# Úradný vestník L 300/2011

| | ISSN 1977-0790
  doi:10.3000/19770790.L_2011.300.slk |
| --- | --- |
| Úradný vestník
  Európskej únie | L 300 |
| | |
| Slovenské vydanie | Právne predpisy | Zväzok 5417. novembra 2011 |

ISSN 1977-0790

doi:10.3000/19770790.L_2011.300.slk

Úradný vestník

Európskej únie

L 300

Slovenské vydanie

Právne predpisy

Zväzok 5417. novembra 2011

---

| Obsah | | IV   Akty prijaté pred 1. decembrom 2009 podľa Zmluvy o ES, Zmluvy o EÚ a Zmluvy o Euratome | Strana |
| --- | --- | --- | --- |
| | * | Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 390/09/COL zo 7. októbra 2009 o zriadení spoločnosti Mesta AS (Nórsko) | 1 |

Obsah

IV   Akty prijaté pred 1. decembrom 2009 podľa Zmluvy o ES, Zmluvy o EÚ a Zmluvy o Euratome

Strana

*

Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 390/09/COL zo 7. októbra 2009 o zriadení spoločnosti Mesta AS (Nórsko)

1

| SK | Akty, ktoré sú vytlačené obyčajným písmom, sa týkajú každodennej organizácie poľnohospodárskych záležitostí a sú spravidla platné len obmedzenú dobu.
  Názvy všetkých ostatných aktov sú vytlačené tučným písmom a je pred nimi hviezdička. |
| --- | --- |

SK

Akty, ktoré sú vytlačené obyčajným písmom, sa týkajú každodennej organizácie poľnohospodárskych záležitostí a sú spravidla platné len obmedzenú dobu.

Názvy všetkých ostatných aktov sú vytlačené tučným písmom a je pred nimi hviezdička.

---

IV Akty prijaté pred 1. decembrom 2009 podľa Zmluvy o ES, Zmluvy o EÚ a Zmluvy o Euratome

| 17.11.2011 | SK | Úradný vestník Európskej únie | L 300/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.11.2011

SK

Úradný vestník Európskej únie

L 300/1

---

ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO

č. 390/09/COL

zo 7. októbra 2009

o zriadení spoločnosti Mesta AS (Nórsko)

DOZORNÝ ÚRAD EZVO (1),

SO ZRETEĽOM na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (2), a najmä na jej články 61 až 63 a protokol 26,

SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi štátmi EZVO o založení dozorného úradu a súdneho dvora (3), a najmä na jej článok 24,

SO ZRETEĽOM na článok 1 ods. 2 časti I a článok 4 ods. 4, článok 6 a článok 7 ods. 3 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde (4),

SO ZRETEĽOM na usmernenia dozorného úradu o uplatňovaní a výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP (5), a najmä kapitoly o štátnej pomoci vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme,

SO ZRETEĽOM na rozhodnutie dozorného úradu zo 14. júla 2004 o implementácii ustanovení uvedených v článku 27 časti II protokolu 3 (6),

PO VYZVANÍ zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (7), a so zreteľom na tieto pripomienky,

KEĎŽE:

I.   SKUTOČNOSTI

1.   POSTUP

Listom z 30. augusta 2004 dozorný úrad prijal sťažnosť proti nórskym orgánom v súvislosti so zriadením spoločnosti Mesta AS, ktorá bola založená, aby prevzala výrobné činnosti vykonávané v rámci Verejnej správy ciest v Nórsku (8). Dozorný úrad list dostal a zaevidoval 2. septembra 2004 (vec č. 291537).

Po výmene rozličnej korešpondencie (9) dozorný úrad informoval nórske orgány listom z 18. júla 2007, že prijal rozhodnutie č. 350/07/COL o začatí konania v zmysle článku 1 ods. 2 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde v súvislosti s opatreniami prijatými v kontexte zriadenia spoločnosti Mesta AS (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“).

Listom predloženým 7. decembra 2007 nórske orgány doručili pripomienky (vec č. 456844). Rozhodnutie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie a v jeho dodatku k EHP, v ktorom boli zainteresované strany vyzvané, aby predložili pripomienky (10). Dozorný úrad dostal pripomienky štyroch zainteresovaných strán, a to 29. januára, ako aj 4., 21. a 27. februára 2008 (veci č. 461463, 463234, 466015 a 467170). Ďalšie pripomienky prijal 4. apríla 2008 (vec č. 472381). Listami poslanými 21. februára a 7. apríla 2008 (veci č. 463245 a 472529) dozorný úrad postúpil tieto pripomienky nórskym orgánom, ktoré mali možnosť sa k nim vyjadriť. Listom z 23. mája 2008 (vec č. 478082) nórske orgány predložili pripomienky.

Dozorný úrad a nórske orgány uskutočnili počas jesene 2008 a jari 2009 neformálne kontakty týkajúce sa tejto veci tak prostredníctvom telefónu, ako aj elektronickou poštou. Informácie, ktoré dozorný úrad v tejto súvislosti získal, nórske orgány zhrnuli v liste predloženom elektronicky 6. júla 2009 prostredníctvom Ministerstva štátnej správy a reformy (vec č. 523766) (11).

2.   POZADIE EXISTENCIE ÚDAJNEJ POMOCI

2.1.   SŤAŽNOSŤ OBSAHUJÚCA TVRDENIE O ÚDAJNEJ EXISTENCIE ŠTÁTNEJ POMOCI

Verejná správa ciest v Nórsku je poverená výstavbou a údržbou štátnych a krajských komunálnych ciest, mostov a tunelov. Nórska správa ciest prevádzkovala do 1. januára 2003 výrobné oddelenia (ďalej spoločne len „výrobné oddelenie“) prostredníctvom okresných úradov, ktoré vykonávali stavebné práce v mene Verejnej správy ciest. V rokoch 2001 – 2002 sa však nórske orgány rozhodli vykonať celkovú reštrukturalizáciu vlastných výrobných činností. Vláda v tejto súvislosti navrhla, aby parlament vyčlenil výrobné činnosti z Verejnej správy ciest a previedol ich na spoločnosť s ručením obmedzeným vlastnenú štátom (12). Administratívne funkcie spočívajúce v plánovaní budúcich stavebných činností vrátane organizácie verejných súťaží zostali v pôsobnosti štátnej správy.

V dôsledku toho sa 1. januára 2003 výrobné činnosti výrobného oddelenia Verejnej správy ciest odčlenili od štátu a previedli na novozaloženú spoločnosť Mesta AS. Všetky aktíva, práva a povinnosti patriace výrobnému oddeleniu sa previedli na spoločnosť Mesta AS ako nepeňažný vklad (13). Tento majetok tvorili stroje a zariadenia, ako aj zmluvy o poskytovaní služieb uzatvorené medzi výrobným oddelením a Verejnou správou ciest. Štát náhradou za to dostal akcie novej spoločnosti. V súčasnosti spoločnosť Mesta AS vykonáva stavebné činnosti a údržby v konkurencii s ostatnými prevádzkovateľmi pôsobiacimi na trhu.

Navrhovateľ tvrdil, že spoločnosť Mesta AS dostala štátnu pomoc v rozpore s článkom 61 ods. 1 Dohody o EHP zo štyroch dôvodov: i) štát financoval náklady na reštrukturalizáciu; ii) fixné aktíva prevedené na spoločnosť Mesta AS boli v počiatočnej súvahe ocenené hodnotou nižšou ako trhová hodnota; iii) spoločnosť Mesta AS bola krížovo dotovaná v dôsledku toho, že spoločnosť prevzala predchádzajúce portfólio zákaziek výrobného oddelenia, a iv) spoločnosť Mesta AS nezaplatila správne a registračné poplatky, ktoré sa obvykle platia pri prevode vlastníctva nehnuteľností.

Nasleduje opis skutočností relevantných na posúdenie, či každé z týchto údajných opatrení zahŕňalo štátnu pomoc.

2.2.   REŠTRUKTURALIZAČNÉ A ĎALŠIE REORGANIZAČNÉ OPATRENIA

Z prípravných legislatívnych prác vyplýva, že do novozaloženej spoločnosti Mesta AS bolo prevedených približne 4 750 všetkých zamestnancov (celkovo približne 5 000), ktorí boli predtým zamestnaní vo výrobnom oddelení (14). Po prevedení do spoločnosti Mesta AS by zamestnanci stratili svoje postavenie štátnych zamestnancov. Keďže zamestnanci mohli tento prevod odmietnuť, bolo potrebné im poskytnúť stimuly, aby s týmto prevodom súhlasili (15). Okrem toho, aby sa zabezpečilo zriadenie komerčne životaschopnej spoločnosti, bolo potrebné znížiť počet pracovných síl približne o 1 700 na približne 3 050 (16).

V prípravných legislatívnych prácach sú uvedené rozličné „reštrukturalizačné opatrenia“ predpokladané nórskymi orgánmi. Štyri opatrenia pozostávali: i) z dočasného zachovania dôchodkových práv štátnych zamestnancov (17); ii) zo zachovania práva na špeciálny vek odchodu do dôchodku (18); iii) zo súboru opatrení týkajúcich sa predčasného odchodu do dôchodku a z ďalších rôznych opatrení týkajúcich sa: iv) sťahovania, dochádzania, zachovania výšky mzdy a modernizácie strojov (19). Tieto opatrenia sa ďalej uvádzajú ako „reštrukturalizačné opatrenia“ a sú financované priamo z grantov. Pôvodne sa predpokladalo aj priame financovanie ďalšej nákladovej položky, a to: v) náhrada mzdy (20). Tesne pred stanovením počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS sa však nórske orgány rozhodli, že príslušné náklady by sa mali namiesto toho hradiť z kapitálového vkladu do spoločnosti Mesta AS.

Celkové náklady týchto štyroch reštrukturalizačných opatrení financovaných priamo grantom sa pôvodne odhadovali na 1 468 mil. NOK (diskontovaných na súčasné hodnoty) a predpokladalo sa, že štát ich uhradí spoločnosti Mesta AS v splátkach počas trojročného obdobia od roku 2003 do roku 2005 (21). Tieto náklady na reštrukturalizáciu neboli zahrnuté v počiatočnej súvahe spoločnosti Mesta AS, pretože náklady na reštrukturalizáciu mal štát financovať zo štátneho rozpočtu počas troch rokov, a to 2003, 2004 a 2005 (22).

Zo štátneho rozpočtu na rok 2006 vyplýva, že spoločnosť Mesta AS dostala od štátu na krytie nákladov na reštrukturalizáciu celkovo 993,6 mil. NOK (23). Do 30. júna 2008 spoločnosť Mesta AS minula z tejto sumy 879,6 mil. NOK, pričom celkové náklady na reštrukturalizáciu sa (do roku 2013) odhadovali na 1 097,8 mil. NOK (24). Nórske orgány vysvetlili, že hoci sa pôvodne predpokladalo, že štát uhradí všetky náklady na reštrukturalizáciu (čo znamenalo, že ak by pôvodný odhad nákladov na reštrukturalizáciu vo výške 1 468 mil. NOK nestačil, štát by poskytol dodatočné finančné prostriedky), zo štátnych rozpočtov na roky 2007 a 2008 je jasné, že spoločnosť Mesta AS nedostane ďalšie finančné prostriedky na reštrukturalizáciu okrem sumy 993,6 mil. NOK, ktorú už dostala (25).

Nórske orgány vysvetlili, že ak by sa na konci obdobia ukázalo, že by náklady na reštrukturalizáciu boli nižšie ako suma, ktorú dostala spoločnosť Mesta AS, hoci to bolo veľmi nepravdepodobné, sumu vyplatenú navyše by spoločnosť musela vrátiť štátu.

Pokiaľ ide o právnu úpravu, nórske orgány prijali zákon o transformácii výrobných činností Verejnej správy ciest na štátom vlastnenú spoločnosť s ručením obmedzeným, ktorý upravuje určité práva zamestnancov, ktorí boli prevedení z Verejnej správy ciest do zamestnania v spoločnosti Mesta AS (ďalej len „zákon o spoločnosti Mesta“) (26).

2.2.1.   
  Všeobecné

Nórske orgány vysvetlili, že hlavným problémom v súvislosti s prevedením zamestnancov z výrobného oddelenia do spoločnosti Mesta AS bolo umožnenie novej spoločnosti pôsobiť v podmienkach podobných podmienkam jej konkurentov, a tým vytvoriť rovnaké podmienky pre všetkých. Nórske orgány sa rozhodli previesť pracovné sily do spoločnosti Mesta AS a poveriť spoločnosť Mesta AS (na rozdiel od správy ciest) vykonaním opatrení súvisiacich s prevodom a znížením počtu pracovných síl. Tieto problémy a ich vyriešenie tvorili súčasť a boli predpokladom liberalizácie a otvorenia trhu siete štátnych ciest. Nórsky štát by neotvoril tento trh, ak by nemohol zriadiť novú spoločnosť s dostatočným počtom zamestnancov. Nórske orgány vysvetlili, že to tvorilo základ rokovaní medzi štátom a odborovými zväzmi o prevode zamestnancov z výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS. Rokovania viedli 4. júna 2002 k „dohode“ medzi stranami o dočasnom pokračovaní určitých práv štátnych zamestnancov a možnosti ponúknuť opatrenia, ako napríklad predčasný odchod do dôchodku, zamerané na zníženie pracovných síl (27). Konkrétne prvky tejto dohody sú uvedené v pododdieloch ďalej v texte (28).

Pred 1. januárom 2003 bolo zriadené dočasné predstavenstvo spoločnosti Mesta AS (ďalej len „dočasné predstavenstvo“), aby zastupovalo budúcu spoločnosť. Nórske orgány vysvetlili, že dočasné predstavenstvo sa nezúčastnilo na žiadnych rokovaniach týkajúcich sa zamestnancov. Právo na náhradu mzdy však bolo uvedené v zákone o spoločnosti Mesta (29). Na rozdiel od toho neexistoval žiadny zákon ani žiadny iný právny dokument, ktorý by upravoval práva štátnych zamestnancov.

Pred opísaním podmienok dohody je užitočné stručne načrtnúť postavenie zamestnancov vo výrobnom oddelení pred ich prevodom do spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány vysvetlili, že zamestnanci vo výrobnom oddelení boli zamestnancami štátu. Z nórskeho zákona vyplýva, že zamestnanci štátu majú postavenie štátnych zamestnancov (30) a členstvo týchto zamestnancov v štátnom dôchodkovom fonde („Statens pensjonskasse“ alebo „SPK“) je povinné (31). Členstvo v SPK teda štátnym zamestnancom zabezpečuje dôchodkové práva. Okrem toho na základe zákona, ktorý stanovuje podmienky práva štátnych zamestnancov na špeciálny (predčasný) vek odchodu do dôchodku, určití štátni zamestnanci výrobného oddelenia (ako napríklad šoféri a kuchári) mali právo odísť do dôchodku v určitom (predčasnom) veku (32).

Keďže postavenie štátnych zamestnancov súvisí so zamestnaním v štátnej správe, zamestnanci prevedení do spoločnosti Mesta AS prestali byť štátnymi zamestnancami 1. januára 2003. Ak by predmetné opatrenia týkajúce sa zamestnania neboli prijaté, títo zamestnanci by stratili práva súvisiace s postavením štátneho zamestnanca (33). Nórske orgány vysvetlili, že podľa nórskeho práva prevod výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS spĺňa podmienky „obchodného prevodu“ (34). S odkazom na pravidlá o prevode podnikov sa pracovné zmluvy zamestnancov previedli na novú spoločnosť s výnimkou dôchodkových práv (35). Keďže nový zamestnávateľ nie je súčasťou štátu, nórske orgány vysvetlili, že štátni zamestnanci zamestnaní vo výrobnom oddelení mohli odmietnuť prevod do spoločnosti Mesta AS. Odmietnutím prevodu by však riskovali, že budú prepustení podľa všeobecne platných pravidiel týkajúcich sa štátnych zamestnancov, kým by sa nenašla iná vhodná pracovná pozícia. Za takých okolností štátni zamestnanci mali prednostné právo obsadiť voľné pracovné miesto v štátnej správe (ale nie na náhradu mzdy) (36).

Zatiaľ čo zamestnanci preto mali možnosť sa rozhodnúť a zostať zamestnancami štátu, prevod zamestnancov výrobného oddelenia na nový subjekt (spoločnosť Mesta AS) bol predpokladom, aby sa liberalizácia vôbec uskutočnila. V tejto situácii nórske orgány ponúkli zamestnancom ďalšie stimuly na motiváciu zamestnancov, aby dobrovoľne súhlasili s prevodom.

i)   Dočasné zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov

Ako už bolo uvedené, zamestnanci Verejnej správy ciest mali postavenie štátnych zamestnancov, ale prišli o toto postavenie po ich prevode do spoločnosti Mesta AS. Napriek tomu na základe uvedenej dohody medzi odborovými zväzmi a štátom mohli zamestnanci využívať výhody zachovania dôchodkových práv štátnych zamestnancov počas prechodného obdobia piatich rokov (t. j. od 1. januára 2003 do konca roka 2007). Štátne financovanie poskytnuté spoločnosti Mesta AS je určené na krytie dodatočných nákladov na účely zabezpečenia, aby zamestnanci mali počas príslušného obdobia garantované rovnaké príspevky na dôchodkové zabezpečenie ako štátni zamestnanci (37).

Ako už bola uvedené, členstvo v SPK zabezpečuje dôchodkové práva štátnych zamestnancov a náklady súvisiace s týmito právami sa platia do SPK. Preto sa na účely zabezpečenia päťročného prechodného obdobia zachoval režim členstva zamestnancov v SPK. Okrem toho, aby spoločnosť Mesta AS mohla platiť príspevky za svojich zamestnancov, požiadala o členstvo v SPK a toto členstvo získala (38).

Štátne financovanie spoločnosti Mesta AS je obmedzené do výšky rozdielu medzi priemernými nákladmi na bežné dôchodkové poistenie a (vyššími) nákladmi na zachovanie členstva v SPK. Zatiaľ čo pôvodné náklady sa odhadovali približne na 395 mil. NOK (39), nórske orgány uviedli, že do 30. júna 2007 vzniknuté náklady predstavovali 277,3 mil. NOK (bez správnej réžie) (40).

ii)   Zachovanie práva na špeciálny vek odchodu do dôchodku

Ako už bolo uvedené, určití štátni zamestnanci, ktorí boli prevedení do spoločnosti Mesta AS, majú nárok na odchod do dôchodku v skoršom veku (t. j. 65 rokov), ako je obvyklý vek odchodu do dôchodku, t. j. 67 rokov. Podľa podmienok dohody medzi odborovými zväzmi a štátom zamestnanci výrobného oddelenia, ktorí v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS (t. j. 1. januára 2003) mali 10 rokov alebo menej do odchodu do dôchodku (t. j. zamestnanci starší ako 55 rokov), získali právo ponechať si špeciálny vek odchodu do dôchodku, t. j. 65 rokov (41). Toto opatrenie bolo možné len vďaka skutočnosti, že zamestnanci boli stále členmi SPK, ako už bolo uvedené.

Štátne financovanie spoločnosti Mesta AS kryje len rozdiel medzi priemernými nákladmi bežného dôchodkového poistenia a nákladmi na zachovanie členstva špeciálneho veku odchodu do dôchodku. Zatiaľ čo pôvodné náklady sa odhadovali približne na 85 mil. NOK (42) (vrátane správnej réžie predstavujúcej približne 5 % celkovej sumy), celkové náklady, ktoré vznikli do 30. júna 2007, boli 26,5 mil. NOK (bez správnej réžie) (43).

iii)   Súbor opatrení pri predčasnom odchode do dôchodku

V dohode medzi odborovými zväzmi a štátom sa tiež uvádza, že počas trojročného obdobia (od 1. januára 2003 do konca roka 2005) mohla spoločnosť Mesta AS ponúknuť zamestnancom prevedeným z výrobného oddelenia systém, v rámci ktorého by mohli odísť do dôchodku vo veku 60 rokov, a nie v obvyklom veku odchodu do dôchodku, t. j. 67 rokov (44). Predčasný odchod do dôchodku môže spoločnosť ponúknuť na základe vlastného uváženia na základe individuálneho hodnotenia zamestnancov (45).

Štátne financovanie spoločnosti Mesta AS kryje len rozdiel medzi priemernými nákladmi bežného dôchodkového poistenia a nákladmi na ponúkaný predčasný odchod do dôchodku. V prípravných legislatívnych prácach sa štátom financované náklady na ponúkaný predčasný odchod do dôchodku (vrátane správnej réžie predstavujúcej okolo 5 % celkových nákladov) odhadovali na 911 mil. NOK (46). Nórske orgány vysvetlili, že tento systém využilo približne 470 zamestnancov a do 30. júna 2007 celkové vzniknuté náklady predstavovali 691,9 mil. NOK (bez správnej réžie) (47).

iv)   Sťahovanie, dochádzanie, zachovanie mzdy a modernizácia strojov

Podľa prípravných materiálov k rozpočtu táto nákladová položka kryje náklady na účely presťahovania („flyttekostnader“), dochádzania do práce („pendlergodtgjørelse“), udržanie mzdy („bibehold av lønn“) a modernizáciu strojov („bibehold av lønnbibehold av lønn“) (48). Nórske orgány vysvetlili, že zahŕňa aj náklady spojené s presťahovaním kancelárií („kontor–flyttekostnader“), presťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby („støttepunkter–flyttekostnader“) a prenos archívov („arkivoverføring“).

S výnimkou opatrení týkajúcich sa udržania miezd (ktoré neboli uvedené do platnosti, a preto v súvislosti s nimi nevznikli žiadne náklady) všetky opatrenia sa vykonali v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS a trvali do konca roka 2005. Zatiaľ čo všetky náklady súvisiace so všetkými opatreniami, ktoré sa pôvodne odhadovali na 77 mil. NOK (49), nórske orgány vysvetlili, že v januári 2006 celkové vzniknuté náklady dosiahli približne 82,4 mil. NOK (bez správnej réžie). Štát tieto náklady zaplatil (50).

Táto položka zahŕňa náklady vynaložené v súvislosti s preložením vedúcich alebo administratívnych zamestnancov, aby mohli nastúpiť do zamestnania v spoločnosti Mesta AS. Keďže zamestnanci nastúpili do zamestnania na iných miestach v rámci spoločnosti Mesta AS, ako sú miesta, na ktorých títo zamestnanci pracovali predtým v rámci Verejnej správy ciest, určití zamestnanci sa museli presťahovať do nového bydliska, aby mohli nastúpiť do nového zamestnania. Medzi príklady takýchto nákladov patria skutočné zdokumentované náklady na sťahovanie („faktiske, legitimerte kostnader ved boligkjøp“), platené voľno na účely sťahovania („flyttepermisjon“) a cestovné náklady súvisiace s kontrolou novej nehnuteľnosti („visningsreise“).

Táto položka zahŕňa aj náklady, ktoré sa považovali za nevyhnutné na zabezpečenie, aby vedúci a administratívni zamestnanci nastúpili do zamestnania v spoločnosti Mesta AS v priestoroch ďaleko od ich bydliska. Medzi príklady takýchto nákladov patria náklady na dochádzanie medzi miestom bydliska a prácou („hjemreise“), náklady na dvojité nájomné („Dekning av husleie“) (51), príspevok na dochádzanie autom medzi miestom bydliska a prácou („kjøregodtgjørelse“) a náklady na ubytovanie („kostgodtgjørelse“).

Táto položka zahŕňa náklady na sťahovanie z kancelárií Verejnej správy ciest do sídla a krajských kancelárií spoločnosti Mesta AS. Príkladmi nákladov sú náklady na vypratanie starých kancelárií („Rydding og rengjøring av gamle kontorer“), balenie kancelárskeho materiálu (52) a preprava do nových kancelárií („Pakking og transport“), príprava, vybavenie nábytkom a modernizácia nových kancelárií spoločnosti Mesta AS („Klargjøring, innredning og oppgradering av nye kontorer“), ako aj náklady na riadenie činností spojených so sťahovaním („administrasjon av flyttning“).

Táto položka zahŕňa náklady na účely presťahovania zo starých kancelárií do nových miestnych kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby, ako aj reorganizáciu bývalých kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby na nové kancelárie zamestnancov prevádzky a údržby spoločnosti Mesta AS. Tieto náklady zahŕňajú zavedenie nového systému informačných technológií, ktoré si vyžiadala skutočnosť, že výrobné oddelenie malo spoločný systém informačných technológií s ostatnými oddeleniami Verejnej správy ciest. Konkrétnymi príkladmi nákladov sú náklady na vypratanie starých kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby („rydding og rengjøring av gamle driftsstøttepunkt“), balenie kancelárskeho materiálu a jeho preprava do nových kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby („pakking og transport“), príprava, vybavenie nábytkom a modernizácia nových kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby (Klargjøring, innredning og oppgradering av driftsstøttepunkt) a riadenie činností spojených so sťahovaním („administrasjon av flytting“).

Táto položka zahŕňa náklady na účely inštalácie elektronických a fyzických archívov v spoločnosti Mesta AS. Zahŕňa náklady spojené s oddelením príslušných archívov od ostatných irelevantných archívov Verejnej správy ciest, ako aj náklady spojené so zriadením nových archívov v spoločnosti Mesta AS. Medzi príklady týchto nákladov patria náklady na hodnotenie rozsahu zdrojov potrebných na každý archív („Ressursbehov pr. arkiv“), kopírovanie („kopiering“), dopravu („frakt“), prípravu („klargjøring“) a práce spojené so zabezpečením kvality („kvalitetssikring og sikkerhetsarbeid“).

Hoci by táto položka naznačovala, že zahŕňa náklady spojené s opravou alebo modernizáciou strojov, nie je to tak. Orgány vysvetlili, že pred reformou výrobné oddelenie vykonalo práce súvisiace so strojmi a ďalším zariadením, ktoré ostalo na staveniskách a na rekonštruovaných miestach (53). Táto položka preto pozostávala zo zvyšných záväzkov z predchádzajúcich zákaziek na práce a zahŕňala vypratanie staveniska („opprydding“) a odstránenie, zošrotovanie a prepravu nepotrebných strojov („fjerning, skroting, og fraktkostnader“). Stroje, ktoré sa mali odstrániť, boli staré, zničené a nevhodné na akékoľvek použitie pri podnikaní, a preto nie sú súčasťou žiadneho ocenenia strojov (alebo podniku ako celku) (54). Nórske orgány vysvetlili, že spoločnosť Mesta AS previedla časť prác na subdodávateľov za obchodných podmienok. Ďalšiu časť prác vykonala samotná spoločnosť Mesta AS za hodinovú sadzbu nákladov (bez ziskovej marže), ktorá preto bola nižšia ako trhová sadzba za podobné práce v danom čase (55). Nórske orgány predložili dokumentáciu obsahujúcu zoznam vyúčtovaní od subdodávateľov a ceny účtované samotnou spoločnosťou Mesta AS (56).

v)   Náhrada mzdy

Nákladová položka náhrada mzdy („ventelønn“) netvorí súčasť nákladov, ktoré by nórske orgány označili ako „náklady na reštrukturalizáciu“. Náhrada mzdy napriek tomu tvorila súčasť stimulov ponúkaných na motiváciu zamestnancov na ich prevod do spoločnosti Mesta AS. Treba sa na ňu pozerať z hľadiska potreby zníženia veľkosti pracovnej sily.

Zatiaľ čo zamestnanci prevedení z výrobného oddelenia stratili svoje postavenie štátnych zamestnancov, niektoré osobitné práva vyplývajúce z tohto postavenia sa však na určité obmedzené obdobie zachovali. Niektoré z týchto práv upravuje zákon o spoločnosti Mesta (57). V paragrafe 4 zákona o spoločnosti Mesta sa ustanovuje, že zamestnanci, ktorí budú prepustení počas obdobia troch rokov od nastúpenia do zamestnania v spoločnosti Mesta AS 1. januára 2003 a ktorí spĺňajú určité podmienky (napríklad minimálnu dĺžku zamestnania jeden rok), majú nárok na to, aby im bolo ponúknuté vhodné pracovné miesto v štátnej správe („fortrinnsrett til annen statlig stilling“) alebo ak im takéto pracovné miesto nemožno ponúknuť, právo na náhradu mzdy („ventelønn“).

Náhradu mzdy upravuje zákon o štátnych zamestnancoch (58). Je to opatrenie, na základe ktorého štátni zamestnanci, ktorí dostali výpoveď z dôvodov nadbytočnosti a ktorým nebolo ponúknuté iné vhodné zamestnanie, majú nárok (za podmienok a časových obmedzení ustanovených v zákone) na 2/3 mzdy ku dňu podania výpovede.

Hoci náklady súvisiace s náhradou mzdy najprv tvorili súčasť nákladov na reštrukturalizáciu, ministerstvo práce neskôr rozhodlo, že pri zisťovaní veľkosti vlastného imania spoločnosti Mesta AS by sa radšej mali brať do úvahy odhadované náklady. Inými slovami, finančné prostriedky na financovanie príslušných nákladov by štát vložil do spoločnosti Mesta AS ako vlastné imanie (59). Dôvodom tohto prístupu bolo, že financovanie prostredníctvom vlastného imania by viedlo k opatrnejšiemu využívaniu výpovedí ako nástroja na reorganizáciu novej spoločnosti. Namiesto toho sa mali využívať iné (lacnejšie) nástroje reorganizácie, ako napríklad pracovné voľno s nižšou mzdou a súbor dôchodkových opatrení atď.

Zatiaľ čo sa pôvodne predpokladalo, že systém náhrady mzdy by sa vzťahoval na 450 zamestnancov s celkovými nákladmi 512 mil. NOK (60), tento odhad sa v októbri 2002 aktualizoval a zmenil sa na 150 zamestnancov s celkovými nákladmi približne 150 mil. NOK (61). Preto sa pri určovaní vlastného imania spoločnosti Mesta AS zobrala do úvahy táto suma.

Spoločnosť Mesta AS využila ďalej uvedené (lacnejšie) alternatívy znižovania pracovných síl (62) s cieľom udržať náklady na minimálnej úrovni. Nórske orgány vysvetlili, že aj napriek tomu kumulované náklady na tieto opatrenia a náhradu mzdy dosiahli celkovo 359 mil. NOK (z čoho 255,1 mil. NOK sa vynaložilo do 21. decembra 2008) a tak vysoko prekročili sumu vloženú do vlastného imania spoločnosti na krytie týchto nákladov.

| | Súbor opatrení pri skončení pracovného pomeru je úprava, na základe ktorej zamestnanci skončia pracovný pomer bez toho, aby získali náhradu mzdy, namiesto toho však dostanú až ročný plat, ako aj finančnú pomoc na nájdenie iného zamestnania. |
| --- | --- |

Súbor opatrení pri skončení pracovného pomeru je úprava, na základe ktorej zamestnanci skončia pracovný pomer bez toho, aby získali náhradu mzdy, namiesto toho však dostanú až ročný plat, ako aj finančnú pomoc na nájdenie iného zamestnania.

| | Súbor opatrení pri odchode do dôchodku je úprava, na základe ktorej zamestnanci skončia pracovný pomer vo veku 62 rokov a za to im bude garantovaný plat vo výške 66 % až do veku odchodu do dôchodku 67 rokov a právo naďalej využívať počas tohto obdobia bežné dôchodkové práva. |
| --- | --- |

Súbor opatrení pri odchode do dôchodku je úprava, na základe ktorej zamestnanci skončia pracovný pomer vo veku 62 rokov a za to im bude garantovaný plat vo výške 66 % až do veku odchodu do dôchodku 67 rokov a právo naďalej využívať počas tohto obdobia bežné dôchodkové práva.

| | Pracovné voľno so zníženou mzdou je úprava na motiváciu zamestnancov, ktorí by v období rokov od 2003 do 2005 dosiahli nárok na predčasný dôchodok (vo veku 60 rokov), aby skončili pracovný pomer skôr tým, že by sa takýmto zamestnancom ponúkla možnosť skončiť pracovný pomer okamžite, pričom by sa im vyplácalo 66 % mzdy až do času, keď by nadobudli nárok na predčasný dôchodok. |
| --- | --- |

Pracovné voľno so zníženou mzdou je úprava na motiváciu zamestnancov, ktorí by v období rokov od 2003 do 2005 dosiahli nárok na predčasný dôchodok (vo veku 60 rokov), aby skončili pracovný pomer skôr tým, že by sa takýmto zamestnancom ponúkla možnosť skončiť pracovný pomer okamžite, pričom by sa im vyplácalo 66 % mzdy až do času, keď by nadobudli nárok na predčasný dôchodok.

