördel som dras direkt av Livret bleu kan mätas direkt utifrån räkenskaperna för Livret bleu. Däremot skulle de indirekta ekonomiska fördelar som härrör från försäljningen av andra produkter eller tjänster till kunder som blivit trogna på grund av Livret bleu kunna bestämmas utifrån redovisningen av dessa andra produkter om det var möjligt att direkt skilja mellan försäljningen till kunder som gjorts trogna mot eller lockats till Crédit Mutuel av Livret bleu och försäljningen till kunder som kommit till Crédit Mutuel av andra skäl, vilket inte är fallet. Av dessa skäl har kommissionens konsult inte kunnat bedöma de eventuella effekterna av Livret bleu som lockvara genom att följa den redovisningsmetod som används för att bedöma de sammanlagda direkta ekonomiska fördelar som dras av Livret bleu. |
| --- | --- |

(117)

De möjliga fördelarna i detta avseende är svåra att påvisa och kvantifiera. Den ekonomiska fördel som dras direkt av Livret bleu kan mätas direkt utifrån räkenskaperna för Livret bleu. Däremot skulle de indirekta ekonomiska fördelar som härrör från försäljningen av andra produkter eller tjänster till kunder som blivit trogna på grund av Livret bleu kunna bestämmas utifrån redovisningen av dessa andra produkter om det var möjligt att direkt skilja mellan försäljningen till kunder som gjorts trogna mot eller lockats till Crédit Mutuel av Livret bleu och försäljningen till kunder som kommit till Crédit Mutuel av andra skäl, vilket inte är fallet. Av dessa skäl har kommissionens konsult inte kunnat bedöma de eventuella effekterna av Livret bleu som lockvara genom att följa den redovisningsmetod som används för att bedöma de sammanlagda direkta ekonomiska fördelar som dras av Livret bleu.

| (118) | Kommissionens konsults mer sofistikerade försök att bedöma effekterna av Livret bleu som lockvara har inte krönts med framgång. Kommissionen har därför inte ansett sig kunna ta hänsyn till den eventuella fördelen av effekterna av Livret bleu som lockvara vid beräkningen av huruvida det har förekommit någon överkompensation. |
| --- | --- |

(118)

Kommissionens konsults mer sofistikerade försök att bedöma effekterna av Livret bleu som lockvara har inte krönts med framgång. Kommissionen har därför inte ansett sig kunna ta hänsyn till den eventuella fördelen av effekterna av Livret bleu som lockvara vid beräkningen av huruvida det har förekommit någon överkompensation.

7.2.4.   Beräkning av rimlig vinst

| (119) | Vid kontrollen av att ett företag som har anförtrotts att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse inte har överkompenserats för detta bör hänsyn tas till rimlig vinst (65). Med rimlig vinst avses enligt gemenskapens rambestämmelser 2005 ”en kapitalavkastning som tar hänsyn till den eventuella risk som företaget utsätter sig för [...]. I regel får avkastningen inte vara högre än den genomsnittliga avkastningen i den berörda sektorn under de senaste åren” (66). |
| --- | --- |

(119)

Vid kontrollen av att ett företag som har anförtrotts att tillhandahålla en tjänst av allmänt ekonomiskt intresse inte har överkompenserats för detta bör hänsyn tas till rimlig vinst (65). Med rimlig vinst avses enligt gemenskapens rambestämmelser 2005 ”en kapitalavkastning som tar hänsyn till den eventuella risk som företaget utsätter sig för [...]. I regel får avkastningen inte vara högre än den genomsnittliga avkastningen i den berörda sektorn under de senaste åren” (66).

| (120) | I beslutet om förlängning (67) ansåg kommissionen att en rimlig kapitalavkastning på i genomsnitt 6 % borde tillämpas för användningsområdena av allmänt intresse och de fria användningsområdena. Denna avkastning, som varierar från år till år och som i genomsnitt uppgår till 6 %, motsvarar den avkastning som Crédit Mutuel ursprungligen rekommenderade: Crédit Mutuel hade redovisat beloppet för de utdelningar som gjordes under året i fråga som kostnad för eget kapital. När det gäller hänsynen till rimlig vinst vid bedömningen av förekomsten av en eventuell överkompensation i fråga om de fria användningsområdena och användningsområdena av allmänt intresse, avviker kommissionen inte från den metod som följdes i beslutet om förlängning och som beskrivs i avsnitt 7.2.5. |
| --- | --- |

(120)

I beslutet om förlängning (67) ansåg kommissionen att en rimlig kapitalavkastning på i genomsnitt 6 % borde tillämpas för användningsområdena av allmänt intresse och de fria användningsområdena. Denna avkastning, som varierar från år till år och som i genomsnitt uppgår till 6 %, motsvarar den avkastning som Crédit Mutuel ursprungligen rekommenderade: Crédit Mutuel hade redovisat beloppet för de utdelningar som gjordes under året i fråga som kostnad för eget kapital. När det gäller hänsynen till rimlig vinst vid bedömningen av förekomsten av en eventuell överkompensation i fråga om de fria användningsområdena och användningsområdena av allmänt intresse, avviker kommissionen inte från den metod som följdes i beslutet om förlängning och som beskrivs i avsnitt 7.2.5.

