# Eiropas Savienības L 309/2011

| | ISSN 1977-0715
  doi:10.3000/19770715.L_2011.309.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 309 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 54. sējums2011. gada 24. novembris |

ISSN 1977-0715

doi:10.3000/19770715.L_2011.309.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 309

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

54. sējums2011. gada 24. novembris

---

| Saturs | | II   Neleģislatīvi akti | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | LĒMUMI |
| | | 2011/746/ES |
| | * | Komisijas Lēmums (2011. gada 23. februāris) par Itālijas piešķirto valsts atbalstu uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA un Syndial SpA (valsts atbalsta pasākumi C 38/B/04 (ex NN 58/04) un C 13/06 (ex N 587/05))
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 956)

   (
  1
  ) | 1 |
| | | 2011/747/ES |
| | * | Komisijas Lēmums (2011. gada 24. maijs) par valsts atbalstu C 88/97, ko Francijas Republika piešķīrusi Crédit Mutuel
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 3436)

   (
  1
  ) | 23 |

Saturs

II   Neleģislatīvi akti

Lappuse

LĒMUMI

2011/746/ES

*

Komisijas Lēmums (2011. gada 23. februāris) par Itālijas piešķirto valsts atbalstu uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA un Syndial SpA (valsts atbalsta pasākumi C 38/B/04 (ex NN 58/04) un C 13/06 (ex N 587/05))
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 956)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 956)

1

1

2011/747/ES

*

Komisijas Lēmums (2011. gada 24. maijs) par valsts atbalstu C 88/97, ko Francijas Republika piešķīrusi Crédit Mutuel
  (izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 3436)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 3436)

1

23

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

II Neleģislatīvi akti

LĒMUMI

| 24.11.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 309/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.11.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 309/1

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2011. gada 23. februāris)

par Itālijas piešķirto valsts atbalstu uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA, Eurallumina SpA un Syndial SpA (valsts atbalsta pasākumi C 38/B/04 (ex NN 58/04) un C 13/06 (ex N 587/05))

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 956)

(Autentisks ir tikai teksts itāļu valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2011/746/ES)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību (turpmāk – “LESD”) un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc aicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt savas piezīmes saskaņā ar iepriekš minētajiem noteikumiem (1) un ņemot vērā no tām saņemtās piezīmes,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

1.1.   Lieta C 38/B/04

| (1) | Juridiska firma, kas pārstāv sūdzības iesniedzēju, 2003. gada 4. decembra vēstulē vērsa Komisijas uzmanību uz vairākiem Itālijas presē publicētiem rakstiem, kuros tika ziņots par Itālijas valdības nodomu piemērot preferenciālus elektroenerģijas tarifus konkrētiem uzņēmumiem Sardīnijā. |
| --- | --- |

(1)

Juridiska firma, kas pārstāv sūdzības iesniedzēju, 2003. gada 4. decembra vēstulē vērsa Komisijas uzmanību uz vairākiem Itālijas presē publicētiem rakstiem, kuros tika ziņots par Itālijas valdības nodomu piemērot preferenciālus elektroenerģijas tarifus konkrētiem uzņēmumiem Sardīnijā.

| (2) | Minētos tarifus ieviesa ar 1. pantu 2004. gada 6. februāra Ministru prezidenta dekrētā (turpmāk – “2004. gada dekrēts”). Ar minēto dekrētu īstenoja divus atšķirīgus pasākumus: a) ieviesa jaunus preferenciālus elektroenerģijas tarifus attiecībā uz uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA un Eurallumina SpA un b) pagarināja jau esošā preferenciālā tarifa termiņu uzņēmumam Alcoa Trasformazioni, kas ir primārā alumīnija ražotājs (turpmāk – “Alcoa”). |
| --- | --- |

(2)

Minētos tarifus ieviesa ar 1. pantu 2004. gada 6. februāra Ministru prezidenta dekrētā (turpmāk – “2004. gada dekrēts”). Ar minēto dekrētu īstenoja divus atšķirīgus pasākumus: a) ieviesa jaunus preferenciālus elektroenerģijas tarifus attiecībā uz uzņēmumiem Portovesme Srl, ILA SpA un Eurallumina SpA un b) pagarināja jau esošā preferenciālā tarifa termiņu uzņēmumam Alcoa Trasformazioni, kas ir primārā alumīnija ražotājs (turpmāk – “Alcoa”).

| (3) | Komisijas dienesti 2004. gada 22. janvāra un 19. marta vēstulēs lūdza sniegt paskaidrojumus par minētajiem pasākumiem. Itālijas iestādes atbildēja ar 2004. gada 9. februāra un 9. jūnija vēstulēm. Itālijas iestādes sniedza papildu informāciju 2004. gada 20. septembra vēstulē. |
| --- | --- |

(3)

Komisijas dienesti 2004. gada 22. janvāra un 19. marta vēstulēs lūdza sniegt paskaidrojumus par minētajiem pasākumiem. Itālijas iestādes atbildēja ar 2004. gada 9. februāra un 9. jūnija vēstulēm. Itālijas iestādes sniedza papildu informāciju 2004. gada 20. septembra vēstulē.

| (4) | Ar 2004. gada 16. novembra vēstuli Komisija paziņoja Itālijai par lēmumu sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru attiecībā uz minēto pasākumu. |
| --- | --- |

(4)

Ar 2004. gada 16. novembra vēstuli Komisija paziņoja Itālijai par lēmumu sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru attiecībā uz minēto pasākumu.

| (5) | Komisijas lēmums sākt procedūru ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes attiecībā uz minētajiem pasākumiem. |
| --- | --- |

(5)

Komisijas lēmums sākt procedūru ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes attiecībā uz minētajiem pasākumiem.

| (6) | Itālija iesniedza savas piezīmes 2005. gada 4. un 11. februāra vēstulēs. |
| --- | --- |

(6)

Itālija iesniedza savas piezīmes 2005. gada 4. un 11. februāra vēstulēs.

| (7) | Turklāt Komisija saņēma ieinteresēto personu piezīmes, tai skaitā piezīmes no trim uzņēmumiem, kas ir minētā pasākuma saņēmēji, un no Portovesme konkurenta. Ar 2005. gada 22. marta vēstuli Komisija šīs piezīmes nosūtīja Itālijai, lai tā varētu sniegt savus komentārus. Itālija iesniedza komentārus ar 2005. gada 20. septembra vēstuli. |
| --- | --- |

(7)

Turklāt Komisija saņēma ieinteresēto personu piezīmes, tai skaitā piezīmes no trim uzņēmumiem, kas ir minētā pasākuma saņēmēji, un no Portovesme konkurenta. Ar 2005. gada 22. marta vēstuli Komisija šīs piezīmes nosūtīja Itālijai, lai tā varētu sniegt savus komentārus. Itālija iesniedza komentārus ar 2005. gada 20. septembra vēstuli.

| (8) | Lietu C 38/04 2008. gada 29. oktobrī sadalīja divās daļās, proti, A daļa attiecas uz pasākumiem, kurus veica attiecībā uz uzņēmumu Alcoa, un B daļa attiecas uz uzņēmumiem Portovesme, ILA un Eurallumina. |
| --- | --- |

(8)

Lietu C 38/04 2008. gada 29. oktobrī sadalīja divās daļās, proti, A daļa attiecas uz pasākumiem, kurus veica attiecībā uz uzņēmumu Alcoa, un B daļa attiecas uz uzņēmumiem Portovesme, ILA un Eurallumina.

| (9) | Komisija 2009. gada 19. novembrī pieņēma negatīvu galīgo lēmumu attiecībā uz Alcoa, ar ko paredz atgūt atbalsta summu (3). |
| --- | --- |

(9)

Komisija 2009. gada 19. novembrī pieņēma negatīvu galīgo lēmumu attiecībā uz Alcoa, ar ko paredz atgūt atbalsta summu (3).

1.2.   Lieta C 13/06

| (10) | Ar 11. panta 12. punktu 2005. gada 14. marta Dekrētā–likumā Nr. 35, kas pārveidots par tiesību aktu saskaņā ar 2005. gada 14. maija Likumu Nr. 80/2005 “Par steidzamiem pasākumiem saskaņā ar rīcības plānu ekonomikas, sociālajai un teritoriālajai attīstībai” (turpmāk – “Likums Nr. 80/2005”), Itālijas iestādes līdz 2010. gadam pagarināja preferenciālos elektroenerģijas tarifus attiecībā uz uzņēmumiem Portovesme, ILA un Eurallumina, kā arī paplašināja tarifa piemērošanas jomu, ietverot hlora ražošanas uzņēmumu Syndial SpA, kas arī atrodas Sardīnijā. |
| --- | --- |

(10)

Ar 11. panta 12. punktu 2005. gada 14. marta Dekrētā–likumā Nr. 35, kas pārveidots par tiesību aktu saskaņā ar 2005. gada 14. maija Likumu Nr. 80/2005 “Par steidzamiem pasākumiem saskaņā ar rīcības plānu ekonomikas, sociālajai un teritoriālajai attīstībai” (turpmāk – “Likums Nr. 80/2005”), Itālijas iestādes līdz 2010. gadam pagarināja preferenciālos elektroenerģijas tarifus attiecībā uz uzņēmumiem Portovesme, ILA un Eurallumina, kā arī paplašināja tarifa piemērošanas jomu, ietverot hlora ražošanas uzņēmumu Syndial SpA, kas arī atrodas Sardīnijā.

| (11) | Komisija Syndial konkurenta 2005. gada 22. jūlija vēstulē saņēma šā uzņēmuma sūdzību, kā arī turpmākus precizējumus 2005. gada 7. oktobra un 7. decembra vēstulēs. |
| --- | --- |

(11)

Komisija Syndial konkurenta 2005. gada 22. jūlija vēstulē saņēma šā uzņēmuma sūdzību, kā arī turpmākus precizējumus 2005. gada 7. oktobra un 7. decembra vēstulēs.

| (12) | Itālija paziņoja Komisijai par šo pasākumu ar 2005. gada 23. novembra vēstuli. Ar 2005. gada 28. novembra vēstuli Itālija sniedza papildu informāciju. |
| --- | --- |

(12)

Itālija paziņoja Komisijai par šo pasākumu ar 2005. gada 23. novembra vēstuli. Ar 2005. gada 28. novembra vēstuli Itālija sniedza papildu informāciju.

| (13) | Komisija 2005. gada 22. decembra vēstulē pieprasīja papildu informāciju, ko Itālija sniedza 2006. gada 3. marta vēstulē. |
| --- | --- |

(13)

Komisija 2005. gada 22. decembra vēstulē pieprasīja papildu informāciju, ko Itālija sniedza 2006. gada 3. marta vēstulē.

| (14) | Tajā pašā laikā 2006. gada 20. janvāra vēstulē savu sūdzību par jauno pasākumu iesniedza tas pats Portovesme konkurents, kas iesniedza piezīmes par lietu C 38/B/04. |
| --- | --- |

(14)

Tajā pašā laikā 2006. gada 20. janvāra vēstulē savu sūdzību par jauno pasākumu iesniedza tas pats Portovesme konkurents, kas iesniedza piezīmes par lietu C 38/B/04.

| (15) | Ar 2006. gada 26. aprīļa vēstuli Komisija informēja Itāliju par lēmumu sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru attiecībā uz izmaiņām un īpašās tarifu shēmas paplašināšanu, ko ieviesa ar Likumu Nr. 80/2005. |
| --- | --- |

(15)

Ar 2006. gada 26. aprīļa vēstuli Komisija informēja Itāliju par lēmumu sākt LESD 108. panta 2. punktā noteikto procedūru attiecībā uz izmaiņām un īpašās tarifu shēmas paplašināšanu, ko ieviesa ar Likumu Nr. 80/2005.

| (16) | Savā 2006. gada 22. augusta vēstulē Komisija Itālijai pieprasīja papildu paskaidrojumus; Itālija sniedza atbildi 2006. gada 28. septembra vēstulē. |
| --- | --- |

(16)

Savā 2006. gada 22. augusta vēstulē Komisija Itālijai pieprasīja papildu paskaidrojumus; Itālija sniedza atbildi 2006. gada 28. septembra vēstulē.

| (17) | Komisijas lēmums sākt procedūru ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (4). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes attiecībā uz minētajiem pasākumiem. |
| --- | --- |

(17)

Komisijas lēmums sākt procedūru ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (4). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes attiecībā uz minētajiem pasākumiem.

| (18) | Komisija saņēma piezīmes no ieinteresētajām personām, tai skaitā no atbalsta saņēmējiem, no diviem uzņēmumu Portovesme un Syndial konkurentiem, kā arī no viena atjaunojamās enerģijas ražotāja. Ar 2006. gada 5. oktobra vēstuli Komisija šīs piezīmes nosūtīja Itālijai, lai tā varētu sniegt savus komentārus. Itālija iesniedza komentārus ar 2006. gada 1. decembra vēstuli. |
| --- | --- |

(18)

Komisija saņēma piezīmes no ieinteresētajām personām, tai skaitā no atbalsta saņēmējiem, no diviem uzņēmumu Portovesme un Syndial konkurentiem, kā arī no viena atjaunojamās enerģijas ražotāja. Ar 2006. gada 5. oktobra vēstuli Komisija šīs piezīmes nosūtīja Itālijai, lai tā varētu sniegt savus komentārus. Itālija iesniedza komentārus ar 2006. gada 1. decembra vēstuli.

| (19) | Itālija sniedza papildu informāciju 2007. gada 16. aprīļa, 10. maija, 14. maija un 2010. gada 22. jūnija vēstulēs. |
| --- | --- |

(19)

Itālija sniedza papildu informāciju 2007. gada 16. aprīļa, 10. maija, 14. maija un 2010. gada 22. jūnija vēstulēs.

1.3.   Šā lēmuma piemērošanas joma

| (20) | Šis lēmums attiecas gan uz tarifiem, kas ieviesti ar 2004. gada dekrēta 1. pantu un piemēroti atbalsta saņēmējiem, kuri nav Alcoa (turpmāk – “2004. gada tarifi”), gan uz tarifiem, kas ieviesti ar Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu un izskaidroti Elektroenerģijas un gāzes pārvaldes (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas, turpmāk – “AEEG”) lēmumos (turpmāk – “2005. gada tarifi”). |
| --- | --- |

(20)

Šis lēmums attiecas gan uz tarifiem, kas ieviesti ar 2004. gada dekrēta 1. pantu un piemēroti atbalsta saņēmējiem, kuri nav Alcoa (turpmāk – “2004. gada tarifi”), gan uz tarifiem, kas ieviesti ar Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu un izskaidroti Elektroenerģijas un gāzes pārvaldes (Autorità per l’Energia Elettrica e il Gas, turpmāk – “AEEG”) lēmumos (turpmāk – “2005. gada tarifi”).

2.   PASĀKUMA DETALIZĒTS APRAKSTS

2.1.   Apstrīdētie 2004. gada tarifi

| (21) | Saskaņā ar 2004. gada dekrēta 1. pantu paplašināja piemērošanas jomu “[tarifu] pasākumam, kas noteikts 2. pantā Rūpniecības, tirdzniecības un arodu ministrijas 1995. gada 19. decembra dekrētā [Alcoa dekrēts], ietverot energoapgādi alumīnija, svina, sudraba un cinka ražošanai, bet tikai attiecībā uz rūpnīcām, kuras jau pastāvēja pašreizējā dekrēta spēkā stāšanās brīdī un kuras atrodas salās, kā arī kurām nav pietiekamu starpsavienojumu vai nav starpsavienojumu ar valsts elektroenerģijas un gāzes tīkliem”. |
| --- | --- |

(21)

Saskaņā ar 2004. gada dekrēta 1. pantu paplašināja piemērošanas jomu “[tarifu] pasākumam, kas noteikts 2. pantā Rūpniecības, tirdzniecības un arodu ministrijas 1995. gada 19. decembra dekrētā [Alcoa dekrēts], ietverot energoapgādi alumīnija, svina, sudraba un cinka ražošanai, bet tikai attiecībā uz rūpnīcām, kuras jau pastāvēja pašreizējā dekrēta spēkā stāšanās brīdī un kuras atrodas salās, kā arī kurām nav pietiekamu starpsavienojumu vai nav starpsavienojumu ar valsts elektroenerģijas un gāzes tīkliem”.

| (22) | Šis tarifs bija paredzēts kā pārejas pasākums: tā piemērošanu bija paredzēts pārtraukt, “kad tiktu pabeigti vai modernizēti savienojumi ar valsts elektroenerģijas un gāzes tīkliem” un ne vēlāk kā 2007. gada 30. jūnijā. |
| --- | --- |

(22)

Šis tarifs bija paredzēts kā pārejas pasākums: tā piemērošanu bija paredzēts pārtraukt, “kad tiktu pabeigti vai modernizēti savienojumi ar valsts elektroenerģijas un gāzes tīkliem” un ne vēlāk kā 2007. gada 30. jūnijā.

| (23) | Praksē saskaņā ar 2004. gada dekrētu preferenciālā tarifa piemērošanas jomu paplašināja, papildus alumīnija ražotājam Alcoa ietverot trīs energoietilpīgus uzņēmumus Sardīnijā: Portovesme (cinka, sudraba un svina ražotājs) (5), ILA (apstrādāta alumīnija produktu ražotājs) un Eurallumina (alumīnija oksīda ražotājs) (6). |
| --- | --- |

(23)

Praksē saskaņā ar 2004. gada dekrētu preferenciālā tarifa piemērošanas jomu paplašināja, papildus alumīnija ražotājam Alcoa ietverot trīs energoietilpīgus uzņēmumus Sardīnijā: Portovesme (cinka, sudraba un svina ražotājs) (5), ILA (apstrādāta alumīnija produktu ražotājs) un Eurallumina (alumīnija oksīda ražotājs) (6).

| (24) | Reglamentējošā līmenī tarifu īstenoja ar AEEG lēmumiem (delibere). |
| --- | --- |

(24)

Reglamentējošā līmenī tarifu īstenoja ar AEEG lēmumiem (delibere).

| (25) | AEEG lēmums Nr. 110/04 paredzēja, ka preferenciālos tarifus piemērotu tikai tad, ja paziņošanas procedūras rezultāts būtu pozitīvs. Tomēr saskaņā ar ministru prezidenta biroja norādēm, kas noteica, ka 2004. gada dekrēts nav oficiāli paziņots saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, bet ir tikai “iesniegts” Komisijai saistībā ar “iepriekšēju izmeklēšanu” (indagine conoscitiva preliminare), AEEG īstenoja 2004. gada dekrētu, pieņemot Lēmumu Nr. 148/04 (7). |
| --- | --- |

(25)

AEEG lēmums Nr. 110/04 paredzēja, ka preferenciālos tarifus piemērotu tikai tad, ja paziņošanas procedūras rezultāts būtu pozitīvs. Tomēr saskaņā ar ministru prezidenta biroja norādēm, kas noteica, ka 2004. gada dekrēts nav oficiāli paziņots saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem, bet ir tikai “iesniegts” Komisijai saistībā ar “iepriekšēju izmeklēšanu” (indagine conoscitiva preliminare), AEEG īstenoja 2004. gada dekrētu, pieņemot Lēmumu Nr. 148/04 (7).

| (26) | Sistēma ļāva atbalsta saņēmējiem piešķirt kompensējošus maksājumus saskaņā ar Alcoa dekrēta noteikumiem. Kompensācijas maksājums par konkrētu shēmā ietvertu rūpnīcu bija vienāds ar atšķirību starp rūpnīcas elektroapgādes uzņēmumam samaksāto cenu un valsts noteiktajām preferenciālajām cenām, ko reizina ar rūpnīcas elektroenerģijas patēriņu. Preferenciālās cenas (vai “preferenciālā tarifa”) aprēķināšanas metode ir noteikta Lēmumā CIP Nr. 15/1993. Cenai piemēroja indeksācijas mehānismu, pamatojoties uz Itālijas elektroenerģijas ražošanas izmaksu svārstībām (turpmāk – “Ct komponents”). Sardīnijas atbalsta saņēmējiem piemērotā preferenciālā cena 2004. gadā bija no 26–35 euro par MWh. |
| --- | --- |

(26)

Sistēma ļāva atbalsta saņēmējiem piešķirt kompensējošus maksājumus saskaņā ar Alcoa dekrēta noteikumiem. Kompensācijas maksājums par konkrētu shēmā ietvertu rūpnīcu bija vienāds ar atšķirību starp rūpnīcas elektroapgādes uzņēmumam samaksāto cenu un valsts noteiktajām preferenciālajām cenām, ko reizina ar rūpnīcas elektroenerģijas patēriņu. Preferenciālās cenas (vai “preferenciālā tarifa”) aprēķināšanas metode ir noteikta Lēmumā CIP Nr. 15/1993. Cenai piemēroja indeksācijas mehānismu, pamatojoties uz Itālijas elektroenerģijas ražošanas izmaksu svārstībām (turpmāk – “Ct komponents”). Sardīnijas atbalsta saņēmējiem piemērotā preferenciālā cena 2004. gadā bija no 26–35 euro par MWh.

| (27) | Shēmas administratīvo pārvaldību uzticēja Elektroenerģijas nozares izlīdzināšanas fondam (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico) (8). Praksē tarifu sistēma darbojās saskaņā ar turpmāk aprakstīto. Atbalsta saņēmēji Izlīdzināšanas fondam nosūtīja ikmēneša datus par patērētajiem elektroenerģijas daudzumiem un saviem elektroapgādes uzņēmumiem samaksātajām cenām. Pēc tam viņi no Izlīdzināšanas fonda saņēma naudas maksājumus, ko aprēķināja atbilstīgi iepriekš norādītajam (9). |
| --- | --- |

(27)

Shēmas administratīvo pārvaldību uzticēja Elektroenerģijas nozares izlīdzināšanas fondam (Cassa Conguaglio per il Settore Elettrico) (8). Praksē tarifu sistēma darbojās saskaņā ar turpmāk aprakstīto. Atbalsta saņēmēji Izlīdzināšanas fondam nosūtīja ikmēneša datus par patērētajiem elektroenerģijas daudzumiem un saviem elektroapgādes uzņēmumiem samaksātajām cenām. Pēc tam viņi no Izlīdzināšanas fonda saņēma naudas maksājumus, ko aprēķināja atbilstīgi iepriekš norādītajam (9).

| (28) | Nepieciešamos līdzekļus kompensējošo maksājumu segšanai ieguva ar parafiskālas nodevas starpniecību, kuru piemēroja visiem Itālijas elektroenerģijas patērētājiem, izmantojot standarta elektroenerģijas tarifa komponentu A4 (10). |
| --- | --- |

(28)

Nepieciešamos līdzekļus kompensējošo maksājumu segšanai ieguva ar parafiskālas nodevas starpniecību, kuru piemēroja visiem Itālijas elektroenerģijas patērētājiem, izmantojot standarta elektroenerģijas tarifa komponentu A4 (10).

| (29) | Bija paredzēts, ka shēma beigsies 2007. gada 30. jūnijā. Tomēr tās piemērošanu pārtrauca saskaņā ar AEEG norādēm drīz pēc tam, kad Komisija sāka formālu izmeklēšanas procedūru 2004. gada novembrī (11). |
| --- | --- |

(29)

Bija paredzēts, ka shēma beigsies 2007. gada 30. jūnijā. Tomēr tās piemērošanu pārtrauca saskaņā ar AEEG norādēm drīz pēc tam, kad Komisija sāka formālu izmeklēšanas procedūru 2004. gada novembrī (11).

| (30) | Itālijas nodrošinātie dati liecina, ka Portovesme un Eurallumina saņēma subsīdijas par patērēto elektroenerģiju laikposmā no 2004. gada aprīļa līdz oktobrim, savukārt ILA saņēma subsīdijas par patērēto elektroenerģiju laikposmā no 2004. gada aprīļa līdz septembrim. Izlīdzināšanas fonda veiktie kopējie maksājumi šiem trim uzņēmumiem saskaņā ar minēto shēmu ir izklāstīti turpmāk (euro valūtā).







  Portovesme Srl | 12 845 892,82 |
| --- | --- | --- |
| Eurallumina SpA | 5 208 152,05 |
| ILA SpA | 291 120,27 |

(30)

Itālijas nodrošinātie dati liecina, ka Portovesme un Eurallumina saņēma subsīdijas par patērēto elektroenerģiju laikposmā no 2004. gada aprīļa līdz oktobrim, savukārt ILA saņēma subsīdijas par patērēto elektroenerģiju laikposmā no 2004. gada aprīļa līdz septembrim. Izlīdzināšanas fonda veiktie kopējie maksājumi šiem trim uzņēmumiem saskaņā ar minēto shēmu ir izklāstīti turpmāk (euro valūtā).

Portovesme Srl

12 845 892,82

Eurallumina SpA

5 208 152,05

ILA SpA

291 120,27

2.2.   Apstrīdētie 2005. gada tarifi

| (31) | Saskaņā ar Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu Itālijas iestādes paplašināja piemērošanas jomu “tarifu pasākumiem, kas noteikti Rūpniecības, tirdzniecības un arodu ministrijas 1995. gada 19. decembra dekrētā, ietverot energoapgādi alumīnija, svina, sudraba un cinka ražošanai un apstrādei, kā arī hloru saturošas sāls ciklam, atsaucoties uz cenām, kuras piemēro līdzīgai energoapgādei Eiropas tirgos, bet tikai attiecībā uz rūpnīcām, kas jau pastāvēja pašreizējā dekrēta spēkā stāšanās brīdī, kas atrodas Sardīnijā un kam ir savienojums ar augstsprieguma tīklu. Šim tarifu pasākumam piemēro ilgtermiņa apņemšanās, par kurām vienojas atbalsta saņēmēji, Sardīnijas vietējās iestādes un atbildīgās ministrijas”. |
| --- | --- |

(31)

Saskaņā ar Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu Itālijas iestādes paplašināja piemērošanas jomu “tarifu pasākumiem, kas noteikti Rūpniecības, tirdzniecības un arodu ministrijas 1995. gada 19. decembra dekrētā, ietverot energoapgādi alumīnija, svina, sudraba un cinka ražošanai un apstrādei, kā arī hloru saturošas sāls ciklam, atsaucoties uz cenām, kuras piemēro līdzīgai energoapgādei Eiropas tirgos, bet tikai attiecībā uz rūpnīcām, kas jau pastāvēja pašreizējā dekrēta spēkā stāšanās brīdī, kas atrodas Sardīnijā un kam ir savienojums ar augstsprieguma tīklu. Šim tarifu pasākumam piemēro ilgtermiņa apņemšanās, par kurām vienojas atbalsta saņēmēji, Sardīnijas vietējās iestādes un atbildīgās ministrijas”.

| (32) | Tādējādi ar Likumu Nr. 80/2005 būtībā no jauna ieviesa 2004. gadā īstenoto tarifu shēmu, kas paplašināja Alcoa pasākuma piemērošanas jomu, ietverot energoietilpīgus atbalsta saņēmējus, kuri atrodas Sardīnijā. Praksē minēto likumu piemēroja tikai Portovesme, ILA un Eurallumina, kā arī hloru saturošas sāls ražotājam Syndial, kas nebija iepriekš izmantojis preferenciālās cenas. |
| --- | --- |

(32)

Tādējādi ar Likumu Nr. 80/2005 būtībā no jauna ieviesa 2004. gadā īstenoto tarifu shēmu, kas paplašināja Alcoa pasākuma piemērošanas jomu, ietverot energoietilpīgus atbalsta saņēmējus, kuri atrodas Sardīnijā. Praksē minēto likumu piemēroja tikai Portovesme, ILA un Eurallumina, kā arī hloru saturošas sāls ražotājam Syndial, kas nebija iepriekš izmantojis preferenciālās cenas.

| (33) | Jāatzīmē, ka no 2005. gada un turpmāk preferenciālā cena vairs nebija piesaistīta 1995. gada Alcoa dekrētā sākotnēji noteiktajam vēsturiskajam tarifam, bet tagad bija paredzēts, ka to neatkarīgi noteiks AEEG, lai nodrošinātu atbilstību vidējām elektroenerģijas cenām, ko maksā atbalsta saņēmēju konkurenti Eiropas tirgū (12). Cenai veica ikgadējus atjauninājumus: saskaņā ar minētā likuma 11. panta 13. punktu “11. (13) un 12. pantā minētos tarifu noteikumus piemēro, sākot no 2005. gada 1. janvāra, un AEEG tos atjaunina, ik gadu palielinot tarifu nominālvērtības par 4 % vai, ja šī pēdējā minētā vērtība ir augstāka, par Eiropas galvenajās elektroenerģijas biržās, it sevišķi Frankfurtē un Amsterdamā, reģistrētās elektroenerģijas vidējās vairumtirdzniecības cenas procentuālo pieaugumu”. Lēmumā Nr. 217/05 AEEG sniedz šā atjauninājumu mehānisma interpretāciju, kas bija labvēlīgāka atbalsta saņēmējiem, jo noteica, ka tarifa ikgadējais pieaugums nedrīkst pārsniegt 4 %. |
| --- | --- |

(33)

Jāatzīmē, ka no 2005. gada un turpmāk preferenciālā cena vairs nebija piesaistīta 1995. gada Alcoa dekrētā sākotnēji noteiktajam vēsturiskajam tarifam, bet tagad bija paredzēts, ka to neatkarīgi noteiks AEEG, lai nodrošinātu atbilstību vidējām elektroenerģijas cenām, ko maksā atbalsta saņēmēju konkurenti Eiropas tirgū (12). Cenai veica ikgadējus atjauninājumus: saskaņā ar minētā likuma 11. panta 13. punktu “11. (13) un 12. pantā minētos tarifu noteikumus piemēro, sākot no 2005. gada 1. janvāra, un AEEG tos atjaunina, ik gadu palielinot tarifu nominālvērtības par 4 % vai, ja šī pēdējā minētā vērtība ir augstāka, par Eiropas galvenajās elektroenerģijas biržās, it sevišķi Frankfurtē un Amsterdamā, reģistrētās elektroenerģijas vidējās vairumtirdzniecības cenas procentuālo pieaugumu”. Lēmumā Nr. 217/05 AEEG sniedz šā atjauninājumu mehānisma interpretāciju, kas bija labvēlīgāka atbalsta saņēmējiem, jo noteica, ka tarifa ikgadējais pieaugums nedrīkst pārsniegt 4 %.

| (34) | Tajā pašā lēmumā AEEG noteica preferenciālās cenas, kas 2005. gadā piemērojamas dažādām nozarēm.






  Nozares, kas ir tiesīgas saņemt preferenciālus tarifus | Preferenciāla cena
  EUR/MWh |
| --- | --- | --- |
| Alumīnija apstrāde | 50 |
| Svins un cinks | 23 |
| Alumīnija ražošana | 27 |
| Hlora cikls | 27 |

(34)

Tajā pašā lēmumā AEEG noteica preferenciālās cenas, kas 2005. gadā piemērojamas dažādām nozarēm.

Nozares, kas ir tiesīgas saņemt preferenciālus tarifus

Preferenciāla cena

EUR/MWh

Alumīnija apstrāde

50

Svins un cinks

23

Alumīnija ražošana

27

Hlora cikls

27

| (35) | Tāpat kā 2004. gada tarifus 2005. gada tarifus bija paredzēts finansēt ar parafiskālas nodevas starpniecību, kuru piemēroja visiem elektroenerģijas galalietotājiem, izmantojot standarta elektroenerģijas tarifa komponentu A4. Sistēmas finanšu plūsmu pārvaldību atkal uzticēja Izlīdzināšanas fondam. |
| --- | --- |

(35)

Tāpat kā 2004. gada tarifus 2005. gada tarifus bija paredzēts finansēt ar parafiskālas nodevas starpniecību, kuru piemēroja visiem elektroenerģijas galalietotājiem, izmantojot standarta elektroenerģijas tarifa komponentu A4. Sistēmas finanšu plūsmu pārvaldību atkal uzticēja Izlīdzināšanas fondam.

| (36) | Tiesības uz tarifu bija atkarīgas no apņemšanās, ar kuru atbalsta saņēmēji uzņēmās veikt ienesīgus ieguldījumus Sardīnijā, pamatojoties uz rūpnieciskiem plāniem, kas bija jāiesniedz reģionālajām iestādēm. Piemēram, Portovesme uzņēmās ieguldīt elektroenerģijas pašražošanā vai piedalīties jaunu elektrostaciju būvēšanā. |
| --- | --- |

(36)

Tiesības uz tarifu bija atkarīgas no apņemšanās, ar kuru atbalsta saņēmēji uzņēmās veikt ienesīgus ieguldījumus Sardīnijā, pamatojoties uz rūpnieciskiem plāniem, kas bija jāiesniedz reģionālajām iestādēm. Piemēram, Portovesme uzņēmās ieguldīt elektroenerģijas pašražošanā vai piedalīties jaunu elektrostaciju būvēšanā.

| (37) | Itālija paziņoja par Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu. Pirms varēja veikt 2005. gada tarifu maksājumus, Komisijai bija jāapstiprina šī shēma. Tāpēc 2005. gada tarifi nav īstenoti. |
| --- | --- |

(37)

Itālija paziņoja par Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu. Pirms varēja veikt 2005. gada tarifu maksājumus, Komisijai bija jāapstiprina šī shēma. Tāpēc 2005. gada tarifi nav īstenoti.

2.3.   Tiesu procesi valstu tiesās

| (38) | Solvay Chimica Italia un Solvay Chimica Bussi SpA, kas darbojas hloru saturošas sāls ciklā un neatrodas Sardīnijā, iesniedza prasību Lombardijas Reģionālajai administratīvajai tiesai (14), apstrīdot AEEG pieņemtos lēmumus par Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punkta īstenošanu, jo šie lēmumi esot saistīti ar nelikumīga valsts atbalsta piešķiršanu un pārkāpjot citus Itālijas tiesību aktu noteikumus (15). Tiesa 2006. gada 27. novembrī atlika prasības izskatīšanu, gaidot Komisijas sāktās valsts atbalsta izmeklēšanas procedūras pabeigšanu lietā C 13/06. |
| --- | --- |

(38)

Solvay Chimica Italia un Solvay Chimica Bussi SpA, kas darbojas hloru saturošas sāls ciklā un neatrodas Sardīnijā, iesniedza prasību Lombardijas Reģionālajai administratīvajai tiesai (14), apstrīdot AEEG pieņemtos lēmumus par Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punkta īstenošanu, jo šie lēmumi esot saistīti ar nelikumīga valsts atbalsta piešķiršanu un pārkāpjot citus Itālijas tiesību aktu noteikumus (15). Tiesa 2006. gada 27. novembrī atlika prasības izskatīšanu, gaidot Komisijas sāktās valsts atbalsta izmeklēšanas procedūras pabeigšanu lietā C 13/06.

2.4.   Apvienojums ar iepriekšējo nesaderīgo atbalstu – Deggendorf

| (39) | Pēc procedūras sākšanas Itālija norādīja, ka Eurallumina nav atmaksājis nesaderīgo atbalstu, uz kuru attiecas lieta C 80/01 (atbalsts alumīnija ražošanai) (16), un ka, pēc uzņēmuma teiktā, Sardīnijas reģionālās iestādes 2006. gada 8. maijā bija izdevušas atgūšanas rīkojumu attiecībā uz šo pasākumu. |
| --- | --- |

(39)

Pēc procedūras sākšanas Itālija norādīja, ka Eurallumina nav atmaksājis nesaderīgo atbalstu, uz kuru attiecas lieta C 80/01 (atbalsts alumīnija ražošanai) (16), un ka, pēc uzņēmuma teiktā, Sardīnijas reģionālās iestādes 2006. gada 8. maijā bija izdevušas atgūšanas rīkojumu attiecībā uz šo pasākumu.

3.   LĒMUMS SĀKT PROCEDŪRU SASKAŅĀ AR LESD 108. PANTA 2. PUNKTU

| (40) | Komisijas lēmumam sākt formālu izmeklēšanas procedūru bija turpmāk izklāstītais pamatojums. |
| --- | --- |

(40)

Komisijas lēmumam sākt formālu izmeklēšanas procedūru bija turpmāk izklāstītais pamatojums.