2.3.   HODNOTA STROJOV A ZARIADENÍ (ĎALEJ LEN „STROJE“) A NEHNUTEĽNOSTÍ A BUDOV (ĎALEJ LEN „NEHNUTEĽNOSTI“) V POČIATOČNEJ SÚVAHE

Nasleduje prehľad postupu stanovovania hodnoty dlhodobých aktív v konečnej verzii počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS. Na účely tohto postupu boli najatí dvaja audítori. Verejná správa ciest si najala spoločnosť Ernst & Young na zriadenie novej spoločnosti, zatiaľ čo ministerstvo dopravy a komunikácii si najalo spoločnosť Deloitte & Touche na účely kontroly kvality stanovenia hodnoty aktív a návrhu počiatočnej súvahy, ako aj overenie postupu, metód a zásad použitých v tomto kontexte. Spoločnosť Ernst & Young sa potom stala audítorom spoločnosti Mesta AS.

V krátkosti: v máji 2002 audítori začali stanovovanie hodnoty aktív na základe zásady simulovanej kontinuity (t. j. zrekonštruovanej účtovnej hodnoty), ale v auguste 2002 zmenili zásadu oceňovania na „skutočnú hodnotu“. Uskutočnilo sa individuálne (alebo skupinové) ocenenie tak strojov, ako aj nehnuteľností (podrobne opísané v časti 2.3.1). V októbri 2002 audítori vykonali ocenenie reálnej hodnoty celej činnosti spoločnosti Mesta AS na základe metódy diskontovaných peňažných tokov (podobne opísanej v časti 2.3.2). Z diskontovaných peňažných tokov vyplynulo, že celková hodnota podnikateľských činností (t. j. prevádzkový kapitál) bola nižšia ako hodnota vyplývajúca z ocenenia jednotlivých aktív. Keďže v nórskom zákone o spoločnostiach s ručením obmedzením sa ustanovuje, že vlastné imanie nemôže prevýšiť celkovú hodnotu podniku, hodnota jednotlivých aktív (alebo skupín aktív) sa znížila.

2.3.1.   
  Samostatné stanovenie hodnoty aktív

vi)   Stroje

Verejná správa ciest, spoločnosť Andersen & Co AS, právny zástupca nórskej vlády, spoločnosti ViaNova a Skagerak Forsikringsmegling AS vypracovali na účely stanovenia hodnoty aktív správu z 10. mája 2002 nazvanú Počiatočná súvaha

   (63). Hodnotenie v zásade vychádzalo z „účtovnej hodnoty“. Keďže sa však na štátnu správu nevzťahuje zákon o účtovníctve (64), hodnoty uvedené v účtovných knihách výrobného oddelenia sa museli rekonštruovať na hodnoty, aké by v účtovných knihách boli, ak by sa na výrobné oddelenie vzťahoval všeobecný zákon o účtovníctve (65). Zásadou pri hodnotení teda bolo skôr „vytvorenie účtovnej hodnoty so spätnou platnosťou“ alebo jednoducho „simulovaná kontinuita“. Na základe toho sa hodnota strojov uvedená v účtovných knihách výrobného oddelenia upravila 1. januára 2002 z 1 111 mil. NOK na 866 mil. NOK. Táto hodnota sa 1. januára 2003 ďalej upravila na 747 mil. NOK.

V následnej správe z augusta 2002 nazvanej Počiatočná súvaha

   (66), ktorú vypracovala Verejná správa ciest, spoločnosť Ernst & Young a spoločnosti Via Nova and Skagerak Forsikringsmegling AS, vyplýva, že v júli 2002 sa rozhodlo, že aktíva výrobného oddelenia, ktoré sa mali previesť na spoločnosť Mesta AS, by sa mali oceniť na základe zásady „skutočnej hodnoty“ namiesto „simulovanej kontinuity“, pretože prvá zásada oceňovania je transparentnejšia.

Neskoršia správa z decembra 2002 s názvom Dodatok k počiatočnej súvahe: Ocenenie aktív
  , ktorú vypracovala Verejná správa ciest a spoločnosti Ernst & Young, Via Nova, OPAK a Skagerak Forsikringsmegling AS, obsahuje hodnotu strojov vychádzajúcu zo skutočnej hodnoty (67). Na určenie skutočnej hodnoty sa použili dva prístupy. Pri určitej skupine strojov sa vychádzalo z účtovnej hodnoty ako je vedená v účtovnej evidencii štátnej správy upravenej o uplatnenie dane z pridanej hodnoty, čias odpisovania a určitého hodnotenia na základe vlastného uváženia. Pri ostatných skupinách strojov ich hodnoty vychádzali z externých hodnotení a cien (68). Skutočná hodnota sa takto odhadla na 572 mil. NOK, zatiaľ čo celková hodnota všetkých aktív sa odhadla na 1 162 mil. NOK (69).

Spoločnosť Ernst & Young následne vysvetlila, že výpočty uvedené v tejto správe, ktoré využívajú ako počiatočnú hodnotu simulovanú kontinuitu účtovnej hodnoty vo výške 747 mil. NOK na dosiahnutie skutočnej hodnoty 572 mil. NOK, sú zavádzajúce. Podľa spoločnosti Ernst & Young takéto výpočty netvorili súčasť postupu určovania skutočnej hodnoty strojov, ktoré sa mali previesť na spoločnosť Mesta AS.

vii)   Nehnuteľnosti

V správe nazvanej Počiatočná súvaha z mája 2002 bola účtovná hodnota nehnuteľností vedená 1. januára 2002 v účtovnej evidencii štátnej správy 596 mil. NOK. Po vyradení nehnuteľností, ktoré sa nemali previesť na spoločnosť Mesta AS, a úpravách na základe zásady simulovanej kontinuity sa ich hodnota odhadla na 277 mil. NOK.

Po zmene zásad oceňovania zo simulovanej kontinuity na skutočnú hodnotu nehnuteľnosti ocenila spoločnosť OPAK, nezávislý znalec na oceňovanie nehnuteľností. Nórske orgány predložili znalecký posudok z 28. augusta 2002, v ktorom spoločnosť OPAK ocenila 375 nehnuteľnosti približne na 336 mil. NOK (70). V následnej správe z 31. októbra 2002, ktorú vypracovala spoločnosť OPAK, sa zistilo, že po doplnení okrem iného 16 nehnuteľností sa približná hodnota nehnuteľnosti stanovila na 395 mil. NOK. Spoločnosť Ernst & Young vysvetlila, že následne, po vylúčení nehnuteľností, ktoré sa nemali previesť na spoločnosť Mesta AS, a po úpravách za prenajaté nehnuteľnosti (71) sa hodnota nehnuteľnosti zmenila na 331 mil. NOK (72).

Zo správy z decembra 2002 s názvom Dodatok k počiatočnej súvahe: Ocenenie aktív vidieť, že zatiaľ čo hodnota nehnuteľností vychádzajúca zo zásady simulovanej kontinuity bola 596 mil. NOK, uplatnením zásady skutočnej hodnoty vyšla hodnota 331 mil. NOK.

2.3.2.   
  Ocenenie na základe diskontovaných peňažných tokov

Súčasne, ale oddelene od individuálneho ocenenia aktív sa vykonalo stanovenie reálnej hodnoty celého podniku na základe metódy diskontovaných peňažných tokov, ktorá je zhrnutá v správe z októbra 2002 s názvom Stanovenie hodnoty, ktorú vypracovala spoločnosť Ernst & Young (73). V správe sa dospelo k záveru, že uplatnením metódy diskontovaných peňažných tokov sa zistilo, že prevádzkový kapitál (74) je približne 600 mil. NOK (s intervalom +/– 25 %). Analýza vychádzala z hodnotenia peňažných tokov za obdobie rokov 2003 – 2012 a za toto obdobie sa odhadla záporná súčasná hodnota vo výške 300 mil. NOK a konečná hodnota sa odhadla vo výške plus 900 mil. NOK (75). Miera návratnosti sa stanovila na úrovni 6,7 % nominálnej návratnosti celkových aktív po zdanení (76).

Spoločnosť vysvetlila, že prevádzkový kapitál (vo výške 600 mil. NOK) tvoria celkové aktíva po odpočítaní krátkodobého dlhu. Na porovnanie, odhad vyplývajúci z individuálneho ocenenia aktív bol 1 162 mil. NOK. Ak sa zo sumy 1 162 mil. NOK odpočíta krátkodobý dlh (vo výške 464 mil. NOK), prevádzkový kapitál (77) je 698 mil. NOK. Táto hodnota je vyššia ako prevádzkový kapitál 600 mil. NOK získaný na základe hodnotenia vychádzajúceho z reálnej hodnoty celého podniku (t. j. metódy diskontovaných peňažných tokov). V nórskom zákone o spoločnostiach s ručením obmedzením sa ustanovuje, že vlastné imanie nemôže prevýšiť celkovú hodnotu podniku, preto bolo potrebné znížiť hodnotu aktív (78). Spoločnosť Ernst & Young preto znížila hodnotu aktív s cieľom znížiť prevádzkový kapitál na 619 mil. NOK. Je to uvedené v tejto tabuľke (79):

| Fixné aktíva | 1 053 |
| --- | --- |
| Obežné aktíva | 109 |
| Krátkodobý dlh | (464) |
| Čisté aktíva | 698 |
| Úprava hodnoty strojov smerom nadol | (25) |
| Úprava hodnoty nehnuteľností smerom nadol | (54) |
| Celková úprava smerom nadol | (79) |
| Hodnota po úprave smerom nadol | 619 |
| Dlh (dôchodky) | 319 |
| Vlastné imanie | 300 |
| Vlastné imanie v hotovosti | 1 600 |
| Celkové vlastné imanie v počiatočnej súvahe | 1 900 |

Fixné aktíva

1 053

Obežné aktíva

109

Krátkodobý dlh

(464)

Čisté aktíva

698

Úprava hodnoty strojov smerom nadol

(25)

Úprava hodnoty nehnuteľností smerom nadol

(54)

Celková úprava smerom nadol

(79)

Hodnota po úprave smerom nadol

619

Dlh (dôchodky)

319

Vlastné imanie

300

Vlastné imanie v hotovosti

1 600

Celkové vlastné imanie v počiatočnej súvahe

1 900

Ako je zrejmé z uvedenej tabuľky, urobila sa úprava smerom nadol vo výške 79 mil. NOK. Z dôvodu vysokej nepresnosti hodnoty nehnuteľností a strojov sa pre tieto aktíva stanovili úpravy smerom nadol, ako je uvedené nižšie:

| Odhadovaná reálna hodnota strojov | 572 |
| --- | --- |
| Nákup | 44 |
| Úprava smerom nadol (+/–) | (25) |
| Hodnota v počiatočnej súvahe | 591 |
| Odhadovaná reálna hodnota nehnuteľností | 331 |
| Nákup | 4 |
| Úprava smerom nadol (+/–) | (54) |
| Hodnota v počiatočnej súvahe | 281 |

Odhadovaná reálna hodnota strojov

572

Nákup

44

Úprava smerom nadol (+/–)

(25)

Hodnota v počiatočnej súvahe

591

Odhadovaná reálna hodnota nehnuteľností

331

Nákup

4

Úprava smerom nadol (+/–)

(54)

Hodnota v počiatočnej súvahe

281

2.3.3.   
  Kontrola kvality

Spoločnosť Deloitte & Touche začala súčasne s postupom určenia reálnej hodnoty (v októbri 2002) výkon kontroly úplne prvých hodnotení aktív (na základe simulovanej kontinuity) v porovnaní s výsledkami diskontovaných peňažných tokov. Týmto spôsobom spoločnosť Deloitte & Touche zistila, že hodnota dlhodobých aktív (určená pomocou simulovanej kontinuity) sa musela znížiť z 1 137 mil. NOK (80) na 937 mil. NOK (t. j. o 200 mil. NOK) (81).

2.3.4.   
  Posúdenie hodnoty v konečnej verzii počiatočnej súvahy

V konečnej verzii počiatočnej súvahy z 1. januára 2003, ktorú vypracovala spoločnosť Mesta AS za pomoci spoločností Ernst & Young, ViaNova Plan a Trafikk AS (ktorá je pripojená ako príloha A), je uvedená celková hodnota dlhodobých aktív 977 mil. NOK (82).

Konečná verzia počiatočnej súvahy potvrdzuje, že hodnota strojov 572 mil. NOK uvedená v správe z decembra 2002 (nazvanej Dodatok k počiatočnej súvahe: Ocenenie aktív) bola upravená smerom nadol o 25 mil. NOK na 547 mil. NOK. Pripočítanie ďalších investícií a určité menšie úpravy viedli ku konečnej hodnote strojov 594 miliónov NOK.

Po nákupe určitých nehnuteľností v hodnote 4 mil. NOK bola hodnota nehnuteľností 335 mil. NOK a použitie metódy úpravy smerom nadol o 54 mil. NOK (ktorú si vyžiadal výsledok diskontovaných peňažných tokov) znamenalo, že hodnota nehnuteľností bola 281 mil. NOK.

2.4.   PREVOD DOČASNÝCH ZMLÚV A ICH HODNOTY V POČIATOČNEJ SÚVAHE

2.4.1.   
  Zákazky na výstavbu

Nórske orgány vysvetlili, že k 1. januáru 2003 všetky nové zákazky na výstavbu (na práce, ako sú cesty, tunely, prístavy a mosty) podliehali verejnému obstarávaniu.

Existujúce stavebné projekty sa však museli previesť na spoločnosť Mesta AS, aby sa zabezpečilo pokračovanie dokončenia prebiehajúcich stavebných projektov. Existujúce zákazky sa líšili, pokiaľ ide o komplexnosť a trvanie, ale platnosť všetkých sa skončila do jedného alebo dvoch rokov od zriadenia spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány vysvetlili, že zákazky na výstavbu boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za ceny pôvodne stanovené v zmluvách na tieto zákazky. Podľa názoru nórskych orgánov tieto ceny odrážali trhové ceny. Pred 1. januárom 2003 bola značná časť zákaziek na výstavbu zadaná na základe verejných súťaží a Verejná správa ciest preto získala určité skúsenosti s úrovňou trhových cien. Okrem toho sa ceny interných zmlúv o výstavbe medzi Verejnou správou ciest a výrobným oddelením museli stanovovať v súlade s vnútornými usmerneniami, ktoré obsahovali pravidlá, ako oceňovať interné zákazky (83). Podľa vnútorných usmernení mali skúsenosti získané so stanovovaním cien v rámci verejných súťaží tvoriť základ stanovovania cien interných zákaziek. Buď sa mali použiť priamo tieto ceny z verejných súťaží, alebo ceny interných zákaziek mali vychádzať z odhadov testovaných na súlad s cenami na trhu a (kde to prichádzalo do úvahy) mali sa znížiť na trhovú úroveň (84). V každom prípade všeobecná podmienka správy ciest bola, aby ceny stanovené v interných zmluvách odrážali úroveň cien na trhu (85). Nórske orgány napokon tiež objasnili, že okrem daní a poplatkov uložených za všetky služby, fiškálne a ostatné regulačné požiadavky nemali vplyv na cenu, za akú boli zmluvy prevedené (86).

Ceny, za aké boli zákazky na výstavbu prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli rovnaké, ako ceny použité na účely určenia príjmov zo zákaziek v analýze diskontovaných peňažných tokov.

2.4.2.   
  Zákazky na prevádzku a údržbu

Spoločnosť Mesta AS prevzala 102 existujúcich zákaziek na prevádzku a údržbu („funksjonsavtaler“) (87). Všetky tieto zákazky, ktoré sa týkali prác, ako je úprava povrchu ciest, značenie, odvodňovanie, posypávanie, ako aj ochrana pred záplavami a lavínami, sa mali skončiť maximálne do štyroch rokov, t. j. do tretieho štvrťroka 2006. Pokiaľ ide o trvanie, patria do štyroch kategórií uvedených ďalej v texte. Po skončení zákaziek na prevádzku a údržbu Verejná správa ciest zadala každý rok 1. septembra približne 25 % zákaziek v rámci verejnej súťaže týmto spôsobom:

—   kategória A: 24 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2003,

—   kategória B: 25 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2004,

—   kategória C: 27 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2005,

—   kategória D: 26 zákaziek, ktoré sa skončili v jeseni 2006.

Zatiaľ čo každá kategória zahŕňa zákazky pokrývajúce geografické oblasti, ktoré sú rovnomerne rozložené po celom Nórsku (aby sa zabezpečila stabilita poskytovania služieb), kategórie zodpovedajú aj úrovni náročnosti, pokiaľ ide o prácu, ktorá sa mala vykonať. V tomto ohľade kategória A zahŕňa najjednoduchšie zmluvné práce v malých oblastiach (t. j. v oblastiach, ktoré predstavujú minimálne problémy, pokiaľ ide o dopravné alebo poveternostné podmienky a typ cesty), zatiaľ čo kategória D zahŕňa zmluvné práce náročnej povahy, pokiaľ ide o cestu (ako sú napríklad cesty v horách alebo na útesoch), ako aj o dopravu a počasie. Kategórie B a C sa vzťahujú na zmluvné práce medzi týmito dvoma extrémami.

Nórske orgány vysvetlili, že ceny za služby poskytované na základe zmlúv o prevádzke a údržbe, uzatvorené s výrobným oddelením, sa ponechali aj po prevode zmlúv na spoločnosť Mesta AS.

2.4.3.   
  Hodnota, za akú boli zákazky prevedené

Ceny, za akých boli zákazky prevedené, vyplývajú z tabuľky vytvorenej v exceli a predloženej nórskymi orgánmi, ktorá sa podobá tabuľke, ktorú predtým predložila spoločnosť Veidekke ASA (88). Po rozhodnutí o začatí konania nórske orgány aktualizovali odhad celkovej ceny, za akú sa zákazky na výstavbu previedli na spoločnosť Mesta AS, z 2 960 mil. NOK na 2 942 mil. NOK (89). Nórske orgány aktualizovali aj odhad celkovej ceny, za akú sa na spoločnosť Mesta AS previedli zákazky na prevádzku a údržbu, z 5 750 mil. NOK na 5 866 mil. NOK. V prehľade sa neuvádza cena jednotlivých zákaziek.

2.4.4.   
  Úroveň cien vyplývajúca z následných verejných súťaží

Správa, ktorú zadalo a uverejnilo riaditeľstvo verejných ciest a spoločnosti ViaNova Plan a Trafikk AS, obsahuje analýzu cenovej úrovne zákaziek v decembri 2003 (ďalej len „správa spoločnosti ViaNova“). Zo správy spoločnosti ViaNova vyplýva, že veľa prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu prevedených na spoločnosť Mesta AS bolo v januári 2003 predmetom verejných súťaží. Jedným zo záverov správy bolo, že sa zdá, že úroveň cien prechodných zákaziek, ktoré boli predmetom verejnej súťaže počas roku 2003, bola o 32 % nižšia ako úroveň počiatočných nákladov porovnateľných prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS. Nórske orgány uviedli, že je správne, že Verejná správa ciest nezačala opätovné rokovania na účely získania zníženia cien v súvislosti so (zvyšnými) prechodnými zákazkami.

Nórske orgány predložili prehľad cien vyplývajúcich z verejných súťaží na zadanie zákaziek na prevádzku a údržbu v období rokov 2003 až 2006. Sumy uvedené v prehľade predloženom nórskymi orgánmi sú (s určitými nezrovnalosťami) podobné ako sumy uvedené v tabuľkovom formulári vytvorenom v exceli predloženom spoločnosťou Veidekke ASA, ktorý obsahuje aj tabuľku porovnávajúcu víťaznú (t. j. najnižšiu) ponuku v každom výberovom konaní s cenami, za aké boli zákazky prevedené. Z porovnania predloženého spoločnosťou Veidekke ASA vyplýva, že pokiaľ ide o zákazky zadané v rokoch 2003 až 2006, výsledné víťazné ceny boli vo všeobecnosti nižšie ako ceny, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS. Navyše, prehľad poukazuje aj na skutočnosť, že ceny predložené v ponukách, ktoré (samotná) spoločnosť Mesta AS predložila v následných výberových konaniach, sú nižšie ako ceny, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS (90).

| (v mil. NOK) |
| --- |
| Rok výberového konania | Víťazná cena | Suma, o ktorú cena prevedenej zákazky prevyšuje víťaznú cenu | Suma, o ktorú cena prevedenej zákazky prevyšuje ponuky spoločnosti Mesta AS |
| 2003 | 1 226,6 | 94 | 67 |
| 2004 | 1 605,2 | 328 | 282 |
| 2005 | 1 857,1 | 760 | 563 |
| 2006 | 7 455,5 | 948 | 900 |

(v mil. NOK)

Rok výberového konania

Víťazná cena

Suma, o ktorú cena prevedenej zákazky prevyšuje víťaznú cenu

Suma, o ktorú cena prevedenej zákazky prevyšuje ponuky spoločnosti Mesta AS

2003

1 226,6

94

67

2004

1 605,2

328

282

2005

1 857,1

760

563

2006

7 455,5

948

900

Prehľad zákaziek na prevádzku a údržbu zadaných vo verejných súťažiach v rokoch 2003 až 2006, ktoré predložili orgány, ukazuje, že spoločnosť Mesta AS vyhrala 14 z 24 zákaziek zadaných vo verejných súťažiach v roku 2003. Spoločnosť Mesta AS vyhrala v roku 2004 13 z 25 zákaziek, zatiaľ čo v roku 2005 vyhrala 20 z 29 zákaziek. V roku 2006 vyhrala spoločnosť Mesta AS 21 z 30 zákaziek (91). To znamená, že z celkového počtu 108 zákaziek získala spoločnosť Mesta AS 68 zákaziek, čo predstavuje približne 62,7 %.

2.4.5.   
  Predchádzajúce cenové preskúmania a skúsenosti Verejnej správy ciest

Nórske orgány vysvetlili, že pred založením spoločnosti Mesta AS nórsky parlament podporil päť skúšobných/pilotných zákaziek, ktoré Verejná správa ciest plánovala zadať prostredníctvom verejných súťaží. Orgány vysvetlili, že výsledné ceny sa použili na interné hodnotenie tohto typu zákaziek (tak v období pred, ako aj po rozhodnutí o zriadení spoločnosti Mesta AS v roku 2001). Tieto ceny sa však nepoužili ako základ na stanovenie cien prechodných zákaziek. Na žiadosť dozorného úradu o odôvodnenie prečo, nórske orgány vysvetlili, že sa rozhodlo, že hodnota prechodných zákaziek by sa mala určiť na základe nákladov na zákazky.

Podľa orgánov boli víťazné ceny piatich skúšobných/pilotných zákaziek takéto:

| — | Bærum (1998) päť rokov: 74 940 000 NOK |
| --- | --- |

—

Bærum (1998) päť rokov: 74 940 000 NOK

| — | Nedre Romerike (1999) päť rokov: 56 000 000 NOK |
| --- | --- |

—

Nedre Romerike (1999) päť rokov: 56 000 000 NOK

| — | Ibestad Dyrøy (1999) päť rokov: 30 418 400 NOK |
| --- | --- |

—

Ibestad Dyrøy (1999) päť rokov: 30 418 400 NOK

| — | Lågendalen (2000) štyri roky: 45 706 323 NOK |
| --- | --- |

—

Lågendalen (2000) štyri roky: 45 706 323 NOK

| — | Våler og Åsnes (2001) päť rokov: 39 018 023 NOK. |
| --- | --- |

—

Våler og Åsnes (2001) päť rokov: 39 018 023 NOK.

V decembri 2000 vydala Verejná správa ciest správu, v ktorej preskúmala konkurencieschopnosť služieb prevádzky a údržby výrobného oddelenia (92). Správa obsahuje predbežné výsledky z augusta 2000 a schopnosť konkurovať sa vypočítala na základe zistenia vzťahu medzi vypočítanými nákladmi na zákazku a dohodnutou cenou. V prípade zákaziek výrobného oddelenia tieto náklady predstavovali 94 % ceny, zatiaľ čo pokiaľ ide o zmluvy uzatvorené so súkromnými podnikateľmi, tieto náklady predstavovali 71 % ceny. Zdá sa, že skúšobné/pilotné zákazky tvorili základ, ktorý viedol k tomuto záveru. Na strane 7 správy je zákazka Bærum uvedená ako zákazka s priemernou ročnou hodnotou 15 mil. NOK a bola výsledkom verejnej súťaže. Tento údaj je výsledkom ceny na 1 km zo 125 000 × 120 km ciest, čo sa rovná 15 mil. NOK (alebo 75 mil. NOK počas piatich rokov) (93). Zákazka Nedre Romerike je v správe uvedená s ročnou hodnotou 11,2 mil. NOK. Cena na 1 km je 50 000 × 198 km ciest, čo sa rovná 9,9 mil. NOK (alebo 49,5 mil. NOK počas piatich rokov) (94).

Okrem toho z otázok parlamentného výboru pre dopravu adresovaných ministerstvu dopravy v rokoch 1999 – 2000 týkajúcich sa situácie Verejnej správy ciest vyplýva, že spoločnosť Akershus vykonala analýzu, ktorá ukázala, že úroveň cien zákaziek na prevádzku a údržbu bola o 20 % – 25 % vyššia ako úroveň cien súkromných zákaziek (95). Navyše v tlačovej správe zo 17. apríla 2001 Verejná cestná správa poukazuje na skutočnosť, že porovnanie štyroch zákaziek, v rámci ktorých súkromní prevádzkovatelia poskytli služby prevádzky a údržby na jednej strane, so zákazkami, na základe ktorých výrobné oddelenie poskytlo zodpovedajúce služby na strane druhej, ukázalo, že najnižšia cenová ponuka spomedzi súkromných poskytovateľov bola okolo 15 % až 20 % nižšia ako ponuka výrobného oddelenia.

2.4.6.   
  Prechodné zákazky a počiatočná súvaha

Nórske orgány vysvetlili, že prechodné zákazky boli aktívami, ktoré tvorili súčasť diskontovaných peňažných tokov, a preto boli zobrané do úvahy pri hodnotení celkovej hodnoty spoločnosti Mesta AS. Na základe výsledkov diskontovaných peňažných tokov však hodnota portfólia zákaziek (96) bola príliš nízka, aby jej bola priradená akákoľvek hodnota (97).

2.4.7.   
  Prechodná povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme

Nórske orgány vysvetlili, že v súlade s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP nórske orgány uložili spoločnosti Mesta AS 1. januára 2003 povinnosť vykonávať služby vo verejnom záujme v podobe služieb prevádzky a údržby na vnútroštátnych cestách. Povinnosť sa postupne končila, až 1. septembra 2006 prestala platiť úplne. Úloha poskytovať služby vo verejnom záujme je podrobne opísaná v správe o normách prevádzky a údržby vydaných Verejnou správou ciest v roku 1999 (a aktualizovaných v roku 2003) (98). V správe sa stanovujú základné požiadavky na zabezpečenie toho, aby úroveň prác prevádzky a údržby bola dostatočná na zachovanie bezpečnosti ciest prostredníctvom stanovenia konkrétnych noriem alebo činností v súvislosti s tunelmi, odvodňovacími systémami, pokrytím ciest, mostmi, prístavnými hrádzami a chodníkmi (ďalej len „normalizačná správa“) (99). V normalizačnej správe sa stanovujú aj konkrétne normy týkajúce sa spoľahlivej zimnej údržby na zabezpečenie udržania bezpečnosti ciest. Úloha poskytovať služby bola spoločnosti Mesta AS zverená prostredníctvom ustanovení uvedených v každej zmluve na zákazku zadanú spoločnosti Mesta AS s uvedením prehľadu príslušných noriem a s odkazom na správu o normalizácii prevádzky a údržby.

Nórske orgány vysvetlili, že zverenie úlohy vykonávať už opísané služby vo verejnom záujme spoločnosti Mesta AS malo zaručiť dostatočnú úroveň bezpečnosti ciest do septembra 2006. Orgány v tomto ohľade vysvetlili, že Verejná správa ciest je zodpovedná za bezpečnosť ciest a zabezpečenie minimálnej úrovne ich bezpečnosti dohľadom a sledovaním opráv a údržby (100). Táto úloha do 1. januára 2003 zahŕňala najmä sledovanie prác jedného poskytovateľa služieb, t. j. výrobného oddelenia. Po tomto dátume však táto úloha dostala novú dimenziu, pretože práce na údržbe ciest podliehali verejným súťažiam, a teda ich vykonávalo niekoľko rozličných poskytovateľov služieb. V tomto ohľade z prípravných legislatívnych prác vyplýva, že dôvodom postupného otváranie trhu bolo zabezpečiť, aby Verejná správa ciest mohla naďalej primerane kontrolovať a zabezpečovať, aby sa úroveň a bezpečnosť ciest udržala na uspokojivej úrovni (101).

Nórske orgány ďalej vysvetlili, že to bolo aj motiváciou pre zadávanie najrizikovejších a najnáročnejších zákaziek vo verejných súťažiach až na konci tohto procesu, zatiaľ čo jednoduchšie a menšie zákazky sa zadávali vo verejných súťažiach ako prvé (102). Ponechaním najnáročnejších zákaziek nakoniec Verejná správa ciest získala dostatočné skúsenosti s dohľadom a sledovaním niekoľkých poskytovateľov služieb po prvých kolách verejných súťaží. Verejná správa ciest preto mala najlepšie možné podmienky na zachovanie kontroly nad úrovňou bezpečnosti ciest v čase zadania najnáročnejších zákaziek vo verejných súťažiach (103).

Pokiaľ ide o úhradu náhrady za služby vo verejnom záujme nórske orgány predložili tabuľky uvedené ďalej v texte, ktoré poskytujú prehľad nákladov, príjmov a miery návratnosti v súvislosti so službami poskytovanými spoločnosťou Mesta AS v rámci prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu (104). V tejto súvislosti nórske orgány vysvetlili, že spoločnosť Mesta AS viedla počas rokov 2003 až 2006 účty za každú prechodnú zákazku osobitne. Preto všetky príjmy (a náklady) uvedené v nasledujúcich tabuľkách priamo súvisia s prechodnými zákazkami na prevádzku a údržbu.

Z tabuľky 1 vyplýva, že pokiaľ ide o celkový kapitál investovaný do spoločnosti Mesta AS, kapitál sa rozdelil na prechodné zákazky na prevádzku a údržbu rovnakým podielom, akým sa príjmy z prechodných zákaziek podieľajú na celkových príjmoch.

Mesta AS – rozdelenie kapitálu

| (v mil. NOK) |
| --- |
| |Kapitál spolu | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| Počiatočný zostatok | 2 686 | 3 989 | 4 291 | 4 643 |
| Konečný zostatok | 3 989 | 4 291 | 4 643 | 4 340 |
| Priemer | 3 338 | 4 140 | 4 467 | 4 492 |
| Celkový obrat spoločnosti Mesta | 6 386 | 5 899 | 6 076 | 4 492 |
| Celkový obrat prevádzky a údržby | 3 645 | 3 613 | 3 235 | 3 253 |
| Podiel obratu prevádzky a údržby na celkovom obrate | 57 % | 61 % | 53 % | 55 % |
| Kapitál vyčlenený na prevádzku a údržbu | 1 905 | 2 536 | 2 378 | 2 460 |
| Podiel kapitálu na prevádzku a údržbu vyčleneného na prechodné zákazky (v %) | 96 % | 81 % | 60 % | 30 % |
| Podiel kapitálu na prevádzku a údržbu vyčleneného na prechodné zákazky (v NOK) | 1 835 | 2 050 | 1 437 | 748 |

(v mil. NOK)

|Kapitál spolu

2003

2004

2005

2006

Počiatočný zostatok

2 686

3 989

4 291

4 643

Konečný zostatok

3 989

4 291

4 643

4 340

Priemer

3 338

4 140

4 467

4 492

Celkový obrat spoločnosti Mesta

6 386

5 899

6 076

4 492

Celkový obrat prevádzky a údržby

3 645

3 613

3 235

3 253

Podiel obratu prevádzky a údržby na celkovom obrate

57 %

61 %

53 %

55 %

Kapitál vyčlenený na prevádzku a údržbu

1 905

2 536

2 378

2 460

Podiel kapitálu na prevádzku a údržbu vyčleneného na prechodné zákazky (v %)

96 %

81 %

60 %

30 %

Podiel kapitálu na prevádzku a údržbu vyčleneného na prechodné zákazky (v NOK)

1 835

2 050

1 437

748

V nasledujúcej tabuľke je uvedený prehľad nákladov, príjmov a skutočnej miery návratnosti dosiahnutej spoločnosťou Mesta AS na základe prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu počas rokov 2003 až 2006. Nórske orgány uviedli, že v súvislosti s prechodnými zákazkami na prevádzku a údržbu nebola vopred stanovená žiadna konkrétna miera návratnosti.