| (121) | I beslutet om förlängning (68) ansåg kommissionen dock inte att den behövde ta hänsyn till rimlig vinst i fråga om insättningar som centraliserats till CDC eftersom de inte gav upphov till någon kostnad i eget kapital med hänsyn till försiktighetsreglerna, eftersom dessa insättningar inte investerades av Crédit Mutuel utan helt enkelt överfördes till CDC. Ur försiktighetssynpunkt betraktas kreditrisken i samband med den inlåning som centraliserats till CDC som lika med exponeringen gentemot staten (Frankrike), dvs. en riskvikt på noll, vilken alltså inte kräver något eget kapital. |
| --- | --- |

(121)

I beslutet om förlängning (68) ansåg kommissionen dock inte att den behövde ta hänsyn till rimlig vinst i fråga om insättningar som centraliserats till CDC eftersom de inte gav upphov till någon kostnad i eget kapital med hänsyn till försiktighetsreglerna, eftersom dessa insättningar inte investerades av Crédit Mutuel utan helt enkelt överfördes till CDC. Ur försiktighetssynpunkt betraktas kreditrisken i samband med den inlåning som centraliserats till CDC som lika med exponeringen gentemot staten (Frankrike), dvs. en riskvikt på noll, vilken alltså inte kräver något eget kapital.

| (122) | Om man inte tar med rimlig vinst för inlåning som centraliserats till CDC innebär detta att den sammanlagda rimliga vinsten (dels för användningsområdena av allmänt intresse och de fria användningsområdena, dels för den inlåning som centraliserats CDC) minskar mellan 1991 och 1999 för att försvinna helt från och med 2000, efter centraliseringen till CDC av hela inlåningen 1999 (69). |
| --- | --- |

(122)

Om man inte tar med rimlig vinst för inlåning som centraliserats till CDC innebär detta att den sammanlagda rimliga vinsten (dels för användningsområdena av allmänt intresse och de fria användningsområdena, dels för den inlåning som centraliserats CDC) minskar mellan 1991 och 1999 för att försvinna helt från och med 2000, efter centraliseringen till CDC av hela inlåningen 1999 (69).

| (123) | I sin skrivelse av den 1 september 2006 med synpunkter på beslutet om förlängning bekräftade de franska myndigheterna att de medel som centraliserats till CDC inte förbrukade något lagstadgat eget kapital. Trots detta förklarade de franska myndigheterna att eftersom tillämpningen av EU:s krav på kapitaltäckningsgrad inte var relevant från och med att inlåningen centraliserades i sin helhet till CDC 1999, så föreslår Crédit Mutuel att en kostnad för eget kapital, baserad på kostnaderna för andra sparprodukter och övriga medel, ska tillämpas vid beräkningen av rimlig vinst för Livret bleu. Kommissionen anser inte att denna metod är tillfredsställande eftersom den innebär att ett lagstadgat kapitalkrav som är beroende av det genomsnittliga kapitalkravet för andra tillgångar i Crédit Mutuel som är fullständigt fristående från Livret bleu ska tillämpas artificiellt på resurser som centraliserats till CDC. |
| --- | --- |

(123)

I sin skrivelse av den 1 september 2006 med synpunkter på beslutet om förlängning bekräftade de franska myndigheterna att de medel som centraliserats till CDC inte förbrukade något lagstadgat eget kapital. Trots detta förklarade de franska myndigheterna att eftersom tillämpningen av EU:s krav på kapitaltäckningsgrad inte var relevant från och med att inlåningen centraliserades i sin helhet till CDC 1999, så föreslår Crédit Mutuel att en kostnad för eget kapital, baserad på kostnaderna för andra sparprodukter och övriga medel, ska tillämpas vid beräkningen av rimlig vinst för Livret bleu. Kommissionen anser inte att denna metod är tillfredsställande eftersom den innebär att ett lagstadgat kapitalkrav som är beroende av det genomsnittliga kapitalkravet för andra tillgångar i Crédit Mutuel som är fullständigt fristående från Livret bleu ska tillämpas artificiellt på resurser som centraliserats till CDC.

| (124) | Att det inte finns något behov av lagstadgat eget kapital visar att det inte finns någon kreditrisk, vilket är fallet för den inlåning som centraliserats till CDC. Insamlingen av insättningar för CDC:s räkning medför inte heller någon likviditetsrisk (med undantag för månadsrisk), eller risk för löptidstransformering, eftersom det belopp som anslås till CDC justeras varje månad i förhållande till insättningarnas utveckling och den ränta som CDC betalar överförs direkt till spararna. Det står alltså klart att denna tjänst av allmänt ekonomiskt intresse medför en låg risk för Crédit Mutuel. Det finns emellertid vissa andra typer av risk, som operativ risk, ekonomisk risk (risk för att ersättningsnivån inte täcker de kostnader som uppstår), juridisk risk och anseenderisk. Andra bankverksamheter, som distribution av aktiefonder, arvsförvaltning eller försäljning av finansiella produkter (t.ex. aktier och obligationer) förbrukar inte heller eget kapital, men är ändå mycket lönsamma. Det finns alltså ingen direkt koppling mellan förbrukning av lagstadgat eget kapital – beräknat på grundval av försiktighetsregler vars syfte inte är att värdera en verksamhets lönsamhet – och vinsten till följd av en verksamhet. |
| --- | --- |

(124)