3.1.   Lieta C 38/B/04

| (41) | Savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru (17) Komisija apsvēra, vai 2004. gada tarifi Portovesme, ILA un Eurallumina, iespējams, nebija valsts atbalsts, jo tie bija līdzīgi preferenciālajam tarifam, ko 1996. gadā piešķīra uzņēmumam Alcoa un par ko Komisija savā 1996. gada 4. decembra lēmumā (turpmāk – “Alumix lēmums”) (18) bija secinājusi, ka tas nav valsts atbalsts. |
| --- | --- |

(41)

Savā lēmumā sākt formālu izmeklēšanas procedūru (17) Komisija apsvēra, vai 2004. gada tarifi Portovesme, ILA un Eurallumina, iespējams, nebija valsts atbalsts, jo tie bija līdzīgi preferenciālajam tarifam, ko 1996. gadā piešķīra uzņēmumam Alcoa un par ko Komisija savā 1996. gada 4. decembra lēmumā (turpmāk – “Alumix lēmums”) (18) bija secinājusi, ka tas nav valsts atbalsts.

| (42) | Komisija konstatēja, ka jaunais tarifs atšķīrās no Alumix tarifa, jo Alumix tarifu tieši piešķīra Itālijas elektroenerģijas operators monopola režīmā (turpmāk – “ENEL”), turpretim jaunais tarifs bija atsevišķs valsts pasākums, lai kompensētu starpību starp tirgus cenu, kas saskaņota starp atbalsta saņēmējiem un to elektroapgādes uzņēmumiem, un 1996. gadā noteikto preferenciālo cenu. Komisija secināja, ka 2004. gada dekrēts ne tikai paplašināja esošā pasākuma piemērošanas jomu, ietverot jaunus atbalsta saņēmējus, bet arī ieviesa jaunu shēmu attiecīgo trīs uzņēmumu labā, paredzot finanšu mehānismu, kas bija ļoti atšķirīgs no Alumix tarifa. |
| --- | --- |

(42)

Komisija konstatēja, ka jaunais tarifs atšķīrās no Alumix tarifa, jo Alumix tarifu tieši piešķīra Itālijas elektroenerģijas operators monopola režīmā (turpmāk – “ENEL”), turpretim jaunais tarifs bija atsevišķs valsts pasākums, lai kompensētu starpību starp tirgus cenu, kas saskaņota starp atbalsta saņēmējiem un to elektroapgādes uzņēmumiem, un 1996. gadā noteikto preferenciālo cenu. Komisija secināja, ka 2004. gada dekrēts ne tikai paplašināja esošā pasākuma piemērošanas jomu, ietverot jaunus atbalsta saņēmējus, bet arī ieviesa jaunu shēmu attiecīgo trīs uzņēmumu labā, paredzot finanšu mehānismu, kas bija ļoti atšķirīgs no Alumix tarifa.

| (43) | Savā lēmumā par procedūras sākšanu Komisija ar 2004. gada dekrētu ieviestos tarifus klasificēja kā darbības atbalstu un novērtēja, vai šādu atbalstu varēja piešķirt, pamatojoties uz Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm (turpmāk – “reģionālā atbalsta pamatnostādnes”) (19), ņemot vērā to, ka līdz 2006. gada beigām Sardīnijai sniedza atbalstu atbilstīgi 107. panta 3. punkta a) apakšpunkta piemērošanas jomai. Komisija izteica šaubas par iespēju apstiprināt atbalstu, ņemot vērā minēto pamatojumu, jo šāds ad hoc atbalsts, kas piešķirts ierobežotam uzņēmumu skaitam, šķiet, neveicināja reģionālo attīstību. |
| --- | --- |

(43)

Savā lēmumā par procedūras sākšanu Komisija ar 2004. gada dekrētu ieviestos tarifus klasificēja kā darbības atbalstu un novērtēja, vai šādu atbalstu varēja piešķirt, pamatojoties uz Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm (turpmāk – “reģionālā atbalsta pamatnostādnes”) (19), ņemot vērā to, ka līdz 2006. gada beigām Sardīnijai sniedza atbalstu atbilstīgi 107. panta 3. punkta a) apakšpunkta piemērošanas jomai. Komisija izteica šaubas par iespēju apstiprināt atbalstu, ņemot vērā minēto pamatojumu, jo šāds ad hoc atbalsts, kas piešķirts ierobežotam uzņēmumu skaitam, šķiet, neveicināja reģionālo attīstību.

| (44) | Komisija arī pauda bažas, ka pasākums varētu samazināt elektroenerģijai piemērojamos nodokļus. Jebkāda šāda samazinājuma juridiskajam pamatam jābūt Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvai 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (20). |
| --- | --- |

(44)

Komisija arī pauda bažas, ka pasākums varētu samazināt elektroenerģijai piemērojamos nodokļus. Jebkāda šāda samazinājuma juridiskajam pamatam jābūt Padomes 2003. gada 27. oktobra Direktīvai 2003/96/EK, kas pārkārto Kopienas noteikumus par nodokļu uzlikšanu energoproduktiem un elektroenerģijai (20).

3.2.   Lieta C 13/06

| (45) | Savā 2006. gada 27. aprīļa lēmumā par formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu Komisija 2005. gada tarifu shēmu klasificēja kā jaunu darbības atbalstu. |
| --- | --- |

(45)

Savā 2006. gada 27. aprīļa lēmumā par formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu Komisija 2005. gada tarifu shēmu klasificēja kā jaunu darbības atbalstu.

| (46) | Komisija novērtēja, vai šādu preferenciālu tarifu varēja piemērot kā reģionālu darbības atbalstu, pamatojoties uz reģionālā atbalsta pamatnostādnēm, jo Sardīnija saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu līdz 2006. gada beigām bija reģions, kas saņem atbalstu. |
| --- | --- |

(46)

Komisija novērtēja, vai šādu preferenciālu tarifu varēja piemērot kā reģionālu darbības atbalstu, pamatojoties uz reģionālā atbalsta pamatnostādnēm, jo Sardīnija saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu līdz 2006. gada beigām bija reģions, kas saņem atbalstu.

| (47) | Neraugoties uz Itālijas neatlaidīgajiem apgalvojumiem, ka paaugstinātās elektroenerģijas cenas Sardīnijā bija šķērslis salas attīstībai, Komisija uzskatīja, ka Itālija nebija pierādījusi to, ka elektroenerģijas cenas Sardīnijā – vai nu vidējās, vai energoietilpīgiem uzņēmumiem piemērojamās – būtu būtiski augstākas (21). Komisija norādīja, ka Sardīnijai raksturīgais elektroenerģijas ražošanas pārpalikums varēja tikai mudināt elektroenerģijas ražotājus elektroenerģiju pārdot par zemāko iespējamo cenu, līdz starpsavienojumu projektu pabeigšana, kas bija plānota 2010. gadā, tiem ļautu no Sardīnijas elektroenerģiju eksportēt. |
| --- | --- |

(47)

Neraugoties uz Itālijas neatlaidīgajiem apgalvojumiem, ka paaugstinātās elektroenerģijas cenas Sardīnijā bija šķērslis salas attīstībai, Komisija uzskatīja, ka Itālija nebija pierādījusi to, ka elektroenerģijas cenas Sardīnijā – vai nu vidējās, vai energoietilpīgiem uzņēmumiem piemērojamās – būtu būtiski augstākas (21). Komisija norādīja, ka Sardīnijai raksturīgais elektroenerģijas ražošanas pārpalikums varēja tikai mudināt elektroenerģijas ražotājus elektroenerģiju pārdot par zemāko iespējamo cenu, līdz starpsavienojumu projektu pabeigšana, kas bija plānota 2010. gadā, tiem ļautu no Sardīnijas elektroenerģiju eksportēt.

| (48) | Turklāt Itālija nebija sniegusi paskaidrojumus, kādēļ paaugstinātas cenas veidotu šķērsli reģionālajai attīstībai, kā arī to, kādā veidā ar minēto tarifu šādu attīstību veicinātu. Tādēļ Komisija izteica šaubas par šāda atbalsta vajadzību. |
| --- | --- |

(48)

Turklāt Itālija nebija sniegusi paskaidrojumus, kādēļ paaugstinātas cenas veidotu šķērsli reģionālajai attīstībai, kā arī to, kādā veidā ar minēto tarifu šādu attīstību veicinātu. Tādēļ Komisija izteica šaubas par šāda atbalsta vajadzību.

| (49) | Komisija arī izteica šaubas par to, vai tāds ad hoc atbalsts bija samērojams ar reģionālajiem šķēršļiem, jo sevišķi ņemot vērā izmantoto metodi, ar ko tika aprēķināta preferenciālā cena, kurai nebija nekādas saistības ar cenām, ko piemēroja pārējā Itālijas teritorijā, bet kuras pamatā bija vidējās cenas, ko piemēroja energoietilpīgiem lietotājiem Eiropā. |
| --- | --- |

(49)

Komisija arī izteica šaubas par to, vai tāds ad hoc atbalsts bija samērojams ar reģionālajiem šķēršļiem, jo sevišķi ņemot vērā izmantoto metodi, ar ko tika aprēķināta preferenciālā cena, kurai nebija nekādas saistības ar cenām, ko piemēroja pārējā Itālijas teritorijā, bet kuras pamatā bija vidējās cenas, ko piemēroja energoietilpīgiem lietotājiem Eiropā.

| (50) | Komisija atzīmēja, ka pasākuma ilgums pārsniedza piecus gadus, kas parasti bija maksimālais laikposms, uz kādu atļautu reģionālo darbības atbalstu, un ka atbalsts reāli pakāpeniski nesamazinājās, ņemot vērā maksimālo paaugstinājumu 4 % apmērā, ko piemēroja tarifa paaugstinājumam. |
| --- | --- |

(50)

Komisija atzīmēja, ka pasākuma ilgums pārsniedza piecus gadus, kas parasti bija maksimālais laikposms, uz kādu atļautu reģionālo darbības atbalstu, un ka atbalsts reāli pakāpeniski nesamazinājās, ņemot vērā maksimālo paaugstinājumu 4 % apmērā, ko piemēroja tarifa paaugstinājumam.

| (51) | Attiecībā uz laikposmu, kas ietverts Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēs 2007.–2013. gadam (22), Komisija atzīmēja, ka Sardīnijai vairs nebūs tiesību uz atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu, it sevišķi uz darbības atbalstu. Pamatnostādnes paredzētu divu gadu pārejas periodu, lai lineāri pakāpeniski atceltu spēkā esošās darbības atbalsta shēmas, bet, šķita, ka nebija piemēroti atļaut ieviest jaunus darbības atbalsta pasākumus uz dažiem mēnešiem un noteikt to pakāpenisku atcelšanu, it sevišķi, ņemot vērā izteiktās šaubas un atbalsta kropļojošo būtību. |
| --- | --- |

(51)

Attiecībā uz laikposmu, kas ietverts Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēs 2007.–2013. gadam (22), Komisija atzīmēja, ka Sardīnijai vairs nebūs tiesību uz atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu, it sevišķi uz darbības atbalstu. Pamatnostādnes paredzētu divu gadu pārejas periodu, lai lineāri pakāpeniski atceltu spēkā esošās darbības atbalsta shēmas, bet, šķita, ka nebija piemēroti atļaut ieviest jaunus darbības atbalsta pasākumus uz dažiem mēnešiem un noteikt to pakāpenisku atcelšanu, it sevišķi, ņemot vērā izteiktās šaubas un atbalsta kropļojošo būtību.

| (52) | Visbeidzot, Komisija izteica šaubas par iespēju apstiprināt preferenciālo tarifu Portovesme, ILA, Eurallumina un Syndial vai nu kā reģionālu atbalstu, vai pamatojot to ar citu iemeslu, ko Itālija jebkurā gadījumā nebija norādījusi. |
| --- | --- |

(52)

Visbeidzot, Komisija izteica šaubas par iespēju apstiprināt preferenciālo tarifu Portovesme, ILA, Eurallumina un Syndial vai nu kā reģionālu atbalstu, vai pamatojot to ar citu iemeslu, ko Itālija jebkurā gadījumā nebija norādījusi.

| (53) | Attiecībā uz Eurallumina Komisija konstatēja, ka uzņēmums vēl nav atmaksājis nelikumīgo un nesaderīgo valsts atbalstu, ko tas bija saņēmis (23), un ka saskaņā ar Deggendorf spriedumu (24) tas nedrīkstēja saņemt atbalstu saistībā ar nevienu jaunu pasākumu. |
| --- | --- |

(53)

Attiecībā uz Eurallumina Komisija konstatēja, ka uzņēmums vēl nav atmaksājis nelikumīgo un nesaderīgo valsts atbalstu, ko tas bija saņēmis (23), un ka saskaņā ar Deggendorf spriedumu (24) tas nedrīkstēja saņemt atbalstu saistībā ar nevienu jaunu pasākumu.

4.   TREŠO PERSONU PIEZĪMES

4.1.   Lieta C 38/B/04

| (54) | Uz Komisijas aicinājumu iesniegt piezīmes par 2004. gada lēmumu uzsākt padziļinātu izmeklēšanu atbildēja sākotnējais sūdzības iesniedzējs, vairāki atbalsta saņēmēji (Portovesme, Eurallumina un Alcoa) un citas ieinteresētās personas. Šajā lēmumā ir apkopotas tikai tās piezīmes, kuras attiecas uz Portovesme, ILA un Eurallumina piemēroto preferenciālo tarifu. Alcoa piezīmes nav ietvertas, jo tās ir plaši aprakstītas galīgajā lēmumā attiecībā tieši uz šo uzņēmumu (25). |
| --- | --- |

(54)

Uz Komisijas aicinājumu iesniegt piezīmes par 2004. gada lēmumu uzsākt padziļinātu izmeklēšanu atbildēja sākotnējais sūdzības iesniedzējs, vairāki atbalsta saņēmēji (Portovesme, Eurallumina un Alcoa) un citas ieinteresētās personas. Šajā lēmumā ir apkopotas tikai tās piezīmes, kuras attiecas uz Portovesme, ILA un Eurallumina piemēroto preferenciālo tarifu. Alcoa piezīmes nav ietvertas, jo tās ir plaši aprakstītas galīgajā lēmumā attiecībā tieši uz šo uzņēmumu (25).

4.1.1.   Portovesme iesniegtās piezīmes

| (55) | Portovesme apgalvoja, ka preferenciālā tarifa mērķis bija labot tirgus nepilnības, proti, nesen liberalizētā Sardīnijas elektroenerģijas tirgus nespēju nodrošināt konkurētspējīgas cenas vēsturisko operatoru ietekmes tirgū dēļ. Portovesme apgalvoja, ka ENEL un Endesa (kura elektroenerģijas ražošanas pamatlīdzekļi Sardīnijā vēlāk tika pārdoti E.ON) veido duopola situāciju un ka šie uzņēmumi mākslīgi pielīdzināja elektroenerģijas cenas Sardīnijā vidējām cenām Itālijā, lai gan faktiski Sardīnijā cenām jābūt daudz zemākām, it sevišķi – lieliem elektroenerģijas patērētājiem, ņemot vērā elektroenerģijas ražošanas pārpalikumu, kam bija ražotāji jāmudina pārdot elektroenerģiju par konkurētspējīgām cenām. |
| --- | --- |

(55)

Portovesme apgalvoja, ka preferenciālā tarifa mērķis bija labot tirgus nepilnības, proti, nesen liberalizētā Sardīnijas elektroenerģijas tirgus nespēju nodrošināt konkurētspējīgas cenas vēsturisko operatoru ietekmes tirgū dēļ. Portovesme apgalvoja, ka ENEL un Endesa (kura elektroenerģijas ražošanas pamatlīdzekļi Sardīnijā vēlāk tika pārdoti E.ON) veido duopola situāciju un ka šie uzņēmumi mākslīgi pielīdzināja elektroenerģijas cenas Sardīnijā vidējām cenām Itālijā, lai gan faktiski Sardīnijā cenām jābūt daudz zemākām, it sevišķi – lieliem elektroenerģijas patērētājiem, ņemot vērā elektroenerģijas ražošanas pārpalikumu, kam bija ražotāji jāmudina pārdot elektroenerģiju par konkurētspējīgām cenām.

| (56) | Portovesme uzskatīja, ka piemērotā preferenciālā cena atbilda cenai, kādu uzņēmums maksātu normālos tirgus apstākļos, tas ir, pareizi funkcionējošā elektroenerģijas tirgū. |
| --- | --- |

(56)

Portovesme uzskatīja, ka piemērotā preferenciālā cena atbilda cenai, kādu uzņēmums maksātu normālos tirgus apstākļos, tas ir, pareizi funkcionējošā elektroenerģijas tirgū.

| (57) | Saskaņā ar Portovesme sacīto no Izlīdzināšanas fonda saņemtie maksājumi (līdz 37 euro par MWh) pielīdzināja Portovesme samaksāto cenu citu konkurentu samaksātajām elektroenerģijas cenām un nekropļoja konkurenci, jo visi ES cinka ražotāji maksāja līdzvērtīgas cenas un pasākums tikai kompensēja neizdevīgo konkurences stāvokli, ar ko saskārās šis uzņēmums Sardīnijas strukturālo problēmu dēļ (starp kurām bija arī dabasgāzes trūkums). |
| --- | --- |

(57)

Saskaņā ar Portovesme sacīto no Izlīdzināšanas fonda saņemtie maksājumi (līdz 37 euro par MWh) pielīdzināja Portovesme samaksāto cenu citu konkurentu samaksātajām elektroenerģijas cenām un nekropļoja konkurenci, jo visi ES cinka ražotāji maksāja līdzvērtīgas cenas un pasākums tikai kompensēja neizdevīgo konkurences stāvokli, ar ko saskārās šis uzņēmums Sardīnijas strukturālo problēmu dēļ (starp kurām bija arī dabasgāzes trūkums).

| (58) | Tādi metāli kā cinks, alumīnijs un svins ir patēriņa preces, kam ir viena globāla cena, par kuru vienojas Londonas metāla biržā. Vietējo ražošanas izmaksu svārstības neizraisīja izmaiņas globālajās cenās. Proti, Portovesme cinka ražošanas apjomi bija tik mazi (mazāk nekā 1 % no pasaules ražošanas apjoma), ka tie nevarētu ietekmēt cenu pasaulē. |
| --- | --- |

(58)

Tādi metāli kā cinks, alumīnijs un svins ir patēriņa preces, kam ir viena globāla cena, par kuru vienojas Londonas metāla biržā. Vietējo ražošanas izmaksu svārstības neizraisīja izmaiņas globālajās cenās. Proti, Portovesme cinka ražošanas apjomi bija tik mazi (mazāk nekā 1 % no pasaules ražošanas apjoma), ka tie nevarētu ietekmēt cenu pasaulē.

| (59) | Ja tarifs netiktu piemērots, Portovesme nāktos slēgt savu rūpnīcu, taču šāda slēgšana nenodrošinātu ieguvumus ES cinka ražotājiem, kas nevarētu palielināt savu ražošanas apjomu, un plaisu aizpildītu imports no trešām valstīm. Visbeidzot Portovesme rakstīja, ka preferenciālais tarifs neietekmēja konkurenci vai tirdzniecību Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(59)

Ja tarifs netiktu piemērots, Portovesme nāktos slēgt savu rūpnīcu, taču šāda slēgšana nenodrošinātu ieguvumus ES cinka ražotājiem, kas nevarētu palielināt savu ražošanas apjomu, un plaisu aizpildītu imports no trešām valstīm. Visbeidzot Portovesme rakstīja, ka preferenciālais tarifs neietekmēja konkurenci vai tirdzniecību Eiropas Savienībā.

| (60) | Turklāt saskaņā ar Portovesme sacīto Izlīdzināšanas fonda kompensējošie maksājumi nebija saistīti ar valsts atbalstu, jo Izlīdzināšanas fonds tikai atkārtoti sadalīja privātos līdzekļus, ko ieguva no elektroenerģijas galalietotājiem. |
| --- | --- |

(60)

Turklāt saskaņā ar Portovesme sacīto Izlīdzināšanas fonda kompensējošie maksājumi nebija saistīti ar valsts atbalstu, jo Izlīdzināšanas fonds tikai atkārtoti sadalīja privātos līdzekļus, ko ieguva no elektroenerģijas galalietotājiem.

| (61) | Portovesme atzīmēja, ka energoietilpīgo nozaru patēriņš bija svarīgs, lai nodrošinātu apgādes drošību un nepārtrauktību Sardīnijā un lai izvairītos no elektroenerģijas ražošanas neefektivitātes, kuras dēļ palielinātos elektroenerģijas izmaksas galalietotājiem. |
| --- | --- |

(61)

Portovesme atzīmēja, ka energoietilpīgo nozaru patēriņš bija svarīgs, lai nodrošinātu apgādes drošību un nepārtrauktību Sardīnijā un lai izvairītos no elektroenerģijas ražošanas neefektivitātes, kuras dēļ palielinātos elektroenerģijas izmaksas galalietotājiem.

| (62) | Visbeidzot uzņēmums norāda, ka, ja tam būtu nācies slēgt savu rūpnīcu, sekas būtu ļoti nopietnas Sardīnijas ražošanas bāzei, jo tiktu zaudētas 790 tiešas un 500 netiešas darba vietas. |
| --- | --- |

(62)

Visbeidzot uzņēmums norāda, ka, ja tam būtu nācies slēgt savu rūpnīcu, sekas būtu ļoti nopietnas Sardīnijas ražošanas bāzei, jo tiktu zaudētas 790 tiešas un 500 netiešas darba vietas.

4.1.2.   Eurallumina iesniegtās piezīmes

| (63) | Eurallumina argumentēja, ka alumīnija oksīda ražošanas izmaksas Eiropā bija augstākas nekā citos pasaules reģionos, kas galvenokārt tā ir augstāku elektroenerģijas un kurināmā cenu dēļ, kā arī boksīta transportēšanas izmaksu dēļ (26). Augstākas izmaksas nevarētu atspoguļot augstākās cenās, jo alumīnija oksīda cena tika noteikta Londonas Metālu biržā un atsevišķi ražotāji nespēja to ietekmēt. Tāpēc Eiropas alumīnija oksīda ražošanas nozare bija nelabvēlīgā konkurences situācijā salīdzinājumā ar pārējiem pasaules reģioniem. |
| --- | --- |

(63)

Eurallumina argumentēja, ka alumīnija oksīda ražošanas izmaksas Eiropā bija augstākas nekā citos pasaules reģionos, kas galvenokārt tā ir augstāku elektroenerģijas un kurināmā cenu dēļ, kā arī boksīta transportēšanas izmaksu dēļ (26). Augstākas izmaksas nevarētu atspoguļot augstākās cenās, jo alumīnija oksīda cena tika noteikta Londonas Metālu biržā un atsevišķi ražotāji nespēja to ietekmēt. Tāpēc Eiropas alumīnija oksīda ražošanas nozare bija nelabvēlīgā konkurences situācijā salīdzinājumā ar pārējiem pasaules reģioniem.

| (64) | Papildus vispārējām problēmām, ar ko saskaras Eiropas alumīnija oksīda ražotnes, Eurallumina norādīja arī uz konkrētām Sardīnijas problēmām, kuras vietējām nozarēm neļāva gūt labumu no elektroenerģijas tirgus liberalizācijas, proti, vēsturisko elektroenerģijas operatoru ietekme tirgū (skatiet Portovesme piezīmes 55. apsvērumā iepriekš). Eurallumina arī uzskatīja, ka dabasgāzes trūkums bija konkrēts šķērslis alumīnija oksīda ražošanai Sardīnijā, jo procesam nepieciešamais lielais tvaika apjoms ir jāiegūst, izmantojot minerāleļļas, kuras ir dārgākas. |
| --- | --- |

(64)

Papildus vispārējām problēmām, ar ko saskaras Eiropas alumīnija oksīda ražotnes, Eurallumina norādīja arī uz konkrētām Sardīnijas problēmām, kuras vietējām nozarēm neļāva gūt labumu no elektroenerģijas tirgus liberalizācijas, proti, vēsturisko elektroenerģijas operatoru ietekme tirgū (skatiet Portovesme piezīmes 55. apsvērumā iepriekš). Eurallumina arī uzskatīja, ka dabasgāzes trūkums bija konkrēts šķērslis alumīnija oksīda ražošanai Sardīnijā, jo procesam nepieciešamais lielais tvaika apjoms ir jāiegūst, izmantojot minerāleļļas, kuras ir dārgākas.

| (65) | Eurallumina apgalvoja, ka pēc liberalizācijas elektroenerģijas ražotāju ietekme Sardīnijas tirgū izraisīja elektroenerģijas cenu paaugstināšanos: ja tarifs netiktu piemērots, Eurallumina būtu bijis jāmaksā 65,95 EUR/MWh par elektroapgādi salīdzinājumā ar 44 EUR/MWh, ko uzņēmums maksāja pirms liberalizācijas. Pateicoties 2004. gada tarifam, cena samazinājās līdz 35 EUR/MWh. |
| --- | --- |

(65)

Eurallumina apgalvoja, ka pēc liberalizācijas elektroenerģijas ražotāju ietekme Sardīnijas tirgū izraisīja elektroenerģijas cenu paaugstināšanos: ja tarifs netiktu piemērots, Eurallumina būtu bijis jāmaksā 65,95 EUR/MWh par elektroapgādi salīdzinājumā ar 44 EUR/MWh, ko uzņēmums maksāja pirms liberalizācijas. Pateicoties 2004. gada tarifam, cena samazinājās līdz 35 EUR/MWh.

| (66) | Tāpat kā Portovesme, Eurallumina uzskatīja, ka, ja tas būtu bijis spiests pārtraukt savu darbību, citi ES alumīnija oksīda ražotāji nebūtu varējuši aizpildīt plaisu, jo tie jau strādāja ar maksimālo jaudu, un to darītu imports no trešām valstīm. Slēgšanas rezultātā tiktu zaudētas 400 tiešas un 250 netiešas darba vietas (27). Ņemot vērā to, ka Eurallumina bija vienīgais Alcoa lietuves alumīnija oksīda piegādātājs, šis uzņēmums uzskatīja, ka tā alumīnija oksīda rūpnīcas slēgšana apdraudētu arī Alcoa dzīvotspēju Sardīnijā. |
| --- | --- |

(66)

Tāpat kā Portovesme, Eurallumina uzskatīja, ka, ja tas būtu bijis spiests pārtraukt savu darbību, citi ES alumīnija oksīda ražotāji nebūtu varējuši aizpildīt plaisu, jo tie jau strādāja ar maksimālo jaudu, un to darītu imports no trešām valstīm. Slēgšanas rezultātā tiktu zaudētas 400 tiešas un 250 netiešas darba vietas (27). Ņemot vērā to, ka Eurallumina bija vienīgais Alcoa lietuves alumīnija oksīda piegādātājs, šis uzņēmums uzskatīja, ka tā alumīnija oksīda rūpnīcas slēgšana apdraudētu arī Alcoa dzīvotspēju Sardīnijā.

| (67) | Visbeidzot Eurallumina sacīja, ka ar 2004. gada dekrētu ieviestais tarifs bija vajadzīgs, jo vēl nebija izstrādāta jauna infrastruktūra, kas likvidētu nelabvēlīgās konkurences situācijas galvenos faktorus, kuri skar Sardīnijas rūpniecību. |
| --- | --- |

(67)

Visbeidzot Eurallumina sacīja, ka ar 2004. gada dekrētu ieviestais tarifs bija vajadzīgs, jo vēl nebija izstrādāta jauna infrastruktūra, kas likvidētu nelabvēlīgās konkurences situācijas galvenos faktorus, kuri skar Sardīnijas rūpniecību.

4.1.3.   Citu ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes

| (68) | Portovesme konkurents – tas pats uzņēmums, kas sākotnēji vērsa Komisijas uzmanību uz šo lietu, – pēc formālas izmeklēšanas procedūras sākšanas vēlreiz vērsās pie Komisijas. Tas iesniedza 2004. gada preferenciālā tarifa analīzi, kurā secināja, ka tarifs ir nelikumīgs valsts atbalsts. Apstrīdētā tarifu shēma būtiski atšķīrās no Alumix tarifa, ko piešķīra Alcoa: nebija iespējams uzskatīt, ka tā nav valsts atbalsts. Atbalsts ir jāuzskata par nesaderīgu ar kopējo tirgu, ja to nevarētu apstiprināt ne kā reģionālu darbības atbalstu, ne kā pārstrukturēšanas atbalstu. |
| --- | --- |

(68)

Portovesme konkurents – tas pats uzņēmums, kas sākotnēji vērsa Komisijas uzmanību uz šo lietu, – pēc formālas izmeklēšanas procedūras sākšanas vēlreiz vērsās pie Komisijas. Tas iesniedza 2004. gada preferenciālā tarifa analīzi, kurā secināja, ka tarifs ir nelikumīgs valsts atbalsts. Apstrīdētā tarifu shēma būtiski atšķīrās no Alumix tarifa, ko piešķīra Alcoa: nebija iespējams uzskatīt, ka tā nav valsts atbalsts. Atbalsts ir jāuzskata par nesaderīgu ar kopējo tirgu, ja to nevarētu apstiprināt ne kā reģionālu darbības atbalstu, ne kā pārstrukturēšanas atbalstu.

| (69) | Solvay Chimica Italia un Solvay Chimica Bussi, kas darbojas hloru saturošas sāls nozarē, nosūtīja piezīmes par 2004. gada tarifiem 2005. gada jūlijā, tātad pēc piezīmju iesniegšanas viena mēneša termiņa beigām saistībā ar lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru. Neraugoties uz šo kavējumu, šie uzņēmumi prasīja sevi uzskatīt par ieinteresētajām personām. Savās iesniegtajās piezīmēs tie apgalvoja, ka gan 2004. gada, gan 2005. gada tarifi ir nelikumīgs un nesaderīgs valsts atbalsts. |
| --- | --- |

(69)

Solvay Chimica Italia un Solvay Chimica Bussi, kas darbojas hloru saturošas sāls nozarē, nosūtīja piezīmes par 2004. gada tarifiem 2005. gada jūlijā, tātad pēc piezīmju iesniegšanas viena mēneša termiņa beigām saistībā ar lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru. Neraugoties uz šo kavējumu, šie uzņēmumi prasīja sevi uzskatīt par ieinteresētajām personām. Savās iesniegtajās piezīmēs tie apgalvoja, ka gan 2004. gada, gan 2005. gada tarifi ir nelikumīgs un nesaderīgs valsts atbalsts.

4.1.4.   Itālijas iesniegtās piezīmes

| (70) | Itālija apgalvoja, ka ES elektroenerģijas tirgus vēl nav pilnībā konkurētspējīgs, kā Komisija pati bija atzinusi savā ceturtajā Gada ziņojumā par gāzes un elektrības iekšējā tirgus īstenošanu (28). Uzņēmumi, it sevišķi energoietilpīgi uzņēmumi, nevar brīvi izvēlēties savus piegādātājus un iegādāties elektroenerģiju apstākļos, kas būtu salīdzināmi ar apstākļiem citās dalībvalstīs. Šie sarežģījumi nebija saistīti ar pašu uzņēmumu uzņēmējdarbību, bet bija elektroenerģijas tirgu strukturālu nepilnību rezultāts. Pašreizējā situācija ES elektroenerģijas tirgū negatīvi ietekmē brīvu konkurenci energoietilpīgu lietotāju produktu tirgos. |
| --- | --- |

(70)

Itālija apgalvoja, ka ES elektroenerģijas tirgus vēl nav pilnībā konkurētspējīgs, kā Komisija pati bija atzinusi savā ceturtajā Gada ziņojumā par gāzes un elektrības iekšējā tirgus īstenošanu (28). Uzņēmumi, it sevišķi energoietilpīgi uzņēmumi, nevar brīvi izvēlēties savus piegādātājus un iegādāties elektroenerģiju apstākļos, kas būtu salīdzināmi ar apstākļiem citās dalībvalstīs. Šie sarežģījumi nebija saistīti ar pašu uzņēmumu uzņēmējdarbību, bet bija elektroenerģijas tirgu strukturālu nepilnību rezultāts. Pašreizējā situācija ES elektroenerģijas tirgū negatīvi ietekmē brīvu konkurenci energoietilpīgu lietotāju produktu tirgos.

| (71) | Neraugoties uz nozares liberalizāciju, Itālijā pastāv konkrētas strukturālas nepilnības, piemēram, nepietiekami starpsavienojumi starp valstu tīklu dažādām daļām un piesātināta tirgus struktūra. Šādos apstākļos liberalizācija nebija veicinājusi labākas cenas energoietilpīgiem lietotājiem. Problēmas bija sevišķi aktuālas Sardīnijā, kur starpsavienojumi bija ierobežoti. |
| --- | --- |

(71)

Neraugoties uz nozares liberalizāciju, Itālijā pastāv konkrētas strukturālas nepilnības, piemēram, nepietiekami starpsavienojumi starp valstu tīklu dažādām daļām un piesātināta tirgus struktūra. Šādos apstākļos liberalizācija nebija veicinājusi labākas cenas energoietilpīgiem lietotājiem. Problēmas bija sevišķi aktuālas Sardīnijā, kur starpsavienojumi bija ierobežoti.

| (72) | Tādēļ Itālija atzīmēja, ka īpaša tarifu sistēma, kas ataino pieprasījuma profilus, jāuzskata par pamatotu kā reglamentējošs pasākums, lai simulētu mehānismus, kuriem būtu jāfunkcionē pilnībā konkurētspējīgā tirgū. Pasākums atjaunoja vienlīdzīgus konkurences nosacījumus starp energoietilpīgiem uzņēmumiem, kas darbojas dažādās dalībvalstīs, likvidējot ģeogrāfiska rakstura nelabvēlīgus nosacījumus, kuri skar Sardīnijas uzņēmumus. Shēmā paredzēja liberalizācijas procesa sagaidāmās sekas. Itālija apgalvo, ka citās dalībvalstīs ir īstenoti līdzīgi pasākumi, kad energoietilpīgi lietotāji gūst labumu no reglamentētiem elektroenerģijas tarifiem. |
| --- | --- |

(72)

Tādēļ Itālija atzīmēja, ka īpaša tarifu sistēma, kas ataino pieprasījuma profilus, jāuzskata par pamatotu kā reglamentējošs pasākums, lai simulētu mehānismus, kuriem būtu jāfunkcionē pilnībā konkurētspējīgā tirgū. Pasākums atjaunoja vienlīdzīgus konkurences nosacījumus starp energoietilpīgiem uzņēmumiem, kas darbojas dažādās dalībvalstīs, likvidējot ģeogrāfiska rakstura nelabvēlīgus nosacījumus, kuri skar Sardīnijas uzņēmumus. Shēmā paredzēja liberalizācijas procesa sagaidāmās sekas. Itālija apgalvo, ka citās dalībvalstīs ir īstenoti līdzīgi pasākumi, kad energoietilpīgi lietotāji gūst labumu no reglamentētiem elektroenerģijas tarifiem.

| (73) | Saskaņā ar Itālijas sacīto 2004. gada dekrētam bija divi turpmāki mērķi: atbalstīt Sardīnijā nodarbinātību, kas bija koncentrēta metālu nozarē, un saglabāt pietiekamu pieprasījuma līmeni elektroenerģijas ražošanai Sardīnijā, kurā pastāvēja pārpalikums. |
| --- | --- |

(73)

Saskaņā ar Itālijas sacīto 2004. gada dekrētam bija divi turpmāki mērķi: atbalstīt Sardīnijā nodarbinātību, kas bija koncentrēta metālu nozarē, un saglabāt pietiekamu pieprasījuma līmeni elektroenerģijas ražošanai Sardīnijā, kurā pastāvēja pārpalikums.

| (74) | Itālija uzskata, ka jaunā tarifu shēma de facto ir līdzvērtīga Alumix tarifam, par kuru Komisija secināja, ka tas nav valsts atbalsts. Atšķirība starp veco un jauno shēmu attiecas tikai uz “tarifu struktūru”, kas bija nepieciešama saistībā ar elektroenerģijas tirgus liberalizāciju. |
| --- | --- |

(74)

Itālija uzskata, ka jaunā tarifu shēma de facto ir līdzvērtīga Alumix tarifam, par kuru Komisija secināja, ka tas nav valsts atbalsts. Atšķirība starp veco un jauno shēmu attiecas tikai uz “tarifu struktūru”, kas bija nepieciešama saistībā ar elektroenerģijas tirgus liberalizāciju.

| (75) | Itālija apgalvo, ka tarifu shēma nav valsts atbalsts. Attiecībā uz valsts līdzekļu izmantošanu Itālija uzskata, ka tarifu sistēma bija salīdzināma ar Preussen-Elektra lietu, kurā Eiropas Kopienu Tiesa pieņēma lēmumu, ka tā nav saistīta ar valsts līdzekļiem (29). Izlīdzināšanas fonds ir sistēmas grāmatvedības tehniskā iestāde un nevarēja brīvi rīkoties ar pārvaldāmajiem finanšu līdzekļiem. Tas, ka AEEG un Finanšu ministrija var zināmā mērā kontrolēt Izlīdzināšanas fonda darbību, nenozīmē, ka valsts spēj brīvi rīkoties ar attiecīgajiem līdzekļiem. Tādēļ Itālija uzskata, ka tarifu mehānisma finansēšanai izmantotie līdzekļi bija pilnībā privāti. |
| --- | --- |

(75)

Itālija apgalvo, ka tarifu shēma nav valsts atbalsts. Attiecībā uz valsts līdzekļu izmantošanu Itālija uzskata, ka tarifu sistēma bija salīdzināma ar Preussen-Elektra lietu, kurā Eiropas Kopienu Tiesa pieņēma lēmumu, ka tā nav saistīta ar valsts līdzekļiem (29). Izlīdzināšanas fonds ir sistēmas grāmatvedības tehniskā iestāde un nevarēja brīvi rīkoties ar pārvaldāmajiem finanšu līdzekļiem. Tas, ka AEEG un Finanšu ministrija var zināmā mērā kontrolēt Izlīdzināšanas fonda darbību, nenozīmē, ka valsts spēj brīvi rīkoties ar attiecīgajiem līdzekļiem. Tādēļ Itālija uzskata, ka tarifu mehānisma finansēšanai izmantotie līdzekļi bija pilnībā privāti.

| (76) | Itālija arī uzskata, ka tarifam nav ietekmes uz tirdzniecību Eiropas Savienībā un ka tas nevar izkropļot konkurenci, jo pastāv globālā cena tiem produktiem, kas bija patēriņa preces (skatiet Portovesme iesniegtās piezīmes 55. apsvērumā iepriekš). Turklāt ES un Itālijas ražošanas apjomi nespēja nodrošināt pieaugošo pieprasījumu pēc attiecīgajiem metāliem. Iekšējās ražošanas apjoms 2005. gadā sedza tikai 12 % Itālijas pieprasījuma pēc alumīnija, 55 % Itālijas pieprasījuma pēc cinka un 80 % Itālijas pieprasījuma pēc svina. Šo metālu deficīts palielinājās ES un Itālijā, un pieprasījumu aizvien vairāk nodrošināja imports no trešām valstīm. Ja Itālijā izzustu metālu nozare, neviens jauns ES tirgus dalībnieks neaizvietotu Itālijā slēgto jaudu, jo ES rūpnīcas jau strādāja ar pilnu jaudu, un nevienam esošam ražotājam vai jaunam tirgus dalībniekam nebūtu stimula palielināt jaudu neskaidro perspektīvu dēļ attiecībā uz elektroenerģijas par pieņemamām cenām pieejamību ilgtermiņā. Tādēļ šo ražošanas jaudu saglabāšana Itālijā nevarētu kaitēt konkurentiem. Tā kā preferenciālais tarifs nebija zemāks par elektroenerģijas cenām, ko vidēji maksā uzņēmumu konkurenti, tas neveicina eksportu no Sardīnijas uz citām dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(76)

Itālija arī uzskata, ka tarifam nav ietekmes uz tirdzniecību Eiropas Savienībā un ka tas nevar izkropļot konkurenci, jo pastāv globālā cena tiem produktiem, kas bija patēriņa preces (skatiet Portovesme iesniegtās piezīmes 55. apsvērumā iepriekš). Turklāt ES un Itālijas ražošanas apjomi nespēja nodrošināt pieaugošo pieprasījumu pēc attiecīgajiem metāliem. Iekšējās ražošanas apjoms 2005. gadā sedza tikai 12 % Itālijas pieprasījuma pēc alumīnija, 55 % Itālijas pieprasījuma pēc cinka un 80 % Itālijas pieprasījuma pēc svina. Šo metālu deficīts palielinājās ES un Itālijā, un pieprasījumu aizvien vairāk nodrošināja imports no trešām valstīm. Ja Itālijā izzustu metālu nozare, neviens jauns ES tirgus dalībnieks neaizvietotu Itālijā slēgto jaudu, jo ES rūpnīcas jau strādāja ar pilnu jaudu, un nevienam esošam ražotājam vai jaunam tirgus dalībniekam nebūtu stimula palielināt jaudu neskaidro perspektīvu dēļ attiecībā uz elektroenerģijas par pieņemamām cenām pieejamību ilgtermiņā. Tādēļ šo ražošanas jaudu saglabāšana Itālijā nevarētu kaitēt konkurentiem. Tā kā preferenciālais tarifs nebija zemāks par elektroenerģijas cenām, ko vidēji maksā uzņēmumu konkurenti, tas neveicina eksportu no Sardīnijas uz citām dalībvalstīm.

| (77) | Itālija apgalvoja – pat ja Komisija secinātu, ka pasākums patiešām ir valsts atbalsts, tarifu uzskatītu par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz to, ka tas ir reģionāls darbības atbalsts, kurš ir Sardīnijā pieļaujams saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu. |
| --- | --- |

(77)

Itālija apgalvoja – pat ja Komisija secinātu, ka pasākums patiešām ir valsts atbalsts, tarifu uzskatītu par saderīgu ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz to, ka tas ir reģionāls darbības atbalsts, kurš ir Sardīnijā pieļaujams saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu.

| (78) | Itālija uzskata, ka Sardīnijas elektroenerģijas tirgus nepilnības (tirgus piesātinātība, vāji starpsavienojumi un elektroenerģijas ražošanas pārpalikumi) un piekļuves trūkums gāzes infrastruktūrai rada reģionālus trūkumus un ka tarifa mērķis ir novērst šos trūkumus. |
| --- | --- |

(78)

Itālija uzskata, ka Sardīnijas elektroenerģijas tirgus nepilnības (tirgus piesātinātība, vāji starpsavienojumi un elektroenerģijas ražošanas pārpalikumi) un piekļuves trūkums gāzes infrastruktūrai rada reģionālus trūkumus un ka tarifa mērķis ir novērst šos trūkumus.

| (79) | Elektroenerģijas cenas Itālijā bija par 38 % augstākas nekā ES vidējā cena energoefektīviem lietotājiem. Tas radīja konkurētspējas problēmu, ko Sardīnijā saasināja vietējā elektroenerģijas tirgus nepilnības un piekļuves gāzes tīklam neesība. |
| --- | --- |

(79)

Elektroenerģijas cenas Itālijā bija par 38 % augstākas nekā ES vidējā cena energoefektīviem lietotājiem. Tas radīja konkurētspējas problēmu, ko Sardīnijā saasināja vietējā elektroenerģijas tirgus nepilnības un piekļuves gāzes tīklam neesība.

| (80) | Itālija uzskata, ka pasākums veicināja reģionālo attīstību, jo metālu nozare būtiski sekmē Sardīnijas ekonomiku un nodarbinātību: šajā nozarē strādā 12 % no nodarbinātā darbaspēka, un tā veido 12,2 % no reģionālā IKP ražošanas nozarē. Tarifam ir pozitīva ietekme uz nodarbinātību un sociālās un ekonomiskās struktūras saglabāšanu Sardīnijā. |
| --- | --- |

(80)

Itālija uzskata, ka pasākums veicināja reģionālo attīstību, jo metālu nozare būtiski sekmē Sardīnijas ekonomiku un nodarbinātību: šajā nozarē strādā 12 % no nodarbinātā darbaspēka, un tā veido 12,2 % no reģionālā IKP ražošanas nozarē. Tarifam ir pozitīva ietekme uz nodarbinātību un sociālās un ekonomiskās struktūras saglabāšanu Sardīnijā.

| (81) | Itālija uzskata, ka tarifs ir samērīgs ar šķēršļiem, ar ko saskaras atbalsta saņēmēji, jo tikai pielīdzināja Sardīnijas ražotāju samaksātās elektroenerģijas cenas vidējām cenām, kuras maksā to ES konkurenti. |
| --- | --- |

(81)

Itālija uzskata, ka tarifs ir samērīgs ar šķēršļiem, ar ko saskaras atbalsta saņēmēji, jo tikai pielīdzināja Sardīnijas ražotāju samaksātās elektroenerģijas cenas vidējām cenām, kuras maksā to ES konkurenti.

| (82) | Tarifs arī bija īstermiņa un pārejas pasākums, jo bija paredzēts, ka tas beigsies, kad tiks pabeigti infrastruktūras projekti, kuru mērķis bija uzlabot starpsavienojumu ar elektroenerģijas un gāzes tīkliem (jaunais SAPEI starpsavienojuma kabelis un gāzes cauruļvads GALSI) (30). |
| --- | --- |

(82)

Tarifs arī bija īstermiņa un pārejas pasākums, jo bija paredzēts, ka tas beigsies, kad tiks pabeigti infrastruktūras projekti, kuru mērķis bija uzlabot starpsavienojumu ar elektroenerģijas un gāzes tīkliem (jaunais SAPEI starpsavienojuma kabelis un gāzes cauruļvads GALSI) (30).

| (83) | Itālija uzskata, ka pasākums arī pakāpeniski tika samazināts, jo preferenciālā cena tika indeksēta, pamatojoties uz kurināmā cenu svārstībām, un tā varēja tikai palielināties vai palikt nemainīga. |
| --- | --- |

(83)

Itālija uzskata, ka pasākums arī pakāpeniski tika samazināts, jo preferenciālā cena tika indeksēta, pamatojoties uz kurināmā cenu svārstībām, un tā varēja tikai palielināties vai palikt nemainīga.