Mesta AS: Príjmy, náklady a miera návratnosti za prechodné zákazky na prevádzku a údržbu

| (v mil. NOK) |
| --- |
| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Spolu |
| Príjmy | 2 116 | 1 871 | 1 293 | 586 | 5 866 |
| Zisk pred zdanením (105) | 277 | 175 | 199 | 151 | 802 |
| Zisk po zdanení: | 199 | 126 | 144 | 108 | 577 |
| Ziskové rozpätie | 9 % | 7 % | 11 % | 18 % | |
| Kapitál vyčlenený na prechodné zákazky | 1 835 | 2 050 | 1 437 | 748 | 6 070 |
| Skutočná návratnosť kapitálu | 10,86 % | 6,15 % | 9,98 % | 14,50 % | |

(v mil. NOK)

2003

2004

2005

2006

Spolu

Príjmy

2 116

1 871

1 293

586

5 866

Zisk pred zdanením (105)

277

175

199

151

802

Zisk po zdanení:

199

126

144

108

577

Ziskové rozpätie

9 %

7 %

11 %

18 %

Kapitál vyčlenený na prechodné zákazky

1 835

2 050

1 437

748

6 070

Skutočná návratnosť kapitálu

10,86 %

6,15 %

9,98 %

14,50 %

Nórske orgány vysvetlili, že priemerná miera návratnosti na trhu prevádzky a údržby, t. j. „referenčná miera návratnosti“, sú vážené priemerné náklady na kapitál (weighted average cost of capital – WACC) po zdanení 8,4 % (106).

V nasledujúcej tabuľke je uvedený prehľad o zložení referenčnej miery návratnosti.

Zloženie referenčnej miery návratnosti

| Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC) | |
| --- | --- |
| Bezrizikový úrok pred zdanením (107) | 3,85 % |
| Prémia za riziko podielu na trhu (108) | 5,00 % |
| Celkový kapitál beta | 0,90 |
| Čistý dlh/vlastné imanie |
| Vlastné imanie beta | 1 |
| Náklady na čisté imanie po zdanení | 8,85 % |
| Náklady na kapitál zvonku |
| Bezrizikový úrok pred zdanením | 3,85 % |
| Prémia za úver | 2,50 % |
| Náklady na kapitál zvonku pred zdanením | 6,35 % |
| Daňová sadzba | 28 % |
| Náklady na kapitál zvonku po zdanení | 4,57 % |
| Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC) |
| Náklady na vlastné imanie | 8,85 % |
| Podiel vlastného imania | 90 % |
| Vážené náklady na čisté imanie po zdanení | 8,00 % |
| Náklady na kapitál zvonku po zdanení | 4,6 % |
| Podiel kapitálu zvonku | 10 % |
| Vážené náklady na kapitál zvonku po zdanení | 0,5 % |
| Náklady WAAC na celkový kapitál po zdanení | 8,42 % |

Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC)

Bezrizikový úrok pred zdanením (107)

3,85 %

Prémia za riziko podielu na trhu (108)

5,00 %

Celkový kapitál beta

0,90

Čistý dlh/vlastné imanie

Vlastné imanie beta

1

Náklady na čisté imanie po zdanení

8,85 %

Náklady na kapitál zvonku

Bezrizikový úrok pred zdanením

3,85 %

Prémia za úver

2,50 %

Náklady na kapitál zvonku pred zdanením

6,35 %

Daňová sadzba

28 %

Náklady na kapitál zvonku po zdanení

4,57 %

Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC)

Náklady na vlastné imanie

8,85 %

Podiel vlastného imania

90 %

Vážené náklady na čisté imanie po zdanení

8,00 %

Náklady na kapitál zvonku po zdanení

4,6 %

Podiel kapitálu zvonku

10 %

Vážené náklady na kapitál zvonku po zdanení

0,5 %

Náklady WAAC na celkový kapitál po zdanení

8,42 %

Odkaz na mieru návratnosti 8,42 % vychádza z hodnoty beta 1, ktorá bola pevne stanovená s odvolaním sa na:

| — | sledovanie hodnoty beta počas obdobia 40 mesiacov (2002 – 2007) 15 porovnateľných spoločností (ako napríklad Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (109), |
| --- | --- |

—

sledovanie hodnoty beta počas obdobia 40 mesiacov (2002 – 2007) 15 porovnateľných spoločností (ako napríklad Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (109),

| — | mieru návratnosti korelovanú na základe Indexu všetkých krajín na svete spoločnosti Morgan Stanleys (110), |
| --- | --- |

—

mieru návratnosti korelovanú na základe Indexu všetkých krajín na svete spoločnosti Morgan Stanleys (110),

| — | predpokladalo sa, že podiel vlastného imania bol v súlade s priemerom za daný sektor (na základe 15 porovnateľných spoločností) (111). |
| --- | --- |

—

predpokladalo sa, že podiel vlastného imania bol v súlade s priemerom za daný sektor (na základe 15 porovnateľných spoločností) (111).

Napokon v nasledujúcej tabuľke je uvedený rozdiel medzi referenčnou mierou návratnosti a skutočnou návratnosťou, ktorú spoločnosť Mesta AS dosiahla v príslušných rokoch zo zákaziek na prevádzku a údržbu.

Miera návratnosti

| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Spolu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mesta: miera návratnosti | 10,86 % | 6,15 % | 9,98 % | 14,5 % | |
| Referenčná miera návratnosti | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | |
| Prebytočná návratnosť | 2,44 % | –2,27 % | 1,56 % | 6,08 % | |
| Prebytočná návratnosť (v mil. NOK) | 44,8 | –46,4 | 22,5 | 45,5 | 66,4 |

2003

2004

2005

2006

Spolu

Mesta: miera návratnosti

10,86 %

6,15 %

9,98 %

14,5 %

Referenčná miera návratnosti

8,42 %

8,42 %

8,42 %

8,42 %

Prebytočná návratnosť

2,44 %

–2,27 %

1,56 %

6,08 %

Prebytočná návratnosť (v mil. NOK)

44,8

–46,4

22,5

45,5

66,4

2.5.   SPRÁVNE A REGISTRAČNÉ POPLATKY

Podľa zákona o spoločnosti Mesta AS nehnuteľnosť prevedená z výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS sa mala zapísať do nórskeho katastra nehnuteľností ako „zmena mena“ (112). To znamená, že nehnuteľnosti spoločnosti Mesta AS boli zapísané do katastra nehnuteľností bez toho, aby spoločnosť musela zaplatiť správne a registračné poplatky, ktoré sú obvykle splatné v prípade prevodu vlastníckeho práva k majetku v Nórsku (113).

Administratívna prax v Nórsku, uvádzaná ako „zásada kontinuity“, umožňuje oslobodenie od platenia správnych a registračných poplatkov v prípadoch, keď sa predpokladá, že podnik v určitej podobe „pokračuje“. Ministerstvo spravodlivosti vydalo dva obežníky o uplatňovaní zásady kontinuity. Podľa prvého obežníka, ktorý bol platný od 1. januára 2003, táto zásada sa môže využiť len v prípade fúzií spoločností s ručením obmedzeným (114). Druhý obežník rozšíril k 1. júlu 2005 túto prax aj na delenie spoločností a zmeny formy spoločností (115).

2.6.   DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA

Dozorný úrad prijal 18. júla 2007 rozhodnutie o začatí konania s cieľom začať formálne zisťovanie na základe predbežného zistenia, že opatrenia prijaté v súvislosti so zriadením spoločnosti Mesta AS by mohli zahŕňať štátnu pomoc, ktorá by nespĺňala žiadnu z výnimiek ustanovených v Dohode o EHP (116). Dozorný úrad mal preto pochybnosti o tom, či príslušné opatrenia možno považovať za zlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP. Príslušné opatrenia sa týkajú reštrukturalizačných opatrení, stanovenia hodnoty aktív, prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS a neuhradenia správnych a registračných poplatkov.

3.   PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN

Po prijatí rozhodnutia o začatí konania boli doručené pripomienky štyroch zainteresovaných strán, na základe ktorých dozorný úrad a jednotlivé zainteresované strany viedli komplexný dialóg o predmetných otázkach.

3.1.   ARNTZEN DE BESCHE – MESTA AS

Právnická firma Arntzen de Besche („Arntzen“) predložila pripomienky v mene spoločnosti Mesta AS.

K otázke štátnej náhrady za reštrukturalizačné opatrenia spoločnosť Arntzen uviedla, že hlavnou otázkou je, či náklady predstavujú záväzok štátu. Ak to tak nie je, ide len o to, či sa náklady na reštrukturalizáciu môžu považovať za súčasť bežného rozpočtu spoločnosti Mesta AS a či náhrada týchto nákladov predstavuje ekonomickú výhodu. Na základe rozsudku vo veci „Combus“ rozhodujúcou otázkou je, či táto náhrada „zmierňuje záťaž, ktorú obvykle preberá rozpočet podniku“, a či je to len odpustenie týchto nákladov, čo predstavuje ekonomickú výhodu (117).

Je potrebné rozlišovať medzi kompenzáciou: i) nákladov vynaložených pri bežnej činnosti spoločnosti a ii) uloženými nákladmi, ktoré preto neboli vynaložené pri bežnej činnosti spoločnosti a nezodpovedajú nákladovým záväzkom konkurentov. Náhrada druhého typu nákladov môže, ako v tomto prípade, len kompenzovať alebo neutralizovať štrukturálnu nevýhodu zabezpečením rovnakých podmienok pre všetkých, a preto nepredstavuje štátnu pomoc. Z toho dôvodu spoločnosť Arntzen tvrdí, že kompenzácia reštrukturalizačných opatrení spoločnosti Mesta AS je v podstate štátnym záväzkom s cieľom kompenzovať štrukturálnu nevýhodu, a preto nepredstavuje štátnu pomoc.

V prípade, ak dozorný úrad zistí, že reštrukturalizačné opatrenia zahŕňajú štátnu pomoc, spoločnosť Arntzen uvádza, že pomoc je zlučiteľná, pretože umožňuje spoločnosti Mesta AS konkurovať za rovnakých podmienok na trhu, ktorý sa práve otvoril hospodárskej súťaži. Keďže výrobná zložka spoločnosti Mesta AS bola predtým štátnym poskytovateľom služieb, spoločnosť Mesta AS bola zriadená s organizačnou štruktúrou nevhodnou pre hospodársku súťaž. Bez kompenzácie by bola konkurenčná pozícia spoločnosti Mesta AS ovplyvnená. Komisia vo svojom rozhodnutí o spoločnosti „Destia“ uviedla názor, že otvorenie trhu je cieľom spoločného záujmu Spoločenstva (118). Navyše cieľom usmernení o štátnej pomoci súvisiacich s uviaznutými nákladmi je uľahčovať podnikom prechod na konkurenčný trh. Pomoc (obmedzená v čase a účinkoch) na dosiahnutie spoločného cieľa uľahčenia prechodu z uzavretého trhu na (čiastočne) liberalizovaný trh je v spoločnom záujme a slúži na vyváženie narušenia hospodárskej súťaže. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na skutočnosť, že spoločnosť Mesta AS musí splatiť všetky prípadné prebytočné finančné prostriedky súvisiace s reštrukturalizáciou.

Pokiaľ ide o hodnotenie strojov, spoločnosť Arntzen tvrdí, že po zmene zásady oceňovania z účtovnej hodnoty na skutočnú hodnotu potvrdila analýza diskontovaných peňažných tokov hodnotu podniku vo výške 600 mil. NOK. Priradenie hodnoty aktívam nemení celkovú hodnotu, a preto nevznikajú v tejto súvislosti otázky o štátnej pomoci. Na základe výsledkov analýzy diskontovaných peňažných tokov sa hodnota aktív (vrátane krátkodobého dlhu) znížila zo skutočnej hodnoty 698 mil. NOK na 619 mil. NOK. Preto úprava predstavovala 79 mil. NOK, a nie 200 mil. NOK.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť Arntzen tvrdí, že spoločnosť Mesta AS získala len náhradu nákladov na poskytovanie služieb na základe príslušných zmlúv, a preto nezískala žiadnu ekonomickú výhodu v zmysle pravidiel o štátnej pomoci. Spoločnosť Arntzen ďalej tvrdí, že na účely preukázania výhody dozorný úrad musí stanoviť referenčnú cenu, ktorá bude pri porovnaní so skutočnou cenou zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS predstavovať ekonomickú výhodu. Bolo by to len v prípade, ak dozorný úrad preukáže, že podniky existujúce 1. januára 2003 mohli poskytnúť podobné služby za nižšiu cenu a že ceny, za akých boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli nadhodnotené. Dôkazné bremeno nesie dozorný úrad.

Spoločnosť Arntzen ďalej tvrdí, že 1. januára 2003 v skutočnosti neexistovala žiadna trhová cena, pretože všetky služby prevádzky a údržby sa vykonávali interne a 1. januára 2003 zriadením spoločnosti Mesta AS vznikol de facto monopol. Ceny vyplývajúce z verejných súťaží na pilotné projekty sa nemôžu použiť ako referenčné ceny. Po prvé dozorný úrad nepreukázal, že ostatné podniky boli skutočne pripravené a schopné poskytnúť príslušné služby za nižšiu cenu. Berúc do úvahy význam tohto prípadu, by dozorný úrad mal vykonať podrobné preskúmanie, či ostatné podniky boli skutočne pripravené poskytnúť príslušné služby za nižšiu cenu. Len v takom prípade by išlo o poskytnutie štátnej pomoci. Po druhé, zatiaľ čo úrovne cien vyplývajúce z verejných súťaží na pilotné zákazky boli nižšie ako ceny, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS, tieto dve skupiny zákaziek nie sú podobné. To znamená, že pilotné zákazky sa nemôžu považovať za zákazky reprezentujúce trhovú cenu. V tejto súvislosti treba poznamenať, že pôvodná zmluvná cena jednej z pilotných zákaziek, t. j. zákazky na Bærum, sa zvýšila o 25 % z dôvodu dodatočných prác. Veľká časť takýchto dodatočných prác je zahrnutá v základnej cene prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS. Napokon dozorný úrad nemá informácie, ktoré by dokazovali, že podniky, ktoré vyhrali pilotné zákazky alebo zákazky zadané v rámci verejných súťaží po roku 2003, skutočne kryjú svoje náklady na poskytovanie služieb. Ak by podniky nekryli svoje náklady, nebolo by to efektívne otvorenie trhu.

3.2.   THOMMESSEN – VEIDEKKE ASA

Právnická firma Thommessen Krefting Greve Lund AS („Thommessen“) predložila argumenty v mene spoločnosti Veidekke ASA.

Pokiaľ ide o reštrukturalizačné opatrenia, spoločnosť Thommessen tvrdí, že v rozsudku vo veci Combus sa uvádza, že štátne financovanie neefektívnych nákladov, ktoré vznikli v dôsledku predchádzajúcich pracovnoprávnych predpisov, nepredstavuje štátnu pomoc za predpokladu, že je primerané štrukturálnej nevýhode. Každá prípadná náhrada presahujúca rozdiel medzi nákladmi štrukturálnej nevýhody a príslušnými nákladmi práce porovnateľného podniku je štátna pomoc. Štátna intervencia by nemala znižovať dôchodkové povinnosti spoločnosti Mesta AS, ktoré vznikli v minulosti, ale len zmierňovať štrukturálne nevýhody v budúcnosti (t. j. od roku 2003 ďalej). Spoločnosť Thommessen tvrdí, že spoločnosť Mesta AS bola za štrukturálne nevýhody kompenzovaná nadmerne. Dozorný úrad by mal preto overiť, či nadstav zamestnancov spoločnosti Mesta AS mal za následok nejaké výhody pre spoločnosť, čo by znamenalo, že štrukturálna nevýhoda (nadstavu zamestnancov) bola nadhodnotená. Inými slovami, dozorný úrad musí vysvetliť, či nevýhoda v podobe nadstavu zamestnancov bola neutralizovaná prístupom k prebytku a lacnejšej pracovnej sile. V tejto súvislosti je potrebné poukázať na to, že ziskovosť spoločnosti Mesta AS bola počas prvých troch rokov jej existencie podstatne lepšia, ako sa pôvodne očakávalo. Zo St. prp. nr 1 (2007 – 2008) vyplýva, že finančné prostriedky pridelené na každý rok pokrývali viac ako len príslušný záväzok súvisiaci s reštrukturalizačnými opatreniami, čo svedčí o nadmernej kompenzácii.

Dozorný úrad by mal najmä overiť, či mal štát možnosť previesť naspäť, preložiť alebo vymeniť niektorých zamestnancov namiesto toho, aby im ponúkol predčasný dôchodok. Dozorný úrad by mal požiadať nórske orgány, aby predložili dôkaz potvrdzujúci, že predčasný dôchodok bol na vyriešenie personálnych problémov nevyhnutný. Dozorný úrad by mal overiť, či orgány kompenzovali len rozdiel medzi priemernými nákladmi na bežné dôchodkové poistenie a členstvom v štátnom dôchodkovom fonde a či kompenzácia bola obmedzená len na štátnych zamestnancov. Od dozorného úradu požaduje, aby overil, či náklady na zachovanie špeciálneho veku odchodu do dôchodku sú nákladmi, ktoré sa obvykle zahŕňajú do rozpočtu podniku, a preto nie sú štrukturálnou nevýhodou, čo znamená, že kompenzácia môže predstavovať štátnu pomoc. Dozorný úrad by mal posúdiť túto transakciu aj na základe smernice o prevode podnikov.

Spoločnosť Thommessen tiež uviedla, že „... v usmerneniach vlády sa uvádza, že zamestnávateľ môže požiadať ministerstvo práce o pokračovanie členstva. V prípade zamietnutia žiadosti sa môže fyzická osoba zapojiť do systému poistenia cez takzvané uzavreté členstvo“, a pýta sa, či sa uzavreté členstvo považovalo za alternatívu kompenzácie reštrukturalizačných opatrení spoločnosti Mesta AS. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že spoločnosť Mesta AS možno prevzala záväzok, ktorý nebola povinná prevziať. Ak sú náklady na reštrukturalizáciu spoločnosti Mesta AS v tejto súvislosti dôsledkom dobrovoľného prevzatia (alebo zachovania) povinností, je to rozhodnutie spoločnosti Mesta AS. Kompenzácia nákladov, ktoré spoločnosť Mesta AS nebola podľa zákona povinná znášať, sú nákladmi, ktoré sa bežne hradia z rozpočtu spoločnosti, a štátne financovanie určené na tento účel predstavuje štátnu pomoc.

Kompenzácia reštrukturalizačných nákladov môže byť zlučiteľná v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP za predpokladu, že sú splnené podmienky nevyhnutnosti a primeranosti. V tejto súvislosti musí byť cieľ zvýšenia efektívnosti bývalého výrobného oddelenia vyvážený v porovnaní s cieľom zabezpečiť, aby bol trh konkurencieschopnejší. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že konkurencieschopnosť spoločnosti Mesta AS sa naozaj dosiahla pomocou vysokého podielu zákaziek zadaných v rámci verejného obstarávania na úkor efektívnej hospodárskej súťaže na trhu. Spoločnosť Mesta AS je úplne najväčším hráčom so 60 % podielom na trhu. Potvrdzuje to aj neustále klesajúci počet uchádzačov vo verejných súťažiach. Problémom je, že spoločnosť Mesta AS bola za štrukturálne nevýhody nadmerne kompenzovaná. Trh sa jednoducho zmenil z oligopolného na bipolárny trh so spoločnosťou Mesta AS ako dominantným hráčom. Dozorný úrad musí preskúmať, či predmetné opatrenia nepredstavujú výhodu s narušením hospodárskej súťaže ako jej dôsledkom.

K otázke oceňovania aktív spoločnosť Thommessen uvádza, že dozorný úrad musí preskúmať túto vec nezávisle od toho, či počiatočná súvaha spĺňa nórske predpisy o účtovníctve a o spoločnostiach. Spoločnosť Thommessen v tejto súvislosti uvádza, že nórsky zákon o spoločnostiach s ručením obmedzeným obsahuje pravidlo na zabezpečenie toho, aby vklad do základného imania nepresahoval reálnu hodnotu. Zatiaľ čo predstavenstvo môže byť zodpovedné za ocenenie presahujúce reálnu hodnotu, neexistuje žiadna zodpovednosť za nižšie ocenenie, ako je reálna hodnota. Spoločnosť Thommessen preto očakáva osobitné nezávislé znalecké posúdenie, či hodnota aktív bola stanovená na úrovni trhovej hodnoty.

Spoločnosť Thommessen súhlasí s tým, že aktíva by mali vychádzať z reálnej hodnoty, ktorá by mohla vychádzať z analýzy diskontovaných finančných tokov. Podľa § 4 ods. 2 nórskeho zákona o účtovníctve musí táto analýza vychádzať zo zásady „najlepšieho odhadu“. Spoločnosť Thommessen však tvrdí, že odhad predložený nórskymi orgánmi nie je v súlade s touto zásadou, ale vychádzal z jednostranných tvrdení s cieľom znížiť hodnotu aktív. Po prvé, hoci analýza diskontovaných peňažných tokov potvrdila, že so stanovením hodnoty sú spojené neistoty, stanovenie reálnej hodnoty jednotlivých aktív ukázalo, že skutočná hodnota bola podstatne vyššia, a preto sa mala analýza diskontovaných finančných tokov upraviť smerom nahor. Po druhé z analýzy diskontovaných finančných tokov vyplýva, že konečná hodnota bola 900 mil. NOK, ale táto bola upravená smernom nadol, pretože peňažné toky na obdobie rokov 2003 – 2012 sa odhadli vo výške – 300 mil. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že nepresnosti pri zriaďovaní spoločnosti Mesta AS a odhad výkonov, aké bude dosahovať, boli zveličené a ich cieľom bola úprava reálnej hodnoty aktív smerom nadol. Po tretie na základe externého hodnotenia sa hodnota 18 skupín strojov odhadla na 424 mil. NOK. To je podstatne viac ako 148 mil. NOK, čo bola výsledná hodnota dokonca vyššieho počtu, t. j. 37 skupín strojov. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že je nepochopiteľné, ako stroje spoločnosti Mesta AS, ktorých je viac, ako má spoločnosť Veidekke ASA, boli ohodnotené nižšou trhovou cenou ako stroje spoločnosti Veidekke ASA. Dozorný úrad by to mal preskúmať. Spoločnosť Thommessen napokon tvrdila, že je neobvyklé, že reálna hodnota podniku neobsahuje žiadny goodwill.

Spoločnosť Thommessen okrem toho tvrdí, že úprava hodnoty strojov smerom nadol o 200 mil. NOK a hodnoty nehnuteľností o 50 mil. NOK (t. j. rozdiel medzi 331 mil. NOK a 281 mil. NOK) predstavuje výhody, pretože nižšie ocenenie aktív znamená, že odpisy sú nižšie, a teda vyššie prevádzkové príjmy. Tieto extra dodatočné príjmy predstavujú štátnu pomoc. Navyše, čím je vyššie ohodnotenie aktív, tým vyššia by mala byť požadovaná miera návratnosti. Nižšie ocenenie však znamená, že ročné zisky nórskych orgánov sú príliš nízke a rozdiel medzi nimi a ziskami vychádzajúcimi zo správneho ocenenia predstavujú štátnu pomoc.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť Thommessen víta, že nórske orgány uznali rozdiel medzi trhovou cenou (vyplývajúcou z verejných súťaží) a cenou, za akú boli prevedené prechodné zákazky na prevádzku a údržbu, pričom tento rozdiel je okolo 2 mld. NOK (119). Pokiaľ ide o tvrdenie nórskych orgánov, že odhadované príjmy zo zákaziek tvoria súčasť počiatočnej súvahy a že nie je potrebné stanoviť trhovú hodnotu, spoločnosť Thommessen uvádza, že v analýze diskontovaných finančných tokov sa nesprávne predpokladá, že zákazky boli prevedené za trhovú hodnotu (120). Pokiaľ ide o tvrdenie, že 1. januára 2003 neexistovala žiadna trhová cena ani spoľahlivé ukazovatele trhovej ceny, nórske orgány ignorujú skutočnosť ceny vyplývajúcej z pilotných zákaziek, trhovú cenu na podobných trhoch ostatných severských krajín a trhovú cenu vyplývajúcu z verejných súťaží, ktoré sa uskutočnili v roku 2003 a v nasledujúcich rokoch.

Spoločnosť Mesta AS takto získala kompenzáciu za štrukturálne nevýhody vo forme finančných prostriedkov na reštrukturalizáciu vo výške 993,6 mil. NOK hotovostnou injekciou vo výške 1 600 mil. NOK a prevýšenia cien prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS. Spoločnosť Mesta AS získala kompenzáciu za tie isté náklady na reštrukturalizáciu dvakrát. Nórske orgány si boli vedomé, že trhová cena bola o 25 % – 30 % nižšia ako interné ceny medzi výrobným oddelením a Verejnou správou ciest – čo je presne dôvod pre liberalizáciu trhu. V tejto súvislosti sa odvoláva na správu z decembra 2000 vydanú Verejnou správu ciest, v ktorej sa uvádza, že náklady výrobného oddelenia boli omnoho vyššie ako náklady na podobné zmluvy uzatvorené so súkromnými podnikateľmi. Spoločnosť Thommessen preto tvrdí, že trhová cena bola dobre zdokumentovaná. Spoločnosť Thommessen napokon tvrdila, že trhová cena by sa mala stanoviť na základe nákladov spoločnosti Mesta AS, príslušný základ výpočtu nákladov spoločnosti Mesta AS je základ výpočtu nákladov existujúci po splatení reštrukturalizačných opatrení, t. j. základ výpočtu nákladov „konkurencieschopnej“ spoločnosti Mesta AS porovnaný so základom výpočtu nákladov spoločnosti Mesta AS s výhradou nákladov na reštrukturalizáciu, ktoré boli (alebo budú) kompenzované. Spoločnosť Thommessen tvrdí, že keď sa zoberie do úvahy základ výpočtu nákladov konkurencieschopnej spoločnosti Mesta AS, táto spoločnosť bola nadmerne kompenzovaná sumou 181 mil. NOK (čo je rozdiel medzi cenami, za aké boli zákazky prevedené, a cenami vyplývajúcimi z následných verejných súťaží).

3.3.   SCHJØDT

Pokiaľ ide o reštrukturalizačné opatrenia, právnická firma Schjødt, ktorá predložila pripomienky v mene anonymného navrhovateľa, poukazuje na skutočnosť, že finančné prostriedky na zachovanie výhod vyplývajúcich z postavenia štátneho zamestnanca nepredstavujú štátnu pomoc, ak sú tieto finančné prostriedky poskytnuté individuálnym osobám na základe objektívnych kritérií a ich výsledkom nie sú výhody pre určité spoločnosti. Naopak, finančné prostriedky na dávky zamestnancom, ktoré sú súčasťou obvyklých nákladov spoločností, predstavujú štátnu pomoc. Otázkou preto je, čo sa môže považovať za obvyklé finančné náklady spoločností. Spoločnosť Schjødt tvrdí, že o štátnu pomoc ide len vtedy, ak tieto dávky presahujú dávky, ktoré by boli ponúknuté zamestnancom prijatým do zamestnania z trhu práce. Z rozsudku vo veci Combus (proti ktorému nebolo nikdy podané odvolanie) vyplýva, že priame platby zamestnancom náhradou za vzdanie sa postavenia štátneho zamestnanca nepredstavujú žiadnu pomoc spoločnosti (121). Rozsudok vo veci Combus bol však vydaný, keď existovala veľká neistota týkajúca sa štrukturálnych nevýhod, a v žiadnom prípade nie je jasné, či skutočnosti v prípade spoločnosti Mesta AS sú podobné skutočnostiam vo veci Combus, a teda či vec Combus predstavuje spoľahlivý precedens pre tento prípad.

Spoločnosť Schjødt tvrdí, že náhrada za sťahovanie zamestnancov, dochádzanie, sťahovanie kancelárií a sťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby atď. spĺňa podmienky štátnej pomoci, ktorú, ako sa zdá, nemožno považovať za zlučiteľnú. Rovnako ani výdavky spojené s modernizáciou strojov nemožno nahradiť a zároveň považovať za záporné aktíva.

Spoločnosť Schjødt odmieta považovať pomoc na reštrukturalizáciu spoločnosti Mesta AS za zlučiteľnú a odvoláva sa na usmernenia o štátnej pomoci týkajúce sa opatrení na záchranu a reštrukturalizáciu. Spoločnosť Mesta AS nie je a ani jej predchodca nebol v ťažkostiach v zmysle týchto usmernení, ktoré nie sú v žiadnom prípade uplatniteľné na nové firmy, ktoré vzniknú reorganizáciou.

Pokiaľ ide o hodnotenie aktív, spoločnosť Schjødt poukazuje na skutočnosť, že nezávislé hodnotenie môže poskytnúť usmernenie na účely hodnotenia údajného podhodnotenia aktív. Toto podhodnotenie spolu s hotovostnou injekciou vo výške 1 600 mil. NOK by mohlo viesť k podielu vlastného imania presahujúcemu hodnotu, ktorá by sa získala z riadneho uplatnenia zásady súkromného investora pôsobiaceho na trhu. V rámci overovania tohto tvrdenia by sa malo tiež overiť, či sa nórske orgány zriekli vyplatenia zodpovedajúcich výnosov zo svojich investícií.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť poukazuje na skutočnosť, že tvrdenia nórskych orgánov predpokladajú, že: i) zákazky by sa mali previesť za trhovú cenu, aby nepredstavovali pomoc, a ii) že ich činnosť sa musí hodnotiť na základe informácií dostupných v príslušnom čase s tvrdením, že následné dôkazy (ktoré svedčia o tom, že ceny prechodných zákaziek boli vyššie ako trhová cena) nemožno brať do úvahy (122). Spoločnosť Schjødt však tvrdí, dôkazy post factum možno zobrať do úvahy v prípade, ak iba potvrdzujú informácie dostupné v danom čase. Nórske orgány sú si vedomé, že ceny zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS boli so všetkou pravdepodobnosťou vyššie ako trhová cena. A naozaj, hlavnou hybnou silou reorganizácie bolo zvýšenie efektívnosti a „vyššia hodnota za menej peňazí“ (123). Zo správy vydanej v roku 2001 mestskou radou Statskonsult sa zdá, že od roku 1996 mesto Oslo vystavilo svoje činnosti spojené s prevádzkou a údržbou ciest hospodárskej súťaži, čo malo za následok zníženie nákladov v oblasti prevádzky a údržby približne o 20 %. Napokon zo správy vydanej v roku 2001 samotnou Verejnou správou ciest taktiež vyplýva, že zákazky na prevádzku a údržbu zadané súkromným prevádzkovateľom boli konkurencieschopnejšie ako tie, ktoré realizovalo výrobné oddelenie.

Nórske orgány namiesto toho, aby konali na základe informácií, ktoré mali k dispozícii, ignorovali predchádzajúce skúsenosti a previedli zákazky za ceny vyššie ako trhová cena. Spoločnosť Schjødt tvrdí, že nórske orgány nemôžu odpísať takéto údaje. Orgány mohli jednoducho uplatniť všeobecnú mieru zníženia portfólia zákaziek. Spoločnosť Schjødt ďalej tvrdila, že schválenie vyššej ceny nemôže byť oprávnené, pretože spoločnosť Mesta AS už získala kompenzáciu za reštrukturalizačné opatrenia a ceny zákaziek nevychádzali z cien verejných súťaží ani nezahŕňali mechanizmus úprav. Prípad spoločnosti Mesta AS sa preto úplne líši od prípadu spoločnosti Destia (124).