Att det inte finns något behov av lagstadgat eget kapital visar att det inte finns någon kreditrisk, vilket är fallet för den inlåning som centraliserats till CDC. Insamlingen av insättningar för CDC:s räkning medför inte heller någon likviditetsrisk (med undantag för månadsrisk), eller risk för löptidstransformering, eftersom det belopp som anslås till CDC justeras varje månad i förhållande till insättningarnas utveckling och den ränta som CDC betalar överförs direkt till spararna. Det står alltså klart att denna tjänst av allmänt ekonomiskt intresse medför en låg risk för Crédit Mutuel. Det finns emellertid vissa andra typer av risk, som operativ risk, ekonomisk risk (risk för att ersättningsnivån inte täcker de kostnader som uppstår), juridisk risk och anseenderisk. Andra bankverksamheter, som distribution av aktiefonder, arvsförvaltning eller försäljning av finansiella produkter (t.ex. aktier och obligationer) förbrukar inte heller eget kapital, men är ändå mycket lönsamma. Det finns alltså ingen direkt koppling mellan förbrukning av lagstadgat eget kapital – beräknat på grundval av försiktighetsregler vars syfte inte är att värdera en verksamhets lönsamhet – och vinsten till följd av en verksamhet.

| (125) | Det måste dock i detta fall konstateras att om kommissionen tillåter Crédit Mutuel att ta ut en rimlig vinst för den del av inlåningen som centraliserats till CDC, skulle det krävas en komplicerad ekonomisk bedömning för att fastställa en lämplig nivå för denna vinst. Livret bleu är en atypisk bankprodukt med en blandning av egenskaper som utmärker både sparkonton och checkkonton och vars inlåning är centraliserad till en offentlig myndighet. Det finns alltså inga direkt jämförbara produkter som kan användas som indikation på en rimlig vinst för någon liknande verksamhet. |
| --- | --- |

(125)

Det måste dock i detta fall konstateras att om kommissionen tillåter Crédit Mutuel att ta ut en rimlig vinst för den del av inlåningen som centraliserats till CDC, skulle det krävas en komplicerad ekonomisk bedömning för att fastställa en lämplig nivå för denna vinst. Livret bleu är en atypisk bankprodukt med en blandning av egenskaper som utmärker både sparkonton och checkkonton och vars inlåning är centraliserad till en offentlig myndighet. Det finns alltså inga direkt jämförbara produkter som kan användas som indikation på en rimlig vinst för någon liknande verksamhet.

| (126) | I brist på tillräckligt jämförbar produkt anser kommissionen att den i detta fall kan använda två indikatorer för att bedöma om en vinst kan anses vara rimlig i fråga om den inlåning som centraliserats till CDC. Indikatorerna är följande:






  a) | Vinstmarginalen för den franska banksektorn, dvs. resultatet före skatt dividerat med omsättningen (i detta fall motsvaras bankernas omsättning av deras rörelseresultat). Vinstmarginalen beräknad med siffrorna för den franska banksektorn för den berörda perioden (från den 27 september 1991 till utgången av 2008) är i genomsnitt 23 % per år. |
| --- | --- | --- |

(126)

I brist på tillräckligt jämförbar produkt anser kommissionen att den i detta fall kan använda två indikatorer för att bedöma om en vinst kan anses vara rimlig i fråga om den inlåning som centraliserats till CDC. Indikatorerna är följande:

a)

Vinstmarginalen för den franska banksektorn, dvs. resultatet före skatt dividerat med omsättningen (i detta fall motsvaras bankernas omsättning av deras rörelseresultat). Vinstmarginalen beräknad med siffrorna för den franska banksektorn för den berörda perioden (från den 27 september 1991 till utgången av 2008) är i genomsnitt 23 % per år.

| b) | b) Den franska banksektorns avkastning, dvs. resultatet före skatt dividerat med tillgångarnas värde. Den genomsnittliga årliga avkastningen för den berörda perioden i sin helhet är 45 baspunkter (0,45 %). |
| --- | --- |

b)

b) Den franska banksektorns avkastning, dvs. resultatet före skatt dividerat med tillgångarnas värde. Den genomsnittliga årliga avkastningen för den berörda perioden i sin helhet är 45 baspunkter (0,45 %).

| (127) | I tabellen nedan (70) visas den franska banksektorns vinstmarginal och avkastning för perioden 1993–2008 (det finns inga tillgängliga uppgifter för åren före 1993): | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 (72) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Resultat före skatt (71) | 15,2 | 2,7 | 25,0 | 41,0 | 67,5 | 14,4 | 19,8 | 22,5 | 24,6 | 23,5 | 23,4 | 29,6 | 31,3 | 46,2 | 34,3 | –4,4 |
| Rörelseresultat (71) | 362,4 | 335,4 | 345,6 | 356,1 | 375,3 | 60,8 | 64,6 | 70,5 | 74,9 | 77,0 | 80,6 | 83,5 | 89,5 | 104,1 | 98,0 | 79,1 |
| Vinstmarginal | 4,2 % | 0,8 % | 7,2 % | 11,5 % | 18 % | 23,7 % | 30,6 % | 31,9 % | 32,8 % | 30,6 % | 29,0 % | 35,5 % | 35,0 % | 44,4 % | 35,1 % | –5,6 % |
| Genomsnittlig vinstmarginal | 22,8 % |
| Tillgångar (71) | Ingen uppgift | 16 333 | 17 216 | 18 291 | 19 894 | 3 052 | 3 394 | 3 452 | 3 783 | 3 793 | 3 960 | 4 390 | 5 275 | 6 041 | 7 061 | 7 699 |
| Avkastning | Ingen uppgift | 0,02 % | 0,15 % | 0,22 % | 0,34 % | 0,47 % | 0,58 % | 0,65 % | 0,65 % | 0,62 % | 0,59 % | 0,68 % | 0,59 % | 0,77 % | 0,49 % | –0,05 % |
| Genomsnittlig avkastning | 0,45 % |