4.2.   Lieta C 13/06

4.2.1.   Portovesme iesniegtās piezīmes

| (84) | Portovesme uzskata, ka 2005. gada tarifi neizkropļoja konkurenci, ka tie bija vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgo nozaru dzīvotspēju, un ka tos var uzskatīt par saderīgiem ar reģionālo atbalstu. Uzņēmuma argumenti ir līdzīgi Itālijas argumentiem, uz kuriem var atsaukties (skatiet 87. līdz 104. apsvērumu). |
| --- | --- |

(84)

Portovesme uzskata, ka 2005. gada tarifi neizkropļoja konkurenci, ka tie bija vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgo nozaru dzīvotspēju, un ka tos var uzskatīt par saderīgiem ar reģionālo atbalstu. Uzņēmuma argumenti ir līdzīgi Itālijas argumentiem, uz kuriem var atsaukties (skatiet 87. līdz 104. apsvērumu).

4.2.2.   Eurallumina iesniegtās piezīmes

| (85) | Arī Eurallumina uzskata, ka 2005. gada tarifi neizkropļoja konkurenci, ka tie bija vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgo nozaru dzīvotspēju, un ka tos var uzskatīt par saderīgiem ar reģionālo atbalstu. Uzņēmuma argumenti ir līdzīgi Itālijas argumentiem, uz kuriem var atsaukties. |
| --- | --- |

(85)

Arī Eurallumina uzskata, ka 2005. gada tarifi neizkropļoja konkurenci, ka tie bija vajadzīgi, lai nodrošinātu attiecīgo nozaru dzīvotspēju, un ka tos var uzskatīt par saderīgiem ar reģionālo atbalstu. Uzņēmuma argumenti ir līdzīgi Itālijas argumentiem, uz kuriem var atsaukties.

4.2.3.   Citu ieinteresēto personu iesniegtās piezīmes

| (86) | Divi Portovesme un Syndial konkurenti, kas iesniedza piezīmes lietā C 38/B/04, iesniedza piezīmes arī par šo lietu. Tie abi uzskata, ka apstrīdētais pasākums ir darbības atbalsts, kas jāuzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(86)

Divi Portovesme un Syndial konkurenti, kas iesniedza piezīmes lietā C 38/B/04, iesniedza piezīmes arī par šo lietu. Tie abi uzskata, ka apstrīdētais pasākums ir darbības atbalsts, kas jāuzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu.

4.2.4.   Itālijas iesniegtās piezīmes

| (87) | Itālija uzskata, ka 2005. gada tarifi ļoti atšķīrās no 2004. gadā īstenotajiem tarifiem, jo tagad tarifi atbilst reģionālā atbalsta pamatnostādņu prasībām. |
| --- | --- |

(87)

Itālija uzskata, ka 2005. gada tarifi ļoti atšķīrās no 2004. gadā īstenotajiem tarifiem, jo tagad tarifi atbilst reģionālā atbalsta pamatnostādņu prasībām.

| (88) | Itālija uzskata, ka tarifus, pamatojoties uz virspusēju novērtējumu, var klasificēt par darbības atbalstu, taču realitātē tie ietilpa virknē pasākumu, kuru mērķis bija sekmēt reģionālo attīstību Sardīnijā. Itālija it sevišķi vērsa uzmanību uz ciešo saikni starp tarifiem un no atbalsta saņēmējiem pieprasīto apņemšanos veikt ilgtermiņa ieguldījumus. Itālija uzskata, ka atlikšanas klauzula, ar kuru paredzēja, ka pasākuma īstenošana ir jāapstiprina Komisijai, apliecināja pasākuma reģionālā atbalsta raksturu. |
| --- | --- |

(88)

Itālija uzskata, ka tarifus, pamatojoties uz virspusēju novērtējumu, var klasificēt par darbības atbalstu, taču realitātē tie ietilpa virknē pasākumu, kuru mērķis bija sekmēt reģionālo attīstību Sardīnijā. Itālija it sevišķi vērsa uzmanību uz ciešo saikni starp tarifiem un no atbalsta saņēmējiem pieprasīto apņemšanos veikt ilgtermiņa ieguldījumus. Itālija uzskata, ka atlikšanas klauzula, ar kuru paredzēja, ka pasākuma īstenošana ir jāapstiprina Komisijai, apliecināja pasākuma reģionālā atbalsta raksturu.

| (89) | Saprašanās memorands (protocollo d’intesa), ko parakstīja reģions un atbalsta saņēmēji, ir šīs stratēģijas pamataspekts. Tas ietver:






  a) | ienesīgus ieguldījumus, kā izklāstīts rūpnieciskajos plānos, ko iesnieguši atbalsta saņēmēji; |
| --- | --- | --- |

(89)

Saprašanās memorands (protocollo d’intesa), ko parakstīja reģions un atbalsta saņēmēji, ir šīs stratēģijas pamataspekts. Tas ietver:

a)

ienesīgus ieguldījumus, kā izklāstīts rūpnieciskajos plānos, ko iesnieguši atbalsta saņēmēji;

| b) | elektroenerģijas starpsavienojuma infrastruktūras ātru apstiprināšanu, ļaujot atbalsta saņēmējiem iegūt elektroenerģiju par konkurētspējīgām cenām (gāzes cauruļvads GALSI un SAPEI starpsavienojuma kabelis); |
| --- | --- |

b)

elektroenerģijas starpsavienojuma infrastruktūras ātru apstiprināšanu, ļaujot atbalsta saņēmējiem iegūt elektroenerģiju par konkurētspējīgām cenām (gāzes cauruļvads GALSI un SAPEI starpsavienojuma kabelis);

| c) | integrētas koncesijas piešķiršanu par Sulcis ogļraktuves izmantošanu un jaunas ogļu spēkstacijas izbūvi/darbību, ar ko paredzēts nodrošināt atbalsta saņēmēju elektroapgādi; |
| --- | --- |

c)

integrētas koncesijas piešķiršanu par Sulcis ogļraktuves izmantošanu un jaunas ogļu spēkstacijas izbūvi/darbību, ar ko paredzēts nodrošināt atbalsta saņēmēju elektroapgādi;

| d) | preferenciālos tarifus. |
| --- | --- |

d)

preferenciālos tarifus.

| (90) | Itālija ir pārliecināta, ka tarifi jāuzskata par politikas instrumentu, kura mērķis ir aizsargāt nozares, kas pakļautas augstām elektroenerģijas cenām un kas pretējā gadījumā tiktu pārvietotas ārpus Itālijas un Eiropas agresīvās konkurences dēļ no ārpuskopienas valstīm, kurām ir zemākas ražošanas izmaksas. Tarifus bija paredzēts piemērot līdz plānotās infrastruktūras pabeigšanai un konkurētspējīga elektroenerģijas iekšējā tirgus sasniegšanai. Pasākums atbilst reģionālajam atbalstam, jo veicināja ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību salā, kur energoietilpīga ražošana atrodas nelabvēlīgā konkurences situācijā ne tikai elektroenerģijas tirgus liberalizācijas nepilnību dēļ, bet arī infrastruktūras ārkārtējo trūkumu Sardīnijā dēļ attiecībā uz starpsavienojumiem ar valsts elektroenerģijas un gāzes tīkliem. |
| --- | --- |

(90)

Itālija ir pārliecināta, ka tarifi jāuzskata par politikas instrumentu, kura mērķis ir aizsargāt nozares, kas pakļautas augstām elektroenerģijas cenām un kas pretējā gadījumā tiktu pārvietotas ārpus Itālijas un Eiropas agresīvās konkurences dēļ no ārpuskopienas valstīm, kurām ir zemākas ražošanas izmaksas. Tarifus bija paredzēts piemērot līdz plānotās infrastruktūras pabeigšanai un konkurētspējīga elektroenerģijas iekšējā tirgus sasniegšanai. Pasākums atbilst reģionālajam atbalstam, jo veicināja ekonomikas izaugsmi un nodarbinātību salā, kur energoietilpīga ražošana atrodas nelabvēlīgā konkurences situācijā ne tikai elektroenerģijas tirgus liberalizācijas nepilnību dēļ, bet arī infrastruktūras ārkārtējo trūkumu Sardīnijā dēļ attiecībā uz starpsavienojumiem ar valsts elektroenerģijas un gāzes tīkliem.

| (91) | Atbalstot šo integrēto pieeju, Itālija citēja pirmo ziņojumu, kuru sagatavojusi Augsta līmeņa darba grupa konkurētspējas, enerģētikas un vides jautājumos (31) un kurā secināja, ka enerģētikas nozares liberalizācijas process nebija sniedzis apmierinošus rezultātus, ka ir vajadzīgi labāks starpsavienojums un ka ir vēlami ilgtermiņa piegādes līgumi ar prognozējamām cenām vai partnerattiecības starp klientiem un elektroenerģijas piegādātājiem. Itālija apgalvo, ka Sardīnijai plānotajiem pasākumiem bija šāds virziens, tomēr bijuši vajadzīgi arī tādi īstermiņa pasākumi kā minētie tarifi, lai aizsargātu Sardīnijas rūpniecības konkurētspēju un nodrošinātu tās dzīvotspēju, līdz tiktu veikti plānotie ieguldījumi un atrisinātas strukturālās problēmas. |
| --- | --- |

(91)

Atbalstot šo integrēto pieeju, Itālija citēja pirmo ziņojumu, kuru sagatavojusi Augsta līmeņa darba grupa konkurētspējas, enerģētikas un vides jautājumos (31) un kurā secināja, ka enerģētikas nozares liberalizācijas process nebija sniedzis apmierinošus rezultātus, ka ir vajadzīgi labāks starpsavienojums un ka ir vēlami ilgtermiņa piegādes līgumi ar prognozējamām cenām vai partnerattiecības starp klientiem un elektroenerģijas piegādātājiem. Itālija apgalvo, ka Sardīnijai plānotajiem pasākumiem bija šāds virziens, tomēr bijuši vajadzīgi arī tādi īstermiņa pasākumi kā minētie tarifi, lai aizsargātu Sardīnijas rūpniecības konkurētspēju un nodrošinātu tās dzīvotspēju, līdz tiktu veikti plānotie ieguldījumi un atrisinātas strukturālās problēmas.

| (92) | Itālija uzskata, ka nevar salīdzināt Sardīnijas atbalsta saņēmēju samaksātās elektroenerģijas cenas un vidējās elektroenerģijas cenas, ko maksā salīdzināmi uzņēmumi Itālijas kontinentālajā daļā, jo energoietilpīgi uzņēmumi pērk elektroenerģiju, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem, kuri nav publiski pieejami. Itālija apgalvo, ka Komisija kļūdīgi veica salīdzinājumu, jo par pamatu ņēma cenas, kas reģistrētas elektroenerģijas biržās, tomēr tikai neliela daļa šo uzņēmumu elektroenerģijas tiekot iegādāta biržās. |
| --- | --- |

(92)

Itālija uzskata, ka nevar salīdzināt Sardīnijas atbalsta saņēmēju samaksātās elektroenerģijas cenas un vidējās elektroenerģijas cenas, ko maksā salīdzināmi uzņēmumi Itālijas kontinentālajā daļā, jo energoietilpīgi uzņēmumi pērk elektroenerģiju, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem, kuri nav publiski pieejami. Itālija apgalvo, ka Komisija kļūdīgi veica salīdzinājumu, jo par pamatu ņēma cenas, kas reģistrētas elektroenerģijas biržās, tomēr tikai neliela daļa šo uzņēmumu elektroenerģijas tiekot iegādāta biržās.

| (93) | Itālija apgalvo, ka divpusējos līgumos ietvertās cenas būtu labvēlīgas patērētājiem tikai tad, ja patērētāji varētu brīvi izvēlēties savus piegādātājus un saņemt elektroenerģiju, kas ražota, izmantojot konkurētspējīgas tehnoloģijas. Sardīnijā tas nebija iespējams, jo, tā kā salas elektrostacijām nebija piekļuves dabasgāzei, tās nespēja ražot lētu elektroenerģiju. Turklāt jaunus ieguldījumus modernā elektroenerģijas ražošanā neveicināja ierobežotais elektroenerģijas starpsavienojums, kas nozīmēja, ka nebija iespējams elektroenerģiju eksportēt. Vēl viens faktors bija tirgus piesātinātība un vēsturisko operatoru nozīme. |
| --- | --- |

(93)

Itālija apgalvo, ka divpusējos līgumos ietvertās cenas būtu labvēlīgas patērētājiem tikai tad, ja patērētāji varētu brīvi izvēlēties savus piegādātājus un saņemt elektroenerģiju, kas ražota, izmantojot konkurētspējīgas tehnoloģijas. Sardīnijā tas nebija iespējams, jo, tā kā salas elektrostacijām nebija piekļuves dabasgāzei, tās nespēja ražot lētu elektroenerģiju. Turklāt jaunus ieguldījumus modernā elektroenerģijas ražošanā neveicināja ierobežotais elektroenerģijas starpsavienojums, kas nozīmēja, ka nebija iespējams elektroenerģiju eksportēt. Vēl viens faktors bija tirgus piesātinātība un vēsturisko operatoru nozīme.

| (94) | Itālija uzskata, ka šajos apstākļos bija pamatoti piemērot tarifus, kas stabilizē elektroenerģijas cenas, līdz tiek sasniegta elektroenerģijas tirgū efektīvāka konkurence. Itālija atkal apgalvoja, ka preferenciālie tarifi sekmē pilnībā konkurētspējīga tirgus mehānismu. |
| --- | --- |

(94)

Itālija uzskata, ka šajos apstākļos bija pamatoti piemērot tarifus, kas stabilizē elektroenerģijas cenas, līdz tiek sasniegta elektroenerģijas tirgū efektīvāka konkurence. Itālija atkal apgalvoja, ka preferenciālie tarifi sekmē pilnībā konkurētspējīga tirgus mehānismu.

| (95) | Attiecībā uz elektroenerģijas ražošanas pārpalikumiem, kuri Komisijai lika apšaubīt to, ka Sardīnijas elektroenerģijas cenas bija augstākas par cenām Itālijas kontinentālajā daļā (jo pārpalikumiem bija ražotāji jāmudina lieliem patērētājiem pārdot elektroenerģiju par konkurētspējīgām cenām; skatīt 47. apsvērumu), Itālija izvirzīja turpmākos argumentus. Sardīnijas elektroenerģijas ražošanas pārpalikumi nevarēja pazemināt cenas patērētājiem, jo šie konkrētie pārpalikumi radās ierobežotā starpsavienojuma rezultātā, kura dēļ bija nepieciešams izveidot ļoti lielu elektroenerģijas rezervi, lai aizsargātu salas elektroapgādes nepārtrauktību (32). Tā kā šo rezervi jebkurā gadījumā apmaksāja ar maksām, ko piemēroja visiem elektroenerģijas lietotājiem, elektroenerģijas piegādātāji nebija ieinteresēti pārdot elektroenerģiju, kuru saražoja, izmantojot šo rezerves jaudu, par konkurētspējīgākām cenām. |
| --- | --- |

(95)

Attiecībā uz elektroenerģijas ražošanas pārpalikumiem, kuri Komisijai lika apšaubīt to, ka Sardīnijas elektroenerģijas cenas bija augstākas par cenām Itālijas kontinentālajā daļā (jo pārpalikumiem bija ražotāji jāmudina lieliem patērētājiem pārdot elektroenerģiju par konkurētspējīgām cenām; skatīt 47. apsvērumu), Itālija izvirzīja turpmākos argumentus. Sardīnijas elektroenerģijas ražošanas pārpalikumi nevarēja pazemināt cenas patērētājiem, jo šie konkrētie pārpalikumi radās ierobežotā starpsavienojuma rezultātā, kura dēļ bija nepieciešams izveidot ļoti lielu elektroenerģijas rezervi, lai aizsargātu salas elektroapgādes nepārtrauktību (32). Tā kā šo rezervi jebkurā gadījumā apmaksāja ar maksām, ko piemēroja visiem elektroenerģijas lietotājiem, elektroenerģijas piegādātāji nebija ieinteresēti pārdot elektroenerģiju, kuru saražoja, izmantojot šo rezerves jaudu, par konkurētspējīgākām cenām.

| (96) | Itālija uzskata, ka pasākums bija samērīgs, jo AEEG noteiktā cena 2005. gadam (skatiet 34. apsvērumu iepriekš) atbilda vidējai cenai, ko Eiropas Savienībā maksā atbalsta saņēmēju konkurenti un ko objektīvi ir aprēķinājis regulators. Itālija arī norādīja, ka dalībvalstīs ar regulētiem tarifiem lieli rūpnieciskie patērētāji maksāja pat tikai 25 EUR/MWh par savu elektroapgādi 2005. gadā. |
| --- | --- |

(96)

Itālija uzskata, ka pasākums bija samērīgs, jo AEEG noteiktā cena 2005. gadam (skatiet 34. apsvērumu iepriekš) atbilda vidējai cenai, ko Eiropas Savienībā maksā atbalsta saņēmēju konkurenti un ko objektīvi ir aprēķinājis regulators. Itālija arī norādīja, ka dalībvalstīs ar regulētiem tarifiem lieli rūpnieciskie patērētāji maksāja pat tikai 25 EUR/MWh par savu elektroapgādi 2005. gadā.

| (97) | Tādēļ Itālija apstrīdēja sūdzības iesniedzēju sniegtos datus, kas, pēc šīs valsts uzskata, ir metodiski kļūdaini, jo tajos bija noteiktas pārāk augstas elektroenerģijas cenas, kuras maksā atbalsta saņēmēju konkurenti Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(97)

Tādēļ Itālija apstrīdēja sūdzības iesniedzēju sniegtos datus, kas, pēc šīs valsts uzskata, ir metodiski kļūdaini, jo tajos bija noteiktas pārāk augstas elektroenerģijas cenas, kuras maksā atbalsta saņēmēju konkurenti Eiropas Savienībā.

| (98) | Itālija apgalvoja, ka shēmas ilgumu, proti, seši, nevis pieci gadi, pamatoja vajadzība sagaidīt energoinfrastruktūras izbūves pabeigšanu. |
| --- | --- |

(98)

Itālija apgalvoja, ka shēmas ilgumu, proti, seši, nevis pieci gadi, pamatoja vajadzība sagaidīt energoinfrastruktūras izbūves pabeigšanu.

| (99) | Itālija arī uzskata, ka ir nodrošināta atbilstība pakāpeniskas samazināšanas prasībai: tarifi tika pakāpeniski samazināti, jo tos pielāgoja, pamatojoties uz Amsterdamas un Frankfurtes elektroenerģijas biržu vidējām svērtajām svārstībām, un jo tos varēja tikai palielināt, nevis samazināt. |
| --- | --- |

(99)

Itālija arī uzskata, ka ir nodrošināta atbilstība pakāpeniskas samazināšanas prasībai: tarifi tika pakāpeniski samazināti, jo tos pielāgoja, pamatojoties uz Amsterdamas un Frankfurtes elektroenerģijas biržu vidējām svērtajām svārstībām, un jo tos varēja tikai palielināt, nevis samazināt.

| (100) | Tarifi bija piesaistīti elektroenerģijas biržu cenu svārstībām, jo, kā uzsvēra Itālija, tas bija objektīvs kritērijs, kas plaši atspoguļoja elektroenerģijas cenu svārstības. Tomēr Itālija apgalvo, ka reālie cenu pieaugumi ES energoietilpīgiem lietotājiem parasti bija būtiski mazāki nekā biržās reģistrētie pieaugumi, jo šādi lietotāji maksāja divpusējos līgumos salīgtas cenas vai valsts noteiktas cenas, ja tie bija reglamentēti tarifi, un šīs cenas bija mazāk pakļautas svārstībām. |
| --- | --- |

(100)

Tarifi bija piesaistīti elektroenerģijas biržu cenu svārstībām, jo, kā uzsvēra Itālija, tas bija objektīvs kritērijs, kas plaši atspoguļoja elektroenerģijas cenu svārstības. Tomēr Itālija apgalvo, ka reālie cenu pieaugumi ES energoietilpīgiem lietotājiem parasti bija būtiski mazāki nekā biržās reģistrētie pieaugumi, jo šādi lietotāji maksāja divpusējos līgumos salīgtas cenas vai valsts noteiktas cenas, ja tie bija reglamentēti tarifi, un šīs cenas bija mazāk pakļautas svārstībām.

| (101) | Visbeidzot Itālija raksta, ka gada palielinājums 4 % apmērā, ko piemēroja Sardīnijas tarifiem, atbilda elektroenerģijas cenu pieaugumiem, kurus piemēroja to tiešajiem konkurentiem Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(101)

Visbeidzot Itālija raksta, ka gada palielinājums 4 % apmērā, ko piemēroja Sardīnijas tarifiem, atbilda elektroenerģijas cenu pieaugumiem, kurus piemēroja to tiešajiem konkurentiem Eiropas Savienībā.

| (102) | Itālija vērsa uzmanību uz to, ka ES pastāv pasākumi, kam ir tāda pati ietekme, kāda ir apstrīdētajiem preferenciālajiem tarifiem, un apgalvoja, ka tie visi būtu jānovērtē vienādā veidā neatkarīgi no to formas, jo to kopējais mērķis ir nodrošināt energoietilpīgu nozaru dzīvotspēju ES un novērst to pārvietošanu ārpus valsts teritorijas. |
| --- | --- |

(102)

Itālija vērsa uzmanību uz to, ka ES pastāv pasākumi, kam ir tāda pati ietekme, kāda ir apstrīdētajiem preferenciālajiem tarifiem, un apgalvoja, ka tie visi būtu jānovērtē vienādā veidā neatkarīgi no to formas, jo to kopējais mērķis ir nodrošināt energoietilpīgu nozaru dzīvotspēju ES un novērst to pārvietošanu ārpus valsts teritorijas.

| (103) | Lai gan no 2007. gada Sardīnija vairs nevarēja saņemt reģionālo darbības atbalstu, Itālija apgalvo, ka reģionālā atbalsta pamatnostādnes paredzēja to shēmu pakāpenisku atcelšanu, kas bija spēkā laikā, kad reģions pārstāja būt tiesīgs uz LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikto atbrīvojumu. Tādējādi Komisija joprojām varēja atļaut šo pasākumu saskaņā ar 2007. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm. Itālija katrā ziņā uzskata, ka apstrīdētais pasākums nav jāizskata kā parasts darbības atbalsts. |
| --- | --- |

(103)

Lai gan no 2007. gada Sardīnija vairs nevarēja saņemt reģionālo darbības atbalstu, Itālija apgalvo, ka reģionālā atbalsta pamatnostādnes paredzēja to shēmu pakāpenisku atcelšanu, kas bija spēkā laikā, kad reģions pārstāja būt tiesīgs uz LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā noteikto atbrīvojumu. Tādējādi Komisija joprojām varēja atļaut šo pasākumu saskaņā ar 2007. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm. Itālija katrā ziņā uzskata, ka apstrīdētais pasākums nav jāizskata kā parasts darbības atbalsts.

| (104) | Itālija vēlreiz apgalvoja, ka tarifi neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, pamatojoties uz 76. apsvērumā izklāstītajiem argumentiem attiecībā uz alumīniju, cinku un svinu. Tāds pats pamatojums, kā Itālija apgalvo, attiecas uz ķīmisko vielu rūpniecību. Itālija norādīja, ka 2003. gadā ķīmisko produktu imports uz Itāliju pārsniedza eksportu un ka ES un Itālijas ražošanas apjomi bija kritušies kopš 2001. gada. Attiecībā uz polivinilhlorīdu (turpmāk – “PVC”), kas ir hlora galvenā izmantošanas nozare, Itālija norādīja uz ražošanas deficītu valstī: 2002. gadā Itālija saražoja tikai 470 000 tonnu PVC, savukārt patēriņš bija 970 000 tonnu. |
| --- | --- |

(104)

Itālija vēlreiz apgalvoja, ka tarifi neietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, pamatojoties uz 76. apsvērumā izklāstītajiem argumentiem attiecībā uz alumīniju, cinku un svinu. Tāds pats pamatojums, kā Itālija apgalvo, attiecas uz ķīmisko vielu rūpniecību. Itālija norādīja, ka 2003. gadā ķīmisko produktu imports uz Itāliju pārsniedza eksportu un ka ES un Itālijas ražošanas apjomi bija kritušies kopš 2001. gada. Attiecībā uz polivinilhlorīdu (turpmāk – “PVC”), kas ir hlora galvenā izmantošanas nozare, Itālija norādīja uz ražošanas deficītu valstī: 2002. gadā Itālija saražoja tikai 470 000 tonnu PVC, savukārt patēriņš bija 970 000 tonnu.

5.   PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS

5.1.   Valsts atbalsts saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu

| (105) | Pasākums ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja ir atbilstība šādiem nosacījumiem: pasākums a) piešķir saņēmējam ekonomiskas priekšrocības; b) ir valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirts; c) ir selektīvs; d) iespaido Kopienas iekšējo tirdzniecību un var radīt konkurences traucējumus ES. |
| --- | --- |

(105)

Pasākums ir valsts atbalsts LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja ir atbilstība šādiem nosacījumiem: pasākums a) piešķir saņēmējam ekonomiskas priekšrocības; b) ir valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirts; c) ir selektīvs; d) iespaido Kopienas iekšējo tirdzniecību un var radīt konkurences traucējumus ES.

5.1.1.   Priekšrocību piešķiršana

| (106) | Saskaņā ar 2004. un 2005. gada tarifu režīmu valsts iejaucās, lai subsidētu elektroenerģijas cenu, par kuru atbalsta saņēmēji ir vienojušies ar saviem piegādātājiem. Piemēram, 2004. gadā saskaņā ar tobrīd spēkā esošajiem divpusējiem piegādes līgumiem un bez kompensējošiem maksājumiem Portovesme būtu maksājis 63 euro par MWh (33) un Eurallumina būtu maksājis 65,95 euro. Šos skaitļus sniedza Itālija un atbalsta saņēmēji paši, tādēļ tie netiek apstrīdēti. |
| --- | --- |

(106)

Saskaņā ar 2004. un 2005. gada tarifu režīmu valsts iejaucās, lai subsidētu elektroenerģijas cenu, par kuru atbalsta saņēmēji ir vienojušies ar saviem piegādātājiem. Piemēram, 2004. gadā saskaņā ar tobrīd spēkā esošajiem divpusējiem piegādes līgumiem un bez kompensējošiem maksājumiem Portovesme būtu maksājis 63 euro par MWh (33) un Eurallumina būtu maksājis 65,95 euro. Šos skaitļus sniedza Itālija un atbalsta saņēmēji paši, tādēļ tie netiek apstrīdēti.

| (107) | Pēc Itālijas sniegtajiem datiem, 2005. gadā elektroenerģijas cena, par kādu Syndial vienojās ar savu piegādātāju, pārsniedza 60 euro par MWh, savukārt tarifs to samazinātu līdz 27 euro par MWh. Abu pasākumu nolūks bija tāds, ka valsts kompensētu atbalsta saņēmējiem viņu elektroenerģijas papildu izmaksas Sardīnijā, salīdzinot ar ES konkurentu maksātajām vidējām cenām. |
| --- | --- |

(107)

Pēc Itālijas sniegtajiem datiem, 2005. gadā elektroenerģijas cena, par kādu Syndial vienojās ar savu piegādātāju, pārsniedza 60 euro par MWh, savukārt tarifs to samazinātu līdz 27 euro par MWh. Abu pasākumu nolūks bija tāds, ka valsts kompensētu atbalsta saņēmējiem viņu elektroenerģijas papildu izmaksas Sardīnijā, salīdzinot ar ES konkurentu maksātajām vidējām cenām.

| (108) | Portovesme uzskata, ka preferenciālā cena atbilst cenai, kāda dominētu pilnībā konkurētspējīgā tirgū, tādēļ tā nenodrošina priekšrocību. Komisija šo argumentu jau noraidīja Alcoa lietā, kas attiecās uz būtībā identiskiem tarifiem. Novērtējot priekšrocības esību, ne Eiropas Savienības tiesas, ne Komisija nekad nav ņēmušas vērā nosacījumus, kādi dominētu hipotētiskā tirgū, kas funkcionētu labāk. Vienmēr atsaucas uz nosacījumiem, kādi pastāv attiecīgajos faktiskajos tirgos (34). |
| --- | --- |

(108)

Portovesme uzskata, ka preferenciālā cena atbilst cenai, kāda dominētu pilnībā konkurētspējīgā tirgū, tādēļ tā nenodrošina priekšrocību. Komisija šo argumentu jau noraidīja Alcoa lietā, kas attiecās uz būtībā identiskiem tarifiem. Novērtējot priekšrocības esību, ne Eiropas Savienības tiesas, ne Komisija nekad nav ņēmušas vērā nosacījumus, kādi dominētu hipotētiskā tirgū, kas funkcionētu labāk. Vienmēr atsaucas uz nosacījumiem, kādi pastāv attiecīgajos faktiskajos tirgos (34).

| (109) | Šajā argumentā arī pieņem, ka tirgus nepienācīgas darbības gadījumā dalībvalstij ir pamatoti noteikt cenas, kas sekmē efektīvas konkurences nosacījumus (skatiet Itālijas piezīmes 72. apsvērumā iepriekš). |
| --- | --- |

(109)

Šajā argumentā arī pieņem, ka tirgus nepienācīgas darbības gadījumā dalībvalstij ir pamatoti noteikt cenas, kas sekmē efektīvas konkurences nosacījumus (skatiet Itālijas piezīmes 72. apsvērumā iepriekš).

| (110) | Šādu apsvērumu nevar pieņemt, jo tas ir pretrunā ES judikatūras principam, kurš nosaka, ka “apstāklis, ka dalībvalsts cenšas tuvināt ar vienpusējiem līdzekļiem konkurences apstākļus noteiktā ekonomikas nozarē citās dalībvalstīs esošiem apstākļiem, neatņem šiem pasākumiem valsts atbalsta raksturu” (35). Komisija uzskata, ka iepriekš minēto principu analogi piemēro situācijās, kurās viena dalībvalsts cenšas tuvināt konkurences apstākļus tādiem, kas pastāv pilnībā konkurētspējīgā tirgū. |
| --- | --- |

(110)

Šādu apsvērumu nevar pieņemt, jo tas ir pretrunā ES judikatūras principam, kurš nosaka, ka “apstāklis, ka dalībvalsts cenšas tuvināt ar vienpusējiem līdzekļiem konkurences apstākļus noteiktā ekonomikas nozarē citās dalībvalstīs esošiem apstākļiem, neatņem šiem pasākumiem valsts atbalsta raksturu” (35). Komisija uzskata, ka iepriekš minēto principu analogi piemēro situācijās, kurās viena dalībvalsts cenšas tuvināt konkurences apstākļus tādiem, kas pastāv pilnībā konkurētspējīgā tirgū.

| (111) | Turklāt, ja šo piezīmi pieņemtu, nebūtu valsts atbalsta tādā gadījumā, ja dalībvalsts piešķirtu subsīdiju, lai novērstu plaisu starp divu tirgus operatoru brīvās sarunās nolīgtu cenu un teorētisko cenu, par kādu operatori būtu varējuši vienoties pilnīgas konkurences apstākļos. Tas padarītu par neesošu primāro mērķi kontrolēt valsts atbalstus. |
| --- | --- |

(111)

Turklāt, ja šo piezīmi pieņemtu, nebūtu valsts atbalsta tādā gadījumā, ja dalībvalsts piešķirtu subsīdiju, lai novērstu plaisu starp divu tirgus operatoru brīvās sarunās nolīgtu cenu un teorētisko cenu, par kādu operatori būtu varējuši vienoties pilnīgas konkurences apstākļos. Tas padarītu par neesošu primāro mērķi kontrolēt valsts atbalstus.

| (112) | Itālija apgalvo, ka šie tarifi ir identiski Alumix tarifam, par kuru Komisija atzina, ka tas nav valsts atbalsts (skatiet 74. apsvērumu iepriekš), un ka tie tāpat jāuzskata par nesaistītiem ar valsts atbalstu. |
| --- | --- |

(112)

Itālija apgalvo, ka šie tarifi ir identiski Alumix tarifam, par kuru Komisija atzina, ka tas nav valsts atbalsts (skatiet 74. apsvērumu iepriekš), un ka tie tāpat jāuzskata par nesaistītiem ar valsts atbalstu.

| (113) | Komisija norāda, ka situācija, par kādu Komisija pieņēma savu nostāju Alumix lietā, bija ļoti atšķirīga. Alumix lietā tarifu piešķīra ENEL, kas tobrīd bija valsts struktūra, kura kā monopols piegādāja elektroenerģiju tādā elektroenerģijas tirgū, kas vēl nebija liberalizēts (36). Šādā situācijā Komisijai bija jānoskaidro, vai ENEL elektroenerģiju pārdeva par mākslīgi zemām cenām vai rīkojās kā saprātīgs tirgus ekonomikas operators. Ņemot vērā ENEL monopolu elektroenerģijas ražošanas un piegādes jomā, nebija konkurētspējīgas tirgus cenas, uz kuru Komisija varētu atsaukties, lai novērtētu priekšrocības esību. Tādēļ Komisija izstrādāja metodi, ar kuru noteikt zemāko teorētisko tirgus cenu, par kādu saprātīgs piegādātājs būtu gatavs pārdot elektroenerģiju savam “labākajam klientam”. |
| --- | --- |

(113)

Komisija norāda, ka situācija, par kādu Komisija pieņēma savu nostāju Alumix lietā, bija ļoti atšķirīga. Alumix lietā tarifu piešķīra ENEL, kas tobrīd bija valsts struktūra, kura kā monopols piegādāja elektroenerģiju tādā elektroenerģijas tirgū, kas vēl nebija liberalizēts (36). Šādā situācijā Komisijai bija jānoskaidro, vai ENEL elektroenerģiju pārdeva par mākslīgi zemām cenām vai rīkojās kā saprātīgs tirgus ekonomikas operators. Ņemot vērā ENEL monopolu elektroenerģijas ražošanas un piegādes jomā, nebija konkurētspējīgas tirgus cenas, uz kuru Komisija varētu atsaukties, lai novērtētu priekšrocības esību. Tādēļ Komisija izstrādāja metodi, ar kuru noteikt zemāko teorētisko tirgus cenu, par kādu saprātīgs piegādātājs būtu gatavs pārdot elektroenerģiju savam “labākajam klientam”.

| (114) | Tomēr šo metodi nevar piemērot situācijā, kad galalietotāji un elektroenerģijas piegādātāji par cenu vienojas liberalizētā tirgū un kad šīs cenas subsidē ar kompensējošiem pasākumiem ex post. Tādējādi Alumix lēmumā izstrādātā analīze un Komisijas secinājumi šajā lietā acīmredzami nav atbilstīgi šajā gadījumā. To apstiprināja Pirmās instances tiesas spriedums, kas atbalstīja lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru par Alcoa
   (37) (sprieduma 132. punkts). |
| --- | --- |

(114)

Tomēr šo metodi nevar piemērot situācijā, kad galalietotāji un elektroenerģijas piegādātāji par cenu vienojas liberalizētā tirgū un kad šīs cenas subsidē ar kompensējošiem pasākumiem ex post. Tādējādi Alumix lēmumā izstrādātā analīze un Komisijas secinājumi šajā lietā acīmredzami nav atbilstīgi šajā gadījumā. To apstiprināja Pirmās instances tiesas spriedums, kas atbalstīja lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru par Alcoa
   (37) (sprieduma 132. punkts).

| (115) | Pašreizējā lietā tirgus dalībnieka princips nav piemērojams. Nostāja būtu jānovērtē, ņemot vērā tirgus dalībnieka pārbaudi, ja valsts pārdeva elektroenerģiju attiecīgajiem uzņēmumiem vai nu tieši, vai caur valstij piederošu uzņēmumu, kā tas bija Alumix gadījumā. Taču šajā gadījumā elektroenerģiju piegādā privāti uzņēmumi. Tādēļ nav nepieciešams – kā bija Alumix gadījumā – izskatīt, vai valsts rīcība ir salīdzināma ar saprātīga tirgus operatora rīcību. |
| --- | --- |

(115)

Pašreizējā lietā tirgus dalībnieka princips nav piemērojams. Nostāja būtu jānovērtē, ņemot vērā tirgus dalībnieka pārbaudi, ja valsts pārdeva elektroenerģiju attiecīgajiem uzņēmumiem vai nu tieši, vai caur valstij piederošu uzņēmumu, kā tas bija Alumix gadījumā. Taču šajā gadījumā elektroenerģiju piegādā privāti uzņēmumi. Tādēļ nav nepieciešams – kā bija Alumix gadījumā – izskatīt, vai valsts rīcība ir salīdzināma ar saprātīga tirgus operatora rīcību.

| (116) | Jāsecina, ka 2004. un 2005. gada kompensējošo maksājumu sistēmas samazina maksas, kas sedzamas saskaņā ar atbalsta saņēmēju noslēgtajiem piegādes līgumiem un kas parasti būtu jāiekļauj uzņēmumu budžetos. Tādēļ saskaņā ar vispārpieņemtu judikatūru apstrīdētie pasākumi saņēmējiem nodrošina ekonomisko priekšrocību (38). |
| --- | --- |

(116)

Jāsecina, ka 2004. un 2005. gada kompensējošo maksājumu sistēmas samazina maksas, kas sedzamas saskaņā ar atbalsta saņēmēju noslēgtajiem piegādes līgumiem un kas parasti būtu jāiekļauj uzņēmumu budžetos. Tādēļ saskaņā ar vispārpieņemtu judikatūru apstrīdētie pasākumi saņēmējiem nodrošina ekonomisko priekšrocību (38).