Nórske orgány opakovane uviedli, že na trhu prevádzky a údržby neboli žiadni súkromní prevádzkovatelia, hoci z prp. nr. 1 (2001 – 2002) vyplýva, že 30 % prác prevádzky a údržby sa zadávalo v rámci súťaže prevádzkovateľov na trhu. Navyše v uvedenej správe mestskej rady Statskonsult sa uvádza, že zatiaľ čo väčšina prác prevádzky a údržby v roku 2000 vykonala Verejná správa ciest, 28 % prác bolo prenechané trhu. Pokiaľ ide o nadobudnutie príslušných zručností Verejnej správy ciest so zadávaním prác v rámci verejných súťaží, spoločnosť Schjødt poukazuje na skutočnosť, že Verejná správa ciest využívala tieto zručnosti prostredníctvom dohody o prevádzke a údržbe („funksjonsavtale“) s výrobným oddelením tak, aby získala tieto zručnosti do roku 2003. Orgány nevysvetlili, ako sa zručnosti v oblasti zadávania prác prevádzkovateľom na trhu v rámci verejných súťaží líšili od zručností využitých v súvislosti s dohodami s výrobným oddelením.

Napokon, pokiaľ ide o správne poplatky, spoločnosť Schjødt tvrdí, že toto oslobodenie predstavuje ekonomickú výhodu pre spoločnosť Mesta AS a že zásada kontinuity neplatí, pretože nedošlo k skutočnému prevodu vlastníckeho práva. Skutočnosti prípadu spoločnosti Mesta AS sú podobné skutočnostiam v prípade spoločnosti Entra, a preto výhoda poskytnutá spoločnosti Mesta AS predstavuje štátnu pomoc. Keďže hodnota nehnuteľností bola v počiatočnej súvahe upravená smernom nadol, výška pomoci sa nedá na základe toho vypočítať, ale musí sa stanoviť na základe trhovej hodnoty prevádzaných nehnuteľností.

3.4.   WIERSHOLM – SKANSKA

Právnická firma Wiersholm predložila pripomienky v mene spoločnosti Skanska.

Spoločnosť Wiersholm tvrdí, že miera návratnosti stanovená na základe aktív ocenených nižšie, ako bola trhová hodnota, nespĺňa test súkromného investora pôsobiaceho na trhu. Spoločnosť Wiersholm poukazuje na skutočnosť, že ako už uviedol dozorný úrad, existuje značná neistota, pokiaľ ide o hodnotu dlhodobých aktív, a nevidí, ako nórske orgány splnili test súkromného investora pôsobiaceho na trhu. Nórske orgány nevysvetlili, prečo neboli všetky skupiny strojov predmetom externého preskúmania reálnych hodnôt (ktoré sa týkalo len 18 z 55 skupín), a ani neuviedli dôvod použitia rozdielnych metód oceňovania na jednotlivé skupiny. Spoločnosť Wiersholm tvrdí, že je potrebné nezávislé hodnotenie. Berúc do úvahy rozsah údajov predložených v tomto prípade, zásada, podľa ktorej prevod aktív za účtovnú hodnotu nepredstavuje pomoc (t. j. „zásada účtovnej hodnoty“), ktorú prijala Komisia vo svojom rozhodnutí o spoločnosti Destia, sa nemôže uplatniť priamo (125). Odvoláva sa na rozhodnutie dozorného úradu v prípade skupiny Arcus (126), v ktorom boli výrobné zariadenia a ďalšie aktíva prevedené zo štátneho monopolu na skupinu Arcus. V prípade skupiny Arcus dozorný úrad zistil, že hodnota prevedených aktív bola 264 mil. NOK, t. j. boli ocenené nižšie, ako bola trhová cena, a že štát získal o túto sumu nižšiu kompenzáciu. Táto transakcia znamenala, že skupina Arcus dostala štátnu pomoc tej istej veľkosti. Z rozhodnutia vidieť, že preskúmanie hodnotenia aktív v prípade spoločnosti Mesta AS je relevantné.

Pokiaľ ide o prechodné zákazky, spoločnosť Wiersholm sa dovoláva na vyhlásenie dozorného úradu v rozhodnutí o začatí konania, z ktorého vyplýva, že zmluvná cena nižšia ako trhová cena znamená pre poskytovateľa služieb ekonomickú výhodu. Podľa spoločnosti Wiersholm stanovisko nórskych orgánov je, že nie je dôležité, či zákazky boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za trhovú cenu. Hlavné je, aby hrubé príjmy zo zákaziek boli zahrnuté do analýzy peňažných tokov a boli zohľadnené v počiatočnej súvahe spoločnosti Mesta AS ako nepeňažný vklad. Nórske orgány tiež uviedli, že prechodné zákazky predstavovali len malú časť tejto hodnoty. Spoločnosť Wiersholm tvrdí, že orgány nemôžu nebrať do úvahy potrebu stanovenia trhovej ceny odkazom na hrubé príjmy v diskontovaných peňažných tokoch. Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania vo veci spoločnosti Destia jasne uviedla, že zisková prirážka predstavuje štátnu pomoc. „To prináša ekonomickú výhodu Tieliikelaitosu [Destia], ktorá je financovaná prostredníctvom štátnych zdrojov: Tieliikelaitos [Destia] získava od štátu viac peňazí, ako by za rovnocennú službu dostal bežný prevádzkovateľ na trhu“ (127).

Spoločnosť Skanska nesúhlasí s tvrdením nórskych orgánov, že v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS neexistovali žiadne trhové ceny. Trhové ceny už existovali prostredníctvom pilotných zákaziek a analýza spoločnosti Veidekke ASA uvedená v rozhodnutí o začatí konania jasne dokazuje rozdiel medzi cenami, za aké boli zákazky prevedené, a cenami vyplývajúcimi z následných výberových konaní rovnakých zákaziek. Očakávania následných znížení cien neznamenajú, že s cenami, za aké boli zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS, nebola spojená žiadna ekonomická výhoda. Orgány sa pokúšajú odôvodniť cenovú politiku tvrdením, že trh nebol v rokoch 2003 – 2006 úplne otvorený hospodárskej súťaži. Spoločnosť Mesta AS však mala prospech z nadhodnotených zmlúv, ktoré boli platné aj v čase otvorenia trhu. Priemerná úroveň cien sa počas prechodného obdobia naozaj zvýšila, zatiaľ čo priemerná úroveň cien spoločnosti Skanska bola stabilná. Vyplýva to z analýzy ponúk týkajúcich sa tak zákaziek na výstavbu, ako aj zákaziek na prevádzku a údržbu počas obdobia od 1. augusta 2002 do 1. februára 2008. Z tejto analýzy vyplýva, že priemerné ceny spoločnosti Mesta AS rástli z cien, ktoré boli o 20 % nižšie ako ceny spoločnosti Skanska, až dosiahli úroveň vyššiu, ako bola úroveň cien spoločnosti Skanska. Z toho vidieť, že zákazky prevedené na spoločnosť Mesta AS predstavovali ekonomickú výhodu, ktorá predstavuje štátnu pomoc.

4.   PRIPOMIENKY NÓRSKYCH ORGÁNOV

4.1.   REŠTRUKTURALIZAČNÉ A REORGANIZAČNÉ OPATRENIA

Nórske orgány tvrdili, že financovanie reštrukturalizačných opatrení štátom nepredstavuje žiadnu štátnu pomoc.

V tejto súvislosti nórske orgány tvrdili, že spoločnosť Mesta AS bola zriadená 1. januára 2003 s niekoľkými nevýhodami, ktoré vyplývali zo skutočnosti, že výrobné oddelenie tvorilo súčasť štátnej správy a že zamestnanci mali postavenie štátnych zamestnancov. Medzi nevýhody patril prevod nadmerného počtu zamestnancov (1 700) na spoločnosť Mesta AS, ktorým sa na prechodné obdobie ponechali dôchodkové (alebo alternatívne) práva štátnych zamestnancov. Spoločnosť Mesta AS zaplatila dodatočné náklady za zachovanie týchto práv počas prechodného obdobia (128). Zámerom poskytnutia financovania spoločnosti Mesta AS na reštrukturalizačné opatrenia bolo kompenzovať spoločnosť Mesta AS za to, že bola zriadená s nákladmi, ktoré neboli vhodné na komerčnú činnosť, ako napríklad dodatočné náklady na dôchodky štátnych zamestnancov, a ktoré nemali žiadni konkurenti. Nórske orgány sa domnievajú, že takéto náklady (ktoré boli predmetom kompenzácie) vyplývajú z povinností, ktoré vznikli v dôsledku toho, že výrobné oddelenie tvorilo súčasť štátnej správy, a preto predstavujú štátny záväzok. Kompenzácia týchto nákladov preto nepredstavuje pre spoločnosť Mesta AS ekonomickú výhodu.

Nórske orgány okrem toho uviedli, že taký istý výsledok by dosiahla vykonaním príslušných reštrukturalizačných opatrení pred transformáciou výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS. Bolo by to však náročné na čas a menej efektívne z hľadiska nákladov a v dôsledku toho by sa oneskoril proces liberalizácie. Nórske orgány v tejto súvislosti poznamenávajú, že ak by reštrukturalizačné opatrenia boli prijaté pred transformáciou, neznamenalo by to žiadnu pomoc a čistý vplyv na spoločnosť Mesta AS by bol rovnaký bez ohľadu na to, či opatrenia boli vykonané pred alebo po reštrukturalizácii. Podľa názoru nórskych orgánov skutočnosť, že v súvislosti s alternatívnym prístupom by nevznikli otázky o štátnej pomoci, dokazuje, že náhrada nákladov na reštrukturalizáciu neznamená ekonomickú výhodu pre spoločnosť Mesta AS.

Na podporu svojich tvrdení sa nórske orgány odvolávajú na prípad spoločnosť Combus, v ktorom Súd prvého stupňa dospel k záveru, že kompenzácia opatrení určených na vyrovnanie štrukturálnej nevýhody nepredstavuje štátnu pomoc (129). V uvedenom prípade dánska vláda zaplatila 100 mil. DKK za štátnych zamestnancov, ktorí sa vzdali svojho postavenia štátnych zamestnancov (a s tým spojených prác) v súvislosti s ich prevodom do spoločnosti Combus. Nórske orgány poukázali aj na to, že Súd prvého stupňa konštatoval, že dánska vláda by dosiahla rovnaký výsledok, keby nepreviedla štátnych zamestnancov do spoločnosti Combus: „... dánska vláda mohla dosiahnuť rovnaký výsledok preradení svojich úradníkov v rámci štátu bez vyplatenia akýchkoľvek konkrétnych bonusov, ktoré by spoločnosti Combus umožnili zamestnať okamžite zamestnancov na zmluvnom základe podľa súkromného práva“ (130).

Nórske orgány tvrdili, že podľa rozsudku spoločnosti Combus je rozhodujúce, či kompenzácia zmierňuje záťaž, ktorá obvykle prechádza na rozpočet podniku. Táto kompenzácia sa má považovať za ekonomickú výhodu, ktorú prijímajúci podnik nedosiahol za normálnych trhových podmienok. Podľa orgánov toto vyhlásenie zabezpečuje prístup, podľa ktorého je potrebné rozlišovať medzi „nákladmi, ktoré boli vynaložené pri činnosti spoločnosti, a nákladmi, ktoré boli spoločnosti uložené, ale ktoré by neboli vynaložené pri bežnom plnení rozpočtu spoločnosti“. Orgány sa domnievajú, že náhrada týchto uložených nákladov nepredstavuje ekonomickú výhodu, ak iba kompenzuje spoločnosti štrukturálnu nevýhodu, ktorú jej konkurenti nemajú.

Nórske orgány okrem toho tvrdili, že ak je finančný záväzok „zahrnutý“ do nepeňažného vkladu, znižuje to celkovú čistú hodnotu podniku, a preto prevádzajúci môže kompenzovať takéto finančné záväzky, aby ich neutralizoval. Nepeňažný vklad do spoločnosti Mesta AS zahŕňal niekoľko položiek predstavujúcich nevýhody nevhodné na komerčnú činnosť. Namiesto zníženia hodnoty nepeňažného vkladu orgány ponechali pôvodnú hodnotu a namiesto toho kompenzovali nevýhody spojené s reštrukturalizačnými opatreniami.

Na podporu tvrdenia, že na hodnotu nepeňažného vkladu finančné záväzky nemali vplyv (a že preto orgány mali kompenzovať negatívny vplyv týchto záväzkov), nórske orgány sa odvolali na výpočet čistej súčasnej hodnoty a vlastného imania spoločnosti Mesta AS. V tejto súvislosti sa odvolávajú na spoločnosť Deloitte & Touche, ktorá vo svojej správe z 12. decembra 2002 (131) konštatuje, že „... náklady [na reštrukturalizáciu] sa odhadujú na základe existujúcich plánov na zníženie počtu pracovných síl a existujúce dohody o platoch. Spoločnosť prevezme existujúce dohody o platoch a musí uhradiť tieto náklady až na náklady vyplývajúce zo záväzkov patriacich štátu, ktoré preto budú v roku 2003, 2004 a 2005 uhradené z rozpočtových prostriedkov.“ A „... reštrukturalizácia spoločnosti so sebou prináša náklady, ktoré sa musia zaregistrovať ako náklady minulých období verejného subjektu a ako také boli vynaložené až v čase zriadenia spoločnosti. Spoločnosť prevezme existujúce pracovné zmluvy a musí pokryť tieto náklady s výnimkou nákladov vyplývajúcich zo záväzkov patriacich štátu, ktoré budú preto hradené z rozpočtových prostriedkov na roky 2003, 2004 a 2005.“ Spoločnosť Deloitte & Touche tiež uvádza, že aj to bolo dôvodom, prečo boli spoločnosti Mesta AS udelené finančné prostriedky na krytie nákladov na reštrukturalizáciu (ktoré nie sú súčasťou počiatočnej súvahy) nepretržite počas troch rokov.

Nórske orgány tvrdia, že vlastník musí mať možnosť vyrovnať tieto nevýhody, ako by požadoval súkromný kupujúci, ak by sa výrobné oddelenie malo predať bez toho, aby sa na neho vzťahovali pravidlá o štátnej pomoci: ak by sa výrobné oddelenie predalo, kupujúci by zistil, že štruktúra nie je vhodná na komerčnú činnosť, a požadoval by: i) zníženie kúpnej ceny zodpovedajúco nevýhodám alebo ii) aby predávajúci (t. j. orgány) pokryl náklady nevyhnutné na zabezpečenie, aby bol podnik vhodný na komerčnú činnosť.

a)   Predčasný odchod do dôchodku, zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov a zachovanie špeciálneho veku na odchod do dôchodku

Nórske orgány pripomínajú, že predčasný odchod do dôchodku bol ponúknutý s cieľom znížiť počet zamestnancov, ktorí boli štátnymi zamestnancami. Podľa nórskych orgánov je nesprávne tvrdiť, že toto opatrenie znamená, že spoločnosť Mesta AS mala prospech z práce vykonanej týmito zamestnancami bez toho, aby musela platiť všetky náklady súvisiace s podmienkami ich pracovného pomeru. Bolo by pre štát ešte drahšie, keby si zamestnancov ponechal, akoby ich previedol na spoločnosť Mesta AS a uhradil spoločnosti Mesta AS opatrenia spojené s predčasným odchodom do dôchodku (132). Preto kompenzácia za predčasný odchod do dôchodku nepatrí do pôsobnosti článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

Nórske orgány tvrdia, že kompenzácia za zachovanie dôchodkov štátnych zamestnancov je priamym dôsledkom predchádzajúceho postavenia zamestnancov ako štátnych zamestnancov, a preto by sa mala považovať za záväzok nórskych orgánov. Ten istý záver sa vzťahuje na zachovanie systému špeciálneho veku odchodu do dôchodku (ktorý bol priznaný určitým zamestnancom počas ich pracovného pomeru vo výrobnom oddelení). V oboch prípadoch sa táto kompenzácia vzťahovala len na rozdiel medzi dodatočnými nákladmi na dôchodky štátnych zamestnancov alebo na systém špeciálneho veku odchodu do dôchodku na jednej strane a bežným dôchodkovým systémom na strane druhej. Žiadnemu z konkurentov spoločnosti Mesta AS neboli uložené takéto povinnosti v súvislosti s ich zamestnancami, a preto kompenzácia za tieto opatrenia nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP.

b)   Sťahovanie kancelárií, sťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby, prevod archívov a sťahovanie

Náklady na sťahovanie kancelárií neboli výsledkom činností vykonaných spoločnosťou Mesta AS, ale boli vynaložené v dôsledku geografického umiestnenia výrobného oddelenia. Rovnako aj náklady na sťahovanie kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby sú výsledkom činností vykonaných pred zriadením spoločnosti Mesta AS, a preto sa nemôžu považovať za náklady, ktoré možno bežne predpokladať v rozpočtoch podnikov, ale sú skôr výsledkom záväzkov štátu. To isté platí pre náklady na prevod archívov. Na rozdiel od tvrdenia dozorného úradu v rozhodnutí o začatí konania to isté platí aj pre náklady na sťahovanie, ktoré vynaložili zamestnanci výrobného oddelenia, ktorí museli zmeniť bydlisko, aby mohli nastúpiť do zamestnania v nových priestoroch spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány v tejto súvislosti poukázali aj na to, že bolo nevyhnutné ponúknuť kľúčovým zamestnancom stimuly, aby sa znížilo riziko, že by odstúpili. Napokon náklady na dochádzanie počas dvoch rokov (t. j. do 1.januára 2005) pre kľúčových zamestnancov boli tiež výsledkom činností výrobného oddelenia s cieľom zabrániť tomu, aby títo zamestnanci odišli zo spoločnosti Mesta AS.

c)   Záver a tvrdenia o zlučiteľnosti

Na základe uvedeného nórske orgány dospeli k záveru, že žiadne z opatrení, na ktoré boli poskytnuté finančné prostriedky na reštrukturalizáciu, nepredstavujú výhodu pre spoločnosť Mesta AS. V skutočnosti, keďže štát poskytol spoločnosti Mesta AS len 993,6 mil. NOK na krytie nákladov na reštrukturalizáciu (hoci celkové predpokladané náklady na reštrukturalizáciu predstavovali 1 097,8 mil. NOK), spoločnosť Mesta AS tak dostala kompenzáciu o 104,2 mil. NOK nižšiu (133).

Ak by však dozorný úrad dospel k záveru, že reštrukturalizačné opatrenia zahŕňajú štátnu pomoc, nórske orgány tvrdia, že pomoc je zlučiteľná s článkom 61 ods. 3 písm. c), pretože: i) opatrenia sledujú cieľ spoločného európskeho záujmu; ii) reštrukturalizácia spoločnosti AS je nevyhnutná na dosiahnutie tohto cieľa a iii) pomoc nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu v takom rozsahu, aký je v rozpore so spoločným záujmom.

Pokiaľ ide o sledovanie spoločného európskeho záujmu, nórske orgány tvrdia, že otvorenie trhov hospodárskej súťaži je cieľom spoločného európskeho záujmu Spoločenstva (134). V tomto prípade zriadenie štátom vlastneného podniku, aby konkuroval za rovnakých podmienok novým subjektom na trhu, bolo nevyhnutným krokom v súvislosti s otvorením trhu. Nórske orgány pripomínajú, že vnútroštátne orgány sa môžu sami rozhodnúť, ako by malo dôjsť k otvoreniu trhu. Orgány tiež poznamenávajú, že otvorenie trhov s prevádzkou a údržbou ciest hospodárskej súťaži je lepšie pre hospodársku súťaž ako ktorákoľvek z alternatív pokračovania vykonávania týchto služieb štátom alebo otvorenie trhu hospodárskej súťaži len čiastočne.

Napokon, keď sa berie do úvahy vplyv na hospodársku súťaž, ohľad sa musí brať na celkový ekonomický účinok reštrukturalizácie činností údržby a prevádzky ciest. Spoločnosť Mesta AS bola zriadená so štrukturálnou nevýhodou v porovnaní s jej konkurentmi. Z ekonomického hľadiska preto spoločnosť Mesta AS nebola v situácii porovnateľnej so situáciou jej konkurentov, pretože spoločnosť Mesta znášala záťaž, ktorá má pôvod v bývalom výrobnom oddelení štátu. Preto sa pri analyzovaní účinkov hospodárskej súťaže musí brať ohľad na zásadu neutrality uvedenej v článku 125 Dohody o EHP. Podľa názoru nórskych orgánov to znamená, že musí byť prijateľné kompenzovať spoločnosti Mesta AS štrukturálne nevýhody na účely zriadenia komerčne orientovanej spoločnosti. Orgány tiež poznamenávajú, že pomoc na reštrukturalizačné opatrenia sa obmedzila len na to, čo bolo nevyhnutné na účely otvorenia trhu hospodárskej súťaži. Napokon tento proces nepriaznivo neovplyvnil podmienky obchodu v rozsahu, aký by bol v rozpore so spoločným záujmom.

4.2.   PRECHODNÉ ZÁKAZKY

Nórske orgány poukázali na skutočnosť, že ceny, za aké boli tak zákazky na výstavbu, ako aj zákazky na prevádzku a údržbu prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli rovnaké ako ceny použité na určenie príjmov v súvislosti s analýzou diskontovaných peňažných tokov. Tieto zákazky preto tvorili súčasť hodnotenia celkovej hodnoty podniku, ktorý, naopak, tvorila súčasť nepeňažného vkladu. Preto zákazky ako nepeňažný vklad nepredstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP. Preto nie je nevyhnutné posúdiť, či zákazky boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za trhovú cenu.

V každom prípade však nórske orgány v súvislosti so zákazkami na výstavbu poukazujú na skutočnosť, že v dôsledku dodržiavania interných usmernení boli ceny, za aké boli zákazky na výstavbu prevedené, zodpovedajú úrovni cien vyplývajúcich z verejných súťaží.

Pokiaľ ide o zákazky na prevádzku a údržbu, 1. januára 2003 nebola žiadna trhová cena ani žiadny iný spoľahlivý zdroj, ktorý by naznačoval trhovú cenu, pretože všetky služby spojené s prevádzkou a údržbou vykonávalo výrobné oddelenie (135). Podľa názoru nórskych orgánov trh s prácami prevádzky a údržby nebol otvorený pre hospodársku súťaž 1. januára 2003, ale až 1. septembra 2003 (a aj to len čiastočne) (136). Do 1. januára 2003 bola Verejná správa ciest zodpovedná za 100 % prác prevádzky a údržby súvisiacich so sieťou štátnych ciest. Keďže 1. januára 2003 neexistoval trh príslušných služieb, neexistovala žiadna iná alternatíva ako prevod prechodných zákaziek za náklady vychádzajúce z cien, ktoré predtým stanovilo výrobné oddelenie. Žiadna z pripomienok tretích strán nevyvrátila toto hľadisko.

Nórske orgány v tejto súvislosti tiež tvrdili, že dôvodom, že nebol žiadny (rozvinutý) trh, bolo, že súkromné hospodárske subjekty neboli 1. januára 2003 pripravené poskytovať príslušné služby potrebné na udržanie bezpečnosti ciest (137). Preto sa predpokladalo, že v najlepšom záujme pre všetkých bude postupné otvorenie trhu prevádzky a údržby. Postupné otvorenie by zabezpečilo racionálne rozdelenie zákaziek, pretože prevádzkovatelia by nemuseli pripravovať ponuky v súvislosti s celým portfóliom zákaziek v jeden a ten istý deň. Postupné otváranie by bolo tiež v súlade s potrebou prevádzkovateľov postupne získavať zručnosti počas prechodného obdobia ako poskytovatelia služieb, a tým dosiahnuť vyspelosť trhu (138). Napokon postupné otváranie by bolo administratívne jednoduchšie a umožnilo by Verejnej správe ciest získať zručnosti kupujúceho príslušných služieb (139). Podľa nórskych orgánov prípravné legislatívne práce potvrdzujú tento prístup, pričom zdôrazňujú, že tieto prvky boli dôvodom, že 1.januára 2003 trh ešte nebol pripravený na hospodársku súťaž (140).

V prípade, že by sa dozorný úrad domnieval, že prevádzkovatelia na trhu boli v takej situácii, že mohli poskytovať služby, nórske orgány tvrdia, že neboli spoľahlivé zdroje, ktoré by odkazovali na ceny nižšie ako ceny stanovené v prechodných zmluvách. Päť pilotných zákaziek sa nemohlo použiť ako základ referenčných cien, pretože boli súčasťou „profesionalizácie“ Verejnej správy ciest. Tento proces zahŕňal prípravu vzorovej zmluvy o prevádzke a údržbe, ktorá sa mala otestovať prostredníctvom interných zákaziek na prevádzku a údržbu (141), a päť pilotných zákaziek (142), čo by Verejnej správe ciest umožnilo získať skúsenosti „verejného obstarávateľa“. Účelom pilotných zákaziek preto nebolo testovať trh na trhovú cenu.

Navyše ponuky predložené na pilotné zákazky sa značne líšili (napríklad v prípade zákazky Våler/Åsnes bola najvyššia ponuka 63 mil. NOK, zatiaľ čo najnižšia bola 30,4 mil. NOK). Tieto rozdiely ukazujú, že trh nebol zrelý, a preto ceny nemohli predstavovať spoľahlivý ukazovateľ úrovne cien (143). Navyše, keďže pilotné zákazky predstavujú menej ako 2 % celkovej cestnej siete (1 000 z celkovo 54 000 kilometrov), týkajú sa malej geografickej oblasti. Okrem toho povinnosti v rámci pilotných zákaziek zahŕňali dodatočné práce (144). Názorným príkladom je zákazka Bærum, ktorú vyhrala spoločnosť Selmer ASA za pôvodnú zmluvnú cenu 74 940 323 NOK. Dodatočné práce však znamenali, že sa muselo pridať 18 726 793 NOK, čím sa zvýšila zmluvná cena o 25 %. Objem dodatočných prác v pilotnej fáze ukazuje, že Verejná správa ciest zle odhadla množstvo prác spojených so zákazkami prevádzky a údržby. Takéto práce však boli zahrnuté v prechodných zákazkách prevedených na spoločnosť Mesta AS. Orgány v tejto súvislosti upozorňujú na skutočnosť, že v správe 118 sa varuje pred porovnávaním skúseností získaných v súvislosti so zákazkou Bærum s ostatnými skúsenosťami (145). Podľa názoru nórskych orgánov sa preto ceny pilotných zákaziek nemohli použiť ako spoľahlivé ukazovatele trhových cien.

Nórske orgány okrem toho namietali proti tvrdeniu v rozhodnutí o začatí konania (a ktoré zopakovala spoločnosť Veidekke ASA), že úroveň cien prvej skupiny zákaziek na prevádzku a údržbu, ktoré boli predmetom verejnej súťaže v roku 2003, mohla byť reprezentatívna na stanovenie úrovne cien pre zvyšné prechodné zákazky prevádzky a údržby. Nórske orgány tvrdia, že táto úroveň cien nie je spoľahlivá, pretože trh so službami súvisiacimi s prevádzkou a údržbou nie je rozvinutý dokonca ani dnes v tom zmysle, že nie je možné predpokladať výsledky postupu verejného obstarávania. Svedčí o tom výrazný rozdiel medzi najvyššími a najnižšími ponukami na zákazky. Najmenší rozdiel bol 2 %, zatiaľ čo najvyšší rozdiel bol 113 %. Toto nie je dostatočný základ zistenia trhovej ceny. Nórske orgány spochybňujú, či trhovú cenu možno stanoviť s odkazom na najnižšiu cenu na nerozvinutom trhu. Nórske orgány sa domnievajú, že úroveň cien prechodných zákaziek nepresahuje to, „čo možno považovať za udržateľnú trhovú cenu v čase, keď boli prechodné zákazky prevedené ...“. Hodnotenie musí v každom prípade vychádzať zo skutočností dostupných v čase zriadenia spoločnosti.

Ak by však dozorný úrad dospel k záveru, že ceny zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS zahŕňali štátnu pomoc, nórske orgány tvrdia, že takáto pomoc je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP s odkazom na článok 61 ods. 3 písm. c) alebo článok 59 ods. 2

Pokiaľ ide o článok 61 ods. 3 písm. c), nórske orgány tvrdili, že spoločnosť Mesta AS bola zriadená, aby počas obdobia štyroch rokov otvorila monopolizovaný trh úplne hospodárskej súťaži a vytvorila udržateľný trh (146). Postupné otvorenie bolo nutné na zabezpečenie toho, aby štátne cesty boli bezpečne prevádzkované a udržiavané. Ako už bolo uvedené, prípravné legislatívne práce potvrdzujú, že zručnosti Verejnej správy ciest (s obmedzenými skúsenosťami kupujúceho služieb a kontrolóra príslušných zmluvných povinností) bolo potrebné zlepšiť (147). Aj prevádzkovatelia na trhu potrebovali čas na to, aby mohli vykonávať príslušné úlohy. Predpokladalo sa, že postupné zvyšovanie verejných súťaží umožní spoločnostiam získať skúsenosti a vynaložiť investície do riadenia prevádzky a údržby ciest uspokojivým spôsobom. Ako už bolo uvedené, postupné otváranie trhu zabezpečí racionálne prideľovanie zákaziek na rozdiel od situácie, ak by sa zákazky zadali do verejnej súťaže v tom istom čase (148). Udržanie bezpečnosti ciest sa malo dosiahnuť prostredníctvom verejných súťaží najprv na najjednoduchšie zákazky a až nakoniec na najnáročnejšie zákazky (súvisiace s cestami v nepriaznivých klimatických oblastiach a v oblastiach s meniacimi sa poveternostnými podmienkami). Nórske orgány napokon tvrdia, že poskytnutie finančných prostriedkov spoločnosti Mesta AS na náklady na prechodné zákazky bolo oprávnené. Bolo by neprimerané uložiť spoločnosti Mesta AS povinnosť poskytovať služby v rámci prechodných zákaziek bez krytia nákladov, pretože spoločnosť Mesta AS má vyššie náklady ako jej konkurenti (149).

Akákoľvek prípadná pomoc poskytnutá prostredníctvom prechodných zákaziek bola primeraná, pretože jej trvanie bolo obmedzené maximálne na štyri roky a cena bola pevne stanovená, čo je motívom na zvýšenie efektívnosti. Navyše, pokiaľ ide o omnoho vyššiu ako predpokladanú ziskovosť počas prvých troch rokov činnosti, nórske orgány vysvetlili, že v roku 2007 by spoločnosti Mesta AS neboli poskytnuté žiadne ďalšie finančné prostriedky na reštrukturalizačné opatrenia. To dokazuje, že plnenie spoločnosti Mesta AS sa monitorovalo s cieľom kontrolovať, aby sa predišlo nadmernej kompenzácii.

Na základe toho orgány uvádzajú, že prechodné zákazky na prevádzku a údržbu boli nevyhnutné na „dosiahnutie riadneho otvorenia trhu a spravodlivej hospodárskej súťaže“. Odvolávajú sa na rozhodnutie Komisie vo veci Destia, v ktorom Komisia zistila, že otvorenie fínskeho trhu so službami súvisiacimi s cestami hospodárskej súťaži bolo pozitívnym vývojom a dôležitým cieľom politiky Spoločenstva (150). Berúc do úvahy, že účel reorganizácie spoločnosti Mesta AS je rovnaký, nórske orgány uvádzajú, že úvahy vo veci Destia platia aj v tomto prípade. Prechodné zákazky nemali vplyv na upevnenie postavenia spoločnosti Mesta AS neprimeraným spôsobom. Prijatý prístup bol na účely dosiahnutia otvorenia trhu potrebný, a nie neprimeraný.

Pokiaľ ide o článok 59 ods. 2, nórske orgány uvádzajú, že prechodné zákazky na prevádzku a údržbu uložili spoločnosti Mesta AS povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme vymedzené v zmluvách (vymedzením povahy, geografického pokrytia, frekvencie a trvania služieb, ktoré sa majú poskytovať). V súlade s usmerneniami o štátnej pomoci týkajúcimi sa náhrady za služby vo verejnom záujme, štátneho vlastníctva podnikov a pomoci verejnému podniku (ďalej len „usmernenia o štátnej pomoci týkajúce sa náhrady za služby vo verejnom záujme“) výška kompenzácie nemá presiahnuť to, čo je nevyhnutné na krytie nákladov, berúc do úvahy primeraný zisk (151). V odseku 8 usmernení o štátnej pomoci týkajúcich sa náhrady za služby vo verejnom záujme sa ustanovuje, že vnútroštátne orgány majú veľkú voľnosť pri rozhodovaní, pokiaľ ide o povahu služieb klasifikovaných ako služby všeobecného hospodárskeho záujmu.