(127)

I tabellen nedan (70) visas den franska banksektorns vinstmarginal och avkastning för perioden 1993–2008 (det finns inga tillgängliga uppgifter för åren före 1993):

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

2005

2006

2007

2008 (72)

Resultat före skatt (71)

15,2

2,7

25,0

41,0

67,5

14,4

19,8

22,5

24,6

23,5

23,4

29,6

31,3

46,2

34,3

–4,4

Rörelseresultat (71)

362,4

335,4

345,6

356,1

375,3

60,8

64,6

70,5

74,9

77,0

80,6

83,5

89,5

104,1

98,0

79,1

Vinstmarginal

4,2 %

0,8 %

7,2 %

11,5 %

18 %

23,7 %

30,6 %

31,9 %

32,8 %

30,6 %

29,0 %

35,5 %

35,0 %

44,4 %

35,1 %

–5,6 %

Genomsnittlig vinstmarginal

22,8 %

Tillgångar (71)

Ingen uppgift

16 333

17 216

18 291

19 894

3 052

3 394

3 452

3 783

3 793

3 960

4 390

5 275

6 041

7 061

7 699

Avkastning

Ingen uppgift

0,02 %

0,15 %

0,22 %

0,34 %

0,47 %

0,58 %

0,65 %

0,65 %

0,62 %

0,59 %

0,68 %

0,59 %

0,77 %

0,49 %

–0,05 %

Genomsnittlig avkastning

0,45 %

| (128) | För att beräkna vinstmarginalen och avkastningen för Crédit Mutuel i fråga om insamlingen av insättningar som centraliserats till CDC använder kommissionen följande värden:






  a) | Som nämnare i vinstmarginalen används intäkter från insamlingen av insättningar som centraliserats till CDC, dvs. det årliga beloppet för förmedlingsprovisionen. |
| --- | --- | --- |

(128)

För att beräkna vinstmarginalen och avkastningen för Crédit Mutuel i fråga om insamlingen av insättningar som centraliserats till CDC använder kommissionen följande värden:

a)

Som nämnare i vinstmarginalen används intäkter från insamlingen av insättningar som centraliserats till CDC, dvs. det årliga beloppet för förmedlingsprovisionen.

| b) | Som nämnare i avkastningen används de insättningar som överförts till CDC. |
| --- | --- |

b)

Som nämnare i avkastningen används de insättningar som överförts till CDC.

| c) | Som täljare, dvs. resultatet före skatt, anser kommissionen att Crédit Mutuel med beaktande av en rimlig vinst på 4,2 % från insamlingen av insättningar till CDC, dvs. ett resultat före skatt som motsvarar 4,2 % av den förmedlingsprovision som tagits emot från CDC, inte har gynnats av någon överkompensation (se tabellen i skäl 132). |
| --- | --- |

c)

Som täljare, dvs. resultatet före skatt, anser kommissionen att Crédit Mutuel med beaktande av en rimlig vinst på 4,2 % från insamlingen av insättningar till CDC, dvs. ett resultat före skatt som motsvarar 4,2 % av den förmedlingsprovision som tagits emot från CDC, inte har gynnats av någon överkompensation (se tabellen i skäl 132).

| (129) | När det gäller den andra indikatorn (avkastningen) noterar kommissionen att om en avkastning på 5 baspunkter betraktas som rimlig vinst på insamlingen av insättningar som centraliserats till CDC, dvs. om ett resultat före skatt på motsvarande 0,05 % av det sammanlagda beloppet för de insättningar som överförts till CDC godtas, har Crédit Mutuel inte överkompenserats för sin förvaltning av Livret bleu under den berörda perioden. |
| --- | --- |

(129)

När det gäller den andra indikatorn (avkastningen) noterar kommissionen att om en avkastning på 5 baspunkter betraktas som rimlig vinst på insamlingen av insättningar som centraliserats till CDC, dvs. om ett resultat före skatt på motsvarande 0,05 % av det sammanlagda beloppet för de insättningar som överförts till CDC godtas, har Crédit Mutuel inte överkompenserats för sin förvaltning av Livret bleu under den berörda perioden.

| (130) | Enligt gemenskapens rambestämmelser 2005 får den rimliga vinsten inte överstiga den genomsnittliga vinsten i den berörda sektorn under den berörda perioden. En godtagbar vinstmarginal på 4,2 % motsvarar mindre än en femtedel av banksektorns genomsnittliga vinstmarginal (22,8 %). Med hänsyn till att insamlingen av insättningar som centraliseras till CDC är en lågriskverksamhet, vilket visades i skäl 124, och därmed ger låg avkastning, anser kommissionen att en vinstmarginal på 4,2 % inte uppenbart är alltför stor och i det här fallet kan betraktas som en rimlig vinst. |
| --- | --- |

(130)

Enligt gemenskapens rambestämmelser 2005 får den rimliga vinsten inte överstiga den genomsnittliga vinsten i den berörda sektorn under den berörda perioden. En godtagbar vinstmarginal på 4,2 % motsvarar mindre än en femtedel av banksektorns genomsnittliga vinstmarginal (22,8 %). Med hänsyn till att insamlingen av insättningar som centraliseras till CDC är en lågriskverksamhet, vilket visades i skäl 124, och därmed ger låg avkastning, anser kommissionen att en vinstmarginal på 4,2 % inte uppenbart är alltför stor och i det här fallet kan betraktas som en rimlig vinst.