5.1.2.   Selektivitāte

| (117) | Tā kā preferenciālos elektroenerģijas tarifus Itālijā piešķīra tikai uzņēmumiem, kas bija Sardīnijā esošo iekārtu operatori un kas ietilpa tādu nozaru slēgtā sarakstā, kuras ir noteiktas tiesību aktu un reglamentējošos instrumentos, kas ir šo pasākumu juridiskais pamats, piešķirtā priekšrocība ir selektīva. |
| --- | --- |

(117)

Tā kā preferenciālos elektroenerģijas tarifus Itālijā piešķīra tikai uzņēmumiem, kas bija Sardīnijā esošo iekārtu operatori un kas ietilpa tādu nozaru slēgtā sarakstā, kuras ir noteiktas tiesību aktu un reglamentējošos instrumentos, kas ir šo pasākumu juridiskais pamats, piešķirtā priekšrocība ir selektīva.

5.1.3.   Valsts līdzekļi un valsts atbildība

| (118) | Saskaņā ar iedibināto judikatūru priekšrocību var definēt kā valsts atbalstu saskaņā ar LESD 87. panta 1. punktu tikai tad, ja to tieši vai netieši piešķir, izmantojot valsts līdzekļus (39), un ja tas ir piedēvējams valstij (40). |
| --- | --- |

(118)

Saskaņā ar iedibināto judikatūru priekšrocību var definēt kā valsts atbalstu saskaņā ar LESD 87. panta 1. punktu tikai tad, ja to tieši vai netieši piešķir, izmantojot valsts līdzekļus (39), un ja tas ir piedēvējams valstij (40).

| (119) | Kā paskaidrots 28. apsvērumā, minētos kompensējošos maksājumus finansē, izmantojot parafiskālu nodevu, kuru kā elektroenerģijas tarifa komponentu A4 iekasē Izlīdzināšanas fonds. Šāda nodeva ir obligāta, jo tā paredzēta ar AEEG lēmumiem, ar ko īsteno valsts tiesību aktus. Izlīdzināšanas fonds ir ar likumu izveidota valsts struktūra, kas veic savas darbības, ņemot vērā precīzus norādījumus, kuri izklāstīti AEEG lēmumos. |
| --- | --- |

(119)

Kā paskaidrots 28. apsvērumā, minētos kompensējošos maksājumus finansē, izmantojot parafiskālu nodevu, kuru kā elektroenerģijas tarifa komponentu A4 iekasē Izlīdzināšanas fonds. Šāda nodeva ir obligāta, jo tā paredzēta ar AEEG lēmumiem, ar ko īsteno valsts tiesību aktus. Izlīdzināšanas fonds ir ar likumu izveidota valsts struktūra, kas veic savas darbības, ņemot vērā precīzus norādījumus, kuri izklāstīti AEEG lēmumos.

| (120) | Judikatūra arī nosaka, ka ieņēmumi no nodevas, kas ir obligāta, pamatojoties uz valsts tiesību aktiem, un ko maksā ar likumu izveidotai struktūrai, ir valsts līdzekļi saskaņā ar Līguma 87. panta 1. punktu, ja tie ir paredzēti tāda pasākuma finansēšanai, kurš atbilst minētajā pantā noteiktajiem kritērijiem (41). |
| --- | --- |

(120)

Judikatūra arī nosaka, ka ieņēmumi no nodevas, kas ir obligāta, pamatojoties uz valsts tiesību aktiem, un ko maksā ar likumu izveidotai struktūrai, ir valsts līdzekļi saskaņā ar Līguma 87. panta 1. punktu, ja tie ir paredzēti tāda pasākuma finansēšanai, kurš atbilst minētajā pantā noteiktajiem kritērijiem (41).

| (121) | Lai pamatotu apgalvojumu par to, ka minētais pasākums netiek finansēts, izmantojot valsts līdzekļus, Itālija izmanto Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru Preussen-Elektra lietā (42). Itālija apgalvo, ka nepieciešamos līdzekļus tarifa finansēšanai privāti subjekti (elektroenerģijas patērētāji) nodod privātiem subjektiem (atbalsta saņēmējiem); turpretim valsts tikai pieņem tiesību aktu, ar ko nosaka vajadzīgo summu maksājumus, un tai nav pilnvaru izmantot līdzekļus, izņemot gadījumus, kad jāpiemēro tiesību aktos paredzētā shēma. Jo īpaši Itālija un vairāki atbalsta saņēmēji uzskata, ka Izlīdzināšanas fonds nekontrolē līdzekļus un ir vienkāršs grāmatvedības starpnieks. |
| --- | --- |

(121)

Lai pamatotu apgalvojumu par to, ka minētais pasākums netiek finansēts, izmantojot valsts līdzekļus, Itālija izmanto Eiropas Kopienu Tiesas judikatūru Preussen-Elektra lietā (42). Itālija apgalvo, ka nepieciešamos līdzekļus tarifa finansēšanai privāti subjekti (elektroenerģijas patērētāji) nodod privātiem subjektiem (atbalsta saņēmējiem); turpretim valsts tikai pieņem tiesību aktu, ar ko nosaka vajadzīgo summu maksājumus, un tai nav pilnvaru izmantot līdzekļus, izņemot gadījumus, kad jāpiemēro tiesību aktos paredzētā shēma. Jo īpaši Itālija un vairāki atbalsta saņēmēji uzskata, ka Izlīdzināšanas fonds nekontrolē līdzekļus un ir vienkāršs grāmatvedības starpnieks.

| (122) | Preussen-Elektra lietā Tiesa uzskatīja, ka saistības, kas uzliktas privātajiem elektroapgādes uzņēmumiem, proti, iegādāties elektroenerģiju, kura iegūta no atjaunojamiem enerģijas avotiem par minimālo cenu, kas ir augstāka par minētās elektroenerģijas reālo ekonomisko vērtību, neveido valsts atbalstu, jo pasākums neietver nekādu tiešu vai netiešu valsts līdzekļu piešķiršanu. |
| --- | --- |

(122)

Preussen-Elektra lietā Tiesa uzskatīja, ka saistības, kas uzliktas privātajiem elektroapgādes uzņēmumiem, proti, iegādāties elektroenerģiju, kura iegūta no atjaunojamiem enerģijas avotiem par minimālo cenu, kas ir augstāka par minētās elektroenerģijas reālo ekonomisko vērtību, neveido valsts atbalstu, jo pasākums neietver nekādu tiešu vai netiešu valsts līdzekļu piešķiršanu.

| (123) | Komisija norāda, ka Preussen-Elektra lietā līdzekļus, kas nepieciešami, lai finansētu pasākumu, atjaunojamās enerģijas ražotājiem tiešā veidā piešķīra elektroapgādes uzņēmumi un tie nenonāca valsts struktūras rīcībā. Šādā sistēmā pārskaitāmās summas tiešām nevarēja būt dalībvalsts iestāžu rīcībā. Savukārt minētajā gadījumā summas, pirms tās tika pārskaitītas galīgajam saņēmējam, nonāca valsts struktūras, proti, Izlīdzināšanas fonda, rīcībā. Tādējādi Preussen-Elektra attiecas uz atšķirīgiem faktiskajiem apstākļiem un nav saistāma ar konkrēto gadījumu. |
| --- | --- |

(123)

Komisija norāda, ka Preussen-Elektra lietā līdzekļus, kas nepieciešami, lai finansētu pasākumu, atjaunojamās enerģijas ražotājiem tiešā veidā piešķīra elektroapgādes uzņēmumi un tie nenonāca valsts struktūras rīcībā. Šādā sistēmā pārskaitāmās summas tiešām nevarēja būt dalībvalsts iestāžu rīcībā. Savukārt minētajā gadījumā summas, pirms tās tika pārskaitītas galīgajam saņēmējam, nonāca valsts struktūras, proti, Izlīdzināšanas fonda, rīcībā. Tādējādi Preussen-Elektra attiecas uz atšķirīgiem faktiskajiem apstākļiem un nav saistāma ar konkrēto gadījumu.

| (124) | Arī Pearle
   (43) spriedums nevar palīdzēt Itālijai vai atbalsta saņēmējiem. Pearle lietā Tiesa secināja, ka īpašos apstākļos tādi ieņēmumi no nodevas, kas tiek pārskaitīti, izmantojot valsts struktūru, nav valsts līdzekļi. Pearle lietā pasākumus pilnībā finansēja no konkrētas tirdzniecības nozares vienīgi pēc minētās nozares iniciatīvas. Līdzekļus iekasēja, izmantojot parafiskālu nodevu, kas tika pārskaitīta valsts struktūrai, kura nevienā brīdī nedrīkstēja šos līdzekļus brīvi izmantot. Turklāt bija sakritība starp subjektiem, kas maksāja nodevu, un tādiem, kas izmantoja ieguvumus no minētā pasākuma. |
| --- | --- |

(124)

Arī Pearle
   (43) spriedums nevar palīdzēt Itālijai vai atbalsta saņēmējiem. Pearle lietā Tiesa secināja, ka īpašos apstākļos tādi ieņēmumi no nodevas, kas tiek pārskaitīti, izmantojot valsts struktūru, nav valsts līdzekļi. Pearle lietā pasākumus pilnībā finansēja no konkrētas tirdzniecības nozares vienīgi pēc minētās nozares iniciatīvas. Līdzekļus iekasēja, izmantojot parafiskālu nodevu, kas tika pārskaitīta valsts struktūrai, kura nevienā brīdī nedrīkstēja šos līdzekļus brīvi izmantot. Turklāt bija sakritība starp subjektiem, kas maksāja nodevu, un tādiem, kas izmantoja ieguvumus no minētā pasākuma.

| (125) | Itālija uzskata, ka Izlīdzināšanas fondam nav nekādas rīcības brīvības attiecībā uz to līdzekļu piešķiršanu, kas ir paredzēti tarifu finansēšanai un ko nekad nedrīkst pieskaitīt pie “valsts finanšu līdzekļiem”. Tādējādi valsts nedrīkst brīvi rīkoties ar šādiem līdzekļiem, tādēļ tie nav valsts līdzekļi. |
| --- | --- |

(125)

Itālija uzskata, ka Izlīdzināšanas fondam nav nekādas rīcības brīvības attiecībā uz to līdzekļu piešķiršanu, kas ir paredzēti tarifu finansēšanai un ko nekad nedrīkst pieskaitīt pie “valsts finanšu līdzekļiem”. Tādējādi valsts nedrīkst brīvi rīkoties ar šādiem līdzekļiem, tādēļ tie nav valsts līdzekļi.

| (126) | Provizorisks novērojums ir tāds, ka, lai arī dažus kritērijus Pearle lietā var subjektīvi uzskatīt par svarīgākiem, Pearle lietā nav “galvenā kritērija”. Spriedumā uzskaitītās pārbaudes ir kumulatīvas. Šādu interpretāciju sniedza arī Pirmās instances tiesa Earl Salvat lietā, kad, ņemot vērā katru Pearle kritēriju (44), izskatīja minētajā lietā apstrīdēto parafiskālo nodevu. |
| --- | --- |

(126)

Provizorisks novērojums ir tāds, ka, lai arī dažus kritērijus Pearle lietā var subjektīvi uzskatīt par svarīgākiem, Pearle lietā nav “galvenā kritērija”. Spriedumā uzskaitītās pārbaudes ir kumulatīvas. Šādu interpretāciju sniedza arī Pirmās instances tiesa Earl Salvat lietā, kad, ņemot vērā katru Pearle kritēriju (44), izskatīja minētajā lietā apstrīdēto parafiskālo nodevu.

| (127) | Pirms Komisija izskatīja Izlīdzināšanas fonda nozīmi, tā noskaidroja, vai ir atbilstība citām Pearle lietā uzskaitītajām pārbaudēm. Ir skaidrs, ka atšķirībā no Pearle lietas apstrīdētos tarifus ieviesa pēc valsts iniciatīvas, nevis pēc ekonomikas nozares iniciatīvas. Turklāt Pearle lietā pasākuma saņēmēji bija arī vienīgie līdzekļu devēji, tādēļ valsts struktūras iejaukšanās nenodrošināja priekšrocības, ar ko radītu papildu izmaksas valstij. Konkrētajā gadījumā atbalsta saņēmējiem nav jāmaksā finanšu nodeva, tādēļ šāds slogs jāuzņemas tikai elektroenerģijas patērētājiem. Tādēļ nevar pamatoti atsaukties uz Pearle spriedumu neatkarīgi no tā, vai arguments par to, ka Izlīdzināšanas fonds ir tikai grāmatvedības starpnieks, būtu pamatots. |
| --- | --- |

(127)

Pirms Komisija izskatīja Izlīdzināšanas fonda nozīmi, tā noskaidroja, vai ir atbilstība citām Pearle lietā uzskaitītajām pārbaudēm. Ir skaidrs, ka atšķirībā no Pearle lietas apstrīdētos tarifus ieviesa pēc valsts iniciatīvas, nevis pēc ekonomikas nozares iniciatīvas. Turklāt Pearle lietā pasākuma saņēmēji bija arī vienīgie līdzekļu devēji, tādēļ valsts struktūras iejaukšanās nenodrošināja priekšrocības, ar ko radītu papildu izmaksas valstij. Konkrētajā gadījumā atbalsta saņēmējiem nav jāmaksā finanšu nodeva, tādēļ šāds slogs jāuzņemas tikai elektroenerģijas patērētājiem. Tādēļ nevar pamatoti atsaukties uz Pearle spriedumu neatkarīgi no tā, vai arguments par to, ka Izlīdzināšanas fonds ir tikai grāmatvedības starpnieks, būtu pamatots.

| (128) | Attiecībā uz Izlīdzināšanas fondu Komisija norāda, ka saskaņā ar iedibināto judikatūru netiek noteikta atšķirība starp lietām, kurās atbalstu tiešā veidā piešķir valsts, un tādām, kurās to piešķir valsts vai privāta struktūra, ko izveidojusi vai norīkojusi valsts (45). Turklāt Izlīdzināšanas fonda publiskais vai privātais statuss nav noteicošais, lai piemērotu noteikumus par valsts atbalstu. Tas, ka Izlīdzināšanas fonds ir valsts struktūra, automātiski nenozīmē, ka ir piemērojams LESD 107. pants (46). Tāpat arī valsts struktūras iejaukšanās kā tāda neizslēdz minētā panta piemērošanu. |
| --- | --- |

(128)

Attiecībā uz Izlīdzināšanas fondu Komisija norāda, ka saskaņā ar iedibināto judikatūru netiek noteikta atšķirība starp lietām, kurās atbalstu tiešā veidā piešķir valsts, un tādām, kurās to piešķir valsts vai privāta struktūra, ko izveidojusi vai norīkojusi valsts (45). Turklāt Izlīdzināšanas fonda publiskais vai privātais statuss nav noteicošais, lai piemērotu noteikumus par valsts atbalstu. Tas, ka Izlīdzināšanas fonds ir valsts struktūra, automātiski nenozīmē, ka ir piemērojams LESD 107. pants (46). Tāpat arī valsts struktūras iejaukšanās kā tāda neizslēdz minētā panta piemērošanu.

| (129) | Tomēr analīze ir nepietiekama, ja izskata tikai Izlīdzināšanas fonda kā valsts struktūras pilnvaras. Jānoskaidro, vai kopumā valsts, tiešā veidā vai izmantojot kādu citu tās norīkotu struktūru, var kontrolēt līdzekļus, ar ko finansē tarifu. Būtu jāizmanto tāda pati pārbaude, ja Izlīdzināšanas fonds būtu privāta struktūra. |
| --- | --- |

(129)

Tomēr analīze ir nepietiekama, ja izskata tikai Izlīdzināšanas fonda kā valsts struktūras pilnvaras. Jānoskaidro, vai kopumā valsts, tiešā veidā vai izmantojot kādu citu tās norīkotu struktūru, var kontrolēt līdzekļus, ar ko finansē tarifu. Būtu jāizmanto tāda pati pārbaude, ja Izlīdzināšanas fonds būtu privāta struktūra.

| (130) | Nesenais Eiropas Kopienu Tiesas spriedums Essent
   (47) lietā sniedz galīgos norādījumus šajā jautājumā. Lietā Essent Nīderlande bija ar tiesību aktiem ieviesusi elektroenerģijas cenu papildmaksu. Papildmaksu maksāja elektroenerģijas patērētāji tīkla operatoriem, kuri savukārt pārskaitīja ienākumus uzņēmumam SEP. SEP nebija rīcības brīvības līdzekļu pārvaldībā, un tas darbojās stingrā iestāžu uzraudzībā. Tiesa secināja, ka ienākumi no papildmaksas bija valsts līdzekļi, pamatojoties uz turpmāk norādītajiem apsvērumiem: elektroenerģijas cenu papildmaksu ieviesa ar valsts tiesību aktiem, tādēļ tā bija nodoklis. SEP bija pilnvaras izmantot ienākumus no papildmaksas tikai tiesību aktos noteiktajos nolūkos, turklāt līdzekļus uzraudzīja valsts un valsts iestādes varēja ar tiem brīvi rīkoties. Tiesa uzskatīja, ka šādi elementi bija pietiekami, lai noteiktu, ka attiecīgie līdzekļi bija valsts līdzekļi. |
| --- | --- |

(130)

Nesenais Eiropas Kopienu Tiesas spriedums Essent
   (47) lietā sniedz galīgos norādījumus šajā jautājumā. Lietā Essent Nīderlande bija ar tiesību aktiem ieviesusi elektroenerģijas cenu papildmaksu. Papildmaksu maksāja elektroenerģijas patērētāji tīkla operatoriem, kuri savukārt pārskaitīja ienākumus uzņēmumam SEP. SEP nebija rīcības brīvības līdzekļu pārvaldībā, un tas darbojās stingrā iestāžu uzraudzībā. Tiesa secināja, ka ienākumi no papildmaksas bija valsts līdzekļi, pamatojoties uz turpmāk norādītajiem apsvērumiem: elektroenerģijas cenu papildmaksu ieviesa ar valsts tiesību aktiem, tādēļ tā bija nodoklis. SEP bija pilnvaras izmantot ienākumus no papildmaksas tikai tiesību aktos noteiktajos nolūkos, turklāt līdzekļus uzraudzīja valsts un valsts iestādes varēja ar tiem brīvi rīkoties. Tiesa uzskatīja, ka šādi elementi bija pietiekami, lai noteiktu, ka attiecīgie līdzekļi bija valsts līdzekļi.

| (131) | Ir acīmredzamas līdzības ar konkrēto lietu. Elektroenerģijas cenu papildmaksa, ko izmantoja, lai finansētu tarifus, tika ieviesta ar tiesību aktiem, tāpat kā Essent lietā. Izlīdzināšanas fonds veica tādas pašas darbības kā SEP, jo tas centralizē un pārvalda ieņēmumus no parafiskālās nodevas un tam noteikti tādi paši ierobežojumi, ņemot vērā to, ka ieņēmumus no papildmaksas fonds nevar izmantot nolūkiem, kas nav paredzēti tiesību aktos (preferenciālu tarifu finansēšana). Valsts spēj kontrolēt un novirzīt līdzekļu izmantojumu: Izlīdzināšanas fonds veic grāmatvedības funkcijas pēc precīziem AEEG norādījumiem, kura darbojas saskaņā ar tai tiesību aktos piešķirtajām valsts pilnvarām un/vai īstenojot valsts tiesību aktus. Tādējādi Izlīdzināšanas fonda pārvaldītos līdzekļus pastāvīgi uzrauga valsts. |
| --- | --- |

(131)

Ir acīmredzamas līdzības ar konkrēto lietu. Elektroenerģijas cenu papildmaksa, ko izmantoja, lai finansētu tarifus, tika ieviesta ar tiesību aktiem, tāpat kā Essent lietā. Izlīdzināšanas fonds veica tādas pašas darbības kā SEP, jo tas centralizē un pārvalda ieņēmumus no parafiskālās nodevas un tam noteikti tādi paši ierobežojumi, ņemot vērā to, ka ieņēmumus no papildmaksas fonds nevar izmantot nolūkiem, kas nav paredzēti tiesību aktos (preferenciālu tarifu finansēšana). Valsts spēj kontrolēt un novirzīt līdzekļu izmantojumu: Izlīdzināšanas fonds veic grāmatvedības funkcijas pēc precīziem AEEG norādījumiem, kura darbojas saskaņā ar tai tiesību aktos piešķirtajām valsts pilnvarām un/vai īstenojot valsts tiesību aktus. Tādējādi Izlīdzināšanas fonda pārvaldītos līdzekļus pastāvīgi uzrauga valsts.

| (132) | Minētā analīze ir saderīga ar to analīzi, ko Komisija izstrādāja lēmumā par Itāliju attiecībā uz balasta izmaksām, kurā valsts līdzekļi bija klasificēti kā līdzekļi, ko Izlīdzināšanas fonds pārvaldīja kontā A6 (48). |
| --- | --- |

(132)

Minētā analīze ir saderīga ar to analīzi, ko Komisija izstrādāja lēmumā par Itāliju attiecībā uz balasta izmaksām, kurā valsts līdzekļi bija klasificēti kā līdzekļi, ko Izlīdzināšanas fonds pārvaldīja kontā A6 (48).

| (133) | Izlīdzināšanas fonda pārvaldīto valsts līdzekļu raksturu apstiprināja ar Pirmās instances tiesas spriedumu Iride lietā (49). |
| --- | --- |

(133)

Izlīdzināšanas fonda pārvaldīto valsts līdzekļu raksturu apstiprināja ar Pirmās instances tiesas spriedumu Iride lietā (49).

| (134) | Itālijas Augstākā kasācijas tiesa jau bija secinājusi, ka Izlīdzināšanas fonda juridiskais statuss nav nošķirams no Itālijas valsts, un tieši valsts tika uzskatīta par Izlīdzināšanas fondam pārskaitīto summu īpašnieci, pat ja minētās summas ieskaitīja privātas personas un tās bija paredzētas privātiem uzņēmumiem (2003. gada 3. aprīļa spriedums Nr. 11632/03). Iride lietā sūdzību iesniedzēji Iride Spa un Iride Energia Spa bija Pirmās instances tiesā pārsūdzējuši Komisijas lēmumu, ar kuru Izlīdzināšanas fonda kontā A6 pārvaldītie līdzekļi tika klasificēti par valsts līdzekļiem. Pārsūdzētāju iesniegtie argumenti bija ļoti līdzīgi. Pārsūdzētāji apstrīdēja Augstākās kasācijas tiesas lēmuma būtību, norādot, ka Izlīdzināšanas fonds bija tikai grāmatvedības starpnieks starp privātpersonām, kurām bija finansiālas saistības, un subjektiem, kuri iekasēja summas, un ka Izlīdzināšanas fonds pat uz īsu laikposmu nedrīkstēja izmantot iekasētās summas. Pārsūdzētāji arī apgalvoja, ka ir piemērojama Preussen-Elektra lietas judikatūra. |
| --- | --- |

(134)

Itālijas Augstākā kasācijas tiesa jau bija secinājusi, ka Izlīdzināšanas fonda juridiskais statuss nav nošķirams no Itālijas valsts, un tieši valsts tika uzskatīta par Izlīdzināšanas fondam pārskaitīto summu īpašnieci, pat ja minētās summas ieskaitīja privātas personas un tās bija paredzētas privātiem uzņēmumiem (2003. gada 3. aprīļa spriedums Nr. 11632/03). Iride lietā sūdzību iesniedzēji Iride Spa un Iride Energia Spa bija Pirmās instances tiesā pārsūdzējuši Komisijas lēmumu, ar kuru Izlīdzināšanas fonda kontā A6 pārvaldītie līdzekļi tika klasificēti par valsts līdzekļiem. Pārsūdzētāju iesniegtie argumenti bija ļoti līdzīgi. Pārsūdzētāji apstrīdēja Augstākās kasācijas tiesas lēmuma būtību, norādot, ka Izlīdzināšanas fonds bija tikai grāmatvedības starpnieks starp privātpersonām, kurām bija finansiālas saistības, un subjektiem, kuri iekasēja summas, un ka Izlīdzināšanas fonds pat uz īsu laikposmu nedrīkstēja izmantot iekasētās summas. Pārsūdzētāji arī apgalvoja, ka ir piemērojama Preussen-Elektra lietas judikatūra.

| (135) | Pirmās instances tiesa, norādījusi, ka tai nav jurisdikcijas, lai pārskatītu Augstākās kasācijas tiesas Itālijas valsts tiesību aktu interpretāciju, apstiprināja, ka Izlīdzināšanas fonda A6 kontā ieskaitītās summas jāklasificē kā valsts līdzekļi ne tikai tādēļ, ka tās ir valsts īpašums, bet arī tādēļ, ka tās tiek nepārtraukti uzraudzītas (50). |
| --- | --- |

(135)

Pirmās instances tiesa, norādījusi, ka tai nav jurisdikcijas, lai pārskatītu Augstākās kasācijas tiesas Itālijas valsts tiesību aktu interpretāciju, apstiprināja, ka Izlīdzināšanas fonda A6 kontā ieskaitītās summas jāklasificē kā valsts līdzekļi ne tikai tādēļ, ka tās ir valsts īpašums, bet arī tādēļ, ka tās tiek nepārtraukti uzraudzītas (50).

| (136) | Šis secinājums attiecas uz Izlīdzināšanas fonda kontu A6, kas finansē balasta izmaksas Itālijas elektroenerģijas nozarē. Tomēr šādu secinājumu loģiski var attiecināt arī uz komponentu A4, kas finansē apstrīdētos tarifus. Augstākās kasācijas tiesas sprieduma pamatā bija arī Izlīdzināšanas fonda juridiskās personas statusa analīze, un konstatētais fakts par valsts īpašumu attiecas uz visām Izlīdzināšanas fondam ieskaitītajām summām. To pašu var attiecināt uz Pirmās instances tiesas secinājumu par to, ka valsts var kontrolēt Izlīdzināšanas fonda pārvaldītos līdzekļus. Nav nekādas atšķirības starp kontu A6 un komponentu A4, izņemot līdzekļu novirzīšanu (A6 – maksājumi par balasta izmaksām, A4 – maksājumi preferenciālo tarifu finansēšanai). Tādēļ Sardīnijas atbalsta saņēmējiem pārskaitītās summas no komponenta A4 arī jāklasificē kā valsts līdzekļi. |
| --- | --- |

(136)

Šis secinājums attiecas uz Izlīdzināšanas fonda kontu A6, kas finansē balasta izmaksas Itālijas elektroenerģijas nozarē. Tomēr šādu secinājumu loģiski var attiecināt arī uz komponentu A4, kas finansē apstrīdētos tarifus. Augstākās kasācijas tiesas sprieduma pamatā bija arī Izlīdzināšanas fonda juridiskās personas statusa analīze, un konstatētais fakts par valsts īpašumu attiecas uz visām Izlīdzināšanas fondam ieskaitītajām summām. To pašu var attiecināt uz Pirmās instances tiesas secinājumu par to, ka valsts var kontrolēt Izlīdzināšanas fonda pārvaldītos līdzekļus. Nav nekādas atšķirības starp kontu A6 un komponentu A4, izņemot līdzekļu novirzīšanu (A6 – maksājumi par balasta izmaksām, A4 – maksājumi preferenciālo tarifu finansēšanai). Tādēļ Sardīnijas atbalsta saņēmējiem pārskaitītās summas no komponenta A4 arī jāklasificē kā valsts līdzekļi.

| (137) | Papildus tam, ka apstrīdētos tarifus finansēja no valsts līdzekļiem, tie ir piedēvējami valstij, jo pasākumu juridiskais pamats ir valsts tiesību akti un dekrēti, kā arī lēmumi, kurus pieņēma AEEG, kas ir valsts struktūra un pilda savas valsts struktūras funkcijas (51). |
| --- | --- |

(137)

Papildus tam, ka apstrīdētos tarifus finansēja no valsts līdzekļiem, tie ir piedēvējami valstij, jo pasākumu juridiskais pamats ir valsts tiesību akti un dekrēti, kā arī lēmumi, kurus pieņēma AEEG, kas ir valsts struktūra un pilda savas valsts struktūras funkcijas (51).