Na základe toho nórske orgány uvádzajú, že prechodné zákazky na prevádzku a údržbu zahŕňali úlohy, ktoré nemohli byť v danom čase dostatočne poskytnuté trhom tak, aby sa zabezpečila bezpečnosť ciest, a preto boli zadané spoločnosti Mesta AS. V prípravných legislatívnych prácach sa stanovuje, že bezpečnosť ciest sa musí zaručiť tak počas otvárania trhu, ako aj po jeho otvorení. Spoločnosť Mesta AS bola najlepším prostriedkom na zabezpečenia zodpovednosti vnútroštátnych orgánov na udržanie bezpečnosti ciest. Spoločnosť Mesta AS nemohla odmietnuť uloženie tejto povinnosti orgánmi, ale bola zo zákona povinná poskytnúť všetky služby vymedzené v zmluvách na prechodné zákazky.

4.3.   OSLOBODENIE OD SPRÁVNYCH POPLATKOV

Nórske orgány tvrdia, že keďže hodnotenie nepeňažného vkladu (v počiatočnej súvahe) vychádzalo z predpokladu, že spoločnosť Mesta AS ho nebude platiť, oslobodenie od správnych a registračných poplatkov nepredstavuje pre spoločnosť Mesta AS ekonomickú výhodu. Toto oslobodenie preto nemá žiadny vplyv na spoľahlivosť alebo kapitálovú štruktúru ani nemá vplyv na celkové hodnoty v spoločnosti Mesta AS. Ak by nebolo poskytnuté žiadne oslobodenie, úhrada poplatkov by sa kompenzovala zodpovedajúcim peňažným príspevkom tvoriacim súčasť vlastného imania spoločnosti Mesta AS. To by viedlo k rovnakému výsledku, ako keby bola oslobodenie priznané. Orgány ďalej uviedli, že sa zdá, ako keby rozhodnutie č. 318/05/COL vychádzalo z neexistencie súvislosti medzi týmto oslobodením a veľkosťou vlastného imania spoločnosti Entra (pozri stranu 26 rozhodnutia) (152). Nórske orgány tvrdia, že to nie je tento prípad, pretože neboli pochybnosti, že v prípade neexistencie oslobodenia by poplatky boli kompenzované peňažným vkladom zodpovedajúcej sumy. Z prípravných prác vyplýva, že veľkosť vlastného imania sa stanovila s ohľadom na krátkodobú situáciu s likviditou spoločnosti Mesta AS. Nórske orgány okrem toho tvrdia, že oslobodenie od správnych poplatkov nie je selektívne s odkazom na zásadu kontinuity, ktorá má uľahčiť vykonanie opatrení, ktoré sú sociálne a ekonomicky žiaduce.

II.   HODNOTENIE

1.   PRÍTOMNOSŤ ŠTÁTNEJ POMOCI

1.1.   ŠTÁTNA POMOC V ZMYSLE ČLÁNKU 61 ODS. 1 DOHODY O EHP

Článok 61 ods. 1 Dohody o EHP znie takto: „Pokiaľ nie je v tejto dohode ustanovené inak, každá pomoc poskytnutá v akejkoľvek forme členskými štátmi ES, štátmi EZVO alebo zo štátnych zdrojov, ktorá narúša alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že uprednostňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP, ak ovplyvňuje obchod medzi zmluvnými stranami.“

Aby štátna pomoc spĺňala vymedzenie v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, opatrenie musí spĺňať tieto štyri kumulatívne kritériá: Opatrenie: i) musí pre príjemcov predstavovať ekonomickú výhodu, ktorá nevzniká pri bežnej obchodnej činnosti; ii) výhoda musí byť poskytnutá štátom alebo zo štátnych zdrojov a musí iii) byť selektívna tým, že uprednostňuje určité podniky alebo výrobu určitých tovarov, a iv) narušuje hospodársku súťaž a má vplyv na obchod medzi zmluvnými stranami. V ďalšom texte sa skúma, či sú v tomto prípade splnené tieto štyri kumulatívne kritériá.

1.2.   EKONOMICKÁ VÝHODA

1.2.1.   
  Reštrukturalizačné a reorganizačné opatrenia

Spoločnosť Mesta AS získala finančné prostriedky od štátu na účely krytia nákladov súvisiacich s troma typmi súborov dôchodkových opatrení ponúkaných zamestnancom prevedeným z ich predchádzajúceho zamestnania v štátnej správe do spoločnosti Mesta AS. Tieto finančné prostriedky sú určené na krytie: i) nákladov na platenie príspevkov na dôchodkové poistenie zodpovedajúce dôchodkovému poisteniu štátnych zamestnancov od 1. januára 2003 do konca roka 2007; ii) nákladov na zachovanie nároku zamestnancov na špeciálny (predčasný) vek odchodu do dôchodku a iii) nákladov týkajúcich sa súborov opatrení týkajúcich sa predčasného odchodu do dôchodku ponúkaných od 1. januára 2003 do konca roka 2005.

Dozorný úrad sa na úvod vyjadrí k určitým konkrétnym tvrdeniam predloženým nórskymi orgánmi. Nórske orgány tvrdili, že keďže potenciálny kupujúci výrobného oddelenia by požadoval zníženie kúpnej ceny úmerne nevýhodám spojeným s reštrukturalizačnými opatreniami, kompenzácia poskytnutá orgánmi za tieto nevýhody nespĺňa podmienky štátnej pomoci. Dozorný úrad poznamenáva, že súčasná transakcia zahŕňa poskytnutie finančných prostriedkov (v súvislosti s investíciou), nie predaj, a posúdenie, či ide o štátnu pomoc, preto nezávisí od správania potenciálneho kupujúceho, ale od toho, či tieto finančné prostriedky predstavujú ekonomickú výhodu pre spoločnosť Mesta AS.

Nórske orgány tiež tvrdili, že namiesto zníženia hodnoty nepeňažného vkladu sa orgány radšej rozhodli nahradiť spoločnosti Mesta AS náklady spojené s nevýhodami súvisiacimi s reštrukturalizačnými opatreniami. Keďže zníženie hodnoty aktív by nepredstavovalo výhodu, ani náhrada nákladov nepredstavuje výhodu. Dozorný úrad poznamenáva, že existencia takej voľby nevyhnutne neznamená, že spoločnosť Mesta AS nezískala poskytnutím finančných prostriedkov ekonomickú výhodu.

Pokiaľ ide o podstatu problému, nórske orgány spochybnili skutočnosť, že ktorékoľvek z uvedených opatrení predstavuje ekonomickú výhodu. Namiesto toho tvrdia, že opatrenia boli prijaté na kompenzáciu štrukturálnej nevýhody spôsobenej spoločnosti Mesta AS a na vykompenzovanie finančne náročných pracovných podmienok vyplývajúcich z postavenia štátneho zamestnanca. V tejto súvislosti sa nórske orgány opierajú o rozsudok vo veci Combus
   (153).

V tejto súvislosti nórske orgány poukázali na skutočnosť, že by sa mali brať do úvahy podmienky, za akých predchádzajúci zamestnávateľ, t. j. štát, zamestnával príslušných zamestnancov, a povinnosti štátu, ktoré vyplývajú z takýchto dohôd. Náklady na úhradu dodatočných súm na kompenzáciu (počas prechodného obdobia) dôchodkových práv priznaných štátnym zamestnancom by sa mali považovať za povinnosť štátu, pretože boli priamym dôsledkom zamestnania týchto zamestnancov v štátnej správe ako štátnych zamestnancov. Keďže financovanie takýchto dodatočných súm zo štátneho rozpočtu je obmedzené na financovanie rozdielu medzi nákladmi na bežné dôchodkové poistenie a nákladmi na dôchodkové poistenie štátnych zamestnancov (alebo alternatívne opatrenie), štát platí len dodatočné náklady vyplývajúce z predchádzajúceho pracovného pomeru. Nórske orgány tvrdili s odvolaním sa na rozsudok vo veci Combus, že ak sa príslušné náklady považujú za povinnosť štátu, poskytnutie finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu na krytie týchto nákladov by veľmi pravdepodobne nepredstavovalo ekonomickú výhodu.

Vo veci Combus súd uviedol, že predmetné opatrenie bolo „... zavedené, aby nahradilo zvýhodnené a nákladné postavenie štátnych zamestnancov zamestnaných spoločnosťou Combus v porovnaní s postavením zamestnancov na zmluvnom základe porovnateľnom s postavením zamestnancov ostatných podnikov autobusovej dopravy konkurujúcich spoločnosti Combus. Zámerom tak bolo zbaviť spoločnosť Combus štrukturálnej nevýhody, ktorú mala v porovnaní s jej konkurentmi z verejného sektora.“ (154)

Dokonca, ak aj je pravda, že rovnako ako vo veci Combus, aj tento prípad zahŕňa kompenzáciu na účely zbavenia spoločnosti (Mesta AS) štrukturálnej nevýhody, ktorú by utrpela v porovnaní so svojimi konkurentmi zo súkromného sektora, niektoré z podstatných skutočností tohto prípadu sa líšia od prípadu spoločnosti Combus. Dozorný úrad je toho názoru, že dôležitý rozdiel, pokiaľ ide o posúdenie štátnej pomoci, je, že v prípade spoločnosti Combus sa kompenzácia platila priamo zamestnancom, zatiaľ čo v tomto prípade platí nórsky štát priamo spoločnosti Mesta AS. V prípade spoločnosti Combus sa okrem toho platby vyplácali priamo zamestnancom ako kompenzácia za vzdanie sa zvýhodneného postavenia pri ich prevedení do novej spoločnosti. Pokiaľ ide o prevod, pracovný vzťah medzi zamestnancami a spoločnosťou nebol ovplyvnený predchádzajúcim postavením týchto zamestnancov. V tomto prípade však bývalí štátni zamestnanci prevedení do spoločnosti Mesta AS aj naďalej dočasne využívali výhody vyplývajúce z určitých práv na základe ich pracovných zmlúv so spoločnosťou Mesta AS.

Z toho dôvodu dozorný úrad dospel k záveru, že rozsudok Súdu prvého stupňa vo veci Combus rieši inú situáciu, ktorá sa líši od situácie v tomto prípade (155).

Súdny dvor stále rovnako tvrdí, že existencia pomoci sa musí posudzovať v súvislosti s jej účinkom, a nie s príčinami alebo cieľmi štátnej intervencie (156). Dozorný úrad sa preto domnieva, že na účely určenia, či uvedené tri opatrenia predstavujú ekonomickú výhodu, je východiskovým bodom preskúmať, či financovanie nákladov na tieto opatrenia zo štátneho rozpočtu oslobodzuje spoločnosť Mesta AS od niečoho, čo by sa mohlo považovať za niečo, čo sa bežne hradí z rozpočtu podniku (157).

Všetky opatrenia boli prijaté na umožnenie prevodu činností výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS. Ako už bolo uvedené, opatrenia bolo potrebné zaviesť na účely: i) motivácie zamestnancov, aby prešli do novej spoločnosti, a ii) zníženia počtu pracovných síl.

V tomto prípade sa od spoločnosti Mesta AS vlastne vyžadovalo, aby sa stala členom SPK, aby mohla (dočasne) zachovať dôchodkové práva štátnych zamestnancov a právo na špeciálny vek odchodu do dôchodku. V dôsledku členstva v SPK sa spoločnosť Mesta AS stala povinnou platiť SPK príspevky na dôchodkové poistenie prevedených zamestnancov. Spoločnosť Mesta AS bola pripravená prijať túto povinnosť, pretože náklady na toto poistenie jej mal kompenzovať štát. V dôsledku toho náklady na dôchodkové práva súvisiace s členstvom v SPK (dočasné zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov a špeciálny vek odchodu do dôchodku) boli v skutočnosti prenesené na spoločnosť Mesta AS (158). Dozorný úrad navyše poznamenáva, že v legislatívnych prípravných prácach (t. j. v návrhu vlády parlamentu) bolo vysvetlené, že finančné prostriedky na sporné dôchodkové opatrenia budú poskytnuté s tým, že spoločnosť Mesta AS bude platiť príslušné náklady na zamestnancov (159). Celkový rámec (t. j. návrh a jeho následné potvrdenie parlamentom) prijatý nórskym štátom preto vychádzal z predpokladu, že spoločnosť Mesta AS platí náklady na dôchodky. Tieto okolnosti by mohli svedčiť o prítomnosti zákonnej povinnosti spoločnosti Mesta AS hradiť príslušné náklady na dôchodky, a teda sa považovať za náklady, ktoré sa obvykle hradia z rozpočtu podniku.

Okrem toho, pokiaľ ide o nárok na predčasný dôchodok, toto opatrenie sa malo použiť podľa uváženia spoločnosti na zníženie počtu zamestnancov o nadbytočných zamestnancov. Toto alternatívne opatrenie v prípade zníženia počtu zamestnancov však zabezpečovalo aj ochranu zamestnancov v prípade nadbytočnosti. Náklady súvisiace s opatreniami zavedenými na zníženie počtu pracovných síl alebo reorganizáciu spoločnosti by sa mali považovať za normálne náklady, dokonca i v prípade, ak zvolené opatrenia sú nákladnejšie, ako to, čo je spoločnosť povinná poskytovať podľa platného pracovného práva alebo kolektívnej zmluvy (160). Skutočnosť, že spoločnosť Mesta AS využíva nákladnejšie opatrenia len preto, že sú financované z finančných prostriedkov poskytnutých zo štátneho rozpočtu, nemení povahu nákladov. Finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu, pokiaľ ide o predčasný odchod do dôchodku, sa preto môžu považovať za prostriedky, ktoré znižujú normálne náklady spoločnosti Mesta AS na vykonávanie jej podnikateľskej činnosti.

Navyše, zo všeobecného hľadiska, finančné záväzky súvisiace s nákladmi práce tvoria súčasť vlastných výrobných nákladov spoločnosti, a preto by mali predstavovať normálne náklady spoločnosti bez ohľadu na to, či sú tieto povinnosti uložené spoločnosti zákonom, kolektívnou dohodou, alebo prevzaté dobrovoľne. Preto akákoľvek dotácia na splnenie týchto povinností sa obvykle považuje za štátnu pomoc (161).

Náklady práce spoločnosti tvoria nielen mzdy, ale aj odmeny v širšom zmysle, a zahŕňa aj dôchodkové náklady a ostatné náklady súvisiace s pracovnými silami spoločnosti, ako napríklad dávky v nezamestnanosti (162). V tomto prípade skutočnosť, že opatrenia by boli financované zo štátnych grantov, nebráni tomu, aby sa prechodné právo priznané zamestnancom nepovažovalo za náklady práce, ktoré bežne vynakladá daný podnik (163).

Okrem toho financovanie dôchodkových záväzkov znamenalo ďalšie výhody pre spoločnosť. Hoci možno nebolo priamym komerčným záujmom spoločnosti Mesta AS prevziať všetky pracovné sily výrobného oddelenia, bolo pre spoločnosť rozhodujúce, aby mala dostatok zamestnancov vrátane kľúčových zamestnancov na zabezpečenie efektívnej prevádzky podnikateľských činností od začiatku. Finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu zabezpečili dosiahnutie tohto cieľa. Okrem toho dozorný úrad dospel k záveru, že je pravdepodobné, že prítomnosť finančných prostriedkov zo štátneho rozpočtu na konkrétne dôchodkové práva znamenala, že spoločnosť Mesta AS nemusela vynaložiť náklady na iné typy doplnkových dôchodkov. Je to preto, lebo aspoň určitý počet bývalých zamestnancov si pravdepodobne mohol dohodnúť iné priaznivejšie doplnkové dôchodkové zabezpečenia ako bežné súkromné dôchodkové poistenie.

Keďže zamestnanci, ktorí využívali výhody príslušných dôchodkových opatrení, boli súčasťou pracovných síl spoločnosti Mesta AS v čase, keď náklady vznikli, dozorný úrad dospel k záveru, že účinkom sporných opatrení bolo preto zníženie bežnej rozpočtovej záťaže spoločnosti Mesta AS. Dozorný úrad sa preto domnieva, že financovanie uvedených opatrení zo štátneho rozpočtu obsahuje prvky ekonomických výhod pre spoločnosť Mesta AS.

Pokiaľ ide o finančné prostriedky, ktoré štát poskytol spoločnosti Mesta AS na krytie nákladov vynaložených na účely „sťahovania“ a „dochádzania“, dozorný úrad poznamenáva, že povinnosť kryť tieto náklady vyplýva z celého radu stimulov ponúknutých vedúcim a administratívnym pracovníkom Verejnej správy ciest (ako napríklad náklady na sťahovanie, dochádzanie, nájomné za dve bydliská, cestovné náklady atď.) s cieľom presvedčiť ich, aby nastúpili do zamestnania v spoločnosti Mesta AS.

Ako už bolo uvedené, bežné finančné záväzky podniku zahŕňajú ako počiatočnú hodnotu akékoľvek prípadné náklady práce, ktoré spoločnosť vynaloží na účely zamestnania alebo prilákania zamestnancov. Zatiaľ čo najbežnejším stimulom na prilákanie zamestnancov je plat, ďalšie stimuly ako kompenzácia nevýhod spojených s geografickým miestom bydliska zamestnancov (ako napríklad financovanie sťahovania a dochádzania) nie sú nič viac alebo nič menej ako nástroj, ktorý využíva spoločnosť na získanie a zaplatenie žiadaných zamestnancov. Dozorný úrad preto zastáva názor, že úhrada nákladov, ktoré vynaložila spoločnosť Mesta AS v rámci položiek s názvom „presťahovanie“ a „dochádzanie“, štátom predstavuje ekonomickú výhodu, ktorú by spoločnosť Mesta AS nemala pri bežnej podnikateľskej činnosti.

Pokiaľ ide o finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu, ktoré dostala spoločnosť Mesta AS na krytie nákladov na účely sťahovania kancelárií a kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby z Verejnej správy ciest do nových priestorov spoločnosti Mesta AS, ako aj reorganizácia bývalých kancelárií a triedenie starých archívov na účely zriadenia nových archívov (v celkovej výške 50,2 mil. NOK), tieto náklady zahŕňajú nielen náklady na účely vypratania kancelárií Verejnej správy ciest, ale aj prípravu a modernizáciu nových kancelárií pre spoločnosť Mesta AS, ako aj inštaláciu elektronických a fyzických archívov v spoločnosti Mesta AS.

Dozorný úrad sa domnieva, že zatiaľ čo môže byť prijateľné, že náklady súvisiace s vyprataním starých kancelárií Verejnej správy ciest sa týkajú prác vykonaných predtým spoločnosťou Mesta AS, povaha nákladov na účely prípravy a modernizácie kancelárií na používanie spoločnosťou Mesta AS sú podobné nákladom vynaloženým na účely zriadenia novej spoločnosti. Tieto náklady by preto mala znášať nová spoločnosť. Avšak vzhľadom na to, že nákladové položky zahŕňali úlohy ako upratovanie starých kancelárií cestnej správy, ktoré mala používať nová spoločnosť, triedenie archívov cestnej správy s cieľom určiť, ktoré spisy sú relevantné pre novú spoločnosť, je problematické rozdeliť tieto úlohy. Na základe týchto úvah dozorný úrad dospel k názoru, že náklady týkajúce sa presťahovania kancelárií (vrátane kancelárií personálu prevádzky a údržby), ako aj prenesenia archívov sú nákladmi, ktoré by mal čiastočne znášať štát a čiastočne samotná nová spoločnosť. Keďže nová spoločnosť Mesta AS bola zriadená 1. januára 2003, náklady, ktoré boli vynaložené pred týmto dátumom, musí znášať štát, zatiaľ čo náklady vzniknuté po tomto dátume musí pokryť spoločnosť Mesta AS. Na základe toho sa rozdelia jednotlivé nákladové položky (medzi štát alebo spoločnosť Mesta AS) podľa toho, kedy boli náklady vynaložené.

Napokon, pokiaľ ide o nákladovú položku modernizácia strojov, spoločnosť Mesta AS získala kompenzáciu za vypratanie predchádzajúcich pracovísk výrobného oddelenia. Spoločnosť Mesta AS preto poskytla službu Verejnej správy ciest (164). Otázkou preto je, či cena za službu poskytnutú spoločnosťou Mesta AS Verejnej správe ciest zodpovedá trhovej cene za takú službu. Dozorný úrad poznamenáva, že časť práce vykonali subdodávatelia za komerčných podmienok a ďalšiu časť samotná spoločnosť Mesta AS za hodinovú sadzbu nákladov (165). Dozorný úrad dospel k názoru, že zaangažovanie rozličných subdodávateľov za komerčných podmienok je dôkazom toho, že sa uplatnili trhové ceny a že kompenzácia spoločnosti Mesta AS zo štátneho rozpočtu v tejto súvislosti preto neznamená ekonomickú výhodu. Navyše, keďže práca vykonaná samotnou spoločnosťou Mesta AS bola vykonaná len na základe nákladových cien bez akéhokoľvek zisku, dozorný úrad zastáva stanovisko, že nie je žiadny dôvod spochybňovať podanie nórskych orgánov, že tieto ceny sú nižšie ako trhové ceny. Na základe toho sa dozorný úrad domnieva, že spoločnosť Mesta AS nemala prospech z ekonomickej výhody v súvislosti s cenami, ktoré zaplatila cestná správa za služby spojené s „vyprataním“, ktoré poskytla spoločnosť Mesta AS.

i)   Ďalšie reštrukturalizačné a reorganizačné opatrenia – náhrada mzdy

Pokiaľ ide o náhradu mzdy, štát financoval príslušné náklady prostredníctvom kapitálového vkladu do spoločnosti Mesta v podobe vlastného imania.

Dozorný úrad na úvod poznamenal, že spôsob, akým sa môžu náklady financovať, je irelevantný z hľadiska uplatnenia pravidiel štátnej pomoci. Preto skutočnosť, že sa nórske orgány rozhodli financovať náklady na náhradu mzdy v podobe vlastného imania, nemá vplyv na posudzovanie či financovanie príslušných nákladov zo štátneho rozpočtu, predstavuje štátnu pomoc. Ako možno pripomenúť, dôvodom, že nórske orgány sa rozhodli financovať náhradu mzdy prostredníctvom vlastného imania (a nie prostredníctvom grantov), bolo jednoducho presvedčiť spoločnosť, aby finančné prostriedky minula na alternatívne nástroje znižovania počtu pracovných síl, ako je opatrenie náhrady mzdy.

V súvislosti so skutočnosťou, že finančné prostriedky na náhradu mzdy sa vynaložili na alternatívne opatrenia na zníženie počtu pracovných síl, konkrétne súboru opatrení pre prípad skončenia pracovného pomeru a odchod do dôchodku, ako aj súbory opatrení pre prípad pracovného voľna, sa dozorný úrad domnieva, že takéto opatrenia len predstavujú uznané alternatívy náhrady mzdy. V skutočnosti, ak sa štátne prostriedky vyčlenené na náhradu mzdy použijú na krytie nákladov na alternatívne opatrenia na zníženie počtu pracovných síl určené na dosiahnutie rovnakého cieľa ako náhrada mzdy, nič to nemení na hodnotení, či prostredníctvom finančných prostriedkov na náhradu mzdy spoločnosť získala ekonomickú výhodu. V tejto súvislosti pripomína, že zámerom štátu financovať náhradu mzdy prostredníctvom vlastného imania jednoducho bolo znížiť celkové náklady motivovaním spoločnosti, aby využívala lacnejšie alternatívne nástroje na znižovanie počtu pracovných síl.

Pokiaľ ide o to, či financovanie nákladov vynaložených na účely ponúkania náhrady za mzdy zo štátneho rozpočtu predstavuje ekonomickú výhodu, dozorný úrad pripomína, že ako už bolo uvedené, náklady podnikov vyplývajúce z pracovnoprávnych predpisov sú nákladmi, ktoré tvoria súčasť rozpočtu podnikov. Keďže finančné povinnosti vyplývajúce z náhrady mzdy boli uložené spoločnosti Mesta AS zákonom o spoločnosti Mesta (166), tieto náklady predstavujú „obvyklé náklady“ spoločnosti. Spoločnosť Mesta AS preto získala ekonomickú výhodu v podobe finančných prostriedkov na krytie nákladov na náhradu mzdy.

ii)   Prebytok finančných prostriedkov

Nórske orgány požiadali spoločnosť Mesta AS, aby vrátila všetky prípadné finančné prostriedky prevyšujúce sumy vynaložené na účely reštrukturalizačných nákladov. Preto akékoľvek otázky vznesené v rozhodnutí o začatí konania, pokiaľ ide o vynaloženie prebytku finančných prostriedkov, už nie sú relevantné.

1.2.2.   
  Príspevok aktív

Spoločnosť Mesta AS spĺňa podmienky vymedzenia verejného podniku v zmysle smernice o transparentnosti (167). Pri určovaní, či je s finančnou transakciou vlastníka verejného podniku spojená ekonomická výhoda, dozorný úrad uplatňuje „zásadu investora v trhovom hospodárstve“, ktorú niekoľkokrát potvrdil Súdny dvor (168). Podľa tejto zásady, ak verejné úrady vložia kapitál alebo nepeňažný vklad (napr. aktíva) do jedného zo svojich podnikov za podmienok, ktoré by boli prijateľné pre súkromného investora na trhu, nie je s tým spojená žiadna ekonomická výhoda (169). Naopak, ak sú peniaze alebo ostatné aktíva vložené do verejných podnikov za podmienok, ktoré sú neprijateľné pre súkromného investora v trhovom hospodárstve, predstavuje to ekonomickú výhodu (170). To sa obvykle považuje za prípad, keď sú štruktúra a ďalšie vyhliadky spoločnosti také, že obvyklú návratnosť (vo forme vyplácania dividend alebo zhodnotenia kapitálu) nemožno očakávať v primeranom čase v porovnaní s porovnateľným súkromným podnikom (171). Napríklad ak je miera návratnosti stanovená na základe hodnoty aktív, ktoré boli ohodnotené nižšou hodnotou, ako je trhová hodnota, návratnosť sa nemôže rovnať tomu, čo by považoval súkromný investor za prijateľné za podobných okolností.

V zmysle týchto úvah dozorný úrad preskúmal stanovenie hodnoty aktív v kontexte zriadenia spoločnosti Mesta AS.

V prvom rade možno vychádzať z judikatúry, že povinnosť dozorného úradu dokázať skutkovú podstatu sa rozširuje, kde to prichádza do úvahy, aj o povinnosť preskúmať znalecké posudky s cieľom stanoviť dôkaznú hodnotu (172). Z tejto judikatúry je tiež evidentné, že v prípade pochybností je dozorný úrad oprávnený, ale nie povinný najať externých konzultantov na účely preukázania skutkovej podstaty (173). Súd napokon uviedol, že je vo výlučnej právomoci dozorného úradu zabezpečiť, aby bol dodržaný článok 61, a nie v právomoci znalcov (174).

V tomto prípade bola hodnota aktív, ktoré boli vložené do spoločnosti Mesta AS pri jej zriadení, predmetom posúdenia, ktoré vykonali spoločnosti Ernst & Young a Deloitte & Touche. Na základe správ audítorov dospel dozorný úrad vo svojom rozhodnutí o začatí konania k názoru, že existovali pochybnosti, pokiaľ ide o hodnotenie aktív a uplatnenie metód hodnotenia. Po rozhodnutí o začatí konania nórske orgány predložili vysvetlenia audítorov spoločnosti Ernst & Young. Podľa názoru audítorov tieto vysvetlenia objasnili tieto pochybnosti predtým uvedené v rozhodnutí o začatí konania:

| | Po prvé spoločnosť Ernst & Young vysvetlila, že od októbra 2002 je zásadou uplatňovanou pri určení hodnoty aktív „reálna hodnota“, a teda pôvodné hodnotenia vychádzajúce z účtovnej hodnoty alebo simulovanej účtovnej hodnoty už neboli relevantné. |
| --- | --- |

Po prvé spoločnosť Ernst & Young vysvetlila, že od októbra 2002 je zásadou uplatňovanou pri určení hodnoty aktív „reálna hodnota“, a teda pôvodné hodnotenia vychádzajúce z účtovnej hodnoty alebo simulovanej účtovnej hodnoty už neboli relevantné.

| | Po druhé zistenie skutočnej hodnoty aktív vychádzalo z kombinácie výsledkov: i) hodnotenia celkovej hodnoty podniku (t. j. metódy diskontovaných peňažných tokov) a ii) osobitného hodnotenia jednotlivých aktív (alebo ich skupín). |
| --- | --- |

Po druhé zistenie skutočnej hodnoty aktív vychádzalo z kombinácie výsledkov: i) hodnotenia celkovej hodnoty podniku (t. j. metódy diskontovaných peňažných tokov) a ii) osobitného hodnotenia jednotlivých aktív (alebo ich skupín).

| | Po tretie na základe skutočnosti, že celková hodnota podniku (vyplývajúca z diskontovaných peňažných tokov) bola nižšia ako celková hodnota aktív (vyplývajúca z individuálneho hodnotenia aktív) a že zákon o nórskych spoločnostiach stanovuje, že vlastné imanie nemôže prevýšiť celkovú hodnotu podniku, bolo nutné znížiť hodnotu určitých aktív
  Na základe toho sa skutočná hodnota aktív znížila o 79 mil. NOK, rozdelená takto: i) nehnuteľnosti (znížené o 54 mil. NOK z 335 mil. NOK na 281 mil. NOK) a ii) stroje (znížené o 25 mil. NOK z 572 mil. NOK na 547 mil. NOK) (175). To znamená, že hodnota strojov sa neupravila smerom nadol o 200 mil. NOK (zo 747 mil. NOK na 547 mil. NOK), ako tvrdili navrhovatelia. Hodnota 747 mil. NOK nepredstavovala základ na hodnotenie smerom nadol, pretože to bola hodnota vychádzajúca zo zásady „simulovanej kontinuity“, ktorá sa už neuplatňuje (176). Spoločnosť Ernst & Young potvrdila, že prvé výpočty urobené na účely vysvetlenia súvislosti medzi hodnotou založenou na simulovanej kontinuite (747 mil. NOK) a skutočnou hodnotou (572 mil. NOK) strojov sú zavádzajúce a netvoria súčasť posudzovania skutočnej hodnoty aktív. |
| --- | --- |

Po tretie na základe skutočnosti, že celková hodnota podniku (vyplývajúca z diskontovaných peňažných tokov) bola nižšia ako celková hodnota aktív (vyplývajúca z individuálneho hodnotenia aktív) a že zákon o nórskych spoločnostiach stanovuje, že vlastné imanie nemôže prevýšiť celkovú hodnotu podniku, bolo nutné znížiť hodnotu určitých aktív

Na základe toho sa skutočná hodnota aktív znížila o 79 mil. NOK, rozdelená takto: i) nehnuteľnosti (znížené o 54 mil. NOK z 335 mil. NOK na 281 mil. NOK) a ii) stroje (znížené o 25 mil. NOK z 572 mil. NOK na 547 mil. NOK) (175). To znamená, že hodnota strojov sa neupravila smerom nadol o 200 mil. NOK (zo 747 mil. NOK na 547 mil. NOK), ako tvrdili navrhovatelia. Hodnota 747 mil. NOK nepredstavovala základ na hodnotenie smerom nadol, pretože to bola hodnota vychádzajúca zo zásady „simulovanej kontinuity“, ktorá sa už neuplatňuje (176). Spoločnosť Ernst & Young potvrdila, že prvé výpočty urobené na účely vysvetlenia súvislosti medzi hodnotou založenou na simulovanej kontinuite (747 mil. NOK) a skutočnou hodnotou (572 mil. NOK) strojov sú zavádzajúce a netvoria súčasť posudzovania skutočnej hodnoty aktív.

| | Po štvrté, pokiaľ ide o pridelenie hodnoty na prechodné zákazky, spoločnosť vysvetlila, že zatiaľ čo prechodné zákazky tvorili súčasť diskontovaných peňažných tokov (a preto neboli zobrané do úvahy pri posudzovaní celkovej hodnoty podniku), hodnota portfólia zákaziek bola príliš nízka na to, aby mu bola pridelená akákoľvek hodnota, a preto zákazky neboli zahrnuté do počiatočnej súvahy (177).
  Ako je evidentné z tohto procesu, dozorný úrad dôkladne preskúmal materiály predložené v správach audítorov tým, že si vypýtal vysvetlenia a požiadal o ďalšie materiály a na základe toho objasnil počiatočné pochybnosti a nepresnosti. Keďže ako vyplýva z uvedeného, takéto pochybnosti a nepresnosti boli vyriešené, a vzhľadom na to, že všetky hodnotenia boli vykonané na základe všeobecne prijatých metód oceňovania, dozorný úrad nevidí dôvod, aby pochyboval o dôkaznej hodnote správ audítorov v súvislosti so stanovením hodnoty dlhodobých aktív uvedenej v konečnej verzii počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS. Preto sa nepovažovalo za nevyhnutné získať ďalšie odborné stanovisko. |
| --- | --- |

Po štvrté, pokiaľ ide o pridelenie hodnoty na prechodné zákazky, spoločnosť vysvetlila, že zatiaľ čo prechodné zákazky tvorili súčasť diskontovaných peňažných tokov (a preto neboli zobrané do úvahy pri posudzovaní celkovej hodnoty podniku), hodnota portfólia zákaziek bola príliš nízka na to, aby mu bola pridelená akákoľvek hodnota, a preto zákazky neboli zahrnuté do počiatočnej súvahy (177).