| (131) | På samma sätt anser kommissionen att det är rimligt att ta hänsyn till en vinst på 5 baspunkter för den inlåning som centraliserats till CDC med hänsyn till den franska banksektorns genomsnittliga avkastning på 45 baspunkter under den berörda perioden och att detta utgör en låg och försiktigt satt gräns för vad som kan betraktas som en vinst som inte är uppenbart orimlig i detta fall. Denna låga vinstnivå avspeglar också på ett lämpligt sätt den låga risk som Crédit Mutuel löper i sin insamling för CDC:s räkning, precis som anges i skäl 124. |
| --- | --- |

(131)

På samma sätt anser kommissionen att det är rimligt att ta hänsyn till en vinst på 5 baspunkter för den inlåning som centraliserats till CDC med hänsyn till den franska banksektorns genomsnittliga avkastning på 45 baspunkter under den berörda perioden och att detta utgör en låg och försiktigt satt gräns för vad som kan betraktas som en vinst som inte är uppenbart orimlig i detta fall. Denna låga vinstnivå avspeglar också på ett lämpligt sätt den låga risk som Crédit Mutuel löper i sin insamling för CDC:s räkning, precis som anges i skäl 124.

7.2.5.   Kontroll av avsaknad av överkompensation

| (132) | På grundval av dessa överväganden har kommissionen kontrollerat att det inte förekommer någon överkompensation enligt den metod som beskrivs i underavsnitten 7.2.1–7.2.4 (73), vilket återges i tabellen nedan:








  (miljoner euro) |
| --- | --- |
| | KOMPENSATION | ÖVER- ELLER UNDERKOMPENSATION |
| År | Förmedlingsprovision
  (årlig) | Övergripande metod (74)

  (fram till utgången av 2005) | Årsbaserad metod (75)

  (från och med 2006) |
| 1991 (27 september–31 december) | 1,5 | 43,8 | Ej tillämpligt


  (den globala metoden ska tillämpas till och med 2005, se underavsnitt 7.2.2) |
| 1992 | 9,1 | 125,1 |
| 1993 | 16,8 | 184,0 |
| 1994 | 36,6 | 127,3 |
| 1995 | 59,5 | 114,5 |
| 1996 | 74,7 | 107,8 |
| 1997 | 82,3 | 88,4 |
| 1998 | 118,9 | 92,0 |
| 1999 | 188,9 | 98,3 |
| 2000 | 188,2 | 106,3 |
| 2001 | 181,9 | 91,3 |
| 2002 | 187,8 | 76,3 |
| 2003 | 197,7 | 61,2 |
| 2004 | 204,4 | 45,7 |
| 2005 | 196,7 | 15,0 |
| 2006 | [...] | | –39,1 |
| 2007 | [...] | | –24,3 |
| 2008 | [...] | | –6,1 |

(132)

På grundval av dessa överväganden har kommissionen kontrollerat att det inte förekommer någon överkompensation enligt den metod som beskrivs i underavsnitten 7.2.1–7.2.4 (73), vilket återges i tabellen nedan:

(miljoner euro)

KOMPENSATION

ÖVER- ELLER UNDERKOMPENSATION

År

Förmedlingsprovision

(årlig)

Övergripande metod (74)

(fram till utgången av 2005)

Årsbaserad metod (75)

(från och med 2006)

1991 (27 september–31 december)

1,5

43,8

Ej tillämpligt

(den globala metoden ska tillämpas till och med 2005, se underavsnitt 7.2.2)

1992

9,1

125,1

1993

16,8

184,0

1994

36,6

127,3

1995

59,5

114,5

1996

74,7

107,8

1997

82,3

88,4

1998

118,9

92,0

1999

188,9

98,3

2000

188,2

106,3

2001

181,9

91,3

2002

187,8

76,3

2003

197,7

61,2

2004

204,4

45,7

2005

196,7

15,0

2006

[...]

–39,1

2007

[...]

–24,3

2008

[...]

–6,1

| (133) | Man kan konstatera att överkompensationen vid utgången av 2005 (15 miljoner euro) är mindre än 10 % av kompensationen för 2005 (196,7 miljoner euro). Enligt punkt 21 i 2005 års rambestämmelser får detta belopp föras över till följande år. Det slutliga resultatet är en underkompensation på - 6,1 miljoner euro vid utgången av 2008 för den berörda perioden i sin helhet. |
| --- | --- |

(133)

Man kan konstatera att överkompensationen vid utgången av 2005 (15 miljoner euro) är mindre än 10 % av kompensationen för 2005 (196,7 miljoner euro). Enligt punkt 21 i 2005 års rambestämmelser får detta belopp föras över till följande år. Det slutliga resultatet är en underkompensation på - 6,1 miljoner euro vid utgången av 2008 för den berörda perioden i sin helhet.

| (134) | Därmed kan kommissionen dra slutsatsen att förmedlingsprovisionen inte har inneburit någon överkompensation till Crédit Mutuel för den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som banken har anförtrotts från och med den 27 september 1991 fram till och med utgången av 2008. |
| --- | --- |

(134)

Därmed kan kommissionen dra slutsatsen att förmedlingsprovisionen inte har inneburit någon överkompensation till Crédit Mutuel för den tjänst av allmänt ekonomiskt intresse som banken har anförtrotts från och med den 27 september 1991 fram till och med utgången av 2008.