5.1.4.   Ietekme uz tirdzniecību un konkurences kropļošana

| (138) | Attiecībā uz to, kā pasākumi ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un līdz ar to kropļo konkurenci, nav apstrīdams, ka attiecīgo produktu (svins, cinks, sudrabs, alumīnija un hlors/soda) tirgi ir pilnībā atvērti konkurencei. Ar to vien pietiek, lai secinātu, ka tarifi ietekmē iekšējo tirdzniecību Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(138)

Attiecībā uz to, kā pasākumi ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un līdz ar to kropļo konkurenci, nav apstrīdams, ka attiecīgo produktu (svins, cinks, sudrabs, alumīnija un hlors/soda) tirgi ir pilnībā atvērti konkurencei. Ar to vien pietiek, lai secinātu, ka tarifi ietekmē iekšējo tirdzniecību Eiropas Savienībā.

| (139) | Tomēr Komisija ir izskatījusi atbalsta saņēmēju un Itālijas argumentu, ka metālu nozarē (šis arguments nav nepārprotami izvirzīts attiecībā uz hloru) tarifi neietekmē tirdzniecību vai nekropļo konkurenci, jo starp dalībvalstīm nav faktisko tirdzniecības plūsmu; šādas tirdzniecības plūsmas, visticamāk, neizveidosies, un, ņemot vērā nozarei raksturīgās iezīmes, tarifi nekaitē atbalsta saņēmēju konkurentiem Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(139)

Tomēr Komisija ir izskatījusi atbalsta saņēmēju un Itālijas argumentu, ka metālu nozarē (šis arguments nav nepārprotami izvirzīts attiecībā uz hloru) tarifi neietekmē tirdzniecību vai nekropļo konkurenci, jo starp dalībvalstīm nav faktisko tirdzniecības plūsmu; šādas tirdzniecības plūsmas, visticamāk, neizveidosies, un, ņemot vērā nozarei raksturīgās iezīmes, tarifi nekaitē atbalsta saņēmēju konkurentiem Eiropas Savienībā.

| (140) | Komisijas lēmumos un Eiropas Kopienu Tiesas spriedumos faktisko tirdzniecības plūsmu neesība nekad nav atzīta par pierādījumu tam, ka atbalsta pasākums nekādi neietekmē Eiropas Savienības iekšējo tirdzniecību. Turklāt Tiesa savos spriedumos ir konsekventi pieņēmusi, ka atbalsts uzņēmumam var būt tāds, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļo konkurenci, pat ja minētais uzņēmums pats nepiedalās Eiropas Savienības iekšējā tirdzniecībā. Ja viena dalībvalsts piešķir atbalstu uzņēmumam, iekšējās ražošanas apjoms var palikt nemainīgs vai pieaugt, kā rezultātā to uzņēmumu iespējas, kuri darbojas citās dalībvalstīs, eksportēt savus ražojumus attiecīgās dalībvalsts tirgū samazinās (52). |
| --- | --- |

(140)

Komisijas lēmumos un Eiropas Kopienu Tiesas spriedumos faktisko tirdzniecības plūsmu neesība nekad nav atzīta par pierādījumu tam, ka atbalsta pasākums nekādi neietekmē Eiropas Savienības iekšējo tirdzniecību. Turklāt Tiesa savos spriedumos ir konsekventi pieņēmusi, ka atbalsts uzņēmumam var būt tāds, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļo konkurenci, pat ja minētais uzņēmums pats nepiedalās Eiropas Savienības iekšējā tirdzniecībā. Ja viena dalībvalsts piešķir atbalstu uzņēmumam, iekšējās ražošanas apjoms var palikt nemainīgs vai pieaugt, kā rezultātā to uzņēmumu iespējas, kuri darbojas citās dalībvalstīs, eksportēt savus ražojumus attiecīgās dalībvalsts tirgū samazinās (52).

| (141) | Turklāt tendence, kurai raksturīga ES ražošanas apjoma samazināšanās un importa apjomu palielināšanās no trešām valstīm, kā arī ierobežotas vai neesošas tirdzniecības plūsmas starp dalībvalstīm, nav neierasts fakts, bet ir tipiska nozarēs, kurās vērojamas strukturālās grūtības vai kurās ir spēcīgs konkurences spiediens. Minētās nozares ir jo īpaši jutīgas pret dalībvalstu pieņemtajiem pasākumiem, kurus veic, lai uzlabotu valsts nozaru konkurētspējas pozīciju. |
| --- | --- |

(141)

Turklāt tendence, kurai raksturīga ES ražošanas apjoma samazināšanās un importa apjomu palielināšanās no trešām valstīm, kā arī ierobežotas vai neesošas tirdzniecības plūsmas starp dalībvalstīm, nav neierasts fakts, bet ir tipiska nozarēs, kurās vērojamas strukturālās grūtības vai kurās ir spēcīgs konkurences spiediens. Minētās nozares ir jo īpaši jutīgas pret dalībvalstu pieņemtajiem pasākumiem, kurus veic, lai uzlabotu valsts nozaru konkurētspējas pozīciju.

| (142) | Fakts, ka cinka, svina un sudraba ražošanas apjoms Itālijā ir pārāk mērens, lai ietekmētu atsauces cenu, nav būtisks. Tas, ka šo metālu atsauces cenu nevar viegli ietekmēt vienā dalībvalstī esošie ražošanas apstākļi, neizslēdz konkurenci starp EEZ teritorijā esošiem uzņēmumiem, kuri pārdod globālajos metālu tirgos. Ir pieļaujams, ka atbalsts Sardīnijas atbalsta saņēmējiem neļaus tiem samazināt savu ražojumu globālo cenu un panākt to, ka citi konkurenti zaudē savu tirgus daļu, kā arī to, ka citi Eiropas ražotāji var turpināt uzņēmējdarbību, ciktāl tiem izdodas pārdot par globālo cenu, gūstot peļņu. Tomēr Itālijā gūtā peļņa, pateicoties subsidētajiem preferenciālajiem elektroenerģijas tarifiem, kopumā stiprina uzņēmumu konkurētspējas pozīciju. Piemēram, uzkrātā kapitāla rezerves var izmantot konkurentu pārņemšanai un pašu tirgus daļas palielināšanai. Šāds apsvērums ir vēl būtiskāks, ņemot vērā to, ka daži atbalsta saņēmēji ir piederīgi starptautiskiem uzņēmumiem (53). |
| --- | --- |

(142)

Fakts, ka cinka, svina un sudraba ražošanas apjoms Itālijā ir pārāk mērens, lai ietekmētu atsauces cenu, nav būtisks. Tas, ka šo metālu atsauces cenu nevar viegli ietekmēt vienā dalībvalstī esošie ražošanas apstākļi, neizslēdz konkurenci starp EEZ teritorijā esošiem uzņēmumiem, kuri pārdod globālajos metālu tirgos. Ir pieļaujams, ka atbalsts Sardīnijas atbalsta saņēmējiem neļaus tiem samazināt savu ražojumu globālo cenu un panākt to, ka citi konkurenti zaudē savu tirgus daļu, kā arī to, ka citi Eiropas ražotāji var turpināt uzņēmējdarbību, ciktāl tiem izdodas pārdot par globālo cenu, gūstot peļņu. Tomēr Itālijā gūtā peļņa, pateicoties subsidētajiem preferenciālajiem elektroenerģijas tarifiem, kopumā stiprina uzņēmumu konkurētspējas pozīciju. Piemēram, uzkrātā kapitāla rezerves var izmantot konkurentu pārņemšanai un pašu tirgus daļas palielināšanai. Šāds apsvērums ir vēl būtiskāks, ņemot vērā to, ka daži atbalsta saņēmēji ir piederīgi starptautiskiem uzņēmumiem (53).

| (143) | Pretēji atbalsta saņēmēju apgalvojumiem faktu, ka Itālijā maksātā cena ir salīdzināma ar vidējo elektroenerģijas cenu, ko maksā konkurējoši ražotāji Eiropā, nevar uzskatīt par pierādījumu tam, ka Itālijas tarifs neapdraud citu Eiropas ražotāju intereses. Lietā C-372/97 Itālija/Komisija skaidri noteikts, ka vienpusēji pasākumi, kas paredzēti vienā dalībvalstī esošo konkurences apstākļu tuvināšanai citās dalībvalstīs dominējošajiem apstākļiem, ietekmē tirdzniecību (un tādējādi nevar netikt definēti par atbalstu). Turklāt daži citās Eiropas valstīs spēkā esošie elektroapgādes līgumi var būt saistīti ar valsts atbalstu, un Komisija ir uzsākusi padziļinātu izmeklēšanu attiecībā uz vairākiem šādiem pasākumiem (54). Lai gan šādu aizstāvības argumentu ne Itālija, ne uzņēmums Alcoa vēl nav skaidri ierosinājis, Komisija uzskata par lietderīgu norādīt uz iedibinātu principu, ka nelikumīgu atbalstu esība dažās dalībvalstīs neattaisno līdzīgu pasākumu pieņemšanu citā dalībvalstī. |
| --- | --- |

(143)

Pretēji atbalsta saņēmēju apgalvojumiem faktu, ka Itālijā maksātā cena ir salīdzināma ar vidējo elektroenerģijas cenu, ko maksā konkurējoši ražotāji Eiropā, nevar uzskatīt par pierādījumu tam, ka Itālijas tarifs neapdraud citu Eiropas ražotāju intereses. Lietā C-372/97 Itālija/Komisija skaidri noteikts, ka vienpusēji pasākumi, kas paredzēti vienā dalībvalstī esošo konkurences apstākļu tuvināšanai citās dalībvalstīs dominējošajiem apstākļiem, ietekmē tirdzniecību (un tādējādi nevar netikt definēti par atbalstu). Turklāt daži citās Eiropas valstīs spēkā esošie elektroapgādes līgumi var būt saistīti ar valsts atbalstu, un Komisija ir uzsākusi padziļinātu izmeklēšanu attiecībā uz vairākiem šādiem pasākumiem (54). Lai gan šādu aizstāvības argumentu ne Itālija, ne uzņēmums Alcoa vēl nav skaidri ierosinājis, Komisija uzskata par lietderīgu norādīt uz iedibinātu principu, ka nelikumīgu atbalstu esība dažās dalībvalstīs neattaisno līdzīgu pasākumu pieņemšanu citā dalībvalstī.

| (144) | Jebkurā gadījumā no atbalsta saņēmēju konkurentiem saņemtās sūdzības norāda uz to, ka apstrīdētie tarifi rada konkurences problēmas un ietekmē tirdzniecību Eiropas Savienībā. |
| --- | --- |

(144)

Jebkurā gadījumā no atbalsta saņēmēju konkurentiem saņemtās sūdzības norāda uz to, ka apstrīdētie tarifi rada konkurences problēmas un ietekmē tirdzniecību Eiropas Savienībā.

| (145) | Turklāt Itālija 2004. gada tarifus nepaziņoja. Saskaņā ar iedibināto judikatūru, ja atbalsts nav paziņots, Komisijai nav pienākuma parādīt pasākuma faktisko ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm: “Ja Komisijai savā lēmumā būtu jāpierāda jau piešķirto atbalstu faktiskā ietekme, tas novestu pie tā, ka tiek piešķirtas priekšrocības dalībvalstīm, kas piešķir atbalstu, pārkāpjot [EK] Līguma 93. panta 3. punktā paredzēto paziņošanas pienākumu, par sliktu tām dalībvalstīm, kuras paziņo par plānoto atbalstu” (55). |
| --- | --- |

(145)

Turklāt Itālija 2004. gada tarifus nepaziņoja. Saskaņā ar iedibināto judikatūru, ja atbalsts nav paziņots, Komisijai nav pienākuma parādīt pasākuma faktisko ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm: “Ja Komisijai savā lēmumā būtu jāpierāda jau piešķirto atbalstu faktiskā ietekme, tas novestu pie tā, ka tiek piešķirtas priekšrocības dalībvalstīm, kas piešķir atbalstu, pārkāpjot [EK] Līguma 93. panta 3. punktā paredzēto paziņošanas pienākumu, par sliktu tām dalībvalstīm, kuras paziņo par plānoto atbalstu” (55).

| (146) | Jāsecina, ka apstrīdētie preferenciālie elektroenerģijas tarifi ir paredzēti, lai uzlabotu atbalsta saņēmēju konkurētspējas pozīciju attiecībā pret citiem konkurējošiem uzņēmumiem Eiropas Savienībā. Saskaņā ar iedibināto judikatūru minētajos apstākļos jāuzskata, ka atbalsts ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļo konkurenci (56). |
| --- | --- |

(146)

Jāsecina, ka apstrīdētie preferenciālie elektroenerģijas tarifi ir paredzēti, lai uzlabotu atbalsta saņēmēju konkurētspējas pozīciju attiecībā pret citiem konkurējošiem uzņēmumiem Eiropas Savienībā. Saskaņā ar iedibināto judikatūru minētajos apstākļos jāuzskata, ka atbalsts ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm un kropļo konkurenci (56).

5.1.5.   Secinājumi par valsts atbalsta esību

| (147) | Komisija secina, ka apstrīdētie 2004. un 2005. gada tarifi ir valsts atbalsts LESD 87. panta 1. punkta izpratnē, un to var apstiprināt tikai tad, ja uz to iespējams attiecināt kādu no Līgumā paredzētajiem atbrīvojumiem. Šis secinājums atbilst secinājumam, kāds tika izdarīts Alcoa lietā, kura attiecās uz būtībā identiskiem tarifiem. |
| --- | --- |

(147)

Komisija secina, ka apstrīdētie 2004. un 2005. gada tarifi ir valsts atbalsts LESD 87. panta 1. punkta izpratnē, un to var apstiprināt tikai tad, ja uz to iespējams attiecināt kādu no Līgumā paredzētajiem atbrīvojumiem. Šis secinājums atbilst secinājumam, kāds tika izdarīts Alcoa lietā, kura attiecās uz būtībā identiskiem tarifiem.

5.2.   Jauns vai pastāvošs atbalsts

| (148) | Situācijas, kurās pasākums ir pastāvošs atbalsts ir izsmeļoši uzskaitītas 1. pantā Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (57). |
| --- | --- |

(148)

Situācijas, kurās pasākums ir pastāvošs atbalsts ir izsmeļoši uzskaitītas 1. pantā Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (57).

| (149) | Nav apstrīdams tas, ka pasākumi netika īstenoti pirms Itālijas pievienošanās Eiropas Savienībai (regulas 1. panta b) apakšpunkta i) punkts), tos neuzskata par atļautiem tādēļ, ka Komisija lēmumu nebija pieņēmusi iepriekš noteiktajos procesuālajos termiņos (1. panta b) apakšpunkta iii) punkts)), kā arī pasākumus nevar uzskatīt par pastāvošu atbalstu attiecībā uz noilguma perioda beigām (1. panta b) apakšpunkta iv) punkts). Tie nekļuva par atbalstu kopējā tirgus attīstības rezultātā un bez dalībvalsts ieviestajām izmaiņām (1. panta b) apakšpunkta v) punkta pirmais teikums). |
| --- | --- |

(149)

Nav apstrīdams tas, ka pasākumi netika īstenoti pirms Itālijas pievienošanās Eiropas Savienībai (regulas 1. panta b) apakšpunkta i) punkts), tos neuzskata par atļautiem tādēļ, ka Komisija lēmumu nebija pieņēmusi iepriekš noteiktajos procesuālajos termiņos (1. panta b) apakšpunkta iii) punkts)), kā arī pasākumus nevar uzskatīt par pastāvošu atbalstu attiecībā uz noilguma perioda beigām (1. panta b) apakšpunkta iv) punkts). Tie nekļuva par atbalstu kopējā tirgus attīstības rezultātā un bez dalībvalsts ieviestajām izmaiņām (1. panta b) apakšpunkta v) punkta pirmais teikums).

| (150) | Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka apstrīdētie tarifi ir jauns atbalsts. |
| --- | --- |

(150)

Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka apstrīdētie tarifi ir jauns atbalsts.

5.3.   Atbalsta likumība

| (151) | Saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu dalībvalstīm ir jāpaziņo par plāniem, ar kuriem paredzēts piešķirt atbalstu vai to grozīt, un tās nevar īstenot paredzētos pasākumus, pirms paziņošanas procedūrā nav pieņemts galīgais lēmums. |
| --- | --- |

(151)

Saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu dalībvalstīm ir jāpaziņo par plāniem, ar kuriem paredzēts piešķirt atbalstu vai to grozīt, un tās nevar īstenot paredzētos pasākumus, pirms paziņošanas procedūrā nav pieņemts galīgais lēmums.

| (152) | Tā kā Itālija nav paziņojusi par 2004. gada dekrēta 1. pantu, 2004. gada tarifi ir nelikumīgs atbalsts. |
| --- | --- |

(152)

Tā kā Itālija nav paziņojusi par 2004. gada dekrēta 1. pantu, 2004. gada tarifi ir nelikumīgs atbalsts.

| (153) | Taču Itālija paziņoja par Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu un atturējās no šī pasākuma īstenošanas. Tādējādi tā ir pildījusi savas saistības saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu. |
| --- | --- |

(153)

Taču Itālija paziņoja par Likuma Nr. 80/2005 11. panta 12. punktu un atturējās no šī pasākuma īstenošanas. Tādējādi tā ir pildījusi savas saistības saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu.

6.   ATBALSTA SADERĪBA

| (154) | Atkāpjoties no vispārējā aizlieguma par valsts atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, atbalstu var atzīt par saderīgu, ja uz to iespējams attiecināt kādu no Līgumā paredzētajiem izņēmumiem. |
| --- | --- |

(154)

Atkāpjoties no vispārējā aizlieguma par valsts atbalstu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, atbalstu var atzīt par saderīgu, ja uz to iespējams attiecināt kādu no Līgumā paredzētajiem izņēmumiem.

| (155) | Izklāstītie 2004. un 2005. gada tarifi ir darbības atbalsts. Jānoraida Itālijas apgalvojums, ka 2005. gada tarifi nav uzskatāmi par darbības atbalstu, jo tie ietilpst reģionālā atbalsta stratēģijā un to priekšnosacījums ir ienesīgi ieguldījumi. Lai gan saprašanās memorands paredz, ka atbalsta saņēmējiem jāveic konkrēti ieguldījumi, 2005. gada preferenciālo tarifu atbalsta komponents neietilpst attiecināmajos izdevumos un tiem nepiemēro atbalsta maksimālo intensitāti. Nekas nenorāda uz to, ka pasākums atbilst ieguldījumu atbalsta kritērijiem vai ka atbalsts ir samērīgs. Tā vietā pasākums nepārprotami ir piesaistīts elektroenerģijas patēriņam, un tā mērķis ir samazināt elektroenerģijas iepirkuma izmaksas, kas ir attiecīgo uzņēmu darbības izmaksas. Tādēļ to nevar uzskatīt par ieguldījumu atbalstu. |
| --- | --- |

(155)

Izklāstītie 2004. un 2005. gada tarifi ir darbības atbalsts. Jānoraida Itālijas apgalvojums, ka 2005. gada tarifi nav uzskatāmi par darbības atbalstu, jo tie ietilpst reģionālā atbalsta stratēģijā un to priekšnosacījums ir ienesīgi ieguldījumi. Lai gan saprašanās memorands paredz, ka atbalsta saņēmējiem jāveic konkrēti ieguldījumi, 2005. gada preferenciālo tarifu atbalsta komponents neietilpst attiecināmajos izdevumos un tiem nepiemēro atbalsta maksimālo intensitāti. Nekas nenorāda uz to, ka pasākums atbilst ieguldījumu atbalsta kritērijiem vai ka atbalsts ir samērīgs. Tā vietā pasākums nepārprotami ir piesaistīts elektroenerģijas patēriņam, un tā mērķis ir samazināt elektroenerģijas iepirkuma izmaksas, kas ir attiecīgo uzņēmu darbības izmaksas. Tādēļ to nevar uzskatīt par ieguldījumu atbalstu.

| (156) | Darbības atbalsts principā nav saderīgs ar iekšējo tirgu. Eiropas Kopienu Tiesa lietā C-86/89 Itālija/Komisija noteica, ka “attiecīgais atbalsts, kurš piešķirts bez konkrētiem nosacījumiem un tikai kā izmantotais daudzums, jāuzskata par darbības atbalstu ieinteresētajiem uzņēmumiem, un tādējādi tas maina iekšējās tirdzniecības nosacījumus, kas ir pretrunā vispārējām interesēm” (58). |
| --- | --- |

(156)

Darbības atbalsts principā nav saderīgs ar iekšējo tirgu. Eiropas Kopienu Tiesa lietā C-86/89 Itālija/Komisija noteica, ka “attiecīgais atbalsts, kurš piešķirts bez konkrētiem nosacījumiem un tikai kā izmantotais daudzums, jāuzskata par darbības atbalstu ieinteresētajiem uzņēmumiem, un tādējādi tas maina iekšējās tirdzniecības nosacījumus, kas ir pretrunā vispārējām interesēm” (58).

| (157) | Lietā T-459/93 Siemens/Komisija Pirmās instances tiesa apliecināja principu, ka “darbības atbalsts, tas ir, atbalsts, kas paredzēts, lai kādam uzņēmumam samazinātu izmaksas, kuras parasti tam būtu jāsedz pašam saskaņā ar ierasto pārvaldības kārtību vai parastajām darbībām, principā neietilpst minētā 92. panta 3. punkta (tagad – LESD 107. panta 3. punkts) piemērošanas jomā . . Saskaņā ar attiecīgo judikatūru šāds atbalsts principā kropļo konkurences apstākļus nozarēs, ja tās nespēj sasniegt nevienu no mērķiem, kuri noteikti iepriekš minētajos izņēmuma noteikumos”. |
| --- | --- |

(157)

Lietā T-459/93 Siemens/Komisija Pirmās instances tiesa apliecināja principu, ka “darbības atbalsts, tas ir, atbalsts, kas paredzēts, lai kādam uzņēmumam samazinātu izmaksas, kuras parasti tam būtu jāsedz pašam saskaņā ar ierasto pārvaldības kārtību vai parastajām darbībām, principā neietilpst minētā 92. panta 3. punkta (tagad – LESD 107. panta 3. punkts) piemērošanas jomā . . Saskaņā ar attiecīgo judikatūru šāds atbalsts principā kropļo konkurences apstākļus nozarēs, ja tās nespēj sasniegt nevienu no mērķiem, kuri noteikti iepriekš minētajos izņēmuma noteikumos”.

| (158) | Tomēr ir skaidri noteiktas situācijas, kurās var piešķirt darbības atbalstu. Proti, darbības atbalstu, kas paredzēts mērķu sasniegšanai vides jomā, var piešķirt saskaņā ar Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu vides aizsardzībai (59). Arī reģionos, kas saņem atbalstu, darbības atbalstu var atļaut izņēmuma kārtā kā reģionālo atbalstu. Komisija izskatīja, vai apstrīdētos tarifus varētu ietvert vienā no minētajām kategorijām. |
| --- | --- |

(158)

Tomēr ir skaidri noteiktas situācijas, kurās var piešķirt darbības atbalstu. Proti, darbības atbalstu, kas paredzēts mērķu sasniegšanai vides jomā, var piešķirt saskaņā ar Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu vides aizsardzībai (59). Arī reģionos, kas saņem atbalstu, darbības atbalstu var atļaut izņēmuma kārtā kā reģionālo atbalstu. Komisija izskatīja, vai apstrīdētos tarifus varētu ietvert vienā no minētajām kategorijām.

| (159) | Attiecībā uz iespēju tarifu atļaut kā atbalstu vides jomā Komisija norāda, ka šāda iespēja ir izslēgta, jo saistībā ar konkrēto tarifu nav noteikts mērķis vides jomā. |
| --- | --- |

(159)

Attiecībā uz iespēju tarifu atļaut kā atbalstu vides jomā Komisija norāda, ka šāda iespēja ir izslēgta, jo saistībā ar konkrēto tarifu nav noteikts mērķis vides jomā.

6.1.   Saderība ar 1998. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm

| (160) | Izņēmuma kārtā darbības atbalstu var piešķirt reģionos, kas saņem atbalstu un kam ir tiesības to saņemt saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu. Sardīnijas reģionam bija tiesības uz šādu atbalstu līdz 2006. gada beigām. Tāpēc Komisijai ir izskatījusi, vai šajā laikposmā 2004. un 2005. gada tarifus varēja atļaut saskaņā ar 1998. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm. |
| --- | --- |

(160)

Izņēmuma kārtā darbības atbalstu var piešķirt reģionos, kas saņem atbalstu un kam ir tiesības to saņemt saskaņā ar LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu. Sardīnijas reģionam bija tiesības uz šādu atbalstu līdz 2006. gada beigām. Tāpēc Komisijai ir izskatījusi, vai šajā laikposmā 2004. un 2005. gada tarifus varēja atļaut saskaņā ar 1998. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm.

| (161) | Saskaņā ar minēto pamatnostādņu 4.15. punktu izņēmuma kārtā darbības atbalstu var piešķirt, ja i) to pamato šā atbalsta devums reģiona attīstībai un tā veids un ja ii) tā daudzums ir proporcionāls trūkumiem, ko ar šo atbalstu paredzēts mazināt. Dalībvalsts pienākums ir norādīt visus trūkumus un novērtēt to nozīmi. Saskaņā ar pamatnostādņu 4.17. punktu darbības atbalstam ir jānosaka konkrēts termiņš un atbalsts pakāpeniski jāsamazina. |
| --- | --- |

(161)

Saskaņā ar minēto pamatnostādņu 4.15. punktu izņēmuma kārtā darbības atbalstu var piešķirt, ja i) to pamato šā atbalsta devums reģiona attīstībai un tā veids un ja ii) tā daudzums ir proporcionāls trūkumiem, ko ar šo atbalstu paredzēts mazināt. Dalībvalsts pienākums ir norādīt visus trūkumus un novērtēt to nozīmi. Saskaņā ar pamatnostādņu 4.17. punktu darbības atbalstam ir jānosaka konkrēts termiņš un atbalsts pakāpeniski jāsamazina.

| (162) | Saskaņā ar pamatnostādņu 2. punktu: “Atsevišķs ad hoc atbalsta maksājums vienam uzņēmumam vai vienai darbības jomai piešķirts atbalsts var būtiski ietekmēt konkurenci attiecīgajā tirgū, bet tā ietekme uz reģiona attīstību var būt pārāk niecīga . . Tādēļ minētās atkāpes [no atbalsta vispārējā aizlieguma] parasti piešķir tikai daudznozaru atbalsta programmām, kas attiecīgajā reģionā ir pieejamas visiem attiecīgās nozares uzņēmumiem.” Elektroenerģijas tarifs, kas selektīvā kārtā piešķirts dažiem atsevišķiem uzņēmumiem konkrētās nozarēs noteikti nav saderīgs ar reģionālā atbalsta būtību, kurš ir jāpiešķir vairākās nozarēs. Tomēr, tā kā nav pilnībā aizliegts piešķirt ad hoc reģionālo atbalstu, Komisija izskatīja, vai pastāv ārkārtas apstākļi, kas būtu pamatā tarifa piešķiršanai. |
| --- | --- |

(162)

Saskaņā ar pamatnostādņu 2. punktu: “Atsevišķs ad hoc atbalsta maksājums vienam uzņēmumam vai vienai darbības jomai piešķirts atbalsts var būtiski ietekmēt konkurenci attiecīgajā tirgū, bet tā ietekme uz reģiona attīstību var būt pārāk niecīga . . Tādēļ minētās atkāpes [no atbalsta vispārējā aizlieguma] parasti piešķir tikai daudznozaru atbalsta programmām, kas attiecīgajā reģionā ir pieejamas visiem attiecīgās nozares uzņēmumiem.” Elektroenerģijas tarifs, kas selektīvā kārtā piešķirts dažiem atsevišķiem uzņēmumiem konkrētās nozarēs noteikti nav saderīgs ar reģionālā atbalsta būtību, kurš ir jāpiešķir vairākās nozarēs. Tomēr, tā kā nav pilnībā aizliegts piešķirt ad hoc reģionālo atbalstu, Komisija izskatīja, vai pastāv ārkārtas apstākļi, kas būtu pamatā tarifa piešķiršanai.

| (163) | Komisija izskatīja jo īpaši Sardīnijas elektroenerģijas tirgus nepilnības, kā dokumentējusi Itālija un atbalsta saņēmēji, lai novērtētu, vai šīs nepilnības varētu būt reģionāli trūkumi. |
| --- | --- |

(163)

Komisija izskatīja jo īpaši Sardīnijas elektroenerģijas tirgus nepilnības, kā dokumentējusi Itālija un atbalsta saņēmēji, lai novērtētu, vai šīs nepilnības varētu būt reģionāli trūkumi.

6.1.1.   Sardīnijas elektroenerģijas tirgus Itālijas kontekstā

| (164) | Itālijas elektroenerģijas tirgus kopumā ir ļoti piesātināts, lai gan ziemeļu daļā mazāk. Dominējošais operators visā teritorijā ir bijušais monopoluzņēmums ENEL, izņemot Sardīniju, kurā tas kopā ar E.ON veido duopolu. ENEL ir būtiska ietekme tirgū, un saistībā ar šo ietekmi Itālijas konkurences iestāde ir vairākkārt konstatējusi pārkāpumus. Itālijā elektroenerģijas cenas kopumā ir augstas, jo ražošanas sortimentu lielākoties veido fosilais kurināmais (jo īpaši gāze), nav kodolpotenciāla un pastāv noslogotība starpsavienojumos ar pārējo Eiropas teritoriju. |
| --- | --- |

(164)

Itālijas elektroenerģijas tirgus kopumā ir ļoti piesātināts, lai gan ziemeļu daļā mazāk. Dominējošais operators visā teritorijā ir bijušais monopoluzņēmums ENEL, izņemot Sardīniju, kurā tas kopā ar E.ON veido duopolu. ENEL ir būtiska ietekme tirgū, un saistībā ar šo ietekmi Itālijas konkurences iestāde ir vairākkārt konstatējusi pārkāpumus. Itālijā elektroenerģijas cenas kopumā ir augstas, jo ražošanas sortimentu lielākoties veido fosilais kurināmais (jo īpaši gāze), nav kodolpotenciāla un pastāv noslogotība starpsavienojumos ar pārējo Eiropas teritoriju.

| (165) | Sardīnijā, kas veido 4,1 % no Itālijā uzstādītās jaudas (60), elektroenerģiju ražo galvenokārt termoelektrostacijās, izmantojot fosilo kurināmo (ogles, mazutu un pārstrādes produktus). Salai nav infrastruktūras dabasgāzes sadalei. |
| --- | --- |

(165)

Sardīnijā, kas veido 4,1 % no Itālijā uzstādītās jaudas (60), elektroenerģiju ražo galvenokārt termoelektrostacijās, izmantojot fosilo kurināmo (ogles, mazutu un pārstrādes produktus). Salai nav infrastruktūras dabasgāzes sadalei.

| (166) | Sardīnijā ir ražošanas pārpalikums, jo īpaši augstu izmaksu segmentā (stacijas, kuras darbina ar mazutu), par ko atbildīgi ir tā arī nekad nerealizētie valdības plāni salā koncentrēt Itālijas smago rūpniecību. Tas izraisīja pārāk lielus ENEL ieguldījumus elektroenerģijas ražošanas stacijās. Papildus tam, ka minētās stacijas strukturāli ir dārgākas, tās ātri noveco tehniskā ziņā. Šajā lēmumā ietvertajā laikposmā elektroenerģijas eksports no Sardīnijas uz Itālijas kontinentālo daļu bija ierobežots pārāk noslogotā starpsavienojuma nelielās jaudas dēļ (61). |
| --- | --- |

(166)

Sardīnijā ir ražošanas pārpalikums, jo īpaši augstu izmaksu segmentā (stacijas, kuras darbina ar mazutu), par ko atbildīgi ir tā arī nekad nerealizētie valdības plāni salā koncentrēt Itālijas smago rūpniecību. Tas izraisīja pārāk lielus ENEL ieguldījumus elektroenerģijas ražošanas stacijās. Papildus tam, ka minētās stacijas strukturāli ir dārgākas, tās ātri noveco tehniskā ziņā. Šajā lēmumā ietvertajā laikposmā elektroenerģijas eksports no Sardīnijas uz Itālijas kontinentālo daļu bija ierobežots pārāk noslogotā starpsavienojuma nelielās jaudas dēļ (61).

| (167) | Diviem elektroapgādes uzņēmumiem – ENEL un E.ON – kopā ir tirgus daļa 95 % apmērā no visas elektroapgādes Sardīnijā (aptuveni 58 % – E.ON un 42 % – ENEL). Saskaņā ar elektroenerģijas nozares apsekojumu (62) konkurences jomā Sardīniju var klasificēt kā kolektīvi dominējošu duopolu. Tirgus ir piesātināts, lai gan tas nav vispiesātinātākais Itālijā (63). Ņemot vērā E.ON un ENEL kontroli praktiski pār visām vidējas slodzes iekārtām un maksimumslodzes iekārtām, tie nosaka cenu vairumam diennakts stundu. Tomēr šķiet, ka situācija Sardīnijā nav tik kritiska kā Dienviditālijā, kur ENEL nosaka cenu visām diennakts stundām (64). |
| --- | --- |

(167)

Diviem elektroapgādes uzņēmumiem – ENEL un E.ON – kopā ir tirgus daļa 95 % apmērā no visas elektroapgādes Sardīnijā (aptuveni 58 % – E.ON un 42 % – ENEL). Saskaņā ar elektroenerģijas nozares apsekojumu (62) konkurences jomā Sardīniju var klasificēt kā kolektīvi dominējošu duopolu. Tirgus ir piesātināts, lai gan tas nav vispiesātinātākais Itālijā (63). Ņemot vērā E.ON un ENEL kontroli praktiski pār visām vidējas slodzes iekārtām un maksimumslodzes iekārtām, tie nosaka cenu vairumam diennakts stundu. Tomēr šķiet, ka situācija Sardīnijā nav tik kritiska kā Dienviditālijā, kur ENEL nosaka cenu visām diennakts stundām (64).

| (168) | Itālijā elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenas ir vienas no augstākajām Eiropā (65), un cenas Sardīnijā ir vienas no augstākajām Itālijā. Vidējā cena valstī 2007. gadā bija 70,99 euro par MWh, turpretim Sardīnijā vidējā vietējā cena bija 75,00 euro par MWh salīdzinājumā ar 80 euro par MWh 2006. gadā (66). Sardīnijā vietējā vidējā cena turpināja pieaugt 2008. un 2009. gadā. Sardīnijā 2009. gada pirmajā pusē pastāvīgi bija augstāka cena nekā vidējā cena valstī (Sardīnijā vidējā cena bija 106,60 euro par MWh salīdzinājumā ar vidējo cenu valstī, kas bija 60,50 euro par MWh). |
| --- | --- |

(168)

Itālijā elektroenerģijas vairumtirdzniecības cenas ir vienas no augstākajām Eiropā (65), un cenas Sardīnijā ir vienas no augstākajām Itālijā. Vidējā cena valstī 2007. gadā bija 70,99 euro par MWh, turpretim Sardīnijā vidējā vietējā cena bija 75,00 euro par MWh salīdzinājumā ar 80 euro par MWh 2006. gadā (66). Sardīnijā vietējā vidējā cena turpināja pieaugt 2008. un 2009. gadā. Sardīnijā 2009. gada pirmajā pusē pastāvīgi bija augstāka cena nekā vidējā cena valstī (Sardīnijā vidējā cena bija 106,60 euro par MWh salīdzinājumā ar vidējo cenu valstī, kas bija 60,50 euro par MWh).

| (169) | Sardīnijas tarifu atbalsta saņēmēju 2004./2005. gadā samaksātās cenas, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem, bija no 60 līdz 65 euro par MWh. Nav bijis iespējams salīdzināt šīs cenas ar cenām, kas reģistrētas Itālijas kontinentālajā daļā, jo Komisijas rīcībā nav attiecīgo datu (un Itālija apgalvo, ka tā tos nespēj sniegt, – skatiet 92. apsvērumu iepriekš). Tomēr, pamatojoties uz iepriekš izklāstīto cenu tendenču analīzi, kas var lielā mērā atspoguļot ar divpusējiem līgumiem saistīto cenu tendences, šķiet, ir iespējams pieņemt, ka šajā lēmumā ietvertajā laikposmā energoietilpīgi uzņēmumi Sardīnijā maksāja augstāku cenu nekā uzņēmumi Itālijas kontinentālajā daļā. |
| --- | --- |

(169)

Sardīnijas tarifu atbalsta saņēmēju 2004./2005. gadā samaksātās cenas, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem, bija no 60 līdz 65 euro par MWh. Nav bijis iespējams salīdzināt šīs cenas ar cenām, kas reģistrētas Itālijas kontinentālajā daļā, jo Komisijas rīcībā nav attiecīgo datu (un Itālija apgalvo, ka tā tos nespēj sniegt, – skatiet 92. apsvērumu iepriekš). Tomēr, pamatojoties uz iepriekš izklāstīto cenu tendenču analīzi, kas var lielā mērā atspoguļot ar divpusējiem līgumiem saistīto cenu tendences, šķiet, ir iespējams pieņemt, ka šajā lēmumā ietvertajā laikposmā energoietilpīgi uzņēmumi Sardīnijā maksāja augstāku cenu nekā uzņēmumi Itālijas kontinentālajā daļā.

| (170) | Visbeidzot, Sardīnijas elektroenerģijas tirgū ir virkne problēmu, tai skaitā augstas cenas, liela piesātinātības pakāpe tirgū, dominējošo operatoru ietekme tirgū, ražošanas jaudas pārpalikums augstu izmaksu segmentā, novecojušo ražošanas staciju relatīva neefektivitāte, piekļuves trūkums dabasgāzes infrastruktūrai un nepietiekami starpsavienojumi. Šīs problēmas droši vien izraisīs augstākas elektroenerģijas cenas galalietotājiem, starp tiem arī energoietilpīgiem lietotājiem. |
| --- | --- |

(170)

Visbeidzot, Sardīnijas elektroenerģijas tirgū ir virkne problēmu, tai skaitā augstas cenas, liela piesātinātības pakāpe tirgū, dominējošo operatoru ietekme tirgū, ražošanas jaudas pārpalikums augstu izmaksu segmentā, novecojušo ražošanas staciju relatīva neefektivitāte, piekļuves trūkums dabasgāzes infrastruktūrai un nepietiekami starpsavienojumi. Šīs problēmas droši vien izraisīs augstākas elektroenerģijas cenas galalietotājiem, starp tiem arī energoietilpīgiem lietotājiem.

6.1.2.   Reģionālie trūkumi

| (171) | Pirmais risināmais jautājums ir par to, vai šādu problēmu rezultātā rodas reģionālie trūkumi, t. i., vai tās būtiski ietekmē Sardīnijas ekonomikas attīstību. Lietā C 34/02 Komisija neatzina, ka enerģijas starpsavienojumu nepietiekamība veidotu trūkumus (67). Lai arī ir tiesa, ka MVU mazākā mērā nekā lieli energoietilpīgi uzņēmumi izjūt paaugstināto elektroenerģijas cenu ietekmi, tomēr atsevišķas nozares intereses nav automātiski piemērojamas reģiona interesēm. Komisija uzskata, ka Itālija nav pietiekamā mērā pierādījusi to, ka situācija Sardīnijas elektroenerģijas tirgū rada reģionālus trūkumus. |
| --- | --- |

(171)

Pirmais risināmais jautājums ir par to, vai šādu problēmu rezultātā rodas reģionālie trūkumi, t. i., vai tās būtiski ietekmē Sardīnijas ekonomikas attīstību. Lietā C 34/02 Komisija neatzina, ka enerģijas starpsavienojumu nepietiekamība veidotu trūkumus (67). Lai arī ir tiesa, ka MVU mazākā mērā nekā lieli energoietilpīgi uzņēmumi izjūt paaugstināto elektroenerģijas cenu ietekmi, tomēr atsevišķas nozares intereses nav automātiski piemērojamas reģiona interesēm. Komisija uzskata, ka Itālija nav pietiekamā mērā pierādījusi to, ka situācija Sardīnijas elektroenerģijas tirgū rada reģionālus trūkumus.

| (172) | Arī pieņemot, ka patiešām pastāv reģionāli trūkumi, jebkurā gadījumā tiem jāatbilst reģionālā atbalsta pamatnostādņu kritērijiem. Tādēļ Komisija ir izvērtējusi, vai ir atbilstība šiem kritērijiem. |
| --- | --- |

(172)

Arī pieņemot, ka patiešām pastāv reģionāli trūkumi, jebkurā gadījumā tiem jāatbilst reģionālā atbalsta pamatnostādņu kritērijiem. Tādēļ Komisija ir izvērtējusi, vai ir atbilstība šiem kritērijiem.

6.1.3.   Reģionālās attīstības veicināšana

| (173) | Atbalstam ilglaicīgi jāsekmē reģionālā attīstība un jābūt samērīgam ar trūkumiem, kurus tas cenšas mazināt. Darbības atbalstu reģionā, kas to saņem, nevar pamatot ar sarežģījumiem, ar kuriem saskaras viena nozare, bet ir jāparāda, ka tas ilglaicīgi sekmē reģionālo attīstību. Konkrētajā gadījumā tas ir maz ticams. Arī pieņemot, ka dažu rūpnieciskās ražošanas rūpnīcu uzturēšana salā veicinātu nodarbinātību un ražošanas saglabāšanu, šāda ietekme nebūtu ilgstoša. Ja augstās elektroenerģijas cenas Sardīnijā ir strukturāla problēma, kā apgalvo Itālija, energoietilpīgo nozaru sarežģījumi atjaunotos, tiklīdz tarifi tiktu atcelti. |
| --- | --- |

(173)

Atbalstam ilglaicīgi jāsekmē reģionālā attīstība un jābūt samērīgam ar trūkumiem, kurus tas cenšas mazināt. Darbības atbalstu reģionā, kas to saņem, nevar pamatot ar sarežģījumiem, ar kuriem saskaras viena nozare, bet ir jāparāda, ka tas ilglaicīgi sekmē reģionālo attīstību. Konkrētajā gadījumā tas ir maz ticams. Arī pieņemot, ka dažu rūpnieciskās ražošanas rūpnīcu uzturēšana salā veicinātu nodarbinātību un ražošanas saglabāšanu, šāda ietekme nebūtu ilgstoša. Ja augstās elektroenerģijas cenas Sardīnijā ir strukturāla problēma, kā apgalvo Itālija, energoietilpīgo nozaru sarežģījumi atjaunotos, tiklīdz tarifi tiktu atcelti.

| (174) | Itālijas iestādes raksturo tarifus kā pagaidu pasākumu, kura termiņš ir paredzēts līdz tādu patlaban notiekošo infrastruktūras projektu pabeigšanai 2010. gadā, kas saistīti ar elektroenerģijas ražošanu un starpsavienojumiem (cauruļvads GALSI un jūras kabelis SAPEI) (68). Itālija argumentē, ka labāki starpsavienojumi samazinās šiem uzņēmumiem piemērotās cenas. Komisija uzskata, ka, lai gan jaunā infrastruktūra varētu samazināt cenas vai izlīdzināt atšķirības starp cenām Sardīnijā un Itālijas kontinentālajā daļā, šķiet, ir maz ticams, ka šādi projekti samazinās cenas uz pusi, lai tās pielīdzinātu līmeņiem, kādi it kā ir vajadzīgi, lai nodrošinātu šo rūpniecisko darbību rentabilitāti ilgtermiņā. |
| --- | --- |

(174)

Itālijas iestādes raksturo tarifus kā pagaidu pasākumu, kura termiņš ir paredzēts līdz tādu patlaban notiekošo infrastruktūras projektu pabeigšanai 2010. gadā, kas saistīti ar elektroenerģijas ražošanu un starpsavienojumiem (cauruļvads GALSI un jūras kabelis SAPEI) (68). Itālija argumentē, ka labāki starpsavienojumi samazinās šiem uzņēmumiem piemērotās cenas. Komisija uzskata, ka, lai gan jaunā infrastruktūra varētu samazināt cenas vai izlīdzināt atšķirības starp cenām Sardīnijā un Itālijas kontinentālajā daļā, šķiet, ir maz ticams, ka šādi projekti samazinās cenas uz pusi, lai tās pielīdzinātu līmeņiem, kādi it kā ir vajadzīgi, lai nodrošinātu šo rūpniecisko darbību rentabilitāti ilgtermiņā.

| (175) | Komisija turklāt norāda, ka valsts subsīdija, kas paredzēta, lai lieliem uzņēmumiem samazinātu elektroenerģijas izmaksas, nerosina elektroapgādes uzņēmumus samazināt cenas, lai novērstu svarīgāko klientu zaudēšanu, kā arī nenovērš izmaksu struktūru pasliktināšanos. Ar subsīdiju drīzāk piegādātājus izmantot savu ietekmi tirgū. Tādēļ, pat ja būtu tiesa, ka, ņemot vērā pārpalikumu, energoietilpīgi uzņēmumi parasti varētu saņemt konkurētspējīgu cenu, ja nebūtu elektroapgādes uzņēmumu (kuru interesēs ir saglabāt augstas cenas, kā apgalvo Itālija un atbalsta saņēmēji) ietekme tirgū, Komisija uzskata, ka preferenciālais tarifs nav piemērots instruments, lai mazinātu šādu tirgus ietekmi. |
| --- | --- |

(175)

Komisija turklāt norāda, ka valsts subsīdija, kas paredzēta, lai lieliem uzņēmumiem samazinātu elektroenerģijas izmaksas, nerosina elektroapgādes uzņēmumus samazināt cenas, lai novērstu svarīgāko klientu zaudēšanu, kā arī nenovērš izmaksu struktūru pasliktināšanos. Ar subsīdiju drīzāk piegādātājus izmantot savu ietekmi tirgū. Tādēļ, pat ja būtu tiesa, ka, ņemot vērā pārpalikumu, energoietilpīgi uzņēmumi parasti varētu saņemt konkurētspējīgu cenu, ja nebūtu elektroapgādes uzņēmumu (kuru interesēs ir saglabāt augstas cenas, kā apgalvo Itālija un atbalsta saņēmēji) ietekme tirgū, Komisija uzskata, ka preferenciālais tarifs nav piemērots instruments, lai mazinātu šādu tirgus ietekmi.