Ako je evidentné z tohto procesu, dozorný úrad dôkladne preskúmal materiály predložené v správach audítorov tým, že si vypýtal vysvetlenia a požiadal o ďalšie materiály a na základe toho objasnil počiatočné pochybnosti a nepresnosti. Keďže ako vyplýva z uvedeného, takéto pochybnosti a nepresnosti boli vyriešené, a vzhľadom na to, že všetky hodnotenia boli vykonané na základe všeobecne prijatých metód oceňovania, dozorný úrad nevidí dôvod, aby pochyboval o dôkaznej hodnote správ audítorov v súvislosti so stanovením hodnoty dlhodobých aktív uvedenej v konečnej verzii počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS. Preto sa nepovažovalo za nevyhnutné získať ďalšie odborné stanovisko.

Na základe uvedeného sa dozorný úrad domnieva, že nie je dôvod spochybniť stanovenie hodnoty aktív v konečnej verzii počiatočnej súvahy spoločnosti Mesta AS.

1.2.3.   
  Prevod prechodných zákaziek

Jedným príkladom uplatnenia zásady súkromného investora v trhovom hospodárstve je, že v prípade, ak štát predá pôdu alebo budovy za trhovú cenu, nepredpokladá sa, že ide o štátnu pomoc, pretože sa štát správal ako súkromný investor v trhovom hospodárstve (178). Zásada súkromného investora v trhovom hospodárstve sa však uplatňuje rovnako, aj keď štát kupuje tovar alebo služby (179). Preto keď štát uzatvorí zmluvu na účely poskytnutia služieb prevádzkovateľom z trhu, nebude s tým spojená žiadna štátna pomoc, ak sa štát správa ako súkromný investor v trhovom hospodárstve, a to tak, že zaplatí trhovú cenu. Naopak, ak je cena vyššia ako trhová cena, zákazka môže pre poskytovateľa služieb predstavovať ekonomickú výhodu zodpovedajúcu rozdielu medzi trhovou cenou za poskytovanie podobných služieb a cenou, za akú sú tieto služby poskytnuté na základe zmluvy (180). Jedným spôsobom, ako štát môže získať indikáciu trhovej ceny, je vyhlásenie nediskriminačnej verejnej súťaže. Ďalším spôsobom je získať hodnotenie znalca. Na účely rozhodnutia, či sa uplatnila trhová cena, sa v každom prípade musia zobrať do úvahy všetky okolnosti transakcie.

V tomto prípade výrobné oddelenie previedlo na spoločnosť Mesta AS niekoľko zmlúv o poskytovaní služieb uzatvorených medzi Verejnou správou ciest a výrobným oddelením na účely poskytovania služieb výrobným oddelením Verejnej správe ciest, a to tak, že spoločnosť Mesta AS nahradila výrobné oddelenie v jeho postavení poskytovateľa služieb. Dozorný úrad preto musí preskúmať, či ceny, za ktoré boli „uzatvorené“ zmluvy medzi Verejnou správou ciest a spoločnosťou Mesta AS, odrážajú trhové ceny.

Navyše treba zdôrazniť, že skutočnosť, že dozorný úrad posúdil prvky relevantné na určenie, či štát konal ako súkromný investor v trhovom hospodárstve (prevedením/tým, že vložil prechodné zákazky do svojej 100 % vlastnenej spoločnosti), nevylučuje, aby dozorný úrad posúdil prítomnosť pomoci v ostatných transakciách medzi štátom (181) a danou spoločnosťou. Naopak, takéto hodnotenie je dokonca ešte relevantnejšie, keď je štát zákazníkom jednej zo svojich vlastných spoločností. Ako už bolo vysvetlené, keď je štát verejným obstarávateľom služieb od podniku (vrátane jednej z jeho ním 100 % vlastnených podnikov), musí konať ako „súkromný investor v trhovom hospodárstve“ a zaplatiť trhovú cenu.

i)   Zákazky na výstavbu

Po rozhodnutí o začatí konania nórske orgány objasnili okolnosti, za aké ceny boli existujúce zákazky na výstavbu prevedené na spoločnosť Mesta AS.

Zákazky boli prevedené na spoločnosť Mesta AS za ceny pôvodne stanovené pre jednotlivé zákazky. Dozorný úrad zobral do úvahy všetky poskytnuté informácie, najmä interné usmernenia Verejnej správy ciest k oceňovaniu interných zákaziek. Usmernenia ukazujú, že cena zákaziek sa stanovila priamo na základe trhových cien (konkrétne cien vyplývajúcich z verejných súťaží) alebo za podmienok, ktoré by mali zabezpečiť, že ceny v zásade odrážajú trhovú cenu (t. j. odhady upravené tak, aby boli v súlade s trhovou cenou). Pozornosť sa musí venovať aj skutočnosti, že celková/všeobecná podmienka Verejnej správy ciest uzatvorenia dohôd s výrobným oddelením bola, aby ceny odrážali trhové ceny a aby na tento účel výrobné oddelenie získalo skúsenosti s cenami z verejných súťaží na trhu stavebných prác, ktorý bol dobre fungujúcim a vyspelým trhom. Nórske orgány ďalej objasnili, že neexistoval žiadny mechanizmus spätných úprav ani regulačné požiadavky, ktoré by mali vplyv na ceny, za aké boli zákazky prevedené.

Po zvážení všetkých okolností je dozorný úrad toho názoru, že zákazky na výstavbu boli prevedené za trhovú cenu. Dozorný úrad dospel k záveru, že správa ciest mala v podobe svojich interných usmernení zavedený systém oceňovania zákaziek, ktorý spolu s jej znalosťou trhu v dostatočnej miere zabezpečili trhové ceny. Vylúčenie toho, že sa ceny stanovené v zmluvách na zákazky na výstavby v každej jednotlivej zmluve nelíšia od trhových cien, by si vyžiadalo hĺbkové posúdenie všetkých zmlúv. Preto nemožno vylúčiť, že spoločnosť Mesta AS mohla prostredníctvom cien (niektorých) zákaziek na výstavbu získať obmedzenú ekonomickú výhodu. Ako však vyplynie z dôvodov uvedených ďalej v texte, prípadná štátna pomoc existujúca v tomto kontexte by sa považovala za zlučiteľnú s fungovaním Dohody o EHP.

ii)   Zákazky na prevádzku a údržbu

a)   Prechodná povinnosť vykonávať služby vo verejnom záujme

Dozorný úrad na úvod pripomína, že nórske orgány tvrdili, že opatrenia v prospech spoločnosti Mesta AS v súvislosti so zákazkami na prevádzku a údržbu predstavujú kompenzáciu za náklady, ktoré spoločnosť Mesta AS musí znášať v dôsledku povinností vykonávať služby vo verejnom záujme, ktoré boli spoločnosti uložené. Hoci tento argument bol predložený na podporu tvrdenia, že opatrenia sa môžu považovať za zlučiteľné na základe článku 59 ods. 2 Dohody o EHP, dozorný úrad v záujme úplnosti posúdil, či prítomnosť povinnosti vykonávať verejné služby vo verejnom záujme vylučuje prítomnosť štátnej pomoci na základe všetkých kritérií stanovených v rozsudku Altmark (182).

V rozsudku Altmark Súdny dvor rozhodol, že kompenzácia za povinnosti vykonávať služby vo verejnom záujme nepredstavuje štátnu pomoc, keď sú splnené štyri kumulatívne kritéria. Po prvé prijímajúci podnik musí byť skutočne povinný vykonávať služby vo verejnom záujme a tieto povinnosti musia byť jasne vymedzené. Po druhé parametre, na základe ktorých sa vypočítava kompenzácia, sa musia stanoviť vopred objektívnym a transparentným spôsobom. Po tretie kompenzácia nemôže presiahnuť sumu potrebnú na krytie všetkých alebo časti nákladov vynaložených pri plnení povinností poskytovať služby vo verejnom záujme, berúc do úvahy príslušné príjmy a primeraný zisk. Napokon keď podnik, ktorý má plniť povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme, nie je vybraný na základe verejného obstarávania, ktoré by umožnilo výber uchádzača schopného poskytovať tieto služby za najnižšie náklady, úroveň potrebnej kompenzácie sa musí určiť na základe analýzy nákladov, ktoré by vynaložil typický, dobre fungujúci a primerane vybavený podnik. Keď sú splnené všetky tieto štyri kritériá, financovanie zo štátneho rozpočtu neznamená výhodu pre podnik.

V tomto prípade dozorný úrad poznamenáva, že spoločnosť Mesta AS nebola vybraná na základe verejného obstarávania. Nórske orgány okrem toho ani netvrdili, že (ani neposkytli dozornému úradu informácie, ktoré by mu umožnili uveriť či) náklady, ktoré vznikli spoločnosti Mesta AS zodpovedajú nákladom typického, dobre fungujúceho a primerane vybaveného podniku. Povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme preto spoločnosť Mesta AS neplnila s požadovanou nákladovou efektívnosťou stanovenou v podobe štyroch kritérií v rozsudku vo veci Altmark. Už z tohto dôvodu preto prítomnosť štátnej pomoci nemožno vylúčiť na základe odkazu na rozsudok vo veci Altmark.

b)   Všeobecné

Dozorný úrad poznamenáva, že všetky zákazky na prevádzku a údržbu boli prevedené na spoločnosť Mesta AS 1. januára 2003 za ceny, ktoré sa stanovili na základe nákladov výrobného oddelenia. Tieto ceny preto neboli výsledkom verejných súťaží a nevychádzali zo znaleckých posudkov/hodnotení expertov.

Nórske orgány a spoločnosť Mesta AS tvrdili, že zriadením spoločnosti Mesta AS 1. januára 2003 a zadaním spoločnosti Mesta AS všetkých zákaziek na prevádzku a údržbu štátnej cestnej siete orgány vytvorili de facto monopol. Preto ešte neexistoval žiadny trh „prevádzky a údržby“, a teda ani žiadna trhová cena. Tento trh sa otvoril postupne každoročným vyhlásením verejnej súťaže na 25 % portfólia zákaziek. Keďže neexistovala žiadna trhová cena, neexistovala žiadna iná alternatíva, len prevod zákaziek za ceny vychádzajúce z nákladov.

Tento argument vychádza z tvrdenia, že činnosť prevádzky a údržby ciest nebola 1. januára 2003 otvorená hospodárskej súťaži. Dozorný úrad však poznamenáva, že nielenže niektoré práce prevádzky a údržby Verejnej správy ciest vykonali subdodávatelia pred rokom 2003 (183), ale mestá a obce tiež vyhlasovali verejné súťaže na práce prevádzky a údržby komunálnych ciest už dávno pred januárom 2003 (184). Inými slovami, činnosť „prevádzky“ a „údržby ciest“ bola otvorená hospodárskej súťaži už pred januárom 2003 a nezmenilo sa to ani zriadením spoločnosti Mesta AS. Naopak, nórske orgány uviedli spoločnosť Mesta AS ako prevádzkovateľa na trh prevádzky a údržby a od svojho zriadenia konkurovala iným podnikom bez toho, aby jej niečo bránilo zúčastňovať sa na verejných súťažiach alebo dostávať úlohy súvisiace s prevádzkou a údržbou ciest od iných obstarávateľov, ako je Verejná správa ciest (185).

Preto bol trh so službami prevádzky a údržby 1. januára 2003 otvorený hospodárskej súťaži, a preto nie je dôvod konštatovať, že neexistuje žiadna trhová cena. Je pravda, že práce prevádzky a údržby v súvislosti s jednou časťou tohto trhu, konkrétne v súvislosti so „sieťou štátnych ciest“, boli vyhradené výrobnému oddeleniu, ale to nič nemení na závere týkajúcom sa trhu prevádzky a údržby vo všeobecnosti.

Dokonca aj pokiaľ ide o práce prevádzky a údržby v rámci samotnej siete štátnych ciest, nórske orgány získali – pred 1. januárom 2003 – ceny vyplývajúce z verejných súťaží na päť skúšobných/pilotných projektov v rokoch 1998 – 2001. Tieto ceny tvorili súčasť komparatívnej analýzy z roku 2000 (vydanej samotnou Verejnou správou ciest) o schopnosti konkurovať, ktorá ukazuje, že podiel nákladov na zmluvnej cene bol o 23 % bodov vyšší v prípade výrobného oddelenia ako v prípade zmlúv na skúšobné/pilotné zákazky uzatvorené s prevádzkovateľmi na trhu. Navyše analýza cien vykonaná v Akershus (pred rokom 2000) ukázala, že úroveň cien zákaziek na prevádzku a údržbu bola o 20 % – 25 % vyššia ako v prípade zmlúv uzatvorených s prevádzkovateľmi na trhu.

Dozorný úrad poznamenáva, že skúšobné/pilotné projekty boli naozaj cenami, ktoré boli výsledkom verejných súťaží, a nielenže sa zmluvy na tieto zákazky vzťahovali na práce na štátnych cestách, ale dokonca sa týkali tých istých úsekov ciest ako zákazky na prevádzku a údržbu vykonané výrobným oddelením (186). Podľa názoru dozorného úradu sa preto úroveň trhovej ceny určila pomocou cien z ponúk na porovnateľné skúšobné/pilotné zákazky pred 1. januárom 2003.

Pokiaľ ide o argument nórskych orgánov, že ceny vyplývajúce z verejných súťaží na skúšobné/testovacie zákazky neboli spoľahlivé z dôvodu značného rozdielu medzi najvyššou a najnižšou ponukou, dozorný úrad poukazuje na skutočnosť, že vo verejnej súťaži je to víťazná ponuka, ktorá predstavuje trhovú cenu, a nie celá škála ponúk. Ak by to tak nebolo, nikdy by neexistoval spôsob, ako stanoviť trhovú cenu pomocou verejných súťaží. V skutočnosti tvrdiť, že skúšobné/pilotné zákazky (na základe verejných súťaží) neurčujú trhovú hodnotu, by bolo rovnaké ako tvrdiť, že výsledkom verejných súťaží nie sú trhové ceny. Navyše na rozdiel od toho, čo tvrdili nórske orgány, skutočnosť, že súťaže na skúšobné/pilotné zákazky boli vyhlásené na iný účel ako získať informácie o trhovej cene (konkrétne „vyškoliť“ Verejnú správu ciest ako obstarávateľa) alebo že súťaže predstavovali len malú časť siete štátnych ciest, nevylučujú skutočnosť, že výsledné ceny zo súťaží predstavujú trhové ceny. V tejto súvislosti dozorný úrad pripomína, že Komisia sa nedávno zmienila o cenách vyplývajúcich z verejných súťaží na trhu prevádzky a údržby ciest ako o reprezentatívnych trhových cenách (187).

Dozorný úrad ďalej pripomína, že nórske orgány tvrdili, že skúšobné/pilotné zákazky z verejných súťaží si následne vyžiadali dodatočné práce. Tieto dodatočné práce boli zahrnuté do ceny prechodných zákaziek, a preto spôsobili zvýšenie ceny prechodných zákaziek. Dozorný úrad poznamenáva, že v každom prípade práce, ktoré boli predmetom verejnej súťaže, a teda hospodárskej súťaži nezahŕňali dodatočné práce, a preto trhovú cenu predstavuje cena za tieto práce. Dodatočné práce zadávajú tomu, kto bol víťazom verejnej súťaže, bez toho, aby sa musel zúčastniť nového kola verejnej súťaže. Takže dokonca ak by aj dodatočné práce boli súčasťou dôvodu pre vyššiu cenu zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS, nemení to nič na posúdení, či cena bez dodatočných prác predstavuje trhovú cenu.

Ako bolo uvedené vyššie, dozorný úrad sa domnieva, že úroveň trhovej ceny sa určila podľa cien skúšobných/pilotných zákaziek z verejných súťaží za porovnateľné zákazky pred 1. januárom 2003 a že nórske orgány nevedeli, že úroveň cien zistená na trhu bola nižšia ako ceny, za aké boli zákazky prevedené. Navyše dokonca po vyhlásení prvých verejných súťaží – na základe ktorých si orgány museli byť vedomé cenových rozdielov (188) – orgány nepodnikli kroky na opätovné prerokovanie prechodných zákaziek.

Či prechodné zákazky predstavovali ekonomickú výhodu v prospech spoločnosti Mesta AS, alebo nie, tieto zákazky predstavujú povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme v zmysle článku 59 ods. 2 Dohody o EHP. Odmena vyplatená za služby sa preto posúdila na základe tohto ustanovenia s cieľom určiť prítomnosť akejkoľvek nadmernej kompenzácie.

1.2.4.   
  Správne a registračné poplatky

Ekonomická výhoda sa môže poskytnúť prostredníctvom zníženia daňového zaťaženia podniku rôznymi spôsobmi vrátane zníženia daňového základu alebo celkového alebo čiastočného zníženia výšky dane alebo odkladu, zrušenia alebo dokonca osobitného harmonogramu splácania daňového dlhu (189). Nehnuteľnosti prevedené z výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS sa zapísali ako „zmena mena“, čo znamenalo, že spoločnosť Mesta AS mala prospech z ochrany, ktorú ponúka zápis v katastri nehnuteľností, pričom bola oslobodená od správnych a registračných poplatkov, ktoré sú obvykle splatné v prípade prevodu vlastníckeho práva k majetku. Dozorný úrad sa preto domnieva, že spoločnosť Mesta AS získala ekonomickú výhodu, ktorú by nezískala pri bežnej obchodnej činnosti. V tejto súvislosti dozorný úrad poznamenáva, že skutočnosť, že v prípade, ak by neexistovalo oslobodenie, nórske orgány by zvýšili svoj počiatočný peňažný vklad (zodpovedajúci výške poplatkov), nič nemení na skutočnosti, či poskytnutie oslobodenia predstavuje ekonomickú výhodu pre spoločnosť Mesta AS. Toto stanovisko je aj v súlade so záverom dozorného úradu vo veci Entra prijatým 14. decembra 2005 (190).

1.3.   PRÍTOMNOSŤ ŠTÁTNYCH ZDROJOV

i)   Reštrukturalizačné a ďalšie reorganizačné opatrenia

Podmienka prítomnosti štátnych zdrojov je splnená, pretože celková suma odhadovaných reštrukturalizačných nákladov 1 468 mil. NOK je určená na krytie grantov poskytnutých nórskym štátom v rokoch 2003 až 2005 (z ktorých spoločnosť Mesta AS dostala sumu 993,6 mil. NOK). Navyše kapitál, ktorý nórske orgány vložili ako vlastné imanie do spoločnosti Mesta AS na účely krytia dočasnej mzdy, tiež predstavujú finančné prostriedky poskytnuté štátom.

ii)   Vklad kapitálu a aktív (t. j. stroje, nehnuteľnosti a zákazky)

Zo smernice o transparentnosti (191) a usmernenia o štátnej pomoci týkajúcich sa kapitálových podielov verejných orgánov vyplýva, že poskytnutie kapitálu verejným podnikom zahŕňa štátne zdroje. V súlade s rozhodovacou praxou Komisie sa dozorný úrad obdobne domnieva, že investície štátu vo forme nepeňažného príspevku (ako sú stroje, nehnuteľnosti a zákazky) znamená prevod štátnych zdrojov (192).

iii)   Prevod prechodných zákaziek

Prevod zákazky týkajúci sa poskytovania služieb subjektom začleneným do štátnej správy výmenou za príjmy štátu zo strany orgánov verejnej správy na podnik, ktorý preberie úlohu poskytovateľa služieb, zahŕňa štátne zdroje vo forme platieb štátu za poskytovanie služieb.

iv)   Správne a registračné poplatky

Strata daňových príjmov sa rovná spotrebe štátnych zdrojov vo forme fiškálnych výdavkov. Takáto štátna podpora sa môže poskytovať rovnako prostredníctvom daňových ustanovení legislatívnej povahy, ako aj prostredníctvom postupov daňových úradov. Na základe oslobodenia od platenia správnych a registračných poplatkov si spoločnosť Mesta AS ponechala sumy zodpovedajúce úhrade príslušných poplatkov inak splatných nórskym úradom. Keďže tieto poplatky sú príjmom štátu, toto oslobodenie prestavuje prevod štátnych zdrojov. Je to v súlade so záverom dozorného úradu vo veci Entra prijatým 14. decembra 2005 (193).

1.4.   UPREDNOSTNENIE URČITÝCH PODNIKOV ALEBO VÝROBY URČITÝCH TOVAROV

Poskytnutie finančných prostriedkov štátom na financovanie reštrukturalizačných nákladov, ako aj vklad štátu v podobe aktív, vrátane zákaziek, v hodnote, ktorá je nižšia ako trhová hodnota, zvýhodňuje len jednu spoločnosť, konkrétne spoločnosť Mesta AS. Tieto opatrenie sú preto svojou povahou selektívne.

Pokiaľ ide o správne a registračné poplatky, dozorný úrad sa domnieva, že obežníky vydané ministerstvom spravodlivosti potvrdzujú, že v čase zriadenia spoločnosti Mesta AS (1. januára 2003) mohli len fúzie využívať výhody administratívnej praxe „zásady kontinuity“, ktorá ustanovuje oslobodenie od platenia správnych a registračných poplatkov. Dozorný úrad v tejto súvislosti pripomína, že do konca roku 2005 bolo v prvom obežníku ustanovené, že uplatnenie zásady kontinuity bolo obmedzené na prípady prevodu vlastníctva v rámci fúzií medzi spoločnosťami s ručením obmedzeným. V druhom obežníku sa táto prax rozšírila k 1. júlu 2005 aj na rozdelenia a zmeny formy spoločností; čo implicitne znamená, že sa na tieto transakcie pred týmto dátumom nevzťahovalo žiadne oslobodenie. Keďže spoločnosť Mesta AS bola zriadená 1. januára 2003 a transakcia zriadenia spoločnosti Mesta AS sa nemôže považovať za fúziu, oslobodenie ustanovené v ktoromkoľvek z obežníkov sa na prípad spoločnosti Mesta AS neuplatňuje.

Preto oslobodenie spoločnosti Mesta od platenia správnych a registračných poplatkov je selektívne a nie je odôvodnené povahou ani logikou systému. Je to aj v súlade so záverom dosiahnutým vo veci Entra 14. decembra 2005 (194).

1.5.   NARUŠENIE HOSPODÁRSKEJ SÚŤAŽE A VPLYV NA OBCHOD MEDZI ZMLUVNÝMI STRANAMI

O medzinárodnej povahe trhov výstavby, prevádzky a údržby ciest v rámci EHP svedčí tak skutočnosť, že nórski prevádzkovatelia pôsobia v iných krajinách EHP (ako napríklad Veidekke ASA), zatiaľ čo zahraničné spoločnosti s pôvodom v iných krajinách EHP, ako je Nórsko, pôsobia na nórskom trhu (ako napríklad Lemminkäinen Norge AS, Skanska Norge AS, NCC Construction AS). Za takýchto okolností vklad finančných prostriedkov do základného imania jedného prevádzkovateľa pôsobiaceho na tomto trhu, t. j. spoločnosť Mesta AS, posilní a upevní jej postavenie v porovnaní s ostatnými podnikmi, ktoré majú sídlo v Nórsku alebo v iných krajinách EHP a konkurujú na trhoch výstavby, prevádzky a údržby (195). Tieto finančné prostriedky okrem iného umožnia spoločnosti Mesta AS predložiť nižšie cenové ponuky s cieľom vyhrať zákazky na výstavbu v konkurencii s jej konkurentmi.

Na základe toho sa dozorný úrad domnieva, že poskytnutie finančnej podpory spoločnosti Mesta AS (buď vo forme grantov, nadhodnocovania cien služieb alebo vo forme oslobodenia od poplatkov) naruší hospodársku súťaž a ovplyvní obchod.

1.6.   ZÁVER

Dozorný úrad dospel na základe uvedeného k záveru, že podmienky prítomnosti štátnej pomoci v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP sú splnené v súvislosti s finančnými prostriedkami zo štátneho rozpočtu na všetky opatrenia na zníženie počtu pracovných síl [t. j. predčasný dôchodok, dočasné zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov a špeciálny vek odchodu do dôchodku, ako aj náhrada mzdy (alebo alternatívne opatrenia)]. Podmienky prítomnosti štátnej pomoci sú splnené aj v súvislosti s financovaním zo štátneho rozpočtu nákladov na: i) sťahovanie a dochádzanie; ii) sťahovanie kancelárií/kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby a prevod archívov vynaložené po 1. januári 2003 a iii) oslobodenie spoločnosti Mesta AS od platenia správnych a registračných poplatkov. Napokon dozorný úrad dospel k záveru, že bez ohľadu na to, či prechodné zákazky predstavovali ekonomickú výhodu v prospech spoločnosti Mesta AS, alebo nie, tieto zákazky predstavujú povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme v zmysle článku 59 ods. 2 Dohody o EHP.

2.   PROCESNÉ POŽIADAVKY

Podľa článku 1 ods. 3 časti I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde „... štáty informujú Dozorný úrad EZVO o všetkých plánoch poskytnúť alebo zmeniť pomoc v dostatočnom časovom predstihu, aby mal možnosť predložiť svoje pripomienky. [...]. Príslušný štát nesmie uviesť do platnosti svoje navrhované opatrenia, kým sa toto konanie neuzavrie konečným rozhodnutím.“

Nórske orgány nenotifikovali dozornému úradu vopred opatrenia prijaté v súvislosti s prevodom činností výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS. Nórske orgány si preto nesplnili svoju notifikačnú povinnosť podľa článku 1 ods. 3 časť I protokolu 3 k Dohode o dozore a súde. Štátna pomoc poskytnutá v súvislosti s opatreniami prijatými v súvislosti s prevodom činností výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS predstavuje preto „neoprávnenú pomoc“ v zmysle článku 1 písm. f) časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde.

3.   ZLUČITEĽNOSŤ POMOCI

3.1.   REŠTRUKTURALIZAČNÉ A REORGANIZAČNÉ OPATRENIA

Pokiaľ ide o reštrukturalizačné a reorganizačné opatrenia potrebné na zriadenie spoločnosti Mesta AS ako podniku, ktorý bude pokračovať v činnosti, konkrétne predčasný dôchodok, dočasné zachovanie dôchodkových práv štátnych zamestnancov a špeciálny vek odchodu do dôchodku, ako aj náhrada mzdy (alebo alternatívne opatrenia), relevantné je oslobodenie v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP o zlučiteľnosti pomoci, ktorá uľahčuje rozvoj určitých ekonomických činností alebo oblastí.

Komisia vo svojej rozhodovacej praxi dôsledne zastávala názor, že oslobodenie od finančnej záťaže vyplývajúcej zo štrukturálnych nevýhod, ktorá vznikne spoločnosti v dôsledku svojho predchádzajúceho postavenia ako štátneho subjektu, vrátane dôchodkových práv a opatrení súvisiacich so znižovaním počtu pracovných síl, sa môže vyhlásiť za zlučiteľné, keď takéto náklady boli vynaložené v súvislosti s liberalizáciou niektorého sektora a otváraním sektora hospodárskej súťaži (196). Závery Komisie v tejto súvislosti vyplynuli zo skutočnosti, že štátne financovanie na reštrukturalizačné a reorganizačné opatrenia súviseli s odstraňovaním prekážok vstupu na trh, a zo skutočnosti, že finančná záťaž spojená so štrukturálnymi nevýhodami by mala vplyv na konkurencieschopnosť spoločnosti po otvorení trhu hospodárskej súťaži.

Dozorný úrad poznamenáva, že v tomto prípade reforma predchádzajúceho štátneho subjektu výrobného oddelenia a jeho transformácia na efektívnu spoločnosť znamenala, že prevod jej zamestnancov do novej spoločnosti tvoril neoddeliteľný prvok liberalizácie trhu štátnych ciest. K liberalizácii by nedošlo bez spoločnosti s dostatočným počtom zamestnancov. Predmetné opatrenia majú prechodnú povahu a boli zavedené čiastočne na motivovanie zamestnancov, aby prešli do spoločnosti Mesta AS a vzdali sa svojho postavenia štátnych zamestnancov, a čiastočne na uľahčenie zníženia počtu pracovných síl potrebných na zabezpečenie životaschopného komerčného podniku.

Hoci trh prevádzky a údržby ciest bol otvorený verejnej súťaži (napríklad v súvislosti s mestskými cestami), výrobné oddelenie nebolo na trhu, pretože iba poskytovalo služby štátu v súvislosti so sieťou štátnych ciest. Osobitné postavenie zamestnancov Verejnej správy ciest bolo preto priznané v rámci subjektu nevystaveného hospodárskej súťaži (197).

Dozorný úrad sa domnieva, že finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu na príslušné opatrenia sú v spoločnom záujme. Prechodné opatrenia umožnili otvorenie štátneho segmentu trhu so službami súvisiacimi s cestami. Zbavením spoločnosti Mesta AS dodatočných nákladov, ktoré musí znášať v postavení, ktoré prevzala od bývalého štátneho integrovaného oddelenia, spoločnosť Mesta AS bude schopná slobodne pôsobiť na účely poskytovania služieb súvisiacich s výstavbou, prevádzkou a údržbou ciest, a prispôsobiť sa potrebám trhu. Spoločnosti to preto pomôže zbaviť sa prekážky vstupu na trh. Celkovo transformácia predchádzajúceho monopolného poskytovateľa služieb v rámci siete štátnych ciest (t. j. výrobného oddelenia) na súkromnú spoločnosť (Mesta AS), ktorá podlieha tomu istému právnemu rámcu ako ostatní súkromní prevádzkovatelia v Nórsku, je v prospech konečných používateľov v dlhodobom horizonte. Informácie predložené nórskymi orgánmi ukazujú, že hospodárska súťaž na príslušnom trhu vzrástla a následne viedla k nižším cenám tak v prípade prevádzky, ako aj údržby ciest, a z toho mali prospech tak daňoví poplatníci, ako aj hospodárstvo ako celok.

Dozorný úrad dospel aj k názoru, že štátna pomoc je vhodným nástrojom. Keďže výrobné oddelenie nikdy nemalo byť komerčným subjektom pôsobiacim na otvorenom trhu, mohlo znášať vyššie dôchodkové náklady súvisiace so štátnymi zamestnancami bez toho, aby utrpeli akúkoľvek významnú hospodársku nevýhodu. Pri otváraní trhu pre poskytovateľov služieb v rámci siete štátnych ciest, a v tomto kontexte transformácia bývalého štátneho integrovaného oddelenia na komerčnú spoločnosť, sa však náklady na pracovné sily museli prispôsobiť nákladom konkurentov. Za týchto okolností je štátna pomoc vhodným nástrojom na zníženie nákladov, ktoré komerčná spoločnosť vynaložila pri reorganizácii bývalého štátneho oddelenia. Pokiaľ ide o stimulačný účinok a nutnosť, dozorný úrad poznamenáva, že v prípade neexistencie štátneho financovania by náklady spoločnosti Mesta AS neboli prispôsobené nákladom jej konkurentov a spoločnosť by v podstate mala problémy konkurovať. Štátne financovanie je preto nevyhnutné a stimulačný účinok je splnený.

Dozorný úrad v tejto súvislosti poznamenáva, že v porovnaní s počiatočným počtom prevedených zamestnancov (4 750) v roku 2003 sa počet pracovných síl postupne znížil na 3 296 v roku 2005 a potom ďalej na 3 237 v roku 2006 s cieľom dosiahnuť počet 3 032 v roku 2007 (198). To znamená, že tieto opatrenia mali želaný účinok.