8.   SLUTSATSER

| (135) | Kommissionen konstaterar att Frankrike olagligen har genomfört den berörda åtgärden i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Trots detta kan stödet anses vara förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 106.2 i EUF-fördraget, eftersom den ersättning som har betalats ut av staten inte har varit större än vad som är nödvändigt för att täcka de kostnader som orsakats av fullgörandet av skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster, med hänsyn till intäkterna i samband med detta och till en rimlig vinst för att fullgöra dessa skyldigheter. |
| --- | --- |

(135)

Kommissionen konstaterar att Frankrike olagligen har genomfört den berörda åtgärden i strid med artikel 108.3 i EUF-fördraget. Trots detta kan stödet anses vara förenligt med den inre marknaden i enlighet med artikel 106.2 i EUF-fördraget, eftersom den ersättning som har betalats ut av staten inte har varit större än vad som är nödvändigt för att täcka de kostnader som orsakats av fullgörandet av skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster, med hänsyn till intäkterna i samband med detta och till en rimlig vinst för att fullgöra dessa skyldigheter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som Frankrike har genomfört till förmån för Crédit Mutuel på grundval av beslutet av den 27 september 1991 om fastställande av användningsområden av allmänt intresse för Crédit Mutuel är förenligt med den inre marknaden.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 24 maj 2011.

På kommissionens vägnar

Joaquín ALMUNIA

Vice ordförande

---

(1)  EGT C 146, 12.5.1998, s. 6 och EUT C 210, 1.9.2006, s. 12.

1

(2)  Det handlar om den kommersiella beteckningen på sparformen i fråga, som fram till och med den 31 december 2008 betecknats ”compte spécial sur livret du crédit mutuel” (särskilt konto med bankbok hos Crédit Mutuel) i artikel L221-1 i den franska penning- och finanslagstiftningen, Code Monétaire et financier.

2

compte spécial sur livret du crédit mutuel

Code Monétaire et financier

(3)  Den oberoende auktoriserade revisionsbyrån (chartered accountant) Littlejohn Frazer, biträdd av två franska revisionsbyråer, Auditec och Scacchi.

3

chartered accountant

(4)  Bl.a. två statistiska undersökningar som gjorts av konsultföretaget Concurrence et Stratégie under ledning av professorn i ekonomi Michel Glais.

4

(5)  Skadeförsäkringsverksamheten omfattar skydd mot brand, olyckor och diverse risker.

5

(6)  Kommissionens beslut 2003/216/EG av den 15 januari 2002 om det statliga stöd som Frankrike genomfört till förmån för Crédit Mutuel (EUT L 88, 4.4.2003, s. 39).

6

(7)  Förstainstansrättens dom av den 18 januari 2005 i mål T-93/02, Confédération nationale du Crédit Mutuel mot kommissionen, REG 2005, s. II-143.

7

(8)  Kommissionens beslut C88/97 av den 7 juni 2006 om Crédit Mutuel (Livret bleu) – Uppmaning enligt artikel 88.2 i EG-fördraget att inkomma med synpunkter (EUT C 210, 1.9.2006, s. 12).

8

Livret bleu

(9)  Crédit Mutuel har ensamrätt till distributionen av Livret bleu, men denna rättighet klassificerades som särskild rättighet i beslutet av den 10 maj 2007 eftersom Livret bleu och Livret A är så gott som identiska.

9

Livret bleu

Livret bleu

Livret A

(10)  Beslut K(2007) 2110 av den 10 maj 2007 finns tillgängligt (på engelska, franska och tyska) på kommissionens webbplats på följande adress: http://ec.europa.eu/competition/liberalisation/livret_a_en.pdf.

10

(11)  Se skäl (41).

11

(12)  Se kommissionens pressmeddelande av den 8 oktober 2009, som finns tillgängligt på kommissionens webbplats på följande adress: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1482&format=HTML&aged=1&language=EN&guiLanguage=en.

12

(13)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

13

(14)  Artikel 9 i lag nr 75–1242 av den 27 december 1975, korrigerande finanslag för 1975 (Frankrikes officiella tidning, JORF, 28.12.1975).

14

(15)  Genom systemet med schablonkällskatt som tas ut av Crédit Mutuel för spararnas räkning.

15

(16)  Räntan var 3 % vid tidpunkten för det upphävda beslutet, se fotnot 6. Räntan efter skatt på Livret A var 2 % den 1 februari 2011.

16

(17)  Beslut av den 31 oktober 1983 om det belopp som Crédit Mutuel är skyldigt att anslå till användningsområden av allmänt intresse, JORF 9.11.1983, s. 3278.

17

(18)  Beslut av den 27 september 1991 om användningsområden av allmänt intresse för Crédit mutuel, JORF 275, 26.11.1991, s. 15383.

18

(19)  Den befintliga inlåningen har gradvis överförts till CDC, se skäl 40.

19

befintliga

(20)  I motsats till ny inlåning som centraliseras i sin helhet till CDC från och med beslutet av den 27 september 1991, se skäl 39.

20

ny

(21)  Se skälen 36 och 50.

21

(22)  Domstolens dom av den 24 juli 2003 i mål C-280/00, Altmark Trans och Regierungspräsidium Magdeburg, REG 2003, s. I-7747.

22

(23)  EUT C 297, 29.11.2005, s. 4.

23

(24)  Crédit Mutuel hänvisar till skäl 13 i beslutet om förlängning där kommissionen nämner Crédit Mutuels ekonomiska resultat (balansräkning, nettoresultat, driftskvot, eget kapital och kapitaltäckningsgrad).

24

(25)  Det handlar om i) korrigering av skadeförsäkring, ii) beräkning av normal vinstmarginal (rimlig vinst) samt iii) medlemmarnas ansvar. Se bilaga I till beslutet om förlängning.