6.1.4.   Proporcionalitāte

| (176) | Tarifu saņēmējiem piešķirtā subsīdija nav aprēķināta tā, lai kompensētu reģionālas atšķirības (t. i., atšķirību starp elektroenerģijas cenām Itālijas kontinentālajā daļā un cenām Sardīnijā tās pašas kategorijas klientiem), bet drīzāk cenšas pielīdzināt Sardīnijas cenas tām, kādas maksā atbalsta saņēmēju konkurenti Eiropas Savienībā. Sardīnijas atbalsta saņēmējiem noteiktās cenas ir īpaši zemas un noteikti zemākas par cenām Itālijas kontinentālajā daļā, kas ir vienas no augstākajām cenām ES. Tādēļ tarifi nav samērīgi ar reģionālajiem trūkumiem, kurus tie it kā cenšas mazināt. |
| --- | --- |

(176)

Tarifu saņēmējiem piešķirtā subsīdija nav aprēķināta tā, lai kompensētu reģionālas atšķirības (t. i., atšķirību starp elektroenerģijas cenām Itālijas kontinentālajā daļā un cenām Sardīnijā tās pašas kategorijas klientiem), bet drīzāk cenšas pielīdzināt Sardīnijas cenas tām, kādas maksā atbalsta saņēmēju konkurenti Eiropas Savienībā. Sardīnijas atbalsta saņēmējiem noteiktās cenas ir īpaši zemas un noteikti zemākas par cenām Itālijas kontinentālajā daļā, kas ir vienas no augstākajām cenām ES. Tādēļ tarifi nav samērīgi ar reģionālajiem trūkumiem, kurus tie it kā cenšas mazināt.

| (177) | Subsīdijas summas aprēķināšanai izvēlētā metode pati par sevi liek domāt, ka pasākumam ir rūpniecības politikas mērķis, nevis reģionāls mērķis. Patiešām, Itālijā savās piezīmēs vairākkārt uzsvēra tarifu rūpniecības politikas dimensiju. |
| --- | --- |

(177)

Subsīdijas summas aprēķināšanai izvēlētā metode pati par sevi liek domāt, ka pasākumam ir rūpniecības politikas mērķis, nevis reģionāls mērķis. Patiešām, Itālijā savās piezīmēs vairākkārt uzsvēra tarifu rūpniecības politikas dimensiju.

6.1.5.   Pasākuma pakāpeniska samazināšana

| (178) | Reģionālais darbības atbalsts ir pakāpeniski jāsamazina (reģionālā atbalsta pamatnostādņu 4.17. punkts). Tā kā atjaunināšanas mehānismi 2004. un 2005. gada tarifiem ir atšķirīgi, tie ir novērtēti atsevišķi. |
| --- | --- |

(178)

Reģionālais darbības atbalsts ir pakāpeniski jāsamazina (reģionālā atbalsta pamatnostādņu 4.17. punkts). Tā kā atjaunināšanas mehānismi 2004. un 2005. gada tarifiem ir atšķirīgi, tie ir novērtēti atsevišķi.

| (179) | 2004. gada tarifus indeksē, pamatojoties uz kurināmā cenu svārstībām, un šie tarifi var tikai palielināties vai palikt nemainīgi. Kā apgalvoja Itālija, tas nodrošina, ka atbalsts tiek pakāpeniski samazināts. Komisija uzskata, ka pakāpeniskas samazināšanas prasību var uzskatīt par izpildītu tikai tad, ja kompensējošie maksājumi, kas atbilst atbalsta faktiskajam apjomam, laika gaitā noteikti samazinās. Nepietiek ar to, ka tarifam laika gaitā ir jāpalielinās, jo augstāki tarifi vienalga var nozīmēt lielāku atbalsta apjomu, ja laika gaitā galalietotājiem piemērotās cenas attiecīgajā tirgū ir paaugstinājušās straujāk par tarifu. Itālijas metode nenodrošina šādas garantijas (69). |
| --- | --- |

(179)

2004. gada tarifus indeksē, pamatojoties uz kurināmā cenu svārstībām, un šie tarifi var tikai palielināties vai palikt nemainīgi. Kā apgalvoja Itālija, tas nodrošina, ka atbalsts tiek pakāpeniski samazināts. Komisija uzskata, ka pakāpeniskas samazināšanas prasību var uzskatīt par izpildītu tikai tad, ja kompensējošie maksājumi, kas atbilst atbalsta faktiskajam apjomam, laika gaitā noteikti samazinās. Nepietiek ar to, ka tarifam laika gaitā ir jāpalielinās, jo augstāki tarifi vienalga var nozīmēt lielāku atbalsta apjomu, ja laika gaitā galalietotājiem piemērotās cenas attiecīgajā tirgū ir paaugstinājušās straujāk par tarifu. Itālijas metode nenodrošina šādas garantijas (69).

| (180) | Attiecībā uz 2005. gada tarifiem Komisija ir izvērtējusi indeksācijas mehānismu, kas ieviests ar Likuma Nr. 80/2005 11. panta 13. punktu, kā interpretējusi AEEG Lēmumā Nr. 217/05 (skatiet 33. apsvērumu). Saskaņā ar AEEG pieņemtajiem īstenošanas noteikumiem tarifu reizi gadā palielina par procentuālu daudzumu, kas atspoguļo elektroenerģijas cenu tendences ES, bet palielinājums nedrīkst pārsniegt 4 %. Itālija apgalvo, ka šis mehānisms nodrošina pasākuma pakāpenisku samazinājumu. |
| --- | --- |

(180)

Attiecībā uz 2005. gada tarifiem Komisija ir izvērtējusi indeksācijas mehānismu, kas ieviests ar Likuma Nr. 80/2005 11. panta 13. punktu, kā interpretējusi AEEG Lēmumā Nr. 217/05 (skatiet 33. apsvērumu). Saskaņā ar AEEG pieņemtajiem īstenošanas noteikumiem tarifu reizi gadā palielina par procentuālu daudzumu, kas atspoguļo elektroenerģijas cenu tendences ES, bet palielinājums nedrīkst pārsniegt 4 %. Itālija apgalvo, ka šis mehānisms nodrošina pasākuma pakāpenisku samazinājumu.

| (181) | Tomēr Komisija uzskata, ka tas, ka nominālajam tarifam ir piemērots samērā ierobežots ikgadējais palielinājums, nenozīmē, ka atbalsta neto apjoms – ko mēra ar kompensējošiem maksājumiem – laika gaitā samazināsies. |
| --- | --- |

(181)

Tomēr Komisija uzskata, ka tas, ka nominālajam tarifam ir piemērots samērā ierobežots ikgadējais palielinājums, nenozīmē, ka atbalsta neto apjoms – ko mēra ar kompensējošiem maksājumiem – laika gaitā samazināsies.

| (182) | Ja pieņem, ka cenu tendences elektroenerģijas biržās var uzskatīt par tādām, kas lielā mērā atspoguļo divpusējo līgumu cenas, kā uzskata Itālija, 2005. gada tarifi būtu pasākums, kurš pakāpeniski samazinās, ja pazeminātos vidējās ES cenas (jo tarifi nevar samazināties, tie var tikai palielināties). Visos citos gadījumos tarifi nodrošinātu pieaugošu priekšrocību (70). Tā kā kopš 2004. gada līdz vismaz 2007. gadam ES vidējās elektroenerģijas cenas strauji paaugstinājās (palielinoties vairāk nekā par 4 % gadā), 2005. gada tarifos ietvertais atbalsta elements laika gaitā būtu palielinājies. |
| --- | --- |

(182)

Ja pieņem, ka cenu tendences elektroenerģijas biržās var uzskatīt par tādām, kas lielā mērā atspoguļo divpusējo līgumu cenas, kā uzskata Itālija, 2005. gada tarifi būtu pasākums, kurš pakāpeniski samazinās, ja pazeminātos vidējās ES cenas (jo tarifi nevar samazināties, tie var tikai palielināties). Visos citos gadījumos tarifi nodrošinātu pieaugošu priekšrocību (70). Tā kā kopš 2004. gada līdz vismaz 2007. gadam ES vidējās elektroenerģijas cenas strauji paaugstinājās (palielinoties vairāk nekā par 4 % gadā), 2005. gada tarifos ietvertais atbalsta elements laika gaitā būtu palielinājies.

| (183) | Itālija arī uzskata, ka realitātē divpusēji līgumi ir mazāk pakļauti cenu pieaugumiem nekā elektroenerģijas biržu cenas un ka tādēļ 2005. gada tarifi de facto ir pasākums, kas pakāpeniski samazinās. Komisija norāda, ka novērtēšanai iesniegtā indeksācijas metode balstās uz cenu svārstībām elektroenerģijas biržās un ka Itālija nav iesniegusi datus par divpusēju līgumu cenu attīstību. Tādējādi Itālijas apgalvojums nav pietiekami pamatots. |
| --- | --- |

(183)

Itālija arī uzskata, ka realitātē divpusēji līgumi ir mazāk pakļauti cenu pieaugumiem nekā elektroenerģijas biržu cenas un ka tādēļ 2005. gada tarifi de facto ir pasākums, kas pakāpeniski samazinās. Komisija norāda, ka novērtēšanai iesniegtā indeksācijas metode balstās uz cenu svārstībām elektroenerģijas biržās un ka Itālija nav iesniegusi datus par divpusēju līgumu cenu attīstību. Tādējādi Itālijas apgalvojums nav pietiekami pamatots.

| (184) | Ierobežotā informācija, kas ir Komisijas rīcībā, patiesībā liek domāt gluži pretējo, t. i., ka divpusēju līgumu cenas Sardīnijā strauji palielinājās (skatiet, piemēram, Eurallumina apgalvojumu, ka 2005./2006. gadā tas brīvajā tirgū maksāja cenu 80 euro apmērā par MWh, sākot no 65 euro par MWh 2004. gadā). Ja tarifi tiktu īstenoti šādos apstākļos, kompensējošie maksājumi laika gaitā palielinātos. |
| --- | --- |

(184)

Ierobežotā informācija, kas ir Komisijas rīcībā, patiesībā liek domāt gluži pretējo, t. i., ka divpusēju līgumu cenas Sardīnijā strauji palielinājās (skatiet, piemēram, Eurallumina apgalvojumu, ka 2005./2006. gadā tas brīvajā tirgū maksāja cenu 80 euro apmērā par MWh, sākot no 65 euro par MWh 2004. gadā). Ja tarifi tiktu īstenoti šādos apstākļos, kompensējošie maksājumi laika gaitā palielinātos.

| (185) | Tādējādi ne 2004. gada tarifi, ne 2005. gada tarifi neatbilst pakāpeniskas samazināšanas prasībai. |
| --- | --- |

(185)

Tādējādi ne 2004. gada tarifi, ne 2005. gada tarifi neatbilst pakāpeniskas samazināšanas prasībai.

6.1.6.   Secinājumi par pasākuma kā reģionālā atbalsta saderību

| (186) | Komisija secina, ka šos tarifus nevar uzskatīt par saderīgiem ar reģionālo atbalstu saskaņā ar 1998. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm. Tā kā Sardīnija pēc 2006. gada decembra vairs nav reģions, kas saņem atbalstu saskaņā ar 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu, nav nepieciešams izskatīt atbalsta saderību, ņemot vērā reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2007.–2013. gadam. |
| --- | --- |

(186)

Komisija secina, ka šos tarifus nevar uzskatīt par saderīgiem ar reģionālo atbalstu saskaņā ar 1998. gada reģionālā atbalsta pamatnostādnēm. Tā kā Sardīnija pēc 2006. gada decembra vairs nav reģions, kas saņem atbalstu saskaņā ar 107. panta 3. punkta a) apakšpunktu, nav nepieciešams izskatīt atbalsta saderību, ņemot vērā reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2007.–2013. gadam.

| (187) | Komisija ieņēma līdzīgu negatīvu nostāju 2005. gadā attiecībā uz pasākumu, kura mērķis bija samazināt Eurallumina energoresursu izmaksas Sardīnijā. Komisija uzskatīja, ka apstrīdēto pasākumu, kas bija atbrīvojums no akcīzes nodokļa minerāleļļām, nedrīkst atļaut, pamatojoties uz reģionālā atbalsta pamatnostādnēm (71). |
| --- | --- |

(187)

Komisija ieņēma līdzīgu negatīvu nostāju 2005. gadā attiecībā uz pasākumu, kura mērķis bija samazināt Eurallumina energoresursu izmaksas Sardīnijā. Komisija uzskatīja, ka apstrīdēto pasākumu, kas bija atbrīvojums no akcīzes nodokļa minerāleļļām, nedrīkst atļaut, pamatojoties uz reģionālā atbalsta pamatnostādnēm (71).

6.2.   Citi apsvērumi, kuri attiecas uz saderību

| (188) | Itālija un attiecīgie uzņēmumi uzskata, ka shēmu mērķis ir novērst elektroenerģijas tirgu nepilnības, kuru dēļ cenas vēl nav konkurētspējīgas. Tie apgalvo, ka energoresursu cenas apdraud energoietilpīgu nozaru konkurētspēju. Atbalstam ir stimulējoša ietekme, jo pretējā gadījumā, ja atbalsts netiktu piešķirts, uzņēmumi būtu jāslēdz. |
| --- | --- |

(188)

Itālija un attiecīgie uzņēmumi uzskata, ka shēmu mērķis ir novērst elektroenerģijas tirgu nepilnības, kuru dēļ cenas vēl nav konkurētspējīgas. Tie apgalvo, ka energoresursu cenas apdraud energoietilpīgu nozaru konkurētspēju. Atbalstam ir stimulējoša ietekme, jo pretējā gadījumā, ja atbalsts netiktu piešķirts, uzņēmumi būtu jāslēdz.

| (189) | Komisija nevar pieņemt, ka darbības atbalsts dažiem rūpniecības uzņēmumiem būtu atbilstīga reakcija uz konkurences trūkumu vietējā elektroenerģijas tirgū, kas skar visus elektroenerģijas lietotājus. |
| --- | --- |

(189)

Komisija nevar pieņemt, ka darbības atbalsts dažiem rūpniecības uzņēmumiem būtu atbilstīga reakcija uz konkurences trūkumu vietējā elektroenerģijas tirgū, kas skar visus elektroenerģijas lietotājus.

| (190) | Ir arī apšaubāms, vai atbalsts ir piemērots un samērīgs veids, kā novērst uzņēmumu pārvietošanu ārpus ES. Komisijas lēmumos un Eiropas Savienības tiesu spriedumos nav tādu precedentu, kad tiktu pieņemts šāds arguments kā pamatojums valsts atbalsta piešķiršanai. Lēmumi pārvietot ražošanu kopumā vai daļēji ietilpst uzņēmuma darbības stratēģijā, un Komisija nekad nav uzskatījusi, ka šādas pārvietošanas būtu tirgus nepilnības. Terni
   (72) un Alcoa
   (73) lietā Komisija pauda bažas par līdzīgiem argumentiem, kas atbalsta pasākumus saistīja ar mērķi novērst rūpniecības pārvietošanu ārpus ES. |
| --- | --- |

(190)

Ir arī apšaubāms, vai atbalsts ir piemērots un samērīgs veids, kā novērst uzņēmumu pārvietošanu ārpus ES. Komisijas lēmumos un Eiropas Savienības tiesu spriedumos nav tādu precedentu, kad tiktu pieņemts šāds arguments kā pamatojums valsts atbalsta piešķiršanai. Lēmumi pārvietot ražošanu kopumā vai daļēji ietilpst uzņēmuma darbības stratēģijā, un Komisija nekad nav uzskatījusi, ka šādas pārvietošanas būtu tirgus nepilnības. Terni
   (72) un Alcoa
   (73) lietā Komisija pauda bažas par līdzīgiem argumentiem, kas atbalsta pasākumus saistīja ar mērķi novērst rūpniecības pārvietošanu ārpus ES.

| (191) | Jānorāda arī, ka tādu specializētu struktūru kā Augsta līmeņa darba grupas konkurētspējas, enerģētikas un vides jautājumos (74) secinājumi, kas ir citēti procedūras gaitā, neliek domāt, ka ir jāpiešķir īpašs valsts atbalsts, lai risinātu konkurētspējas problēmas, kuras radušās energoresursu augsto cenu dēļ, drīzāk ir jāaizstāv nepieciešamība nodrošināt pilnīgu atbilstību piemērojamiem noteikumiem par valsts atbalstu (75). |
| --- | --- |

(191)

Jānorāda arī, ka tādu specializētu struktūru kā Augsta līmeņa darba grupas konkurētspējas, enerģētikas un vides jautājumos (74) secinājumi, kas ir citēti procedūras gaitā, neliek domāt, ka ir jāpiešķir īpašs valsts atbalsts, lai risinātu konkurētspējas problēmas, kuras radušās energoresursu augsto cenu dēļ, drīzāk ir jāaizstāv nepieciešamība nodrošināt pilnīgu atbilstību piemērojamiem noteikumiem par valsts atbalstu (75).

| (192) | Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka apstrīdētie 2004. un 2005. gada tarifi neatbilst nevienam no atbrīvojumiem saskaņā ar LESD 107. pantu. Atbrīvojumi LESD 107. panta 2. punktā nav piemērojami, jo tas nav sociāls atbalsts, tas nav paredzēts, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, kā arī tas nav atbalsts, ko sniedz tādu tautsaimniecības problēmu novēršanai, kuras radījusi Vācijas sadalīšana. Nav piemērojami arī LESD 107. panta 3. punkta b) un d) apakšpunktā noteiktie atbrīvojumi, jo pasākums neveicina kāda projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs vai nenovērš nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā, tāpat kā neveicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu. Runājot par LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu, jāsaka, ka iepriekš 160.–187. apsvērumā veiktā analīze parāda – tarifu nevar apstiprināt kā atbalstu, kura mērķis ir veicināt ekonomikas attīstību apgabalā, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda bezdarbs. Attiecībā uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu jāsaka, ka darbības atbalsts principā neatbilst šim atbrīvojumam, kā norādīts 155.–158. apsvērumā, un Komisija nav spējusi noteikt nekādus īpašus apstākļus, kas pamatotu šāda atbalsta piešķiršanu šajā gadījumā. |
| --- | --- |

(192)

Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka apstrīdētie 2004. un 2005. gada tarifi neatbilst nevienam no atbrīvojumiem saskaņā ar LESD 107. pantu. Atbrīvojumi LESD 107. panta 2. punktā nav piemērojami, jo tas nav sociāls atbalsts, tas nav paredzēts, lai novērstu kaitējumu, ko nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi, kā arī tas nav atbalsts, ko sniedz tādu tautsaimniecības problēmu novēršanai, kuras radījusi Vācijas sadalīšana. Nav piemērojami arī LESD 107. panta 3. punkta b) un d) apakšpunktā noteiktie atbrīvojumi, jo pasākums neveicina kāda projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs vai nenovērš nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā, tāpat kā neveicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu. Runājot par LESD 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzēto atbrīvojumu, jāsaka, ka iepriekš 160.–187. apsvērumā veiktā analīze parāda – tarifu nevar apstiprināt kā atbalstu, kura mērķis ir veicināt ekonomikas attīstību apgabalā, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda bezdarbs. Attiecībā uz LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu jāsaka, ka darbības atbalsts principā neatbilst šim atbrīvojumam, kā norādīts 155.–158. apsvērumā, un Komisija nav spējusi noteikt nekādus īpašus apstākļus, kas pamatotu šāda atbalsta piešķiršanu šajā gadījumā.

| (193) | Tāpēc Komisija uzskata, ka gan 2004. gada tarifi, gan 2005. gada tarifi ir nesaderīgi ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(193)

Tāpēc Komisija uzskata, ka gan 2004. gada tarifi, gan 2005. gada tarifi ir nesaderīgi ar iekšējo tirgu.

| (194) | Pēc šāda secinājuma izdarīšanas Komisijai nav nepieciešams izskatīt jaunā atbalsta un pastāvošā nesaderīgā atbalsta iespējamo kopējo ietekmi, kā minēts 31. apsvērumā, ņemot vērā Deggendorf spriedumu. |
| --- | --- |

(194)

Pēc šāda secinājuma izdarīšanas Komisijai nav nepieciešams izskatīt jaunā atbalsta un pastāvošā nesaderīgā atbalsta iespējamo kopējo ietekmi, kā minēts 31. apsvērumā, ņemot vērā Deggendorf spriedumu.

7.   ATBALSTA ATGŪŠANA

| (195) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punktu nelikumīga, ar iekšējo tirgu nesaderīga atbalsta gadījumos ir jāatjauno efektīva konkurence, ja atbalsta atgūšana nav pretrunā kādam Kopienas tiesību aktu vispārējam principam. |
| --- | --- |

(195)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 14. panta 1. punktu nelikumīga, ar iekšējo tirgu nesaderīga atbalsta gadījumos ir jāatjauno efektīva konkurence, ja atbalsta atgūšana nav pretrunā kādam Kopienas tiesību aktu vispārējam principam.

| (196) | Šajā gadījumā ir jāatgūst tikai 2004. gada tarifi (lieta C 38/A/04), jo 2005. gada tarifi (lieta C 13/06) nav īstenoti. |
| --- | --- |

(196)

Šajā gadījumā ir jāatgūst tikai 2004. gada tarifi (lieta C 38/A/04), jo 2005. gada tarifi (lieta C 13/06) nav īstenoti.

7.1.   Tiesiskās paļāvības princips un citi vispārīgie Kopienas tiesību aktu principi, kuri var kavēt atbalsta atgūšanu

| (197) | Saskaņā ar iedibinātu judikatūru, ja atbalsts ir piešķirts, par to iepriekš nepaziņojot Komisijai saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu, atbalsta saņēmējs nevar atsaukties uz tiesiskās paļāvības principu saistībā ar atbalsta piešķiršanas likumību (76). Rūpīgs uzņēmums parasti spēj noteikt, vai ir veikta paziņošanas procedūra un vai atbalsts ir likumīgs. |
| --- | --- |

(197)

Saskaņā ar iedibinātu judikatūru, ja atbalsts ir piešķirts, par to iepriekš nepaziņojot Komisijai saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu, atbalsta saņēmējs nevar atsaukties uz tiesiskās paļāvības principu saistībā ar atbalsta piešķiršanas likumību (76). Rūpīgs uzņēmums parasti spēj noteikt, vai ir veikta paziņošanas procedūra un vai atbalsts ir likumīgs.

| (198) | Tomēr nevar izslēgt iespēju, ka nelikumīga atbalsta saņēmējs atsaucas uz ārkārtas apstākļiem, kuru dēļ tas varēja pamatoti uzskatīt, ka atbalsts ir likumīgs, un līdz ar to iebilst pret atbalsta atgriešanu (77). |
| --- | --- |

(198)

Tomēr nevar izslēgt iespēju, ka nelikumīga atbalsta saņēmējs atsaucas uz ārkārtas apstākļiem, kuru dēļ tas varēja pamatoti uzskatīt, ka atbalsts ir likumīgs, un līdz ar to iebilst pret atbalsta atgriešanu (77).

| (199) | Atbalsta saņēmēji, kas ieguva 2004. gada tarifus, nav iesnieguši piezīmes šajā saistībā, un Komisija nav arī konstatējusi ārkārtas apstākļus, kuri būtu varējuši novest pie tā, ka saņēmēji paļaujas uz tiesiskās paļāvības principu. Jo īpaši saistībā ar 1996. gada Alumix lēmumu nevarēja būt nekādas paļāvības attiecībā uz to, ka tarifi nav valsts atbalsts. Kā norādīts 2004. gada lēmumā par procedūras sākšanu (skatiet 37. apsvērumu), tarifs, kas bija pamatā apstrīdētajiem 2004. gada tarifiem, nebija sākotnējais Alumix pasākums, par kuru Komisija 1996. gadā konstatēja, ka tas nav valsts atbalsts, bet gan bija pilnīgi jauns pasākums, kas bija būtiski izmainīts (it sevišķi saistībā ar tā finansēšanas mehānismiem) (78) un ar Itālijas iestāžu pagarinātu laikposmu. Šajā situācijā rūpīgam atbalsta saņēmējam bija jāpārliecinās, vai jaunais pasākums ir likumīgs. |
| --- | --- |

(199)

Atbalsta saņēmēji, kas ieguva 2004. gada tarifus, nav iesnieguši piezīmes šajā saistībā, un Komisija nav arī konstatējusi ārkārtas apstākļus, kuri būtu varējuši novest pie tā, ka saņēmēji paļaujas uz tiesiskās paļāvības principu. Jo īpaši saistībā ar 1996. gada Alumix lēmumu nevarēja būt nekādas paļāvības attiecībā uz to, ka tarifi nav valsts atbalsts. Kā norādīts 2004. gada lēmumā par procedūras sākšanu (skatiet 37. apsvērumu), tarifs, kas bija pamatā apstrīdētajiem 2004. gada tarifiem, nebija sākotnējais Alumix pasākums, par kuru Komisija 1996. gadā konstatēja, ka tas nav valsts atbalsts, bet gan bija pilnīgi jauns pasākums, kas bija būtiski izmainīts (it sevišķi saistībā ar tā finansēšanas mehānismiem) (78) un ar Itālijas iestāžu pagarinātu laikposmu. Šajā situācijā rūpīgam atbalsta saņēmējam bija jāpārliecinās, vai jaunais pasākums ir likumīgs.

| (200) | Turklāt Komisija uzskata, ka atbalsta atgūšana nepārkāptu nevienu citu Kopienas tiesību aktu vispārīgo principu. |
| --- | --- |

(200)

Turklāt Komisija uzskata, ka atbalsta atgūšana nepārkāptu nevienu citu Kopienas tiesību aktu vispārīgo principu.

7.2.   Atgūstamo summu noteikšana

| (201) | Ir jāatgūst visas nesaderīgā atbalsta summas, ko saņēmuši Portovesme, ILA un Eurallumina saskaņā ar 2004. gada dekrēta 1. pantu, pieskaitot šīm summām procentus, saskaņā ar V nodaļu Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (79). |
| --- | --- |

(201)

Ir jāatgūst visas nesaderīgā atbalsta summas, ko saņēmuši Portovesme, ILA un Eurallumina saskaņā ar 2004. gada dekrēta 1. pantu, pieskaitot šīm summām procentus, saskaņā ar V nodaļu Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulā (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (79).

| (202) | Atbalsta atgūšanas mērķis ir atjaunot konkurētspējas pozīciju, kurā saņēmējs atradās pirms nesaderīgā atbalsta piešķiršanas, likvidējot neatbilstīgu priekšrocību, ko nodrošinājis šis atbalsts. Konkrētajā gadījumā piešķirtā priekšrocība atbilst starpībai starp preferenciālo tarifu un elektroenerģijas cenām, kas atbalsta saņēmējiem būtu jāmaksā tirgū, ja nepastāvētu apstrīdētie tarifi. |
| --- | --- |

(202)

Atbalsta atgūšanas mērķis ir atjaunot konkurētspējas pozīciju, kurā saņēmējs atradās pirms nesaderīgā atbalsta piešķiršanas, likvidējot neatbilstīgu priekšrocību, ko nodrošinājis šis atbalsts. Konkrētajā gadījumā piešķirtā priekšrocība atbilst starpībai starp preferenciālo tarifu un elektroenerģijas cenām, kas atbalsta saņēmējiem būtu jāmaksā tirgū, ja nepastāvētu apstrīdētie tarifi.

| (203) | Tarifu ieviešanas laikā visi attiecīgie uzņēmumi iegādājās elektroenerģiju, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem. Valsts iejaucās, lai subsidētu līgumos noteikto cenu, veicot kompensējošus maksājumus. Tādēļ atgūstamās summas atbilst kompensējošiem maksājumiem, ko saņēmuši atbalsta saņēmēji attiecīgajā laikposmā (skatiet 30. apsvērumu). |
| --- | --- |

(203)

Tarifu ieviešanas laikā visi attiecīgie uzņēmumi iegādājās elektroenerģiju, pamatojoties uz divpusējiem līgumiem. Valsts iejaucās, lai subsidētu līgumos noteikto cenu, veicot kompensējošus maksājumus. Tādēļ atgūstamās summas atbilst kompensējošiem maksājumiem, ko saņēmuši atbalsta saņēmēji attiecīgajā laikposmā (skatiet 30. apsvērumu).

8.   SECINĀJUMS

Komisija secina, ka gan 2004. gada tarifi, gan 2005. gada tarifi ir darbības atbalsts, kam nav piemērojams neviens no vispārējā valsts atbalsta aizlieguma atbrīvojumiem saskaņā ar EK līgumu, tādēļ šis atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

2004. gada tarifu gadījumā, kurus nelikumīgi īstenoja, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, ir jāatceļ visi neizmaksātā atbalsta maksājumi, savukārt jau izmaksātais atbalsts ir jāatgūst. Atgūstamās summas atbilst visu kompensējošo maksājumu kopsummai, ko Izlīdzināšanas fonds izmaksājis Portovesme, ILA un Eurallumina.

Nedrīkst īstenot 2005. gada tarifus, par kuriem Itālija pienācīgi paziņoja, kā paredzēts LESD 108. panta 3. punktā,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

1.   Valsts atbalsts, ko Itālija plāno piešķirt Portovesme Srl, Eurallumina SpA, ILA SpA un Syndial SpA saskaņā ar 11. panta 12. punktu 2005. gada 14. marta Dekrētā–likumā Nr. 35, kurš pārveidots par tiesību aktu saskaņā ar 2005. gada 14. maija Likumu Nr. 80/2005, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

2.   Tādēļ šo atbalstu nedrīkst piešķirt.

2. pants

Valsts atbalsts, ko Itālija saskaņā ar 1. pantu 2004. gada 6. februāra Ministru prezidenta dekrētā ir nelikumīgi piešķīrusi, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu, Portovesme Srl (12 845 892,82 euro apmērā), Eurallumina SpA (5 208 152,05 euro apmērā) un ILA SpA (291 120,27 euro apmērā), ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.

3. pants

1.   Itālija uzsāk 2. pantā minētā atbalsta atgūšanu no atbalsta saņēmējiem.

2.   Atgūstamās summas ietver procentus, ko skaita no dienas, kurā summas piešķīra saņēmējam, līdz faktiskajai atgūšanas dienai.

3.   Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu.

4.   Itālija atceļ visus turpmākos 2. pantā minētā atbalsta maksājumus, sākot no šā lēmuma pieņemšanas dienas.

4. pants

1.   Atbalsta atgūšana, kurš minēts 2. pantā, ir tūlītēja un efektīva.

2.   Itālija nodrošina, ka šo lēmumu īsteno četru mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas dienas.

5. pants

1.   Divu mēnešu laikā no šā lēmuma paziņošanas dienas Itālija iesniedz Komisijai šādu informāciju:

| a) | kopsumma (pamatsumma un procenti), kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja; |
| --- | --- |

a)

kopsumma (pamatsumma un procenti), kas jāatgūst no atbalsta saņēmēja;

| b) | detalizēts apraksts par jau pieņemtajiem un paredzētajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei; |
| --- | --- |

b)

detalizēts apraksts par jau pieņemtajiem un paredzētajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei;

| c) | dokumenti, kuros apliecināts, ka atbalsta saņēmējam ir pieprasīts atmaksāt piešķirto summu. |
| --- | --- |

c)

dokumenti, kuros apliecināts, ka atbalsta saņēmējam ir pieprasīts atmaksāt piešķirto summu.

2.   Itālija ziņo Komisijai par to valsts pasākumu virzību, kuri pieņemti šā lēmuma īstenošanas nolūkā, līdz dienai, kad 2. pantā minētais atbalsts atgūts pilnībā. Pēc Komisijas pieprasījuma tā nekavējoties sniedz informāciju, kas attiecas uz jau pieņemtajiem un paredzētajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei. Tā turklāt sniedz detalizētu informāciju par atbalsta un procentu summām, kas jau atgūtas no atbalsta saņēmēja.

6. pants

Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.

Briselē, 2011. gada 23. februārī

Komisijas vārdā –

priekšsēdētāja vietnieks

Joaquín ALMUNIA

---

(1)  OV C 30, 5.2.2005., 7. lpp., un OV C 145, 21.6.2006., 8. lpp.

1

(2)  OV C 30, 5.2.2005., 7. lpp.

2

(3)  Komisijas 2009. gada 19. novembra Lēmums 2010/460/EK par valsts atbalstu C 38/A/04 (ex NN 58/04) un C 36/B/06 (ex NN 38/06), ko Itālija piešķīrusi uzņēmumam Alcoa Trasformazioni (OV L 227, 28.8.2010., 62. lpp.).

3

Alcoa Trasformazioni

(4)  OV C 145, 21.6.2006., 8. lpp.

4

(5)  Uzņēmuma rūpnīcām Portoskuso un Sangavino.

5

(6)  Alumīnija oksīds ir starpizejviela, ko iegūst no boksīta, kuru izmanto alumīnija kausēšanai. Liela daļa Eurallumina produkcijas tiek izmantota Alcoa netālu esošajās kausēšanas iekārtās.

6

Eurallumina

Alcoa

(7)  Tarifu mehānisms ir aprakstīts 73. pantā konsolidētajos noteikumos par elektroenerģijas pārvades, sadales, mērīšanas un pārdošanas pakalpojumu sniegšanu reglamentētajā laikposmā no 2004. līdz 2007. gadam (Testo integrato delle disposizioni per l’erogazione dei servizi di trasmissione, distribuzione, misura e vendita dell’energia elettrica per il periodo di regolazione 2004-2007). Šo dokumentu izstrādā un regulāri atjaunina AEEG.

7

Testo integrato delle disposizioni per l’erogazione dei servizi di trasmissione, distribuzione, misura e vendita dell’energia elettrica per il periodo di regolazione 2004-2007

AEEG

(8)  Izlīdzināšanas fonds ir valsts struktūra, ko izveidoja ar 1948. gada 26. janvāra Normatīvo dekrētu Nr. 98; tas darbojas saskaņā ar AEEG norādēm un cita starpā risina jautājumu par finanšu plūsmām, kas saistītas ar preferenciālajiem elektroenerģijas tarifiem (nodevu iekasēšana un maksājumi galīgajiem saņēmējiem).

8

AEEG

(9)  Atbalsta saņēmēji varēja arī izbeigt savus spēkā esošos piegādes līgumus un vērsties tieši pie vienīgā pircēja (Acquirente unico), kas ir valstij piederoša struktūra, kura ir atbildīga par to patērētāju pieprasījuma apvienošanu, kas vēlas savas piegādes saņemt no šā pircēja, un kura šo patērētāju vārdā iegādājas elektroenerģiju elektroenerģijas vairumtirdzniecības tirgū par labāko iespējamo cenu. Ja kompensējošo maksājumu saņēmējs izlēma izstāties no šīs sistēmas, valsts vienīgā pircēja cenu izmantotu kā atsauces cenu, lai aprēķinātu kompensējošos maksājumus. Šā pasākuma mērķis bija shēmas izmaksu maksimāla samazināšana plašai sabiedrībai, jo tā novērsa to, ka atbalsta saņēmēji slēgtu nelabvēlīgus piegādes līgumus paši ar saviem elektroapgādes uzņēmumiem (un tad kompensējošie maksājumi būtu lielāki). Tomēr tā bija izvēles iespēja: atbalsta saņēmējiem nebija jāvēršas pie vienīgā pircēja, lai saņemtu kompensējošos maksājumus.

9

Acquirente unico

(10)  Itālijas standarta elektroenerģijas tarifs, kas atspoguļo mehānismu elektroenerģijas izmaksu iekasēšanai no galalietotājiem, ir sadalīts tarifu komponentos. Katrs komponents paredzēts konkrētu izmaksu finansēšanai. Piemēram, komponents A2 finansē novecojušu kodolenerģijas reaktoru ekspluatācijas izbeigšanas izmaksas, savukārt komponents A3 finansē atjaunojamās enerģijas ražošanas iekārtu izmaksas. Komponents A4 finansē preferenciālo elektroenerģijas tarifu shēmas. Visiem galalietotāju rēķiniem ir šāda struktūra.