Napokon finančné prostriedky zo štátneho rozpočtu na príslušné opatrenia sú primerané, pretože boli obmedzené len na dodatočné náklady nad rámec nákladov, ktoré by spoločnosť Mesta AS musela znášať (v priemere) za zamestnancov zamestnaných za trhových podmienok.

Pokiaľ ide o štátne financovanie zvyšných reštrukturalizačných a organizačných nákladov, t. j. tých, ktoré sa týkali sťahovania, dochádzania, sťahovania kancelárií/kancelárií zamestnancov prevádzky a prenesenia archívov k dátumu vzniku spoločnosti Mesta AS, dozorný úrad nebol schopný identifikovať prvky, ktoré by ukazovali, že opatrenia súvisia so záťažou, ktorá vznikla, keď bol trh stále zatvorený. Na rozdiel od toho, opatrenia súvisiace s nákladmi, ktoré spoločnosti obvykle vynakladajú pri rozbiehaní podnikania, a znášanie týchto nákladov by preto nemali vplyv na konkurencieschopnosť spoločnosti Mesta AS na trhu v porovnaní s ktoroukoľvek inou spoločnosťou. Pretože neexistuje žiadne iné ustanovenie, na základe ktorého môže dozorný úrad považovať opatrenia, ktoré zahŕňajú prevádzkovú pomoc, za zlučiteľné, dozorný úrad preto dospel k záveru, že tieto opatrenia (t. j. sťahovanie, dochádzanie, sťahovanie kancelárií/kancelárií zamestnancov prevádzky a prenesenie archívov) nie sú zlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP.

3.2.   PRECHODNÉ ZÁKAZKY

i)   Zákazky na výstavbu

Dozorný úrad sa domnieva, že v prípade, ak ceny, za aké zákazky na výstavbu boli prevedené na spoločnosť Mesta AS, boli vyššia ako trhová cena a teda zahŕňali štátnu pomoc, takáto pomoc je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP. Tento záver vychádza zo skutočnosti, že alternatíva získania trhových cien vyhlásením verejných súťaží v súvislosti s rozpracovanými projektmi výstavby nie je uskutočniteľným riešením. Prebiehajúce práce by sa museli ukončiť a museli by ich potenciálne prevziať noví dodávatelia, čo by nielen značne predražilo celkový projekt, ale aj eventuálne spôsobilo značné omeškanie. Po druhé niekoľko subdodávateľov bolo najatých správou ciest na vykonanie častí prebiehajúcich stavebných projektov. Ak by boli vyhlásené verejné súťaže, spolupráca s týmito subdodávateľmi by sa musela ukončiť, čo by znamenalo ďalšie náklady. Po tretie trvanie všetkých stavebných projektov bolo dosť obmedzené a všetky sa končili v krátkom časovom rámci dvoch rokov.

Na základe všetkých týchto dôvodov sa dozorný úrad domnieva, že obmedzená výška prípadnej štátnej pomoci existujúcej v súvislosti s cenami zákaziek na výstavbu prevedených na spoločnosť Mesta AS je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP s odkazom na článok 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP.

ii)   Zákazky na prevádzku a údržbu

Nórske orgány uviedli, že opatrenia v prospech spoločnosti Mesta AS predstavujú kompenzáciu nákladov, ktoré musela spoločnosť Mesta AS znášať v dôsledku povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme uložené spoločnosti odkazom na článok 59 ods. 2 Dohody o EHP.

Z usmernení o štátnej pomoci týkajúcich sa pravidiel o náhrade za služby vo verejnom záujme, štátneho vlastníctva podnikov a pomoci pre verejné podniky (ďalej len „usmernenia k náhrade za služby vo verejnom záujme“) vyplýva, že na to, aby náhrada za služby vo verejnom záujme bola vyhlásená za zlučiteľnú s Dohodou EHP, povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme musí byť: i) skutočná a jasne vymedzená; ii) zverená právnym aktom vymedzujúcom povinnosť poskytovať služby vo verejnom záujme a iii) výška náhrady nemôže prevýšiť sumu potrebnú na krytie nákladov vynaložených pri plnení povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme (t. j. musí byť primeraná), berúc do úvahy príslušné príjmy a primeraný zisk na plnenie týchto povinností (199).

Ako sa uvádza aj v usmerneniach k náhrade za služby vo verejnom záujme, dozorný úrad pripomína, že štáty EZVO majú veľkú voľnosť pri rozhodovaní, pokiaľ ide o povahu služieb, ktoré sa môžu klasifikovať ako služby všeobecného hospodárskeho záujmu (200).

Dozorný úrad sa domnieva, že sa na spoločnosť Mesta AS vzťahovali skutočné a jasne vymedzené povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme, ktoré jej boli uložené listinou vymedzujúcou príslušné povinnosti.

Dozorný úrad poznamenáva, že dočasné zákazky na prevádzku a údržbu boli spoločnosti Mesta AS zadané na obmedzené obdobie s cieľom zabezpečiť, aby sa tieto činnosti po otvorení trhu prevádzky a údržby (v sieti štátnych ciest) hospodárskej súťaži vykonávali spôsobom, ktorý povoľuje Verejnej správe ciest zachovať si dostatočnú kontrolu nad bezpečnosťou ciest a premávky. Povinnosti uložené spoločnosti Mesta AS sú jasne určené a opísané v normalizačnej správe vydanej Verejnou správou ciest pomocou konkrétnych požiadaviek na úrovni normy a/alebo činností v súvislosti s úlohou poskytovania služieb vo verejnom záujme. Prevádzka a údržba siete štátnych ciest je úlohou týkajúcou sa poskytovania služieb vo verejnom záujme štátu vyplývajúcou zo zákona a je v súlade s rozhodovacou praxou Komisie o údržbe cestných tunelov ako povinnostiach poskytovať služby vo verejnom záujme (201). Navyše v tomto prípade sú povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme uložené len na prechodné obdobie (do roku 2006) s cieľom zabezpečiť, aby Verejná správa ciest zachovala potrebnú úroveň kontroly bezpečnosti ciest a premávky, čím sa potvrdzuje spojitosť medzi úlohou poskytovať služby vo verejnom záujme a zodpovednosťou Verejnej správy ciest za kontrolu. Napokon pokiaľ ide o zverenie, povinnosti vykonávať práce prevádzky a údržby podľa noriem boli zverené spoločnosti Mesta AS prostredníctvom ustanovenia v každej zmluve medzi spoločnosťou Mesta AS a štátom (v podobe Verejnej správy ciest) (202).

Pokiaľ ide o výšku náhrady, všeobecné pravidlo v usmerneniach k náhrade za služby vo verejnom záujme je, že výška náhrady nemôže prevýšiť sumu, ktorá je potrebná na krytie nákladov vynaložených pri plnení povinností služieb vo verejnom záujme, berúc do úvahy zisk primeraný pri plnení týchto povinností.

V tejto súvislosti usmernenia o náhrade za poskytovanie služieb vo verejnom záujme požadujú, aby sa brali do úvahy len náklady spojené s povinnosťou poskytovať služby vo verejnom záujme a aby sa rozlišovalo medzi nákladmi na služby vo všeobecnom hospodárskom záujme a na akékoľvek iné činnosti. Navyše v prípade, keď je to potrebné na účely plnenia povinnosti služieb vo verejnom záujme sa môžu zobrať do úvahy aj náklady súvisiace s investíciami.

Na základe predložených informácií sa dozorný úrad domnieva, že vzhľadom na to, že spoločnosť Mesta AS vedie osobitné účty na prechodné zákazky na prevádzku a údržbu, náklady uvedené za poskytovanie služieb vo verejnom záujme boli vyčlenené správne. Navyše, skutočnosť, že spoločnosť Mesta AS vyčlenila kapitálové investície úmerne príjmom získaným z týchto zákaziek, je tiež v súlade s pravidlami ustanovenými v usmerneniach o náhrade za poskytovanie služieb vo verejnom záujme. Na základe toho sa dozorný úrad domnieva, že 100 % finančných prostriedkov na krytie poskytovania služieb vo verejnom záujme spoločnosťou Mesta AS v rámci prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu je v súlade s usmerneniami o náhrade za služby vo verejnom záujme.

V súvislosti s určením primeraného zisku sa v usmerneniach o náhrade za poskytovanie služieb vo verejnom záujme stanovuje, že miera návratnosti skutočne dosiahnutá verejným poskytovateľom služieb nesmie presiahnuť priemernú mieru návratnosti za príslušný sektor v prechádzajúcich rokoch. Inými slovami, úroveň miery návratnosti skutočne dosiahnutá spoločnosťou Mesta AS musí byť porovnateľná s referenčnou hodnotou alebo spoločnou priemernou hodnotou za daný sektor.

Dozorný úrad preskúmal „referenčnú mieru návratnosti“ 8,42 % predloženú nórskymi orgánmi (tabuľka ďalej v texte), ktorá sa mala použiť ako základ pre mieru návratnosti v sektore prevádzky a údržby. Dozorný úrad zastáva názor, že zložky referenčnej miery návratnosti vychádzajú z trhovo orientovaných prvkov. Po prvé dozorný úrad zobral do úvahy, že beta hodnota 1 je priemerom beta hodnoty 15 ďalších spoločností v sektore prevádzky a údržby. Po druhé riziková prémia 5 % úrokových mier je v intervale, ktorý používajú ostatní prevádzkovatelia na tomto trhu (3 až 6 %) a v intervale rizikových prémií používaných PWC v správe o spoločnosti Mesta AS z roku 2008. Po tretie miera návratnosti vychádza z rovnakej metodiky ako miera návratnosti 67 %, ktorú štát požaduje zo svojich celkových investícií do spoločnosti Mesta AS (vrátane činností výstavby, ako aj prevádzky a údržby). Po štvrté hodnota beta je priemer vypočítaný za obdobie rokov 2002 – 2007, ktoré je obdobím počas ktorého spoločnosť Mesta AS poskytovala služby vo verejnom záujme.

Zloženie referenčnej miery návratnosti

Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC)

| Bezrizikový úrok pred zdanením (203) | 3,85 % |
| --- | --- |
| Prémia za riziko podielu na trhu (204) | 5,00 % |
| Beta faktor celkového kapitálu | 0,90 |
| Čistý dlh/vlastné imanie |
| Beta faktor vlastného imania | 1 |
| Náklady na čisté imanie po zdanení | 8,85 % |
| Náklady na cudzí kapitál |
| Bezrizikový úrok pred zdanením | 3,85 % |
| Prémia za úver | 2,50 % |
| Náklady na cudzí kapitál pred zdanením | 6,35 % |
| Daňová sadzba | 28 % |
| Náklady na kapitál zvonku po zdanení | 4,57 % |
| Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC) |
| Náklady na vlastné imanie | 8,85 % |
| Podiel vlastného imania | 90 % |
| Vážené náklady na čisté imanie po zdanení | 8,00 % |
| Náklady na cudzí kapitál po zdanení | 4,6 % |
| Podiel cudzieho kapitálu | 10 % |
| Vážené náklady na cudzí kapitál po zdanení | 0,5 % |
| Náklady WAAC na celkový kapitál po zdanení | 8,42 % |

Bezrizikový úrok pred zdanením (203)

3,85 %

Prémia za riziko podielu na trhu (204)

5,00 %

Beta faktor celkového kapitálu

0,90

Čistý dlh/vlastné imanie

Beta faktor vlastného imania

1

Náklady na čisté imanie po zdanení

8,85 %

Náklady na cudzí kapitál

Bezrizikový úrok pred zdanením

3,85 %

Prémia za úver

2,50 %

Náklady na cudzí kapitál pred zdanením

6,35 %

Daňová sadzba

28 %

Náklady na kapitál zvonku po zdanení

4,57 %

Vážené priemerné náklady na kapitál (WACC)

Náklady na vlastné imanie

8,85 %

Podiel vlastného imania

90 %

Vážené náklady na čisté imanie po zdanení

8,00 %

Náklady na cudzí kapitál po zdanení

4,6 %

Podiel cudzieho kapitálu

10 %

Vážené náklady na cudzí kapitál po zdanení

0,5 %

Náklady WAAC na celkový kapitál po zdanení

8,42 %

Odkaz na mieru návratnosti 8,42 % vychádza z hodnoty beta 1, ktorá bola pevne stanovená s odvolaním sa na:

| — | sledovanie hodnoty beta počas obdobia 40 mesiacov (2002 – 2007) z 15 porovnateľných spoločností (ako napríklad Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (205), |
| --- | --- |

—

sledovanie hodnoty beta počas obdobia 40 mesiacov (2002 – 2007) z 15 porovnateľných spoločností (ako napríklad Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (205),

| — | mieru návratnosti korelovanú na základe „Indexu všetkých krajín na svete“ spoločnosti Morgan Stanleys (206), |
| --- | --- |

—

mieru návratnosti korelovanú na základe „Indexu všetkých krajín na svete“ spoločnosti Morgan Stanleys (206),

| — | predpoklad, že podiel vlastného imania bol v súlade s priemerom za daný sektor (na základe 15 porovnateľných spoločností) (207). |
| --- | --- |

—

predpoklad, že podiel vlastného imania bol v súlade s priemerom za daný sektor (na základe 15 porovnateľných spoločností) (207).

Z porovnania medzi skutočnou mierou návratnosti dosiahnutou spoločnosťou Mesta AS a referenčnou mierou návratnosti (8,42 %) počas rokov 2003 – 2006 (pozri tabuľku ďalej v texte) vyplýva, že spoločnosť Mesta AS získala nadmernú kompenzáciu vo výške 66,4 mil. NOK. Dozorný úrad preto zastáva názor, že táto suma sa má považovať za nadmernú kompenzáciu v zmysle usmernení o náhrade za služby vo verejnom záujme. Dozorný úrad poznamenáva, že pri výpočte tejto sumy nadmernej kompenzácie je už zohľadnená možnosť spoločnosti Mesta AS (v súlade s usmerneniami o náhrade za služby vo verejnom záujme) na prenesenie nadmernej kompenzácie (208) získanej v jednom roku do nasledujúceho roku.

Miera návratnosti

| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Spolu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mesta AS: miera návratnosti | 10,86 % | 6,15 % | 9,98 % | 14,5 % | |
| Referenčná miera návratnosti | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | |
| Prebytočná návratnosť | 2,44 % | –2,27 % | 1,56 % | 6,08 % | |
| Prebytočná návratnosť (v mil. NOK) | 44,8 | –46,4 | 22,5 | 45,5 | 66,4 |

2003

2004

2005

2006

Spolu

Mesta AS: miera návratnosti

10,86 %

6,15 %

9,98 %

14,5 %

Referenčná miera návratnosti

8,42 %

8,42 %

8,42 %

8,42 %

Prebytočná návratnosť

2,44 %

–2,27 %

1,56 %

6,08 %

Prebytočná návratnosť (v mil. NOK)

44,8

–46,4

22,5

45,5

66,4

Na základe uvedeného sa dozorný úrad domnieva, že sú splnené podmienky článku 59 ods. 2 Dohody o EHP, pokiaľ ide o existenciu povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme a uloženie tejto povinnosti v súvislosti s dočasnými zákazkami na prevádzku a údržbu. Keďže však spoločnosť Mesta AS získala nadmernú kompenzáciu vo výške 66,4 mil. NOK, dozorný úrad dospel k záveru, že kompenzácia pre spoločnosť Mesta AS za povinnosti poskytovať služby vo verejnom záujme nie je primeraná a že táto suma nadmernej kompenzácie preto nie je zlučiteľná s článkom 59 ods. 2 Dohody o EHP.

3.3.   SPRÁVNE A REGISTRAČNÉ POPLATKY

Pokiaľ ide o existenciu štátnej pomoci v dôsledku oslobodenia od platenia správnych a registračných poplatkov v prospech spoločnosti Mesta AS, nórske orgány netvrdili, že takáto pomoc je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP. Aj napriek tomu dozorný úrad posúdil možnosti, kedy by bolo možné považovať pomoc za zlučiteľnú. Dozorný úrad najprv poznamenáva, že neplatí žiadna z výnimiek v článku 61 ods. 2 Dohody o EHP, keďže predmetná pomoc nie je určená na ciele uvedené v týchto ustanoveniach. Oslobodenie od správnych a registračných poplatkov nie je pomoc sociálneho charakteru poskytnutá individuálnym spotrebiteľom, ani pomoc na nápravu škody spôsobnej živelnou pohromou alebo výnimočnými okolnosťami. Po druhé opatrenie pomoci sa môže považovať za zlučiteľné v zmysle článku 61 ods. 3 písm. a) Dohody o EHP, keď je určené na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí, v ktorých je životná úroveň mimoriadne nízka alebo v ktorých je vysoká miera nezamestnanosti. Keďže v nórskej mape regionálnej pomoci nie sú žiadne také oblasti vymedzené, toto ustanovenie nie je relevantné. Po tretie, výnimka v článku 61 ods. 3 písm. b) Dohody o EHP neplatí, pretože predmetná pomoc nie je určená na podporu vykonania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo na odstránenie závažného narušenia nórskeho hospodárstva. Napokon dozorný úrad nezistil žiadne dôvody, aby sa domnieval, že oslobodenie v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP, ktorý ustanovuje, že štátna pomoc sa môže považovať za zlučiteľnú s uplatňovaním Dohody o EHP, keď napomáha rozvoju určitých ekonomických činností alebo určitých hospodárskych oblastí bez toho, aby to malo vplyv na podmienky obchodovania v takom rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spoločným záujmom, je uplatniteľná na príslušnú pomoc.

Pretože neplatí žiadna z týchto výnimiek, dozorný úrad sa domnieval, že pomoc poskytnutá v podobe oslobodenia od administratívnych a registračných poplatkov nie je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP. Tento záver dozorného úradu je v súlade so stanoviskom v rozhodnutí prijatom 14. decembra 2005, v ktorom dozorný úrad tiež dospel k záveru, že oslobodenie od správnych a registračných poplatkov nebolo zlučiteľné s fungovaním Dohody o EHP (209).

4.   ZÁVER

Na základe uvedeného posúdenia dozorný úrad zastáva názor, že reštrukturalizačné opatrenia, ktoré tvoria predčasný dôchodok, dočasné zachovanie dôchodkových práv a špeciálneho veku odchodu do dôchodku, ako aj náhrada mzdy (alebo alternatívne opatrenia) zahŕňajú poskytnutie štátnej pomoci v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, ktorá je zlučiteľná na základe článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP.

Z uvedených dôvodov dozorný úrad dospel k záveru, že štátna pomoc v prospech spoločnosti Mesta AS na ďalej uvedené opatrenia nie je zlučiteľná s Dohodou EHP:

| i) | náklady na sťahovanie a dochádzanie; |
| --- | --- |

i)

náklady na sťahovanie a dochádzanie;

| ii) | náklady na sťahovanie kancelárií/kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby a presun archívov vynaložené po 1. januári 2003; |
| --- | --- |

ii)

náklady na sťahovanie kancelárií/kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby a presun archívov vynaložené po 1. januári 2003;

| iii) | oslobodenie spoločnosti Mesta AS od platenia správnych a registračných poplatkov a |
| --- | --- |

iii)

oslobodenie spoločnosti Mesta AS od platenia správnych a registračných poplatkov a

| iv) | nadmerná kompenzácia v súvislosti s poskytovaním služieb vo verejnom záujme spoločnosťou Mesta AS na základe prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu vo výške 66,4 mil. NOK. |
| --- | --- |

iv)

nadmerná kompenzácia v súvislosti s poskytovaním služieb vo verejnom záujme spoločnosťou Mesta AS na základe prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu vo výške 66,4 mil. NOK.

Keďže tieto opatrenia neboli notifikované dozornému úradu, táto pomoc predstavuje neoprávnenú pomoc v zmysle článku 1 písm. f) časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde. Z článku 14 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde vyplýva, že dozorný úrad rozhodne, že neoprávnenú pomoc, ktorá je nezlučiteľná s pravidlami o štátnej pomoci podľa Dohody o EHP, musia príjemcovia vrátiť.

PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

Článok 1

Štátna pomoc súvisiaca s predčasným dôchodkom, dočasným zachovaním dôchodkových práv štátnych zamestnancov a špeciálnym vekom odchodu do dôchodku, ako aj náhradou mzdy (alebo alternatívnymi opatreniami) v prospech spoločnosti Mesta AS je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP.

Štátna pomoc v prospech spoločnosti Mesta AS v súvislosti s: i) nákladmi na sťahovanie a dochádzanie; ii) nákladmi na sťahovanie kancelárií/kancelárií zamestnancov prevádzky a údržby a presunom archívov, ktoré boli vynaložené po 1. januári 2003; iii) oslobodením spoločnosti Mesta AS od platenia správnych a registračných poplatkov a iv) nadmernou kompenzáciou vo výške 66,4 mil. NOK v súvislosti s poskytovaním služieb vo verejnom záujme spoločnosťou Mesta AS na základe prechodných zákaziek na prevádzku a údržbu nie je zlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP.

Článok 2

Nórske orgány prijmú všetky opatrenia potrebné na vrátenie pomoci poskytnutej spoločnosti Mesta AS uvedenej v článku 1 ods. 2, ktorá bola neoprávnene poskytnutá tejto spoločnosti.

Článok 3

Pomoc sa má vrátiť bezodkladne a v súlade s postupmi vnútroštátneho práva za predpokladu, že tieto postupy umožňujú okamžitý a účinný výkon rozhodnutia. Vrátená pomoc musí zahŕňať úrok a zložený úrok od dátumu, keď bola pomoc spoločnosti Mesta AS poskytnutá, až do dátumu vrátenia pomoci. Úrok sa má počítať podľa článku 9 rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 195/04/COL.

Článok 4

Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia nórske orgány oznámia Dozornému úradu EZVO opatrenia prijaté na jeho splnenie.

Článok 5

Toto rozhodnutie je určené Nórskemu kráľovstvu.

Článok 6

Iba anglické znenie je autentické.

V Bruseli 7. októbra 2009

Za Dozorný úrad EZVO

Rakel SURLIEN

člen kolégia

Kurt JAEGER

člen kolégia

---

(1)  Ďalej len „dozorný úrad“.

1

(2)  Ďalej len „Dohoda o EHP“.

2

(3)  Ďalej len „Dohoda o dozore a súde“.

3

(4)  Ďalej len „protokol 3“.

4

(5)  Usmernenia o uplatňovaní a výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ktoré prijal a vydal dozorný úrad 19. januára 1994, uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (ďalej len „Ú. v. ES/EÚ“) (Ú. v. ES L 231, 3.9.1994, s. 1, a v dodatku EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1). Ďalej len usmernenia o štátnej pomoci. Aktualizované znenie usmernení o štátnej pomoci je uverejnené na webovej stránke dozorného úradu: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines.

5

Úradnom vestníku Európskej únie

(6)  Rozhodnutie č. 195/04/COL zo 14. júla 2004, uverejnené v Ú. v. EÚ L 139, 25.5.2006, s. 37, a dodatok EHP č. 26, 25.5.2006, s. 1. Konsolidované znenie tohto rozhodnutia možno nájsť na webovej stránke dozorného úradu: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/legaltexts.

6

(7)  Uverejnené v Ú. v. EÚ C 310, 20.12.2007, s. 5, a dodatku EHP č. 61, 20.12.2007.

7

(8)  Preklad pojmu „Statens vegvesen“.

8

(9)  Odkaz na podrobnejšie informácie o tejto korešpondencii nájdete v rozhodnutí č. 350/07/COL o začatí konania vo veci formálneho vyšetrovania, ktorého zhrnutie je uverejnené v Ú. v. EÚ C 310, 20.12.2007, s. 5, a v dodatku EHP č. 61, 20.12.2007. Úplné znenie rozhodnutia je uverejnené na webovej stránke dozorného úradu: www.eftasurv.int.

9

(10)  Podrobné informácie o rozhodnutí sú uvedené v predchádzajúcej poznámke pod čiarou.

10

(11)  Prílohy k listu: veci č. 523838 – 523841.

11

(12)  Prvý návrh v tejto súvislosti bol uvedený v St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 4 (2001 – 2002). Tento návrh bol potom podrobnejšie rozpracovaný v St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003) pod názvom Om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap o prevode výrobných činností v rámci Verejnej správy ciest na štátom vlastnenú spoločnosť.

12

(13)  Oddiel 2 Ot.prp. nr. 6 (2002 – 2003) s názvom Om lov om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap o prevode výrobných činností Verejnej správy ciest na štátom vlastnenú spoločnosť s ručením obmedzeným.

13

(14)  Približne 250 zamestnancov malo zostať v štátnej správe, pozri odsek 42 St. prp. nr. 1 Tillegg nr, 1 (2002 – 2003).

14

(15)  List ministerstva obchodu a priemyslu z 28. augusta 2009 (vec č. 528656).

15

(16)  Oddiel 4.2 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003), v ktorom sa hovorí o znížení na 3 600 už v roku 2003, ale z ktorého vyplýva, že celkovo dôjde k zníženiu počtu asi o 1 700 (využitím predčasného dôchodku v súvislosti približne s 1 000 osobami; špeciálny vek odchodu do dôchodku v súvislosti asi s 275 osobami a náhrada mzdy ponúknutá asi 450 osobám).

16

(17)  Pojem „dôchodky štátnych zamestnancov“ je prekladom pojmu „tjenestepensjonsordning“.

17

(18)  Preklad pojmu „Opprettholdelse av særaldersgrense“.

18

(19)  Oddiel 5 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

19

(20)  Preklad pojmu „Ventelønn“.

20

Ventelønn

(21)  Oddiel 5.1 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

21

(22)  Oddiel 5 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

22

(23)  V roku 2003 dostala spoločnosť Mesta AS 357 mil. NOK; v roku 2004: 356,5 mil. NOK a v roku 2005: 280 mil. Pozri St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2005 – 2006). Každý prípadný odkaz na 993,5 mil. NOK nórske orgány upravili na 993,6 mil. NOK.

23

(24)  St. prp. nr. 1 (2008 – 2009).

24

(25)  Orgány uvádzajú skutočnosť, že spoločnosť Mesta AS bola počas prvých troch rokov po založení ziskovejšia, ako sa očakávalo. Pozri Bielu knihu Parlamentu; „Stortingsmelding nr. 13 (2006 – 2007)“.

25

(26)  Zákon č. 84 z 13. decembra 2002 („lov om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap“).

26

(27)  Zhrnutie stretnutia medzi nórskymi orgánmi a odborovými zväzmi zo 4. júna 2002 (vec č. 455878).

27

(28)  Sú uvedené aj v St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

28

(29)  Oddiel 1.4 listu ministerstva obchodu a priemyslu z 28. augusta 2009 (vec č. 528656).

29

(30)  Práva štátnych zamestnancov sú uvedené v zákone o štátnych zamestnancoch: „Lov 4. mars 1983 om statens tjenestemenn“.

30

(31)  Zákon o štátnom dôchodkovom fonde: „Lov 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse“.

31

(32)  Zákon o špeciálnom veku odchodu do dôchodku: „Lov 21. desember 1956 nr. 1 om aldersgrenser for offentlige tjenestemenn m. fl.“, ktorý sa vzťahuje len na členov SPK. Na základe rozhodnutia parlamentu zo 14. decembra 1995 počas rokovaní o St. prp. nr. 38 (1994 – 95) sa zabezpečila platnosť tohto zákona aj pre určité kategórie pracovných miest vo výrobnom oddelení („1 116 Spesialarbeider, 1 117 Fagarbeider, 1 119 Formann, 1 122 Førstekokk, 1 130 Renholdsbetjent, 1 203 Fagarbeider med fagbrev a 1 081 Sjåfør“).

32

(33)  Oddiel 1.3 listu ministerstva obchodu a priemyslu z 28. augusta 2009 (vec č. 528656).

33

(34)  Hoci rozsah pôsobnosti tohto práva nie je úplne jasný, pozri predchádzajúci zákon o ochrane zamestnancov platný v danom čase: „Lov 4. februar 1977 nr. 4 om arbeidervern og arbeidsmiljø“.

34

(35)  Zákon o ochrane zamestnancov: „Lov 4. februar 1977 nr. 4 om arbeidervern og arbeidsmiljø“ § 73B.

35

(36)  Oddiel 4.1 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003) a je opätovne potvrdené v oddiele 1.3 listu ministerstva obchodu a priemyslu z 28. augusta 2009 (vec č. 528656).

36

(37)  Nórske orgány vysvetlili, že ak sa spoločnosť Mesta AS rozhodne ponechať dôchodkové práva štátnych zamestnancov aj po roku 2007, spoločnosť musí sama kryť tieto náklady a štát tieto náklady spoločnosti nenahradí.

37

(38)  Zatiaľ čo takéto členstvo nie je obvykle otvorené pre zamestnancov, ktorí nie sú zamestnaní štátom, nórske orgány dali SPK pokyny, aby udelili výnimku z tejto zásady na základe ustanovenia zákona o štátnom dôchodkovom fonde („Lov 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse“). Žiadosť spoločnosti Mesta o členstvo neobsahovala odkaz na lehotu uvedenú v texte.

38

(39)  Oddiel 5 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003). Pôvodná suma nemala byť pevne stanovenou sumou, pretože parametre ročného dôchodkového poistného, ktoré sa má platiť (ktoré SPK stanovuje ako percentuálnu časť príjmu slúžiaceho na výpočet dôchodku), sa menia. Prvkami, ktoré majú vplyv na úroveň poistného, sú poistná sadzba a príspevok zamestnávateľa do Štátnej poisťovne.

39

(40)  St. prp. nr. 1 (2007 – 2008), s. 161.

40

(41)  Dohoda o špeciálnom veku odchodu do dôchodku by preto bola platná do konca roka 2012.

41

(42)  Oddiel 5 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

42

(43)  St. prp. nr. 1 (2007 – 2008), s. 161.

43

(44)  St. prp. nr. 1 (2002 – 2003).

44

(45)  Oddiel 4.3 St. prp. nr. 1 (2002 – 2003).

45

(46)  Oddiel 5 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

46

(47)  St. prp. nr. 1 (2007 – 2008), s. 161.

47

(48)  St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

48

(49)  Oddiel 5 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

49

(50)  St. prp. nr. 1 (2007 – 2008), s. 161.

50

(51)  Napríklad keď sa prenajíma izba počas týždňa.

51

(52)  S výnimkou archívov, na ktoré sa vzťahuje osobitná nákladová položka uvedená ďalej v texte.

52

(53)  Nórske orgány aktualizovali vysvetlenie uvedené v tejto súvislosti v rozhodnutí o začatí konania. Na rozdiel od toho, čo bolo uvedené v rozhodnutí o začatí konania, táto položka nezahŕňala staveniská vlastnené výrobným oddelením a prevedené na spoločnosť Mesta AS, ale len zariadenie, ktoré ostalo na staveniskách siete štátnych ciest.

53

(54)  Identifikáciu nepoužiteľných strojov a ostatného zariadenia vykonalo oddelenie strojov a zariadení spoločnosti Mesta AS pod dohľadom riaditeľa pre logistiku a nákupy. Audítor spoločnosti Mesta AS overil, či použitie finančných prostriedkov bolo v súlade s vnútornými pokynmi (ktoré vychádzajú z prípravných legislatívnych prác, ako je napr. St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003)).

54

(55)  Pozri prílohu 3 k listu nórskych orgánov zo 6. júla 2009 (vec č. 523766).

55

(56)  Pozri prílohu 3 k listu nórskych orgánov zo 6. októbra 2006 (veci č. 392699 a 392700).

56

(57)  Pozri zákon z 13. decembra 2002 („lov 13. desember 2002 om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap“).

57

(58)  Zákon o štátnych zamestnancoch („lov 4. mars 1983 om statens tjenestemenn“).

58

(59)  Pozri oddiel 4.4 St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003). Nórske orgány vysvetlili, že zatiaľ čo štát zodpovedá za vyplácanie náhrad mzdy priamo oprávneným osobám, požaduje potom úhradu nákladov od spoločnosti Mesta AS, ktorá, naopak, získala finančné prostriedky na krytie týchto nákladov od štátu v podobe vlastného imania.

59

(60)  Nórske orgány vysvetlili, že urobili chybu, keď najprv uviedli, že suma vložená do vlastného imania na krytie nákladov predstavovala 512 mil. NOK. Pozri časť I oddiel 2.2 bod v) rozhodnutia o začatí konania.

60

(61)  Oddiel 3.2.2.8 správy z októbra 2002 predloženej nórskymi orgánmi a nazvanej Stanovenie hodnoty, ktorú vypracovala spoločnosť Ernst & Young.