25

(26)  Crédit Mutuel hänvisar till punkt 21 i gemenskapens rambestämmelser 2005 där det anges att det undantagsvis kan behövas en överkompensation på 10 % under vissa år, när de årliga kostnaderna för tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse varierar kraftigt.

26

(27)  Arthur Andersen föreslog en beräkningsmodell för kostnaden i eget kapital där kostnaden i eget kapital skulle ökas i förhållande till Crédit Mutuels ursprungliga värdering med hjälp av en kvot som beräknades som förhållandet mellan resultatet före skatt och eget kapital. Denna kvot skulle enligt Arthur Andersen bättre avspegla bankens totala lönsamhet, eftersom Crédit Mutuel hade betraktat beloppet för faktiskt utbetalade utdelningar som kostnader för eget kapital, dvs. en avkastningsgrad på 6 % för bankens samtliga verksamheter.

27

(28)  Se skäl 25 i beslutet om förlängning.

28

(29)  Se skäl 28 i beslutet om förlängning.

29

(30)  Frankrike hänvisar till skäl 13 i beslutet om förlängning där kommissionen nämner Crédit Mutuels ekonomiska resultat (balansräkning, nettoresultat, driftskvot, eget kapital och kapitaltäckningsgrad).

30

(31)  EGT L 386, 30.12.1989, s. 1.

31

(32)  Se fotnot 25 angående meningsskiljaktigheterna mellan kommissionens konsult och Crédit Mutuels konsult.

32

(33)  Omfattas av affärshemlighet

33

(34)  Den första ändringen hänger samman med integreringen den obligatoriska avgiften till insättningsgarantifonden som infördes genom lagen av den 25 januari 1999 om sparande och finansiell säkerhet och den andra avser förändringen av beräkningen av eget kapital för att ta hänsyn till en rimlig vinst från och med 1999.

34

(35)  EGT L 195, 29.7.1980, s. 35. Detta direktiv upphävdes genom kommissionens direktiv 2006/111/EG av den 16 november 2006 om insyn i de finansiella förbindelserna mellan medlemsstater och offentliga företag samt i vissa företags ekonomiska verksamhet (EUT L 318, 17.11.2006, s. 17).

35

(36)  Enligt de franska myndigheterna har den sänkta förmedlingsprovisionen gjort det möjligt för CDC att sänka finaniseringskostnaderna för hyresvärdarna inom det subventionerade boendet.

36

(37)  Se skäl 50 i beslutet om förlängning. ”[...] detta förfarande anser kommissionen att det endast är förmedlingsprovisionen som är en åtgärd som kan innehålla statligt stöd.”

37

(38)  Se skäl 41.

38

(39)  Se fotnot 22.

39

(40)  De franska myndigheterna har hänvisat till lagen om att inrätta och lägga ner bankkontor, som upphävdes 1987. Under perioden 1987–1991 tillämpades emellertid en kontrollordning för Crédit Mutuel. I bestämmelserna föreskrevs en auktorisationsordning, inte något formellt förbud mot stängning av kontor eller omstruktureringar, i synnerhet från och med 1987. Denna kontrollordning avskaffades den 1 juli 1991 inom ramen för en mer allmän omförhandling av avtalsförbindelserna mellan staten och Crédit Mutuel.

40

(41)  Se punkt 29 i beslutet om förlängning.

41

(42)  Se skäl 34 och fotnot 14.

42

(43)  Lag nr 82–1152 av den 30 december 1982 (JORF, 31.12.1982, s. 3995).

43

(44)  Punkt 93 i Altmarkdomen, se fotnot 22.

44

(45)  I punkt 7 i gemenskapens rambestämmelser 2005 anges följande: ”Om medlemsstaterna inte respekterar dessa kriterier [det vill säga de fyra villkoren i Altmarkdommen] [numera artikel 107.1 i EUF-fördraget] ’’, utgör ersättningen emellertid statligt stöd” (vår understrykning).

45

(46)  Denna granskning sker oberoende av att den kränkning av EU:s lagstiftning om offentlig upphandling som innebar att Crédit Mutuel direkt tilldelades uppdraget att utföra den offentliga tjänsten i form av insamling av insättningar avsedda för subventionerade hyresbostäder upphörde i och med reformen av den 1 januari 2009.

46

(47)  Enligt avtalet mellan staten och Crédit Mutuel om tillämpningsföreskrifter för beslutet av den 27 september 1991 ska CDC årligen betala Crédit Mutuel [...] kompensationsmarginalen den sista arbetsdagen varje år.

47

(48)  Se förstainstansrättens dom av den 12 december 1996 i mål T-358/94, Air France mot kommissionen, REG 1996, s. II-2019, särskilt punkterna 58–61. Se även kommissionens beslut 2010/606/EU av den 26 februari 2010 om det statliga stöd C 9/09 (f.d. NN 49/08, NN 50/08 och NN 45/08) som Belgien, Frankrike och Luxemburg har genomfört till förmån för Dexia SA (EUT L 274, 19.10.2010, s. 54), skälen 123, 124 och 125.

48

(49)  Domstolens dom av den 17 september 1980 i mål C-730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, punkterna 11 och 12.

49

(50)  Domstolens dom av den 13 juli 1988 i mål C-102/87, Frankrike mot kommissionen, REG 1988, s. 4067, punkt 19.

50

(51)  Se skäl 45 i beslutet av den 10 maj 2007.

51

(52)  Se skälen 58 och 90 i beslutet av den 10 maj 2007.