10

(11)  AEEG2004. gada 17. decembra vēstule Ražošanas darbību ministrijai. Tomēr saskaņā ar pieejamo informāciju ir zināms, ka Itālijas iestādes nav oficiāli atcēlušas 2004. gada dekrētu.

11

AEEG

(12)  Šis termins, visticamāk, jāinterpretē kā atsauce uz ES/EEZ tirgu.

12

(13)  Ar šo pantu Alcoa un Terni tarifus pagarināja līdz 2010. gadam.

13

Alcoa

Terni

(14)  Lietas atsauces numurs ir R.G. Nr. 2317/2005.

14

(15)  It sevišķi Normatīvo dekrētu Nr. 79/1999, ar ko īstenoja Eiropas Parlamenta un Padomes 1996. gada 19. decembra Direktīvu 96/92/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu (OV L 27, 30.1.1997., 20. lpp.).

15

(16)  Komisijas 2005. gada 7. decembra Lēmums C/2005/4436/06 un 2007. gada 7. februāra Lēmums C/2007/286/3.

16

(17)  Komisijas 2004. gada 16. novembra Lēmums C(2004) 4329 (OV C 30, 5.2.2005., 7. lpp.).

17

(18)  OV C 288, 1.10.1996., 4. lpp.

18

(19)  OV C 74, 10.3.1998., 9. lpp., 4.15.– 4.17. punkts, ar grozījumiem (OV C 258, 9.9.2000., 5. lpp.).

19

(20)  OV L 283, 31.10.2003., 51. lpp.

20

(21)  It sevišķi Itālijas iestādes argumentēja, ka cenas energoietilpīgiem lietotājiem tika noteiktas divpusējās sarunās, tādēļ nav valsts sektora ziņā. Tas nozīmēja, ka iestādes nespēja uzrādīt atbalsta saņēmēju un to konkurentu samaksātās elektroenerģijas cenas citos Itālijas reģionos.

21

(22)  OV C 54, 4.3.2006., 13. lpp.

22

(23)  Lieta C 80/01 (alumīnija oksīda lieta, Komisijas Lēmums 2006/323/EK). Lieta attiecās uz atbrīvojumu no akcīzes nodokļa minerāleļļām, kuras izmanto alumīnija ražošanai Sardīnijā, Gardanē (Francija) un Šenonas reģionā (Īrija).

23

(24)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-355/95 Textilwerke Deggendorf/Komisija (1997), Recueil, I-2549. lpp.

24

Textilwerke Deggendorf

Recueil

(25)  Skatiet šā lēmuma 9. apsvērumu.

25

(26)  Alumīnija rūda, alumīnija oksīda ražošanas izejviela.

26

(27)  Šā lēmuma sagatavošanas laikā Eurallumina jau vairāk nekā gadu vairs neveic ražošanas darbības, un darba ņēmēji saņem cassa integrazione atlaišanas pabalstu.

27

Eurallumina

cassa integrazione

(28)  Dokuments COM(2004) 863, galīgā redakcija.

28

(29)  Lieta C-379/98 (2001), Recueil, I-2099. lpp.

29

Recueil

(30)  Itālija bija prognozējusi, ka šo infrastruktūru izbūve tiks pabeigta 2007. gadā. Saistībā ar lietu C 13/06 un lietu C 36/B/2006 Itālija pārcēla paredzēto datumu uz 2010. gadu. Šā lēmuma pieņemšanas laikā gāzes cauruļvads GALSI nav izbūvēts (to ir paredzēts nodot ekspluatācijā 2014. gadā) un SAPEI kabelis darbojas tikai daļēji.

30

GALSI

SAPEI

(31)  Augsta līmeņa darba grupas konkurētspējas, enerģētikas un vides jautājumos pirmais ziņojums “Veicinot integrētu pieeju konkurētspējas, enerģētikas un vides politikas virzieniem” (Contributing to an Integrated Approach on Competitiveness, Energy and Environment Policies) http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm. Augsta līmeņa darba grupa bija forums, kurā piedalījās Komisijas pārstāvji un uzņēmējdarbības vadītāji.

31

Contributing to an Integrated Approach on Competitiveness, Energy and Environment Policies

(32)  Šo augsto rezerves līmeni (80 % no maksimālās elektroenerģijas, ko izmanto tīkls) noteica ar 2000. gada 7. augusta Ministru prezidenta dekrētu.

32

(33)  Šādu vērtību ieguva, preferenciālajai cenai apmēram 26 euro par MWh apmērā pieskaitot kompensējošo maksājumu 37 euro par MWh.

33

(34)  Skatiet, piemēram, holandiešu dārzkopju lietu, Komisijas 1985. gada 13. februāra Lēmums 85/215/EEK par dabasgāzes preferenciālo tarifu piešķiršanu holandiešu dārzkopjiem (OV L 97, 4.4.1985., 49. lpp.). Šajā lietā Komisija, lai noskaidrotu, vai pastāv priekšrocības attiecībā uz konkrētām gāzes cenām, izskatīja faktiskos tirgus apstākļus un piemēroja tirgus ekonomikas dalībnieka pārbaudi.

34

(35)  Skatiet, piemēram, Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā C-372/97 Itālija/Komisija (2004), Recueil, I-3679. lpp., 67. punkts.

35

Recueil,

(36)  Pirmo liberalizācijas direktīvu – Direktīvu 96/92/EK – Itālijā īstenoja ar Dekrētu Nr. 79/1999 (skatiet 15. zemsvītras piezīmi).

36

(37)  Lieta T-332/06 Alcoa Trasformazioni (2009), Krājums, II-29. lpp. (pārsūdzība tiek izskatīta).

37

Alcoa Trasformazioni

(38)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-241/94 Francija/Komisija (1996), Recueil, I-4551. lpp., 34. punkts.

38

Recueil

(39)  Skatiet, piemēram, iepriekš 58. punktā citēto Preussen-Elektra.

39

Preussen-Elektra

(40)  Skatiet, piemēram, Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā C-482/99 Francija/Komisija (Stardust Marine) (2002), Recueil, I-4397. lpp., 24. punkts.

40

Stardust Marine

Recueil,

(41)  Skatiet Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā 78/76 Steinike & Weinlig (1977), Recueil 595, un lietā 47/69 French textiles (1970), Recueil 487.

41

Steinike & Weinlig

Recueil

French textiles

Recueil

(42)  Sk. 29. zemsvītras piezīmi.

42

(43)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-345/02 Pearle un citi (2004), Recueil, I-7139. lpp.

43

Pearle

Recueil

(44)  Pirmās instances tiesas spriedums lietā T-136/05 Earl Salvat/Komisija (2007), Krājums, II-4063. lpp., 137.–165. punkts.

44

Earl Salvat

(45)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā 57/86 Grieķija/Komisija (1988), Recueil, 2855. lpp., 12. punkts; Preussen-Elektra, citēts iepriekš; Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-126/01 Gemo (2003), Recueil, I-13769. lpp., 23. punkts.

45

Recueil

Preussen-Elektra

Gemo

Recueil

(46)  Spriedums Stardust Marine lietā, kas minēts iepriekš; spriedums Pearle lietā, kas minēts iepriekš; spriedums Earl Salvat lietā, kas minēts iepriekš.

46

Stardust Marine

Pearle

Earl Salvat

(47)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-206/06 Essent Netwerk Noord pret Aluminium Delfzijl (2008), Krājums, I-5497. lpp., 69. un 70. punkts.

47

Essent Netwerk Noord

Aluminium Delfzijl

(48)  Komisijas 2004. gada 1. decembra Lēmums C(2004) 4333, lieta Nr. N 490/2000 Itālija – balasta izmaksas elektroenerģijas nozarē.

48

(49)  Spriedums lietā T-25/07 Iride (2009), Krājums, II-245. lpp., 39. punkts.

49

Iride

(50)  Lieta Iride, kas minēta iepriekš, 28. punkts.

50

Iride

(51)  Skatiet Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā 303/88 Itālija/Komisija (1988), Recueil, 1433. lpp., un spriedumu lietā 47/69 Francija/Komisija (1970), Recueil, 4393. lpp.; skatiet arī Pirmās instances tiesas spriedumu lietā T-351/02 Deutsche Bahn/Komisija (2006), Krājums, II-1047. lpp.

51

Recueil

Recueil

Deutsche Bahn

(52)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā 102/87 Francija/Komisija (1988), Recueil, 4067. lpp., 19. punkts, un spriedums lietā C-305/89 Itālija/Komisija (1991), Recueil, I-1603. lpp., 26. punkts.

52

Recueil

Recueil

(53)  Portovesme pieder starptautiskam uzņēmumam Glencore. Eurallumina pieder Krievijas uzņēmumam Rusal.

53

Portovesme

Glencore

Eurallumina

Rusal

(54)  Skatiet, piemēram, Komisijas lēmumus par procedūras uzsākšanu attiecībā uz regulētiem elektroenerģijas tarifiem Francijā (lieta C 17/07, Komisijas 2007. gada 13. jūnija Lēmums C/2007/2392 (OV C 164, 18.7.2007., 9. lpp.) un Spānijā (lieta C 3/07, Komisijas 2007. gada 24. janvāra Lēmums C/2007/123/3 (OV C 43, 27.2.2007., 9. lpp.).

54

(55)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-301/87 Francija/Komisija (1990), Recueil, I-307. lpp., 32. un 33. punkts, Pirmās instances tiesas spriedums lietā T-214/95 Vlaams Gewest/Komisija (1998), Recueil, II-717. lpp., 67. punkts, un apvienotās lietas T-298/97, T-312/97, T-313/97, T-315/97, T-600/97–607/97, T-1/98, T-3/98–T-6/98 un T-23/98 Alzetta un citi/Komisija (2000), Recueil, II-2319. lpp., 79. punkts.

55

Recueil

Vlaams Gewes

Recueil

Alzetta

Recueil,

(56)  Skatiet, piemēram, Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā 730/79 Philip Morris/Komisija (1980), Recueil, 2671. lpp., 11. punkts, un spriedumu apvienotajās lietās C-393/04 un C-41/05 Air Liquide Industries pret Ville de Seraing un Province de Liège (2006), Krājums, I-5293. lpp.

56

Philip Morris

Recueil,

Air Liquide Industries

Ville de Seraing

Province de Liège

(57)  OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp. Regulas 1. panta b) apakšpunkta v) punkta otrais teikums ir šāds: “Ja daži pasākumi kļūst par atbalstu tādēļ, ka Kopienas tiesību akti nosaka kādas darbības liberalizāciju, tad pēc datuma, kas noteikts liberalizācijai, šādus pasākumus neuzskata par pastāvošu atbalstu.”

57

(58)  (1990), Recueil, I-3891. lpp.; skatiet arī lietu C-301/87 Francija/Komisija (1990), Recueil, I-307. lpp., 50. punkts.

58

Recueil

Recueil

(59)  OV C 37, 3.2.2001., 3. lpp., un OV C 82, 1.4.2008., 1. lpp.

59

(60)  Avots: Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale, 2005. gada maijs.

60

Indagine conoscitiva sullo stato della liberalizzazione dei settori dell’energia elettrica e del gas naturale

(61)  Sardīnija bija savienota ar Itālijas kontinentālo daļu, izmantojot 270 MWh starpsavienojumu (SACOI). 2009. gadā sāka darboties jaunā starpsavienojuma kabeļa SAPEI pirmā daļa.

61

SACOI

SAPEI

(62)  Komisijas paziņojums – Eiropas gāzes un elektroenerģijas nozares apsekojums saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 17. pantu (galīgais ziņojums), SEC(2006) 1724, COM(2006) 851, galīgā redakcija.

62

(63)  Indekss HHI Sardīnijā svārstās no 3 000 līdz 3 500. Tomēr dienvidu daļā HHI ir augstāks.

63

HHI

HHI

(64)  Sardīnijā E.ON var noteikt cenu 67 % no visām diennakts stundām, ENEL – 29 % diennakts stundu. Ja ņem vērā arī blakus esošās zonas, ENEL nosaka cenu makrozonā Macrosud-Sardegna attiecībā uz 63 % diennakts stundu. Savukārt MacroSud reģionā ENEL nosaka cenu 100 % diennakts stundu.

64

E.ON

ENEL

ENEL

Macrosud-Sardegna

MacroSud

ENEL

(65)  Piemēram, 2007. gadā Itālijā vidējā vairumtirdzniecības cena (ko noteica pastāvīgi pieejamajai elektroenerģijai nākamās dienas tirgū), kas reģistrēta IPEX (Itālijas Elektroenerģijas birža) bija 70,99 euro par MWh salīdzinājumā ar 37,97 euro Vācijas biržā EEX un 40,78 euro Francijas biržā Powernext.

65

IPEX

EEX

Powernext

(66)  AEEG 2008. gada ziņojums, kura pamatā ir Elektroenerģijas tirgus pārvaldītāja (GME) iesniegtie dati.

66

AEEG

GME

(67)  Komisijas 2002. gada 16. oktobra Lēmums C(2002) 3715: “Sardīnijas reģions. Pasākumi enerģijas izmaksu samazināšanai maziem un vidējiem uzņēmumiem” (OV C 132, 4.6.2002., 6. lpp.).

67

(68)  Lēmuma izstrādes laikā (2010. gada decembrī) SAPEI kabelis darbojas daļēji, savukārt cauruļvadu GALSI nav paredzēts sākt izmantot ātrāk kā 2014. gadā.

68

SAPEI

GALSI

(69)  Jāatzīmē, ka tirgus cenu svārstības nav saistītas tikai ar kurināmā cenu svārstībām. Citi faktori var palielināt tirgus cenas: Sardīnijas konkrētajā gadījumā tie var būt vēsturisko operatoru ietekme tirgū, nelīdzsvarotība starp piegādi un pieprasījumu vai starpsavienojumu problēmas. Itālijas metode nenodrošina, ka laika gaitā atbalsta faktiskais apjoms samazināsies vai saglabāsies stabils.

69

(70)  It sevišķi, pat ja vidējās ES cenas pieaugtu mazāk nekā par 4 %, tarifa absolūtā priekšrocība joprojām palielinātos. Piemēram, ja preferenciālā cena būtu 30 euro par MWh un vidējā elektroenerģijas cena Eiropā būtu 60 euro par MWh (kompensējošais maksājums: 30 euro), vidējās ES cenas 3 % pieaugums (tai paaugstinoties līdz 61,80 euro) novestu pie atjaunināta tarifa 30,90 euro apmērā. Jaunais kompensējošais maksājums par MWh būtu 61,80 euro – 30,90 euro = 30,90 euro, kas ir lielāks atbalsta apjoms.

70

(71)  Alumina lieta, 2005. gada 7. decembra Lēmums 2006/323/EK.

71

Alumina

(72)  Komisijas 2007. gada 20. novembra Lēmums par valsts atbalstu C 36/A/06, ko Itālija piešķīrusi ThyssenKrupp, Cementir un Nuova Terni Industrie Chimiche, 144. un 145. punkts. Šo lēmumu apstiprināja Vispārējā tiesa lietā T-53/08, 62/08, 63/08 un 64/08; pārsūdzība tiek izskatīta.

72

ThyssenKrupp

Cementir

Nuova Terni Industrie Chimiche

(73)  Lēmums, kas minēts 3. zemsvītras piezīmē, 244. punktā.

73

(74)  Sk. 31. zemsvītras piezīmi.

74

(75)  Piemēram, savā trešajā ziņojumā 2007. gada februārī Augsta līmeņa darba grupa paziņo, ka “šajā kontekstā stimulu, tai skaitā vispārīgu subsīdiju un valsts atbalstu, izmantošanu var pamatot kā politiski orientētu instrumentu. Tie var veicināt atbildīgu rīcību sociālajā un vides jomā, reģionālo kohēziju, ilgtspējīgu attīstību un kultūras daudzveidību. Tomēr tie jāizmanto tikai neapšaubāmu tirgus nepilnību gadījumā, ja ir pierādīts, ka subsīdijas ir piemērots instruments konkrēti definēta kopējo interešu mērķa sasniegšanai, un ja tās nekropļo konkurenci vai nekaitē videi . . Ir pamatoti reaģēt, ja šādas subsīdijas apdraud citus politikas mērķus, piemēram, cīņu pret klimata pārmaiņām, Lisabonas stratēģiju nodarbinātībai un izaugsmei, pareizu enerģētikas tirgu darbību vai piekļuvi izejmateriāliem, cita starpā, nesasniedzot savu sākotnējo mērķi” (http://ec.europa.eu/enterprise/policies/sustainable-business/policy-integration/high-level-group/reference-material/index_en.htm).

75

(76)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-24/95 Alcan Deutschland (1997), Recueil, I-1591. lpp., 25., 30. un 31. punkts, un apvienotajās lietās C-183/02 P un C-187/02 Demesa un Territorio Histórico de Álava/Komisija (2004), Krājums, I-10609. lpp., 45. punkts.

76

Alcan Deutschland

Recueil

Demesa

Territorio Histórico de Álava

(77)  Eiropas Kopienu Tiesas spriedums lietā C-5/89 Vācija/Komisija (1990), Recueil, I-3437. lpp., 16. punkts.

77

Recueil

(78)  Sākotnējo Alumix tarifu tieši piešķīra valstij piederošs elektroapgādes uzņēmums ENEL, par kuru atzina, ka tas rīkojās kā saprātīgs tirgus operators, pārdodot elektroenerģiju par Alumix cenu, savukārt 2004. gada tarifu subsidēja valsts, izmantojot ieņēmumus no parafiskālas nodevas.

78

Alumix

ENEL

Alumix

(79)  OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.

79

---

| 24.11.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 309/23 |
| --- | --- | --- | --- |

24.11.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 309/23

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2011. gada 24. maijs)

par valsts atbalstu C 88/97, ko Francijas Republika piešķīrusi Crédit Mutuel

(izziņots ar dokumenta numuru C(2011) 3436)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2011/747/ES)

EIROPAS KOMISIJA,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,

ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,

pēc aicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt savas piezīmes saskaņā ar iepriekšminēto pantu (1) un ņemot vērā šīs piezīmes,

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

| (1) | Francijas Banku asociācija (Association française des banques, turpmāk tekstā – “AFB”), Tautas banku darba devēju federācija (Chambre syndicale des banques populaires) un banka Crédit Agricole1991. gada 25. janvārī iesniedza sūdzību, kurā bija apgalvots, ka Francija ir sniegusi valsts atbalstu Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(1)

Francijas Banku asociācija (Association française des banques, turpmāk tekstā – “AFB”), Tautas banku darba devēju federācija (Chambre syndicale des banques populaires) un banka Crédit Agricole1991. gada 25. janvārī iesniedza sūdzību, kurā bija apgalvots, ka Francija ir sniegusi valsts atbalstu Crédit Mutuel.

| (2) | Pirmo reizi informāciju par Livret bleu Komisija pieprasīja 1991. gada 27. maijā. |
| --- | --- |

(2)

Pirmo reizi informāciju par Livret bleu Komisija pieprasīja 1991. gada 27. maijā.

| (3) | Komisija 1998. gada 6. februāra vēstulē informēja Francijas iestādes par savu lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā (tagad LESD 108. panta 2. punkts) paredzēto procedūru par iespējamiem atbalsta pasākumiem, kas ietverti Livret bleu krājnoguldījumu mehānismā (2). |
| --- | --- |

(3)

Komisija 1998. gada 6. februāra vēstulē informēja Francijas iestādes par savu lēmumu sākt EK līguma 88. panta 2. punktā (tagad LESD 108. panta 2. punkts) paredzēto procedūru par iespējamiem atbalsta pasākumiem, kas ietverti Livret bleu krājnoguldījumu mehānismā (2).

| (4) | Francijas iestādes 1998. gada 8. aprīlī atbildēja uz Komisijas jautājumiem, kas bija iekļauti tās lēmumā par procedūras sākšanu. |
| --- | --- |

(4)

Francijas iestādes 1998. gada 8. aprīlī atbildēja uz Komisijas jautājumiem, kas bija iekļauti tās lēmumā par procedūras sākšanu.

| (5) | Crédit Mutuel1998. gada 18. jūnijā nosūtīja Komisijai vēstuli, kurā izklāstīja argumentus, lai atspēkotu lēmumā par procedūras sākšanu minēto pasākumu kvalifikāciju kā valsts atbalstu, kā arī ar Livret bleu saistīto izmaksu uzskaites dokumentāciju. Vairākas ieinteresētās personas arī nosūtīja savas piezīmes Komisijai (sk. 3. un 4. iedaļas 48.–59. apsvērumu), kura tās nosūtīja Francijas iestādēm 1998. gada 3. septembrī. |
| --- | --- |

(5)

Crédit Mutuel1998. gada 18. jūnijā nosūtīja Komisijai vēstuli, kurā izklāstīja argumentus, lai atspēkotu lēmumā par procedūras sākšanu minēto pasākumu kvalifikāciju kā valsts atbalstu, kā arī ar Livret bleu saistīto izmaksu uzskaites dokumentāciju. Vairākas ieinteresētās personas arī nosūtīja savas piezīmes Komisijai (sk. 3. un 4. iedaļas 48.–59. apsvērumu), kura tās nosūtīja Francijas iestādēm 1998. gada 3. septembrī.

| (6) | Sūdzības iesniedzēji 1999. gada 29. oktobra, 2000. gada 16. maija, 2000. gada 16. oktobra un 2001. gada 19. janvāra vēstulēs iesniedza Komisijai četrus papildu iesniegumus, kurus Komisija nosūtīja Francijas iestādēm 2000. gada 21. februārī un 2000. gada 3. novembrī. |
| --- | --- |

(6)

Sūdzības iesniedzēji 1999. gada 29. oktobra, 2000. gada 16. maija, 2000. gada 16. oktobra un 2001. gada 19. janvāra vēstulēs iesniedza Komisijai četrus papildu iesniegumus, kurus Komisija nosūtīja Francijas iestādēm 2000. gada 21. februārī un 2000. gada 3. novembrī.

| (7) | Komisija 2001. gada 5. februārī nosūtīja Francijas iestādēm dokumentus, ko tā bija saņēmusi no AFB. |
| --- | --- |

(7)

Komisija 2001. gada 5. februārī nosūtīja Francijas iestādēm dokumentus, ko tā bija saņēmusi no AFB.

| (8) | Pēc Komisijas lūguma no 1998. gada novembra līdz 1999. gada decembrim konsultants (3) (turpmāk tekstā – “Komisijas konsultants”) veica Livret bleu izmaksu uzskaites revīziju. Konsultanta ziņojums tika iesniegts izskatīšanai Francijas iestādēm un Crédit Mutuel2000. gada 10. janvārī. Saistībā ar šo ziņojumu 2000. gada 7. februārī notika tehniskā sanāksme, kurā piedalījās Komisija dienesti, kuriem palīdzēja Komisijas konsultants, Francijas iestādes un Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(8)

Pēc Komisijas lūguma no 1998. gada novembra līdz 1999. gada decembrim konsultants (3) (turpmāk tekstā – “Komisijas konsultants”) veica Livret bleu izmaksu uzskaites revīziju. Konsultanta ziņojums tika iesniegts izskatīšanai Francijas iestādēm un Crédit Mutuel2000. gada 10. janvārī. Saistībā ar šo ziņojumu 2000. gada 7. februārī notika tehniskā sanāksme, kurā piedalījās Komisija dienesti, kuriem palīdzēja Komisijas konsultants, Francijas iestādes un Crédit Mutuel.

| (9) | 1999. gada 14. septembra vēstulē Komisijas dienesti pieprasīja Francijas iestādēm norādīt vispārējas nozīmes uzdevumus, kurus pilda Crédit Mutuel. 2000. gada 21. februārī, 2000. gada 3. novembrī un 2001. gada 5. februārī Komisijas dienesti piezīmju izteikšanai nosūtīja Francijas iestādēm dažādus dokumentus (4), kurus pievienošanai lietā iesniedza sūdzības iesniedzēji, attiecībā uz Livret bleu iespējamo “zemākas cenas ietekmi” (sk. 7.2.3. apakšiedaļas 110.–118. apsvērumu). Francijas iestādes savas piezīmes iesniedza 2001. gada 1. februārī. |
| --- | --- |

(9)

1999. gada 14. septembra vēstulē Komisijas dienesti pieprasīja Francijas iestādēm norādīt vispārējas nozīmes uzdevumus, kurus pilda Crédit Mutuel. 2000. gada 21. februārī, 2000. gada 3. novembrī un 2001. gada 5. februārī Komisijas dienesti piezīmju izteikšanai nosūtīja Francijas iestādēm dažādus dokumentus (4), kurus pievienošanai lietā iesniedza sūdzības iesniedzēji, attiecībā uz Livret bleu iespējamo “zemākas cenas ietekmi” (sk. 7.2.3. apakšiedaļas 110.–118. apsvērumu). Francijas iestādes savas piezīmes iesniedza 2001. gada 1. februārī.

| (10) | Komisija 2000. gada 11. aprīlī saņēma sūdzību no Eiropas Banku federācijas (EBF) par Francijas valsts atbalstu Crédit Mutuel, piešķirot ekskluzīvas Livret bleu izplatīšanas tiesības. |
| --- | --- |

(10)

Komisija 2000. gada 11. aprīlī saņēma sūdzību no Eiropas Banku federācijas (EBF) par Francijas valsts atbalstu Crédit Mutuel, piešķirot ekskluzīvas Livret bleu izplatīšanas tiesības.

| (11) | 2000. gada maijā Confédération nationale du Crédit Mutuel pilnvaroja revīzijas uzņēmumu Arthur Andersen uzdevumam, kas ietvēra Crédit Mutuel izmaksu uzskaites metodoloģijas pārskatīšanu un Livret bleu peļņas vai zaudējumu aprēķina sagatavošanu. Šis uzdevums tika pabeigts 2000. gada septembrī, iesniedzot detalizētu ziņojumu par Livret bleu peļņas vai zaudējumu aprēķinu, kurā tika novērtēts, ka Livret bleu izmaksu uzskaites rezultāts pirms nodokļiem ir FRF 498 miljonu zaudējumi. Šis secinājums tika veikts, ņemot vērā “korekcijas”. Saistībā ar šo ziņojumu 2001. gada 2. februārī notika sanāksme, kurā piedalījās Komisija un Crédit Mutuel. Pēc Komisijas izteiktajām piezīmēm Crédit Mutuel lūdza Arthur Andersen2001. gada 8. februārī nosūtīt paziņojumu, kurā būtu pamatota izmantotā metode, t. s. “IARD darbības (Crédit Mutuel vispārējās apdrošināšanas (5) darbība) pārpalikuma korekcija”, ko jo īpaši kritizēja Komisijas dienesti. |
| --- | --- |

(11)

2000. gada maijā Confédération nationale du Crédit Mutuel pilnvaroja revīzijas uzņēmumu Arthur Andersen uzdevumam, kas ietvēra Crédit Mutuel izmaksu uzskaites metodoloģijas pārskatīšanu un Livret bleu peļņas vai zaudējumu aprēķina sagatavošanu. Šis uzdevums tika pabeigts 2000. gada septembrī, iesniedzot detalizētu ziņojumu par Livret bleu peļņas vai zaudējumu aprēķinu, kurā tika novērtēts, ka Livret bleu izmaksu uzskaites rezultāts pirms nodokļiem ir FRF 498 miljonu zaudējumi. Šis secinājums tika veikts, ņemot vērā “korekcijas”. Saistībā ar šo ziņojumu 2001. gada 2. februārī notika sanāksme, kurā piedalījās Komisija un Crédit Mutuel. Pēc Komisijas izteiktajām piezīmēm Crédit Mutuel lūdza Arthur Andersen2001. gada 8. februārī nosūtīt paziņojumu, kurā būtu pamatota izmantotā metode, t. s. “IARD darbības (Crédit Mutuel vispārējās apdrošināšanas (5) darbība) pārpalikuma korekcija”, ko jo īpaši kritizēja Komisijas dienesti.

| (12) | Komisija 2001. gada aprīlī lūdza savu konsultantu identificēt atšķirības starp viņa un Arthur Andersen ziņojumiem un noteikt izmaiņas datos vai metodoloģijā, kas attiecīgā gadījumā varētu būt iekļautas tā iepriekšējā ziņojumā. Jauns Komisijas konsultanta gala ziņojums tika iesniegts 2001. gada 23. jūlijā. Tajā Livret bleu izmaksu uzskaites rezultāts bija novērtēts kā FRF 1,074 miljardu (EUR 163,7 miljonu) nekapitalizēta uzkrātā peļņa. Šis ziņojums tajā pašā dienā tika nosūtīts Francijas iestādēm. 2001. gada 26. jūlija sanāksmē, kurā piedalījās Komisija, Francijas iestādes, Crédit Mutuel un Arthur Andersen, Crédit Mutuel un Arthur Andersen izteica savus iebildumus attiecībā uz Komisijas konsultanta galīgajiem secinājumiem. Arthur Andersen neatkāpās no saviem iepriekšējiem secinājumiem, kas tika izteikti 2001 gada 13. septembra dokumentā, kurš tika nosūtīts kā Francijas iestāžu 2001. gada 15. septembra paziņojuma pielikums. Francijas iestādes 2001. gada 26. oktobrī nosūtīja Komisijai jaunu paziņojumu ar Livret bleu juridisko analīzi attiecībā uz Kopienas konkurences tiesībām, kā arī 2002. gada 7. janvārī paziņojumu par sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu, taču tajā, nesniedzot jaunu informāciju, bija minēti skaitliskie dati, ko bija jau iesniegusi Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(12)

Komisija 2001. gada aprīlī lūdza savu konsultantu identificēt atšķirības starp viņa un Arthur Andersen ziņojumiem un noteikt izmaiņas datos vai metodoloģijā, kas attiecīgā gadījumā varētu būt iekļautas tā iepriekšējā ziņojumā. Jauns Komisijas konsultanta gala ziņojums tika iesniegts 2001. gada 23. jūlijā. Tajā Livret bleu izmaksu uzskaites rezultāts bija novērtēts kā FRF 1,074 miljardu (EUR 163,7 miljonu) nekapitalizēta uzkrātā peļņa. Šis ziņojums tajā pašā dienā tika nosūtīts Francijas iestādēm. 2001. gada 26. jūlija sanāksmē, kurā piedalījās Komisija, Francijas iestādes, Crédit Mutuel un Arthur Andersen, Crédit Mutuel un Arthur Andersen izteica savus iebildumus attiecībā uz Komisijas konsultanta galīgajiem secinājumiem. Arthur Andersen neatkāpās no saviem iepriekšējiem secinājumiem, kas tika izteikti 2001 gada 13. septembra dokumentā, kurš tika nosūtīts kā Francijas iestāžu 2001. gada 15. septembra paziņojuma pielikums. Francijas iestādes 2001. gada 26. oktobrī nosūtīja Komisijai jaunu paziņojumu ar Livret bleu juridisko analīzi attiecībā uz Kopienas konkurences tiesībām, kā arī 2002. gada 7. janvārī paziņojumu par sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu, taču tajā, nesniedzot jaunu informāciju, bija minēti skaitliskie dati, ko bija jau iesniegusi Crédit Mutuel.

| (13) | Paziņojumā, ko Francijas iestādes 2001. gada 26. oktobrī nosūtīja Komisijai, bija paskaidrots, kāpēc Francijas iestādes uzskata, ka i) Livret bleu sistēma nav uzskatāma par valsts atbalstu, ii) pieņemot, ka Komisija turpina to kvalificēt kā valsts atbalstu, to var attiecināt tikai uz pastāvošu atbalstu un iii) jebkurā gadījumā tas būtu tāds atbalsts, kas uzskatāms par saderīgu. |
| --- | --- |

(13)

Paziņojumā, ko Francijas iestādes 2001. gada 26. oktobrī nosūtīja Komisijai, bija paskaidrots, kāpēc Francijas iestādes uzskata, ka i) Livret bleu sistēma nav uzskatāma par valsts atbalstu, ii) pieņemot, ka Komisija turpina to kvalificēt kā valsts atbalstu, to var attiecināt tikai uz pastāvošu atbalstu un iii) jebkurā gadījumā tas būtu tāds atbalsts, kas uzskatāms par saderīgu.

| (14) | Ar 2002. gada 15. janvāra lēmumu (6) (turpmāk tekstā – “atceltais lēmums”) Komisija valsts atbalstu, ko Francijas Republikas piešķīrusi Crédit Mutuel, atzina par nesaderīgu ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(14)

Ar 2002. gada 15. janvāra lēmumu (6) (turpmāk tekstā – “atceltais lēmums”) Komisija valsts atbalstu, ko Francijas Republikas piešķīrusi Crédit Mutuel, atzina par nesaderīgu ar iekšējo tirgu.

| (15) | 2002. gada 15. janvāra lēmums tika atcelts ar Pirmās instances tiesas 2005. gada 18. janvāra spriedumu (7). |
| --- | --- |

(15)

2002. gada 15. janvāra lēmums tika atcelts ar Pirmās instances tiesas 2005. gada 18. janvāra spriedumu (7).

| (16) | Komisija neiesniedza apelācijas sūdzību par Pirmās instances tiesas spriedumu. Saskaņā ar LESD 266. panta 1. punktu Komisijai ir jāveic vajadzīgie pasākumi, kas saistīti ar pieņemtā sprieduma izpildi. Valsts atbalsta jomā tas nozīmē, ka pēc lēmuma atcelšanas procedūra tiek veikta no jauna, sākot no formālās izmeklēšanas posma. |
| --- | --- |

(16)

Komisija neiesniedza apelācijas sūdzību par Pirmās instances tiesas spriedumu. Saskaņā ar LESD 266. panta 1. punktu Komisijai ir jāveic vajadzīgie pasākumi, kas saistīti ar pieņemtā sprieduma izpildi. Valsts atbalsta jomā tas nozīmē, ka pēc lēmuma atcelšanas procedūra tiek veikta no jauna, sākot no formālās izmeklēšanas posma.

| (17) | Komisija ar 2006. gada 7. jūnija lēmumu (8) (turpmāk tekstā – “lēmums par procedūras pagarināšanu”) pagarināja formālās izmeklēšanas procedūru un precizēja iespējamā valsts atbalsta novērtējuma priekšmetu. |
| --- | --- |

(17)

Komisija ar 2006. gada 7. jūnija lēmumu (8) (turpmāk tekstā – “lēmums par procedūras pagarināšanu”) pagarināja formālās izmeklēšanas procedūru un precizēja iespējamā valsts atbalsta novērtējuma priekšmetu.

| (18) | Francija nosūtīja Komisijai savas piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras pagarināšanu ar 2006. gada 1. septembra un 2006. gada 7. septembra vēstulēm. |
| --- | --- |

(18)

Francija nosūtīja Komisijai savas piezīmes attiecībā uz lēmumu par procedūras pagarināšanu ar 2006. gada 1. septembra un 2006. gada 7. septembra vēstulēm.

| (19) | 2006. gada 19. septembrī Eiropas Komisija saņēma sūdzību no “Association des Victimes du Crédit Mutuel”. |
| --- | --- |

(19)

2006. gada 19. septembrī Eiropas Komisija saņēma sūdzību no “Association des Victimes du Crédit Mutuel”.

| (20) | Komisija saņēma Crédit Mutuel piezīmes, kas tika iesniegtas 2006. gada 13. oktobra vēstulē. |
| --- | --- |

(20)

Komisija saņēma Crédit Mutuel piezīmes, kas tika iesniegtas 2006. gada 13. oktobra vēstulē.

| (21) | Komisija nosūtīja Francijas iestādēm Crédit Mutuel piezīmes 2006. gada 31. oktobra vēstulē. |
| --- | --- |

(21)

Komisija nosūtīja Francijas iestādēm Crédit Mutuel piezīmes 2006. gada 31. oktobra vēstulē.

| (22) | Pēc Komisijas 2006. gada 22. septembra un 2006. gada 28. novembra lūgumiem iesniegt papildu informāciju Francija iesniedza papildu piezīmes 2006. gada 8. novembra un 2007. gada 28. februāra vēstulēs. |
| --- | --- |

(22)

Pēc Komisijas 2006. gada 22. septembra un 2006. gada 28. novembra lūgumiem iesniegt papildu informāciju Francija iesniedza papildu piezīmes 2006. gada 8. novembra un 2007. gada 28. februāra vēstulēs.

| (23) | Komisija 2006. gada 19. decembrī tikās ar Francijas iestādēm un 2007. gada 15. janvārī ar Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(23)

Komisija 2006. gada 19. decembrī tikās ar Francijas iestādēm un 2007. gada 15. janvārī ar Crédit Mutuel.

| (24) | 2007. gada 10. maijā Komisija pieņēma lēmumu atbilstīgi EK līguma 86. panta 3. punktam (tagad LESD 106. panta 3. punkts) saistībā ar EK līguma 43. un 49. pantu (tagad LESD 49. un 56. pants), saskaņā ar kuru Francijai būtu jāatceļ īpašās tiesības (9), kas bija piešķirtas Crédit Mutuel, Caisses d’Épargne un Banque Populaire, izplatīt Livret bleu (Crédit Mutuel gadījumā) un Livret A (Caisses d’Épargne un La Poste gadījumā) (10). |
| --- | --- |

(24)

2007. gada 10. maijā Komisija pieņēma lēmumu atbilstīgi EK līguma 86. panta 3. punktam (tagad LESD 106. panta 3. punkts) saistībā ar EK līguma 43. un 49. pantu (tagad LESD 49. un 56. pants), saskaņā ar kuru Francijai būtu jāatceļ īpašās tiesības (9), kas bija piešķirtas Crédit Mutuel, Caisses d’Épargne un Banque Populaire, izplatīt Livret bleu (Crédit Mutuel gadījumā) un Livret A (Caisses d’Épargne un La Poste gadījumā) (10).

| (25) | Tā kā Francija neatcēla īpašās tiesības izplatīt Livret A un Livret bleu2007. gada 10. maija lēmumā noteiktajā deviņu mēnešu termiņā, Komisija sāka EK līguma 226. pantā (tagad LESD 258. pants) paredzēto pārkāpuma procedūru, 2008. gada 5. jūnijā nosūtot Francijai brīdinājuma vēstuli par lēmuma nepildīšanu. |
| --- | --- |

(25)

Tā kā Francija neatcēla īpašās tiesības izplatīt Livret A un Livret bleu2007. gada 10. maija lēmumā noteiktajā deviņu mēnešu termiņā, Komisija sāka EK līguma 226. pantā (tagad LESD 258. pants) paredzēto pārkāpuma procedūru, 2008. gada 5. jūnijā nosūtot Francijai brīdinājuma vēstuli par lēmuma nepildīšanu.

| (26) | Komisija 2009. gada 19. septembrī lūdza Franciju iesniegt jaunu informāciju, un to Francija iesniedza 2009. gada 13. oktobrī. |
| --- | --- |

(26)

Komisija 2009. gada 19. septembrī lūdza Franciju iesniegt jaunu informāciju, un to Francija iesniedza 2009. gada 13. oktobrī.

| (27) | Komisija 2009. gada 8. oktobrī izbeidza pārkāpuma procedūru pēc tam, kad Francija, pieņemot Livret A un Livret bleu izplatīšanas brīvību (11)2009. gada 1. janvārī, bija izpildījusi savu pienākumu atcelt īpašās tiesības izplatīt šīs krājgrāmatiņas (12). |
| --- | --- |

(27)

Komisija 2009. gada 8. oktobrī izbeidza pārkāpuma procedūru pēc tam, kad Francija, pieņemot Livret A un Livret bleu izplatīšanas brīvību (11)2009. gada 1. janvārī, bija izpildījusi savu pienākumu atcelt īpašās tiesības izplatīt šīs krājgrāmatiņas (12).

| (28) | Komisija 2010. gadā elektroniskā pasta vēstulēs uzdeva Crédit Mutuel vairākus jautājumus, uz kuriem tā atbildēja arī ar elektroniskā pasta vēstulēm. |
| --- | --- |

(28)

Komisija 2010. gadā elektroniskā pasta vēstulēs uzdeva Crédit Mutuel vairākus jautājumus, uz kuriem tā atbildēja arī ar elektroniskā pasta vēstulēm.

| (29) | Ar šo lēmumu saskaņā ar 13. pantu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma 93. panta piemērošanai (13), tiek izbeigta izmeklēšanas procedūra par iespējamiem atbalsta elementiem, kas ietverti Livret bleu mehānismā. |
| --- | --- |

(29)

Ar šo lēmumu saskaņā ar 13. pantu Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma 93. panta piemērošanai (13), tiek izbeigta izmeklēšanas procedūra par iespējamiem atbalsta elementiem, kas ietverti Livret bleu mehānismā.