61

(62)  Vykonanie alternatívnych opatrení zahŕňalo aj rozličné druhy administratívnych nákladov.

62

(63)  Názov správy v origináli je „Åpningsbalanse“.

63

(64)  „Regnskapsloven“.

64

(65)  Tento zákon zahŕňa aj zohľadňovanie rozdielov v súvislosti s časmi odpisovania a účtovania dane z pridanej hodnoty.

65

(66)  Názov správy v origináli je „Åpningsbalanse“.

66

(67)  Strana 11 správy.

67

Názov správy v origináli je „Åpningsbalanse Supplering: Verdivurdering av eiendeler“.

(68)  Tento prístup preto vychádzal z ocenenia jednotlivých aktív.

68

(69)  Podľa vysvetlení, ktoré poskytla spoločnosť Ernst & Young e-mailom z 11. novembra 2008 (vec č. 512771).

69

(70)  Tento údaj zohľadňuje plánovaný predaj. Ak by sa nezobral do úvahy plánovaný predaj, tieto hodnoty by boli 420 mil. NOK, 486 mil. NOK a 240 mil. NOK. Skontrolovaných bolo 100 z 375 nehnuteľností.

70

(71)  Úpravy sa urobili v prípade nehnuteľností, o ktorých sa predpokladalo, že boli vo vlastníctve Verejnej správy ciest, ale ktoré boli len prenajatými nehnuteľnosťami, a naopak.

71

(72)  Spoločnosť Ernst & Young potvrdila, že hodnota vybraných nehnuteľností, ktoré sa mali previesť, zodpovedala hodnote 331 mil. NOK.

72

(73)  Preklad nórskeho názvu „Verdivurdering“.

73

(74)  „Sysselsatt kapital“.

74

Sysselsatt kapital

(75)  Správa o diskontovaných peňažných tokoch vychádza z predpokladu, že dôjde k zníženiu počtu pracovných síl.

75

(76)  Táto hodnota pozostáva z bezrizikovej úrokovej sadzby 6 % pred zdanením alebo 4,2 % po zdanení (28 %), rizikovej prémie po zdanení 2,1 % (0,35 % zo 6 %) a úpravy o faktor straty prémie za dlh vo výške 0,4 %. Bola vypočítaná na základe „modelu oceňovania aktív“ (capital asset pricing model – CAPM): Očakávaná návratnosť aktív (R) = bezriziková úroková sadzba r) plus Beta aktív b) × {očakávaná návratnosť trhového portfólia – bezriziková úroková sadzba r)}.

76

(77)  T. j. čistá hodnota aktív.

77

(78)  „Lov 13. juni 1997 nr. 44 om aksjeselskaper“ §§ 2 – 6 ods. 1 bod 4. Spoločnosť Ernst & Young uviedla, že „Da samlet verdi var estimert til NOK600m, var det basert på Aksjelovens krav om at egenkapitalen ikke kan oppføres med en samlet verdi som overstiger verdien av virksomheten totalt sett, ansett nødvendig å foreta en nedjustering av verdien av de tilførte eiendeler.“; vec č. 512771.

78

(79)  Spoločnosť Ernst & Young vysvetlila, že rozdiel medzi 619 a 600 sa nepovažoval za dôležitý; vec č. 512771.

79

(80)  Táto hodnota pozostáva z hodnoty strojov 747 mil. NOK, hodnoty nehnuteľností 331 mil. NOK a hodnoty ostatných aktív 59 mil. NOK.

80

(81)  12. decembra 2002 s názvom Hodnotenie návrhu na stanovenie hodnoty a počiatočnej súvahy. Hoci spoločnosť Deloitte & Touche vyjadrila určité pochybnosti o hodnote stanovenej na základe diskontovaných peňažných tokov, spoločnosť dospela k záveru, že to bol najlepší možný odhad hodnoty aktív a že sa mohol použiť na úpravu prevádzkových aktív smerom nadol.

81

(82)  Okrem strojov a nehnuteľností, ostatné aktíva dosiahli hodnotu 102 mil. NOK.

82

(83)  Tieto vnútorné usmernenia mali názov „Oppgave-og rollefordeling, avtaleformer mellom myndighet og produksjon“.

83

(84)  Podľa vysvetlení poskytnutých nórskymi orgánmi týkajúcich sa významu oddielov 2 a 5 interných usmernení.

84

(85)  Je to okrem iného uvedené v oddieloch 3.3 a 8 interných usmernení.

85

(86)  Na rozdiel od toho, čo bolo uvedené v rozhodnutí o začatí konania, neexistoval ani žiadny mechanizmus spätných úprav.

86

(87)  Týchto 102 zákaziek vychádzalo zo 67 zákaziek na prevádzku a údržbu medzi výrobným oddelením a Verejnou správou ciest.

87

(88)  Pozri pododdiel „C“ oddielu 2.4 rozhodnutia o začatí konania.

88

(89)  Rozdiel vznikol tým, že sa pri aktualizovaných údajoch použilo viac desatinných miest. Tieto údaje predstavujú zostatkové hodnoty v čase, keď boli zmluvy prevedené z výrobného oddelenia na spoločnosť Mesta AS.

89

(90)  Ceny uvedené v tabuľkovom formulári vytvorenom v exceli spoločnosť Veidekke ASA prepočítala na ročné ceny, aby bolo možné ich porovnanie s cenami uvedenými v ponukách.

90

(91)  Tieto údaje sa mierne líšia od údajov predložených spoločnosťou Veidekke ASA.

91

(92)  „Rapport nr. 110 ‚Produksjonsavdelingens konkurranseevne Drift og vedlikehold, Statens vegvesen Akershus‘“.

92

(93)  Podrobné údaje týkajúce sa dĺžky ciest a ceny za 1 km sú odvodené zo správy zo stretnutia medzi parlamentným výborom pre dopravu a združením podnikateľov vyrábajúcich asfalt, ktoré sa konalo 19. októbra 2000.

93

(94)  Existuje však rozdiel medzi cenou zákazky Nedre Romerike uvedenou v správe a cenou predloženou nórskymi orgánmi.

94

(95)  „Spørsmål fra Samferdselskomiteen om St. meld. nr. 46 (1999–2000) Nasjonal transportplan 2002–2011“; „Spørsmål 28: Konkurransesituasjonen mellom Statens vegvesens produksjonsvirksomhet og den private asfaltbransjen“. Otázka (č. 28) a odpoveď sú uvedené v Innst. S. č. 119 (2000–2001) z 9. februára 2001, s. 183. Táto otázka tvorila súčasť pozadia odporúčania výboru pre dopravu týkajúceho sa St. meld. č. 46 (1999 – 2000), ktorý bol schválený 29. septembra 2000.

95

(96)  Ktorá obsahovala tak existujúce, ako aj budúce zákazy za 10-ročné obdobie diskontovaných peňažných tokov.

96

(97)  Spoločnosť Ernst & Young uviedla, že „vzhľadom na skutočnosť, že čistá hodnota identifikovaných aktív a pasív bola vyššia ako čistá hodnota činností, nezistila sa žiadna dodatočná hodnota zákaziek, ktorá by sa mala zahrnúť do počiatočnej súvahy“; vec č. 523923.

97

(98)  Uvádzané ako „Håndbok 111“.

98

(99)  „Standard for drift og vedlikehold“ z roku 1999 a aktualizovaná v roku 2003. V niektorých krajoch (okolo 20 %) sa miestna správa ciest mierne odchýlila od správy o normalizácii s cieľom prispôsobiť sa miestnym okolnostiam.

99

(100)  Pozri „Instruks for Statens vegvesen“ z 27.5.2005.

100

(101)  Pozri list Verejnej správy ciest zo 4.12.2002, v ktorom sa uvádza, že „Kontraktene skal sikre forsvarlig drift og vedlikehold av vegnettet fram til jobbene kan utlyses ut i åpen konkurranse“. Pozri tiež St. prp. nr. 60 (2001 – 2002), v ktorej sa uvádza „Samtidig får forvaltningsdelen tid til å opparbeide kompetanse for å kunne meistre full konkurranseeksponering av vegvesenet sine oppgåver“.

101

(102)  Pozri vysvetlenie kategórií v časti 2.4.1.

102

(103)  Nórske orgány uviedli, že takýto prístup umožnil spoločnostiam pôsobiacim na trhu prevádzky a údržby ciest získať skúsenosti a investovať.

103

(104)  Tabuľky predložené vo veci č. 523924.

104

(105)  Náklady sú rozdielom medzi príjmami a ziskom pred zdanením.

105

(106)  WACC vychádza z modelu CAPM, ktorý je podobný modelu, ktorý sa použil na výpočet miery návratnosti pri diskontovaných peňažných tokoch (pozri poznámku pod čiarou č. 76). WACC sú náklady na jednotlivé zložky financovania použité spoločnosťou, vážené ich podielmi na trhových hodnotách. Model CAPM sa používa na odhad nákladov na základné imanie, zatiaľ čo náklady na dlh sa odhadujú na základe nákladov na bezrizikové aktíva po pripočítaní úverovej prémie a zohľadnení zrážok daní.

106

(107)  Podiel bezrizikového úroku 3,85 % vychádza z výnosov 5-ročných štátnych dlhopisov (za obdobie 2003 – 2007). Pozri Centrálnu banka Nórska.

107

(108)  Prémia za riziko podielu na trhu ukazuje návratnosť, ktorú prevádzkovatelia požadujú v prípade zásob v porovnaní s bezrizikovými investíciami. Prémia za riziko podielu na trhu vo výške 5 % vychádza zo skutočnosti, že prevádzkovatelia vo všeobecnosti požadujú 3 % – 6 %. Je o 0,5 % vyššia ako podiel uvedený v správe spoločnosti PricewaterhouseCoopers z roku 2008 nazvanej Mesta AS – Entrepriseverdi pr. 1.januar 2008 (ďalej len „správa PWC z roku 2008“). Správa PWC bola vydaná v súvislosti so zriadením skupiny Mesta a overili ju audítori spoločnosti BDO Noraudit.

108

(109)  V súlade s osvedčenou praxou pri oceňovaní spoločnosti PriceWaterhouseCoopers. Pozri správu PWC za rok 2008.

109

(110)  Pozri správu PWC za rok 2008.

110

(111)  Pozri správu PWC za rok 2008.

111

(112)  § 3 uvedeného zákona.

112

(113)  Zákon č. 2 z roku 1935 („Lov om tinglysing“) a zákon č. 59 z roku 1975 („Lov om dokumentavgift“).

113

(114)  Prvý obežník bol vydaný 21. mája 1990 („Rundskriv G-37/90 av 21.5.1990“).

114

(115)  Druhý obežník bol vydaný 27. júna 2005 („Rundskriv G-6/2005 av 27.6.2005“) a platnosť nadobudol 1. júla 2005.

115

(116)  Rozhodnutie č. 350/07/COL (Ú. v. EÚ C 310, 20.12.2007, s. 5, a dodatok EHP č. 61, 20.12.2007).

116

(117)  Vec T-157/01, Danske Busvognmænd/Komisia, Zb. 2004, s. II-917.

117

(118)  Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1, odôvodnenia 307 a 308.

118

(119)  Najlepší odhad spoločnosti Thommessen je 2,1 mld. NOK, zatiaľ čo zákazky na stavebné práce predstavujú 0,4 mld. NOK.

119

(120)  Odkazuje sa na rozhodnutie o spoločnosti Destia (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1).

120

(121)  Podobne aj vo veci č. 483/2000 týkajúcej sa Holandska.

121

(122)  V správe spoločnosti Via Nova sa uvádza záver, že úroveň nákladov na prevedené zákazky, ktoré boli predmetom verejných súťaží, bola o 32 % nižšia ako úroveň nákladov podobných prechodný zákaziek.

122

(123)  Pozri St. prp. nr. 1 (2001 – 2002), kde sa uvádza, že „skúsenosti štátnej správy ciest ukazujú, že hospodárska súťaž bude mať za následok zisky vo výške 1 % až 15 % z činností prevádzky a údržby a 5 % až 10 % zo stavebnej činnosti“.

123

(124)  Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1, odôvodnenie 125

124

(125)  Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1.

125

(126)  339/98/COL z 3. decembra 1998.

126

(127)  Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1, odôvodnenie 234

127

(128)  Na prechodnom zachovaní práv štátnych zamestnancov sa dohodla vláda a organizácie práce zastupujúce zamestnancov výrobného oddelenia.

128

(129)  Vec T-157/01, Danske Busvognmænd/Komisia, Zb. 2004, s. II-917.

129

(130)  Nórske orgány sa odvolali aj na rozhodnutie dozorného úradu o spoločnosti Arcus, v ktorom dozorný úrad akceptoval, že zaplatenie nákladov súvisiacich so zmluvnými záväzkami prevzatými predchádzajúcim (verejným) vlastníkom voči zamestnancom (ako aj určité počiatočné náklady potrebné na to, aby sa spoločnosť Arcus prispôsobila trhovým podmienkam) nepredstavujú štátnu pomoc. Pozri rozhodnutie č. 339/98/COL z 3. decembra 1998.

130

(131)  Nazvaná Hodnotenie návrhu na stanovenie hodnoty a počiatočnej súvahy.

131

(132)  Pozri rozsudok vo veci Combus a rozhodnutie dozorného úradu o spoločnosti Arcus č. 339/98/COL z 3. decembra 1998. Nórske orgány poukazujú na skutočnosť, že v prípade spoločnosti Arcus dozorný úrad zistil, že kompenzácia nákladov súvisiacich so znížením počtu pracovných síl a predčasným odchodom do dôchodku nepredstavuje pomoc, pretože tieto náklady sa týkajú výdavkov súvisiacich s nákladmi spojenými so zmluvnými záväzkami spoločnosti A/S Vinmonopolet voči jej bývalým zamestnancom.

132

(133)  Pozri St. prp. nr. 1 (2008 – 2009).

133

(134)  Pozri vec Destia o reštrukturalizácii Fínskej správy ciest (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1).

134

(135)  Tvrdenie spoločnosti Schjødt, že 30 % týchto zákaziek už vykonali súkromné hospodárske subjekty, je nepresné. Je síce pravda, že výrobné oddelenie si (prostredníctvom správy ciest) najímalo subdodávateľov (ad hoc) na vykonávanie obmedzených úloh, ako napríklad odpratávanie snehu, subdodávatelia neniesli nezávislú zodpovednosť za konkrétne časti siete štátnych ciest.

135

ad hoc

(136)  Trh bol otvorený úplne 1. septembra 2006. Postupné otváranie vychádzalo z cieľov udržania bezpečnosti ciest a vytvorenia udržateľného trhu.

136

(137)  Navyše zákazky na prevádzku a údržbu nebolo možne zadať vo verejnej súťaži 1. januára 2003, t. j. uprostred zimnej sezóny.

137

(138)  Nórske orgány dodali, že súkromní prevádzkovatelia nenamietali proti postupnému otváraniu trhu. Naopak, zdá sa, že prevádzkovatelia, ako spoločnosť Veidekke KOLO, súhlasili, ako napríklad vyplýva z prezentácie tejto spoločnosti zo 7. novembra 2007.

138

(139)  St. prp. nr. 60 (2001 – 2002).

139

(140)  V St. prp. nr. 60 (2001 – 2002) sa konštatuje, že: i) 1 až 5 rokov je najvhodnejším zmluvným obdobím pre práce spojené s prevádzkou a údržbou; ii) prevádzka ciest je dôležitá pre bezpečnosť ciest a kontrolné systémy sa preto musia vytvoriť ešte pred otvorením trhu hospodárskej súťaži a iii) postupným otváraním trhu budú mať prevádzkovatelia čas získať schopnosti a investovať do strojov a zamestnancov, čo im umožni prevádzkovať a udržiavať štátne cesty v bezpečnom stave.

140

(141)  Boli to zákazky pre kraje, ktoré sa mali vykonať do konca roka 1998.

141

(142)  V rokoch 1998 – 2001.

142

(143)  V prípade: i) zákazky Bærum bola najvyššia ponuka 212 mil. NOK a najnižšia 73 mil. NOK; ii) zákazky Nedre Romerike najvyššia ponuka bola 72 mil. NOK a najnižšia bola 56 mil. NOK; iii) zákazky Ibestad/Dyrøy bola najvyššia ponuka 63 mil. NOK a najnižšia 30 mil. NOK a iv) v prípade zákazky Lågendalen bola najvyššia ponuka 59 mil. NOK a najnižšia 46 mil. NOK.

143

(144)  Tieto povinnosti boli tiež rôzne. Niektoré zákazky sa napríklad týkali povrchových prác v tuneloch a na cestách, zatiaľ čo iné zákazky zahŕňali časť takýchto prác.

144

(145)  „Rapport nr. 118 ‚Drifts- og vedlikeholdskontrakt med funksjonsansvar Bærum 1998–2003‘ vypracovaná Statens vegvesen Region øst“.

145

(146)  Dokonca, ak by bolo akceptovateľných aj päť rokov, nórske orgány sa rozhodli, že v záujme rýchleho otvorenia trhu by prechodné obdobie malo trvať maximálne štyri roky. Pozri St. prp. nr. 60 (2001 – 2002).

146

(147)  St. prp. č. 60 (2001 – 2002).

147

(148)  Nič nenaznačovalo, že by prevádzkovatelia na trhu boli proti postupnému otváraniu trhu.

148

(149)  Pozri prístup Komisie vo veci Destia o reštrukturalizácii Fínskej správy ciest (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1).

149

(150)  Vec Destia o reštrukturalizácii Fínskej správy ciest (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1, odôvodnenia 307 – 309).

150

(151)  Dokonca ak sa v odseku 25 ustanovuje, že v prípade nenotifikovanej pomoci dozorný úrad uplatní ustanovenia platné v čase poskytnutia pomoci (čo znamená, že usmernenia nie sú priamo uplatniteľné), môžu sa uplatniť analogicky.

151

(152)  Inými slovami, nepredpokladalo sa, že výhoda (vyplývajúca z oslobodenia) by mala za následok vyššie hodnotenie.

152

(153)  Vec T-157/01, Danske Busvognmænd/Komisia, Zb. 2004., s. II-917.

153

(154)  Vec T-157/01, Danske Busvognmænd/Komisia, citované v prechádzajúcej poznámke pod čiarou, bod 57.

154

(155)  Pozri aj stanovisko prijaté Európskou komisiou k tvrdeniam predloženým vo veci Destia o reštrukturalizácii Fínskej správy ciest (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1).

155

(156)  Vec 173/73, Taliansko/Komisia, Zb. 1974, s. 709, bod 13; vec C-310/85, Deufil, Zb. 1987, s. 901, bod 8; vec C-241/94, Francúzsko/Komisia, Zb. 1996, s. I-4551, bod 20.

156

(157)  Vec C-387/92, Banco Exterior de España, Zb. 1994, s I-877, body 13 a 14; vec 222/04, Cassa di Risparmio di Firenze a iní, Zb.2006, s. I-289, bod 131.

157

(158)  Pozri napríklad La Poste (Ú. v. EÚ L 63, 7.3.2008, s. 16) a France Télécom C 25/2008 z 20. augusta 2008.

158

(159)  St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003).

159

(160)  Vec C-5/01, Belgicko/Komisia, citované v poznámke pod čiarou č. 40, a vec C-241/94, Francúzsko/Komisia, citované v poznámke pod čiarou č. 12.

160

(161)  Pozri napríklad oddiel 3.2.6 usmernení o štátnej pomoci týkajúci sa pomoci určenej na záchranu a reštrukturalizáciu firiem, ktoré sa ocitli v ťažkostiach, a vec C-251/97, Francúzsko/Komisia, Zb. 1999, s. I-6639, bod 40. Pozri taktiež rozhodnutia Komisie vo veci OTE (Ú. v. EÚ L 243, 11.9.2008, s. 7); La Poste (Ú. v. EÚ L 63, 7.3.2008, s. 16) a France Télécom C 25/2008 z 20. augusta 2008.

161

(162)  Vec C-241/94, Francúzsko/Komisia, Zb. 1996, s. I-4551.

162

(163)  Vec C-5/01, Belgicko/Komisia, Zb. 2002, s. I-11991, bod 40.

163

(164)  Identifikáciu nepoužiteľných strojov a ostatného zariadenia vykonalo oddelenie strojov a zariadení spoločnosti Mesta AS pod dohľadom riaditeľa pre logistiku a nákupy. Audítor spoločnosti Mesta AS overil, či použitie finančných prostriedkov bolo v súlade s internými pokynmi [ktoré vychádzajú z prípravných prác, ako napr. St. prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002 – 2003)].

164

(165)  Pozri prílohu 3 k listu nórskych orgánov zo 6. júla 2009 (vec č. 523766).

165

(166)  Pozri § 4 zákona o spoločnosti Mesta.

166

(167)  Smernica Komisie 2006/111/ES o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch (ďalej len „smernica o transparentnosti“ (Ú. v. ES L 195, 29.7.1980, s. 35), zmenená a doplnená Ú. v. ES L 229, 28.8.1985, s. 20, Ú. v. ES L 254, 12.10.1993, s. 16, a Ú. v. ES L 193, 29.7.2000, s. 75. Smernica je zahrnutá do Dohody o EHP prostredníctvom bodu 1a príloha XV.

167

(168)  Napríklad spojené veci T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale, Land Nordrhein-Westfalen/Komisia, Zb. 2003, s. II-435.

168

(169)  Pozri usmernenia o štátnej pomoci o uplatňovaní ustanovení o štátnej pomoci na verejné podniky vo výrobnom sektore. Tieto usmernenia sa však vzťahujú aj na ostatné sektory. Táto zásada je vysvetlená v oddiele 3, v ktorom sa ustanovuje, že „na zabezpečenie dodržania zásady neutrality sa pomoc musí posudzovať ako rozdiel medzi podmienkami, za akých štát poskytol finančné prostriedky verejnému podniku, a podmienkami, za akých súkromný investor považoval za prijateľné poskytnúť finančné prostriedky porovnateľnému súkromnému podniku, keď súkromný investor pôsobí za obvyklých podmienok trhového hospodárstva“ (ďalej len „zásada investora v trhovom hospodárstve“).

169

(170)  Pozri prvú zarážku odseku 6 písm. c) usmernení o štátnych podnikoch týkajúce sa pravidiel o štátnom vlastníctve podnikov a o pomoci verejným podnikom.

170

(171)  Oddiel 7.1 usmernení o štátnej pomoci o uplatňovaní ustanovení o štátnej pomoci na verejné podniky vo výrobnom sektore. Tento spôsob uplatňovania zásady investora v trhovom hospodárstve potvrdil Súd prvého stupňa,; pozri spojené veci T-228/99 a T-233/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale, Land Nordrhein-Westfalen/Komisia, Zb. 2003, s. II-435, body 254 a 258.

171

(172)  Vec T-17/02, Olsen/Komisia, Zb. 2005, s. II-2031, bod 264 (v odvolacom konaní: vec C-320/05 P; (Ú. v. EÚ C 271, 29.10.2005, s. 14)) a vec T-366/00, Scott/Komisia, Zb. 2007, s. II-797, bod 134 (v odvolacom konaní: vec C-290/07 P; (Ú. v. EÚ C 183, 4.8.2007, s. 25)).

172

(173)  Vec C-366/00, Scott/Komisia, už citované v poznámkach pod čiarou, bod 137.

173

(174)  Vec T-274/01, Valmont/Komisia, Zb. 2004, s. II-3145, bod 72.

174

(175)  Neberúc do úvahy neskoršie nákupy vo výške 44 mil. NOK.

175

(176)  Úlohou, ktorú mala v tejto súvislosti vykonať spoločnosť Deloitte & Touche, bolo ukončiť úlohu, ktorá sa začala pred zmenou zásad oceňovania.

176

(177)  Ako sa uvádza v oddiele 2.4.6 časti I, diskontované peňažné toky obsahovali tak existujúce, ako aj budúce zákazy za 10-ročné obdobie diskontovaných peňažných tokov.

177

(178)  Usmernenia o štátnej pomoci týkajúce sa prvkov štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov verejnými orgánmi.

178

(179)  Pozri napríklad vec T-14/96, Bretagne Angleterre Irlande/Komisia, Zb. 1999, s. II-319.

179

(180)  Vec T-14/96, Bretagne Angleterre Irlande/Komisia, už citované v predchádzajúcej poznámke pod čiarou, a vec T-98/00, Linde/Komisia, Zb. 2002, s. II-3961. Pozri tiež rozhodnutie Komisie č. 44/04 (Spojené kráľovstvo), Národná schéma pri uhynutí zvierat z 12. augusta 2004, ods. 33, a č. 110/08 (Nemecko), Prístavná infraštruktúra – financovanie projektu prístavu JadeWeserPort z verejných zdrojov, body 75 – 80.

180

(181)  To znamená Verejnou správou ciest.

181

(182)  Vec C-280/00, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg, Zb. 2003 Zb., s. I-7747. Pozri tiež vec T-289/03, BUPA a iní/Komisia, Zb. 2008, s. II-81.

182

(183)  Ako uviedli nórske orgány pred 1. januárom 2003, „výrobné oddelenie nórskej Verejnej správy ciest si najalo niekoľkých súkromných prevádzkovateľov na vykonanie niektorých úloh, napríklad na odpratávanie snehu v niektorých oblastiach“. Títo súkromní prevádzkovatelia boli len subdodávatelia.

183

(184)  Napríklad mesto Oslo prostredníctvom Agentúry pre cesty a dopravu („Samferdselsetaten“), ktorá je poverená zimnou údržbou ciest (odpratávanie snehu a solenie 1 240 km komunálnych ciest a ulíc, ako aj chodníkov pozdĺž ciest), zadalo zákazky na vykonávanie prác spoločnostiam, ako napríklad Oslo Vei, ISS Landscaping a Mesta AS: http://www.samferdselsetaten.oslo.kommune.no/article4242-8963.html.

184

(185)  Spoločnosť Mesta AS napríklad uzatvorila zmluvu na vykonávanie zimnej údržby ciest v meste Oslo.

185

(186)  Príkladom toho bola cena určená pre zákazku Bærum (v hodnote približne 75 mil. NOK).

186

(187)  Vec Destia o reštrukturalizácii Fínskej správy ciest (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1), odôvodnenie 234.

187

(188)  Pozri správu ViaNova, z ktorej vyplýva, že úroveň cien prechodných zákaziek, ktoré boli predmetom verejných súťaží počas roku 2003, bola o 32 % nižšia ako úroveň počiatočných nákladov porovnateľných prechodných zákaziek prevedených na spoločnosť Mesta AS.

188

(189)  Pozri bod 2 oddielu 3 usmernení o štátnej pomoci týkajúci sa opatrení štátnej pomoci týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov.

189

(190)  Dozorný úrad 14. decembra 2005 prijal negatívne rozhodnutie (318/05/COL), v ktorom dospel k záveru, že oslobodenie poskytnuté v júli 2000 spoločnosti Entra AS (v súvislosti s prevodom nehnuteľností zo štátu na spoločnosť Entra) od platenia správnych a registračných poplatkov predstavovalo štátnu pomoc, ktorá je nezlučiteľná s fungovaním Dohody o EHP. V tomto rozhodnutí sa dozorný úrad domnieva, že toto oslobodenie netvorí súčasť administratívnej praxe považovanej za všeobecné opatrenie, pretože uplatnenie administratívnej praxe (zásada kontinuity) na reorganizáciu spoločností nebolo v čase zriadenia spoločnosti Entra administratívnou praxou.

190

(191)  Smernica Komisie 2006/111/ES o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch (ďalej len „smernica o transparentnosti“).

191

(192)  Pozri napríklad rozhodnutie Komisie 2006/741/ES z 20. októbra 2004 o štátnej pomoci Nemecka v prospech Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale, teraz HSH Nordbank AG (Ú. v. EÚ L 307, 7.11.2006, s. 134).

192

(193)  Rozhodnutie č. 318/05/COL.

193

(194)  Oddiel 1.2.1 časti II rozhodnutia č. 318/05/COL.

194

(195)  Pozri v tejto súvislosti rozsudok vo veci 730/79, Philip Morris/Komisia, Zb. 1980, s. 2671, bod 11, v ktorom sa uvádza, že „v prípadoch, keď finančná pomoc poskytnutá štátom upevňuje postavenie niektorého podniku v porovnaní s inými konkurujúcimi podnikmi pri obchodovaní vnútri Spoločenstva, musí sa mať za to, že uvedené podniky sú ovplyvnené touto pomocou“.

195

(196)  Pozri napríklad úvahy v prípade EDF (Francúzsko) (Ú. v. EÚ L 49, 22.2.2005, s. 9); Destia (Fínsko) (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1); OTE (Grécko) (Ú. v. EÚ L 243, 11.9.2008, s. 7); La Poste (Francúzsko) (Ú. v. EÚ L 63, 7.3.2008, s. 16) a Royal Mail (Spojené kráľovstvo) C/2007 z 8. apríla 2009.

196

(197)  To je záver rozhodnutia dozorného úradu č. 349/07/COL z 18. júla 2007 o sťažnosti týkajúcej sa Nórskej správy ciest, okresný úrad Møre a Romsdal.

197

(198)  Pozri webovú stránku spoločnosti Mesta AS: www.mesta.no a výročnú správu spoločnosti Mesta AS za rok 2008, s. 2.

198

(199)  Táto dohoda nadobudla účinnosť 20. decembra 2005. V odseku 25 usmernení sa stanovuje, že v prípade nenotifikovanej pomoci dozorný úrad uplatní ustanovenia platné v čase poskytnutia pomoci, pokiaľ pomoc nebola poskytnutá po prijatí usmernení, v takom prípade sa musia uplatniť tieto usmernenia. Keďže služby poskytnuté spoločnosťou Mesta AS v rámci prechodných zákaziek sa týkali obdobia od roku 2003 do roku 2006, čo je obdobie pred a po roku 2005, usmernenia k náhrade za služby vo verejnom záujme sa uplatnia analogicky.

199

(200)  Vec E-9/04, Asociácia bankárov a obchodníkov s cennými papiermi Islandu/Dozorný organ EZVO, Zb. Súdu EZVO 2006, s. 42, bod 65.

200

(201)  Rozhodnutia Komisie týkajúce sa údržby ciest a spájacích tunelov: č. 562/05 (Taliansko), Società Italiana del Traforo del Monte Bianco (SITMB), zo 16. mája 2006; vec č. 420/05, (Francúzsko) Tunnel du Mont Blanc et Tunnel Maurice Lemaire, z 22. februára 2006 a vec N 321/01, (Francúzsko) Tunel Routière du Fréjusz, z 20. júna 2001. Pozri aj vec Destia (Ú. v. EÚ L 270, 10.10.2008, s. 1), odôvodnenia 214 – 216.

201

(202)  Je to podobné spôsobu, akým boli povinnosti vykonávať služby vo verejnom záujme zverené v rozhodnutiach Komisie uvedených v prv uvedenej poznámke pod čiarou.

202

(203)  Je to podobné spôsobu, akým boli povinnosti vykonávať služby vo verejnom záujme zverené v rozhodnutiach Komisie uvedených v už uvedenej poznámke pod čiarou.

203

(204)  Prémia za riziko podielu na trhu ukazuje návratnosť, ktorú prevádzkovatelia požadujú v prípade zásob v porovnaní s bezrizikovými investíciami. Prémia za riziko podielu na trhu vo výške 5 % vychádza zo skutočnosti, že prevádzkovatelia vo všeobecnosti požadujú 3 % – 6 %. Je o 0,5 % vyššia, ako podiel uvedený v správe spoločnosti PricewaterhouseCoopers z roku 2008 s názvom Mesta AS – Entrepriseverdi pr. 1.januar 2008 (ďalej len „správa PWC z roku 2008“). Správa PWC bola vydaná v súvislosti so zriadením skupiny Mesta a overili ju audítori spoločnosti BDO Noraudit.

204

(205)  V súlade s najlepšou praxou pri oceňovaní spoločnosti PriceWaterhouseCoopers. Pozri správu PWC za rok 2008.

205

(206)  Pozri správu PWC za rok 2008.

206

(207)  Pozri správu PWC za rok 2008.

207

(208)  Toto prenesenie z roku 2003 do roku 2004 predstavovalo menej ako 10 % ročnej kompenzácie v súlade s oddielom 20 usmernení o náhrade za služby vo verejnom záujme.

208

(209)  Rozhodnutie č. 318/05/COL.

209

---