52

(53)  Se skäl 223 i beslutet av den 10 maj 2007.

53

(54)  Se punkt 14 i gemenskapens rambestämmelser 2005.

54

(55)  Se tabellerna i skälen 68, 69, 73, 75, 76 och 79 i beslutet om förlängning.

55

(56)  Det rörde sig i flertalet av fallen om företag som fått i uppdrag att utföra offentliga tjänster inom den audiovisuella sektorn (se t.ex. kommissionens beslut 2004/838/EG av den 10 december 2003 om det statliga stöd som Frankrike har genomfört till förmån för France 2 och France 3 (EUT L 361, 8.12.2004, s. 21)).

56

(57)  Se fotnot 46.

57

(58)  Se punkt 21 i gemenskapens rambestämmelser 2005. Crédit Mutuel (se fotnot 26) kräver att den övergripande metoden ska tillämpas i enlighet med punkt 21 andra och tredje meningen i gemenskapens rambestämmelser 2005, där det anges att om tjänsten av allmänt ekonomiskt intresse varierar betydligt på årsnivå kan det undantagsvis visa sig nödvändigt med en överkompensation på mer än 10 % för vissa år. Som svar på detta påminner kommissionen om att om en sådan överkompensation ”undantagsvis [...] ” måste detta i enlighet med punkt 21 fjärde meningen motiveras av medlemsstaten i ”a” (vår understrykning). Den berörda åtgärden har aldrig anmälts till kommissionen, varför den anser att Crédit Mutuel inte har visat att det föreligger en sådan mycket speciell situation som undantagsvis och för vissa särskilda år motiverar en överkompensation på mer än 10 %.

58

(59)  Se t.ex. kommissionens beslut 2004/838/EG av den 10 december 2003 om det statliga stöd som Frankrike har genomfört till förmån för France 2 och France 3 (EUT L 361, 8.12.2004, s. 21).

59

(60)  Se kommissionens meddelande om gällande räntesatser för återkrav av statsstöd samt referens- och diskonteringsräntor för 25 medlemsländer tillämpliga från och med den 1 januari 2007 (EUT C 317, 23.12.2006, s. 2). Se även följande webbsida: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates.html

60

(61)  Se skäl 39.

61

(62)  Se särskilt ett yttrande från konkurrensrådet (yttrande nr 96-A-12 av den 17 september 1996, s. 8), ett informationsbetänkande från senator Alain Lambert (betänkande nr 52 av den 30 oktober 1996, s. 72) samt en undersökning av Nathalie Daley, centrumet för industriell ekonomi, Cerna (La banque de détail en France: de l’intermédiation aux services, februari 2001, s. 9).

62

La banque de détail en France: de l’intermédiation aux services

(63)  Se skälen 52 och 53 i beslutet om förlängning.

63

(64)  Se skäl 67 i beslutet om förlängning: ”De eventuella resultat som hänger samman med ensamrätten till distribution av Livret bleu har inte kunnat mätas.”

64

Livret bleu

(65)  Se skäl 48 i beslutet om förlängning och punkt 14 i gemenskapens rambestämmelser 2005: ”Ersättningen får inte vara större än vad som är nödvändigt för att täcka de kostnader som orsakats av fullgörandet av skyldigheterna i samband med tillhandahållandet av offentliga tjänster, med hänsyn till intäkterna i samband med detta och till en rimlig vinst för att fullgöra dessa skyldigheter”.

65

(66)  Se punkt 18 i gemenskapens rambestämmelser 2005.

66

(67)  Se avsnitt 2 i bilaga 1 till beslutet om förlängning, skälen 124–137.

67

(68)  Se avsnitt 2 i bilaga 1 till beslutet om förlängning, skäl 132.

68

(69)  Se skälen 39 och 40.

69

(70)  Uppgifterna i tabellen härrör från beräkningar som baseras på uppgifter från bankkommissionen: http://www.banquedefrance.fr/fr/supervi/analyses_comparatives/analyses_comparatives.htm

70

(71)  Beloppen anges i miljarder franska franc före 1998 och därefter i miljarder euro.

71

(72)  Uppgifterna för 2008 är skattningar.

72

(73)  Följande referensräntor har använts för år 1992–2008: 10,61; 11; 8,93; 7,94; 8,22; 7,01; 5,83; 4,77; 5,7; 6,33; 5,06; 4,8; 4,43; 4,08; 3,7; 4,62; 5,19.

73

(74)  Kumulerat och uppdaterat nettoresultat i miljoner euro, med beaktande av förmedlingsprovision, nettoresultat (kostnader minus intäkter), inlåning som centraliserats till CDC, fria användningsområden och användningsområden av allmänt intresse, med tillämpning av en rimlig vinst på 5 baspunkter för inlåning som centraliserats till CDC och en rimlig vinst på i genomsnitt 6 % av eget kapital som anslagits för användningsområden av allmänt intresse och fria användningsområden (se underavsnitten 7.2.1–7.2.4).

74

(75)  Ej kumulerat och ej uppdaterat nettoresultat i miljoner euro, med beaktande av förmedlingsprovision, nettoresultat (kostnader minus intäkter), inlåning som centraliserats till CDC, fria användningsområden och användningsområden av allmänt intresse, med tillämpning av en rimlig vinst på 5 baspunkter för inlåning som centraliserats till CDC och en rimlig vinst på i genomsnitt 6 % av eget kapital som anslagits för användningsområden av allmänt intresse och fria användningsområden (se underavsnitten 7.2.1–7.2.4).

75

---