2.   LIVRET BLEU MEHĀNISMA APRAKSTS

2.1.   Crédit Mutuel apraksts

| (30) | Crédit Mutuel ir decentralizēta banku un apdrošināšanas grupa, ko veido filiāļu tīkls, kas aptver visu valsti; šo filiāļu statuss ir kooperatīvā sabiedrība ar mainīgu kapitālu. Crédit Mutuel darbību reglamentē 1947. gada 10. septembra likums, kurā noteikti sadarbības principi. Tā ir organizēta trīs līmeņos: vietējā, reģionālā un valsts līmenī. |
| --- | --- |

(30)

Crédit Mutuel ir decentralizēta banku un apdrošināšanas grupa, ko veido filiāļu tīkls, kas aptver visu valsti; šo filiāļu statuss ir kooperatīvā sabiedrība ar mainīgu kapitālu. Crédit Mutuel darbību reglamentē 1947. gada 10. septembra likums, kurā noteikti sadarbības principi. Tā ir organizēta trīs līmeņos: vietējā, reģionālā un valsts līmenī.

| (31) | Crédit Mutuel grupā, kura darbojas ar diviem grupas zīmoliem (Crédit Mutuel un Crédit Industriel et Commercial (turpmāk tekstā – “CIC”)), ir gandrīz 6 000 pārdošanas punktu un vairāk nekā 72 000 darbinieku. Crédit Mutuel vietējās filiāles ir apvienotas 18 reģionālās federācijās, kuras ir Crédit Mutuel valsts konfederācijas biedres, kas ir tīkla centrālā struktūra. CIC federācijā ir apvienotas sešas reģionālās bankas un specializētas filiāles gan Francijā, gan ārzemēs. |
| --- | --- |

(31)

Crédit Mutuel grupā, kura darbojas ar diviem grupas zīmoliem (Crédit Mutuel un Crédit Industriel et Commercial (turpmāk tekstā – “CIC”)), ir gandrīz 6 000 pārdošanas punktu un vairāk nekā 72 000 darbinieku. Crédit Mutuel vietējās filiāles ir apvienotas 18 reģionālās federācijās, kuras ir Crédit Mutuel valsts konfederācijas biedres, kas ir tīkla centrālā struktūra. CIC federācijā ir apvienotas sešas reģionālās bankas un specializētas filiāles gan Francijā, gan ārzemēs.

| (32) | Turklāt Crédit Mutuel grupai ir viena vadība, kas īsteno vispārējo politiku. Tā saglabā iekšēju finansiālo solidaritāti konfederācijas līmenī, kas nodrošina reģionālo federāciju likviditāti. Attiecībā uz konkurences tiesībām grupai ir viena uzņēmuma pazīmes, jo tai ir viena centrāla lēmumu pieņemšanas struktūra. |
| --- | --- |

(32)

Turklāt Crédit Mutuel grupai ir viena vadība, kas īsteno vispārējo politiku. Tā saglabā iekšēju finansiālo solidaritāti konfederācijas līmenī, kas nodrošina reģionālo federāciju likviditāti. Attiecībā uz konkurences tiesībām grupai ir viena uzņēmuma pazīmes, jo tai ir viena centrāla lēmumu pieņemšanas struktūra.

2.2.   Livret bleu apraksts

| (33) | Livret bleu bija krājnoguldījumu instruments, ko reglamentēja valsts un ko izplatīja tikai Crédit Mutuel. |
| --- | --- |

(33)

Livret bleu bija krājnoguldījumu instruments, ko reglamentēja valsts un ko izplatīja tikai Crédit Mutuel.

| (34) | Uz šo krājnoguldījumu instrumentu attiecās daļējs atbrīvojums no nodokļiem saskaņā ar 1975. gada budžeta grozījumu likumu (14). Procentu summa, kas tika izmaksāta noguldītājiem par noguldītajām summām, bija atbrīvota no nodokļiem divu trešdaļu apmērā. Valsts Livret bleu noguldītājiem noteica procentu bruto likmi tā, ka pēc nodokļa atskaitījuma (15) neto likme bija identiska Livret A likmei, kas bija pilnībā atbrīvota no nodokļa. |
| --- | --- |

(34)

Uz šo krājnoguldījumu instrumentu attiecās daļējs atbrīvojums no nodokļiem saskaņā ar 1975. gada budžeta grozījumu likumu (14). Procentu summa, kas tika izmaksāta noguldītājiem par noguldītajām summām, bija atbrīvota no nodokļiem divu trešdaļu apmērā. Valsts Livret bleu noguldītājiem noteica procentu bruto likmi tā, ka pēc nodokļa atskaitījuma (15) neto likme bija identiska Livret A likmei, kas bija pilnībā atbrīvota no nodokļa.

| (35) | Valsts Livret bleu noteica procentu likmi, kas bija augstāka par inflāciju un tika indeksēta ar naudas tirgus likmēm. Pēdējā Livret bleu procentu neto likme, pirms šī krājnoguldījumu instrumenta likvidēšanas ar 2009. gada 1. janvāra reformu (sk. 41. apsvērumu), bija 4 % (16). Maksimālā summa, ko noguldītāji varēja iemaksāt Livret bleu, bija EUR 15 300. Livret bleu līdzekļi pieauga no EUR 13 miljardiem (FRF 85 miljardiem) 1991. gadā līdz EUR 22 miljardiem 2008. gadā. |
| --- | --- |

(35)

Valsts Livret bleu noteica procentu likmi, kas bija augstāka par inflāciju un tika indeksēta ar naudas tirgus likmēm. Pēdējā Livret bleu procentu neto likme, pirms šī krājnoguldījumu instrumenta likvidēšanas ar 2009. gada 1. janvāra reformu (sk. 41. apsvērumu), bija 4 % (16). Maksimālā summa, ko noguldītāji varēja iemaksāt Livret bleu, bija EUR 15 300. Livret bleu līdzekļi pieauga no EUR 13 miljardiem (FRF 85 miljardiem) 1991. gadā līdz EUR 22 miljardiem 2008. gadā.

| (36) | Livret bleu raksturīgās iezīmes – tūlītēja naudas līdzekļu izmaksa, minimālā iemaksa EUR 15, izmaksu neesība (īpaši saistībā ar krājgrāmatiņas izveidošanu) utt. – nodrošināja augstu likviditāti. Ar Livret bleu starpniecību bija iespējams veikt arī automātiskos maksājumus Valsts kasei vai tādiem publiskiem uzņēmumiem kā EDF vai France Télécom. Tādējādi Livret bleu, kas bija individuāliem klientiem paredzēts krājnoguldījumu instruments, dažos aspektos līdzinājās norēķinu kontam. |
| --- | --- |

(36)

Livret bleu raksturīgās iezīmes – tūlītēja naudas līdzekļu izmaksa, minimālā iemaksa EUR 15, izmaksu neesība (īpaši saistībā ar krājgrāmatiņas izveidošanu) utt. – nodrošināja augstu likviditāti. Ar Livret bleu starpniecību bija iespējams veikt arī automātiskos maksājumus Valsts kasei vai tādiem publiskiem uzņēmumiem kā EDF vai France Télécom. Tādējādi Livret bleu, kas bija individuāliem klientiem paredzēts krājnoguldījumu instruments, dažos aspektos līdzinājās norēķinu kontam.

| (37) | Pienākumi saistībā ar to līdzekļu izmantošanu, kas tika piesaistīti ar Livret bleu starpniecību, tika noteikti laika gaitā. |
| --- | --- |

(37)

Pienākumi saistībā ar to līdzekļu izmantošanu, kas tika piesaistīti ar Livret bleu starpniecību, tika noteikti laika gaitā.

| (38) | Sākotnēji Crédit Mutuel pienākums bija novirzīt 50 % līdzekļu (šī daļa 1983. gadā (17) tika palielināta līdz 65 % līdzekļu un līdz 80 % no jauna piesaistītajiem līdzekļiem) t. s. “vispārējas nozīmes” aktīviem (konkrētāk, vietējo pašvaldību un citu publisko struktūru finansēšanai), bet ar atlikumu banka varēja brīvi rīkoties (turpmāk tekstā – “brīvie aktīvi”). |
| --- | --- |

(38)

Sākotnēji Crédit Mutuel pienākums bija novirzīt 50 % līdzekļu (šī daļa 1983. gadā (17) tika palielināta līdz 65 % līdzekļu un līdz 80 % no jauna piesaistītajiem līdzekļiem) t. s. “vispārējas nozīmes” aktīviem (konkrētāk, vietējo pašvaldību un citu publisko struktūru finansēšanai), bet ar atlikumu banka varēja brīvi rīkoties (turpmāk tekstā – “brīvie aktīvi”).

| (39) | Šī sistēma tika pilnībā pārveidota ar 1991. gada 27. septembra rīkojumu, (18) kad Livret bleu tika saskaņota ar Livret A sistēmu. No šī rīkojuma spēkā stāšanās brīža visi jauniegūtie līdzekļi (19) tika novirzīti Caisse des Dépôts et Consignation (turpmāk tekstā – “CDC”), kas apmaiņā kā atlīdzību piešķīra Crédit Mutuel starpniecības maksu. Šī maksa, kas sākotnēji bija noteikta 1,3 % apmērā no Livret bleu līdzekļiem, 2005. gada 1. janvārī tika samazināta līdz 1,2 % un 2005. gada 1. novembrī līdz 1,1 %. Crédit Mutuel iegūtos līdzekļus CDC galvenokārt izmantoja sociālo mājokļu finansēšanai. |
| --- | --- |

(39)

Šī sistēma tika pilnībā pārveidota ar 1991. gada 27. septembra rīkojumu, (18) kad Livret bleu tika saskaņota ar Livret A sistēmu. No šī rīkojuma spēkā stāšanās brīža visi jauniegūtie līdzekļi (19) tika novirzīti Caisse des Dépôts et Consignation (turpmāk tekstā – “CDC”), kas apmaiņā kā atlīdzību piešķīra Crédit Mutuel starpniecības maksu. Šī maksa, kas sākotnēji bija noteikta 1,3 % apmērā no Livret bleu līdzekļiem, 2005. gada 1. janvārī tika samazināta līdz 1,2 % un 2005. gada 1. novembrī līdz 1,1 %. Crédit Mutuel iegūtos līdzekļus CDC galvenokārt izmantoja sociālo mājokļu finansēšanai.

| (40) | Turklāt šī ievērojamā sistēmas reforma nozīmēja pakāpenisku esošo uzkrāto līdzekļu pārdalīšanu (20). No 1991. gada 27. septembra rīkojuma spēkā stāšanās brīža līdz 1999. gada pirmā pusgada beigām esošā “vispārējas nozīmes aktīvu” un “brīvo aktīvu” daļa tika samazināta, līdz visbeidzot visi līdzekļi tika pārskaitīti CDC.














  FRF miljardos un % | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vidējais līdzekļu apjoms gadā | 85,5 | 83 | 80,2 | 83,4 | 88,7 | 91,5 | 92,7 | 98,1 | 98,7 |
| CDC novirzītie aktīvi | 1 % | 7 % | 12 % | 24 % | 39 % | 46 % | 51 % | 69 % | 100 % |
| Vispārējas nozīmes aktīvi | 67 % | 54 % | 46 % | 35 % | 27 % | 20 % | 15 % | 10 % | 0 % |
| Brīvie aktīvi | 32 % | 39 % | 42 % | 41 % | 35 % | 34 % | 34 % | 21 % | 0 % |
| Avots: Littlejohn Fraser. |

(40)

Turklāt šī ievērojamā sistēmas reforma nozīmēja pakāpenisku esošo uzkrāto līdzekļu pārdalīšanu (20). No 1991. gada 27. septembra rīkojuma spēkā stāšanās brīža līdz 1999. gada pirmā pusgada beigām esošā “vispārējas nozīmes aktīvu” un “brīvo aktīvu” daļa tika samazināta, līdz visbeidzot visi līdzekļi tika pārskaitīti CDC.

FRF miljardos un %

1991

1992

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

Vidējais līdzekļu apjoms gadā

85,5

83

80,2

83,4

88,7

91,5

92,7

98,1

98,7

CDC novirzītie aktīvi

1 %

7 %

12 %

24 %

39 %

46 %

51 %

69 %

100 %

Vispārējas nozīmes aktīvi

67 %

54 %

46 %

35 %

27 %

20 %

15 %

10 %

0 %

Brīvie aktīvi

32 %

39 %

42 %

41 %

35 %

34 %

34 %

21 %

0 %

Avots: Littlejohn Fraser.

| (41) | 2009. gada 1. janvārī stājās spēkā Livret A un Livret bleu reforma, ar kuru visām bankām tika dota atļauja izplatīt Livret A un tika atcelts dalījums Livret A un Livret bleu. Kopš 2009. gada 1. janvāraCrédit Mutuel Livret bleu ir tā pati Livret A, kas tiek tirgota ar citu nosaukumu. Kopš šī datuma Livret bleu beidza pastāvēt, un tādējādi tika atceltas Crédit Mutuel ekskluzīvās izplatīšanas tiesības. |
| --- | --- |

(41)

2009. gada 1. janvārī stājās spēkā Livret A un Livret bleu reforma, ar kuru visām bankām tika dota atļauja izplatīt Livret A un tika atcelts dalījums Livret A un Livret bleu. Kopš 2009. gada 1. janvāraCrédit Mutuel Livret bleu ir tā pati Livret A, kas tiek tirgota ar citu nosaukumu. Kopš šī datuma Livret bleu beidza pastāvēt, un tādējādi tika atceltas Crédit Mutuel ekskluzīvās izplatīšanas tiesības.

2.3.   Procedūras sākšanas/pagarināšanas pamatojums

| (42) | Kā izklāstīts lēmumā par procedūras pagarināšanu (21), Komisija uzskatīja, ka Francija, iespējams, bija piešķīrusi atbalstu Crédit Mutuel starpniecības maksas veidā. |
| --- | --- |

(42)

Kā izklāstīts lēmumā par procedūras pagarināšanu (21), Komisija uzskatīja, ka Francija, iespējams, bija piešķīrusi atbalstu Crédit Mutuel starpniecības maksas veidā.

| (43) | No Tiesas judikatūras Altmark lietā izriet, ka kompensācijas par publisku pakalpojumu sniegšanu nav uzskatāmas par valsts atbalstu LESD 107. panta izpratnē, ja tās atbilst atsevišķiem kumulatīvajiem nosacījumiem, kas minēti 2003. gada 24. jūlija spriedumā Altmark lietā (22). |
| --- | --- |

(43)

No Tiesas judikatūras Altmark lietā izriet, ka kompensācijas par publisku pakalpojumu sniegšanu nav uzskatāmas par valsts atbalstu LESD 107. panta izpratnē, ja tās atbilst atsevišķiem kumulatīvajiem nosacījumiem, kas minēti 2003. gada 24. jūlija spriedumā Altmark lietā (22).

| (44) | Komisija savā lēmumā par procedūras pagarināšanu pauda viedokli, ka Altmark judikatūras ceturtais nosacījums nevarēja tikt izpildīts, jo valsts nepiešķīra sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu piesaistīt noguldījumus sociālo īres mājokļu finansēšanai labākajam piedāvājumam, kurš noteikts publiskā iepirkuma procedūras rezultātā, bet tieši vienojoties ar Crédit Mutuel, kas a priori nesniedz nekādu garantiju, ka Crédit Mutuel piešķirtā atlīdzība nav augstāka par atlīdzību, ko pieprasītu labi vadīts uzņēmums. Tā arī uzskatīja, ka Francijas iestādes nav pierādījušas, ka kompensācijas apmērs tika noteikts, pamatojoties uz vidēja lieluma labi vadīta uzņēmuma izmaksām banku nozarē. Lai pierādītu, ka kompensācijas apmērs tika noteikts, analizējot izmaksas, kuras rodas labi vadītam uzņēmumam Altmark judikatūras izpratnē, nepietiek ar to, ka Francijas iestādes norāda, ka Crédit Mutuel ir labi vadīts uzņēmums. |
| --- | --- |

(44)

Komisija savā lēmumā par procedūras pagarināšanu pauda viedokli, ka Altmark judikatūras ceturtais nosacījums nevarēja tikt izpildīts, jo valsts nepiešķīra sabiedrisko pakalpojumu uzdevumu piesaistīt noguldījumus sociālo īres mājokļu finansēšanai labākajam piedāvājumam, kurš noteikts publiskā iepirkuma procedūras rezultātā, bet tieši vienojoties ar Crédit Mutuel, kas a priori nesniedz nekādu garantiju, ka Crédit Mutuel piešķirtā atlīdzība nav augstāka par atlīdzību, ko pieprasītu labi vadīts uzņēmums. Tā arī uzskatīja, ka Francijas iestādes nav pierādījušas, ka kompensācijas apmērs tika noteikts, pamatojoties uz vidēja lieluma labi vadīta uzņēmuma izmaksām banku nozarē. Lai pierādītu, ka kompensācijas apmērs tika noteikts, analizējot izmaksas, kuras rodas labi vadītam uzņēmumam Altmark judikatūras izpratnē, nepietiek ar to, ka Francijas iestādes norāda, ka Crédit Mutuel ir labi vadīts uzņēmums.

| (45) | Komisija uzskata, ka starpniecības maksa bija valsts līdzekļi, kas varēja radīt selektīvu priekšrocību, kura varēja izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, par ko tai netika paziņots. Tādējādi starpniecības maksa varēja ietvert nelikumīga atbalsta elementus. |
| --- | --- |

(45)

Komisija uzskata, ka starpniecības maksa bija valsts līdzekļi, kas varēja radīt selektīvu priekšrocību, kura varēja izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm, par ko tai netika paziņots. Tādējādi starpniecības maksa varēja ietvert nelikumīga atbalsta elementus.

| (46) | Savā lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija pieļāva iespēju, ka šis pasākums nav saderīgs ar EK līguma 86. panta 2. punktu (tagad LESD 106. panta 2. punkts), un uzskatīja, ka neviena no EK līguma 87. panta 2. un 3. punktā (tagad LESD 107. panta 2. un 3. punkts) minētajām atkāpēm nešķiet piemērojama. |
| --- | --- |

(46)

Savā lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija pieļāva iespēju, ka šis pasākums nav saderīgs ar EK līguma 86. panta 2. punktu (tagad LESD 106. panta 2. punkts), un uzskatīja, ka neviena no EK līguma 87. panta 2. un 3. punktā (tagad LESD 107. panta 2. un 3. punkts) minētajām atkāpēm nešķiet piemērojama.

| (47) | Tā uzskatīja, ka, pamatojoties uz tās konsultanta veiktajiem aprēķiniem, ir iespējams, ka kompensācijas summa ir pārsniegusi summu, kas nepieciešama, lai segtu izmaksas, kuras radušās, pildot sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistības (noguldījumu piesaistīšana sociālo īres mājokļu finansēšanai), ņemot vērā saņemtos ieņēmumus par šī pakalpojumu sniegšanu, kā arī saprātīgu peļņu, kas iegūta, pildot šīs saistības. Komisija atgādināja, ka kompensācijas summā būtu jābūt ietvertām visām priekšrocībām, ko piešķīrusi valsts vai kas jebkādā citā veidā piešķirtas par valsts līdzekļiem; aprēķinot kompensāciju, tā ņēma vērā ne tikai CDC novirzīto noguldījumu piesaistīšanas neto izmaksas, bet arī vispārējas nozīmes aktīvu un brīvo aktīvu neto rezultātu (izmaksas vai peļņa). Komisijas konsultanta ziņojumā tika konstatēts, ka 1991., 1992., 1993. un 1998. gadā ir notikusi Crédit Mutuel kompensācijas pārmaksa. |
| --- | --- |

(47)

Tā uzskatīja, ka, pamatojoties uz tās konsultanta veiktajiem aprēķiniem, ir iespējams, ka kompensācijas summa ir pārsniegusi summu, kas nepieciešama, lai segtu izmaksas, kuras radušās, pildot sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistības (noguldījumu piesaistīšana sociālo īres mājokļu finansēšanai), ņemot vērā saņemtos ieņēmumus par šī pakalpojumu sniegšanu, kā arī saprātīgu peļņu, kas iegūta, pildot šīs saistības. Komisija atgādināja, ka kompensācijas summā būtu jābūt ietvertām visām priekšrocībām, ko piešķīrusi valsts vai kas jebkādā citā veidā piešķirtas par valsts līdzekļiem; aprēķinot kompensāciju, tā ņēma vērā ne tikai CDC novirzīto noguldījumu piesaistīšanas neto izmaksas, bet arī vispārējas nozīmes aktīvu un brīvo aktīvu neto rezultātu (izmaksas vai peļņa). Komisijas konsultanta ziņojumā tika konstatēts, ka 1991., 1992., 1993. un 1998. gadā ir notikusi Crédit Mutuel kompensācijas pārmaksa.

3.   SŪDZĪBAS IESNIEDZĒJU ARGUMENTI

| (48) | Sūdzības iesniedzēju argumentus Komisija izklāstīja savā 1998. gada 6. februāra lēmumā par procedūras sākšanu saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu (tagad LESD 108. panta 2. punkts). Papildu iesniegumos, kas tika saņemti pēc tam, bija minēti šādi jauni argumenti. |
| --- | --- |

(48)

Sūdzības iesniedzēju argumentus Komisija izklāstīja savā 1998. gada 6. februāra lēmumā par procedūras sākšanu saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu (tagad LESD 108. panta 2. punkts). Papildu iesniegumos, kas tika saņemti pēc tam, bija minēti šādi jauni argumenti.

| (49) | AFB paziņojumā (atjaunināts 1999. gada februārī un nosūtīts Komisijai 1999. gada oktobrī) par Livret bleu zemākas cenas ietekmi tika novērtēts, ka Livret bleu zemākas cenas ietekme radīja neto bankas ieņēmumus FRF 17 miljardu (EUR 2,6 miljardu) apmērā, pieņemot, ka Crédit Mutuel tirgus daļu pieaugumu visos tirgus segmentos laikposmā no 1986. līdz 1997. gadam nodrošināja vienīgi Livret bleu izplatīšana. |
| --- | --- |

(49)

AFB paziņojumā (atjaunināts 1999. gada februārī un nosūtīts Komisijai 1999. gada oktobrī) par Livret bleu zemākas cenas ietekmi tika novērtēts, ka Livret bleu zemākas cenas ietekme radīja neto bankas ieņēmumus FRF 17 miljardu (EUR 2,6 miljardu) apmērā, pieņemot, ka Crédit Mutuel tirgus daļu pieaugumu visos tirgus segmentos laikposmā no 1986. līdz 1997. gadam nodrošināja vienīgi Livret bleu izplatīšana.

| (50) | Pētījumā, ko veica Caisse Nationale du Crédit Agricole un kas tika nosūtīts 2000. gada maijā, bija analizētas Crédit Mutuel filiāļu skaita izmaiņas. Tajā tika konstatēts, ka kopējais pastāvīgo filiāļu skaits laikposmā no 1991. līdz 1994. gadam samazinājās un vēlāk pakāpeniski pieauga, 1998. gadā sasniedzot tādu pašu skaitu kā 1990. gadā. Filiāļu skaita izmaiņas reģionos bija dažādas: pastāvīgo un vēlāk pagaidu filiāļu skaits samazinājās reģionos, kuros Crédit Mutuel vēsturiski bija plaši pārstāvēta (Luārā, Bretaņā, Elzasā), kamēr citos reģionos filiāļu skaits pieauga. Tāpēc ir iespējams, ka Crédit Mutuel samazināja filiāļu skaitu lauku teritorijās, lai attīstītu savu filiāļu tīklu pilsētās. Šie dati šķiet pretrunā ar Crédit Mutuel apgalvojumiem, saskaņā ar kuriem tā 90. gados bija spiesta saglabāt plašu filiāļu tīklu lauku teritorijās. Tie, šķiet, arī pierāda, ka Crédit Mutuel spēj saglabāt ārkārtēji blīvu filiāļu tīklu arī pēc jebkāda veida valsts iestāžu kontroles atcelšanas. |
| --- | --- |

(50)

Pētījumā, ko veica Caisse Nationale du Crédit Agricole un kas tika nosūtīts 2000. gada maijā, bija analizētas Crédit Mutuel filiāļu skaita izmaiņas. Tajā tika konstatēts, ka kopējais pastāvīgo filiāļu skaits laikposmā no 1991. līdz 1994. gadam samazinājās un vēlāk pakāpeniski pieauga, 1998. gadā sasniedzot tādu pašu skaitu kā 1990. gadā. Filiāļu skaita izmaiņas reģionos bija dažādas: pastāvīgo un vēlāk pagaidu filiāļu skaits samazinājās reģionos, kuros Crédit Mutuel vēsturiski bija plaši pārstāvēta (Luārā, Bretaņā, Elzasā), kamēr citos reģionos filiāļu skaits pieauga. Tāpēc ir iespējams, ka Crédit Mutuel samazināja filiāļu skaitu lauku teritorijās, lai attīstītu savu filiāļu tīklu pilsētās. Šie dati šķiet pretrunā ar Crédit Mutuel apgalvojumiem, saskaņā ar kuriem tā 90. gados bija spiesta saglabāt plašu filiāļu tīklu lauku teritorijās. Tie, šķiet, arī pierāda, ka Crédit Mutuel spēj saglabāt ārkārtēji blīvu filiāļu tīklu arī pēc jebkāda veida valsts iestāžu kontroles atcelšanas.

| (51) | AFB1998. gada 4. jūnijā nosūtīja Komisijai vēstuli, kurā apstiprināja, ka atlīdzība 1,3 % apmērā no Livret bleu fondu līdzekļiem, kas novirzīti CDC, bija pārmērīga, ņemot vērā, ka Caisses d’Épargne un La Poste tajā pašā laikposmā no CDC saņēma attiecīgi 1,20 % un 1,50 % no Livret A fondiem, kas arī tika novirzīti CDC. AFB vēstulē norādīja, ka 1997. gadā tā Francijas iestādēm bija piedāvājusi nodrošināt Livret bleu noguldījumu piesaisti par atlīdzību tikai 1 % apmērā, bet valdība uz šo piedāvājumu nebija atbildējusi. AFB jo īpaši uzsvēra, ka deputāta Douyère kunga 1998. gada aprīļa ziņojumā par Caisses d’épargne modernizāciju bija norādīts, ka tipiskas Caisses d’épargne filiāles, piemēram, Burgoņas filiāles, piesaistes izmaksas ir 0,96 % no tās līdzekļiem, un nav pamata uzskatīt, ka Crédit Mutuel radušās vadības izmaksas ir augstākas. |
| --- | --- |

(51)

AFB1998. gada 4. jūnijā nosūtīja Komisijai vēstuli, kurā apstiprināja, ka atlīdzība 1,3 % apmērā no Livret bleu fondu līdzekļiem, kas novirzīti CDC, bija pārmērīga, ņemot vērā, ka Caisses d’Épargne un La Poste tajā pašā laikposmā no CDC saņēma attiecīgi 1,20 % un 1,50 % no Livret A fondiem, kas arī tika novirzīti CDC. AFB vēstulē norādīja, ka 1997. gadā tā Francijas iestādēm bija piedāvājusi nodrošināt Livret bleu noguldījumu piesaisti par atlīdzību tikai 1 % apmērā, bet valdība uz šo piedāvājumu nebija atbildējusi. AFB jo īpaši uzsvēra, ka deputāta Douyère kunga 1998. gada aprīļa ziņojumā par Caisses d’épargne modernizāciju bija norādīts, ka tipiskas Caisses d’épargne filiāles, piemēram, Burgoņas filiāles, piesaistes izmaksas ir 0,96 % no tās līdzekļiem, un nav pamata uzskatīt, ka Crédit Mutuel radušās vadības izmaksas ir augstākas.

| (52) | Glais konsultāciju biroja 2000. gada augusta ziņojumā, kas tika iesniegts pēc AFB lūguma, bija minēti statistikas dati par konkurences priekšrocību, kuru Crédit Mutuel esot saņēmusi saistībā ar ekskluzīvajām tiesībām izplatīt Livret bleu. Izpētot laikrindas, redzams, ka Livret bleu noguldījumu līdzekļi, kā arī līdzekļi no citiem noguldījumiem strauji pieauga līdz pagrieziena punktam laikposmā no 1985. līdz 1987. gadam. Mājsaimniecībām izsniegto kredītu apjoms kopš tā brīža turpina pieaugt, un Crédit Mutuel izaugsme šajā jomā joprojām ir daudz lielāka nekā tās galveno konkurentu izaugsme. Glais biroja eksperts no tā secināja, “ka tātad Livret bleu ietekme, piesaistot klientus, šķiet izdevusies, un, sākot no 80. gadu vidus, pozitīvā ietekme, šķiet, turpinās, noguldījumiem nepieaugot. Jādomā, ka, sākot no šī laikposma, klienti, kuru lojalitāte tika sākotnēji nostiprināta, ļāva īstenot Crédit Mutuel ekspansijas stratēģiju.” Konkrēti, pamatojoties uz rādītāju, kas mēra izturību pret neparedzētiem ekonomikas satricinājumiem attiecībā uz dažādiem darbības rādītājiem, un modelējot vienkāršu kredītu pieprasījuma vienādojumu, eksperts secināja, ka Crédit Mutuel darbība (galvenokārt kredītu izsniegšana) šķita nesaistīta ar banku tirgus vidējo izaugsmi; eksperts to skaidro ar faku, ka Crédit Mutuel klienti bija daudz lojālāki, piemēram, ar Livret bleu starpniecību, nekā citu banku tīklu klienti. |
| --- | --- |

(52)

Glais konsultāciju biroja 2000. gada augusta ziņojumā, kas tika iesniegts pēc AFB lūguma, bija minēti statistikas dati par konkurences priekšrocību, kuru Crédit Mutuel esot saņēmusi saistībā ar ekskluzīvajām tiesībām izplatīt Livret bleu. Izpētot laikrindas, redzams, ka Livret bleu noguldījumu līdzekļi, kā arī līdzekļi no citiem noguldījumiem strauji pieauga līdz pagrieziena punktam laikposmā no 1985. līdz 1987. gadam. Mājsaimniecībām izsniegto kredītu apjoms kopš tā brīža turpina pieaugt, un Crédit Mutuel izaugsme šajā jomā joprojām ir daudz lielāka nekā tās galveno konkurentu izaugsme. Glais biroja eksperts no tā secināja, “ka tātad Livret bleu ietekme, piesaistot klientus, šķiet izdevusies, un, sākot no 80. gadu vidus, pozitīvā ietekme, šķiet, turpinās, noguldījumiem nepieaugot. Jādomā, ka, sākot no šī laikposma, klienti, kuru lojalitāte tika sākotnēji nostiprināta, ļāva īstenot Crédit Mutuel ekspansijas stratēģiju.” Konkrēti, pamatojoties uz rādītāju, kas mēra izturību pret neparedzētiem ekonomikas satricinājumiem attiecībā uz dažādiem darbības rādītājiem, un modelējot vienkāršu kredītu pieprasījuma vienādojumu, eksperts secināja, ka Crédit Mutuel darbība (galvenokārt kredītu izsniegšana) šķita nesaistīta ar banku tirgus vidējo izaugsmi; eksperts to skaidro ar faku, ka Crédit Mutuel klienti bija daudz lojālāki, piemēram, ar Livret bleu starpniecību, nekā citu banku tīklu klienti.

| (53) | Otrajā ziņojumā (2000. gada decembris) Glais birojs piedāvāja jaunu ekonometrisko analīzi par katra banku tīkla klientu lojalitātes pakāpi. Saskaņā ar eksperta apgalvoto, tās rezultāti apstiprina pieņēmumu, saskaņā ar kuru Crédit Mutuel un Caisses d’Épargne rīcībā ir tādi līdzekļi, kas ļauj nodrošināt to klientu lojalitāti daudz labāk, nekā to dara citas bankas. Tomēr ir neiespējami noteikt, vai šādas lielākas klientu lojalitātes pamatā ir no nodokļiem atbrīvotas krājgrāmatiņas izplatīšana vai blīva filiāļu tīkla izmantošana dažādos reģionos (divi kopēji instrumenti, kas ir pieejami šiem tīkliem). |
| --- | --- |

(53)

Otrajā ziņojumā (2000. gada decembris) Glais birojs piedāvāja jaunu ekonometrisko analīzi par katra banku tīkla klientu lojalitātes pakāpi. Saskaņā ar eksperta apgalvoto, tās rezultāti apstiprina pieņēmumu, saskaņā ar kuru Crédit Mutuel un Caisses d’Épargne rīcībā ir tādi līdzekļi, kas ļauj nodrošināt to klientu lojalitāti daudz labāk, nekā to dara citas bankas. Tomēr ir neiespējami noteikt, vai šādas lielākas klientu lojalitātes pamatā ir no nodokļiem atbrīvotas krājgrāmatiņas izplatīšana vai blīva filiāļu tīkla izmantošana dažādos reģionos (divi kopēji instrumenti, kas ir pieejami šiem tīkliem).

| (54) | Saistībā ar pašreizējo procedūru Komisija saņēma arī papildu iesniegumu no sūdzības iesniedzējiem, saskaņā ar kuru Crédit Mutuel veiktā CIC iegāde 1997. gada aprīlī šīs iepriekš valsts apdrošināšanas grupai GAN piederošās bankas privatizācijas laikā bija iespējama, izmantojot atbalstu, ko tā bija saņēmusi attiecībā uz Livret bleu, kura tās noguldījumu tirgus daļu palielināja no 2 % 1969. gadā līdz aptuveni 6,9 % 1997. gadā. Saskaņā ar sūdzības iesniedzēju apgalvoto, uzņēmuma pašu kapitāls, pateicoties izskatāmajam atbalsta pasākumam, strauji pieauga no FRF 650 miljoniem (EUR 99 miljoniem) 1974. gadā līdz FRF 47,3 miljardiem (EUR 7,2 miljardiem) 1997. gadā |
| --- | --- |

(54)

Saistībā ar pašreizējo procedūru Komisija saņēma arī papildu iesniegumu no sūdzības iesniedzējiem, saskaņā ar kuru Crédit Mutuel veiktā CIC iegāde 1997. gada aprīlī šīs iepriekš valsts apdrošināšanas grupai GAN piederošās bankas privatizācijas laikā bija iespējama, izmantojot atbalstu, ko tā bija saņēmusi attiecībā uz Livret bleu, kura tās noguldījumu tirgus daļu palielināja no 2 % 1969. gadā līdz aptuveni 6,9 % 1997. gadā. Saskaņā ar sūdzības iesniedzēju apgalvoto, uzņēmuma pašu kapitāls, pateicoties izskatāmajam atbalsta pasākumam, strauji pieauga no FRF 650 miljoniem (EUR 99 miljoniem) 1974. gadā līdz FRF 47,3 miljardiem (EUR 7,2 miljardiem) 1997. gadā

| (55) | Visbeidzot, Crédit Mutuel cietušo asociācijas (“Association des Victimes du Crédit Mutuel”) 2006. gada 19. septembra sūdzība satur vienkāršu apgalvojumu, ka “publiskie krājnoguldījumi tiek novirzīti privātiem un komerciāliem mērķiem (...), kaitējot noguldītājiem un Francijas ekonomikai,” kas netika pamatots ar reāliem argumentiem vai pierādījumiem par iespējamu nelikumīgu valsts atbalstu. |
| --- | --- |

(55)

Visbeidzot, Crédit Mutuel cietušo asociācijas (“Association des Victimes du Crédit Mutuel”) 2006. gada 19. septembra sūdzība satur vienkāršu apgalvojumu, ka “publiskie krājnoguldījumi tiek novirzīti privātiem un komerciāliem mērķiem (...), kaitējot noguldītājiem un Francijas ekonomikai,” kas netika pamatots ar reāliem argumentiem vai pierādījumiem par iespējamu nelikumīgu valsts atbalstu.

4.   IEINTERESĒTO TREŠO PERSONU PIEZĪMES

| (56) | Pēc 1998. gada 6. februāra lēmuma par procedūras sākšanu publicēšanas Komisija saņēma komentārus no vairākām ieinteresētajām trešām personām. |
| --- | --- |

(56)

Pēc 1998. gada 6. februāra lēmuma par procedūras sākšanu publicēšanas Komisija saņēma komentārus no vairākām ieinteresētajām trešām personām.

| (57) | Daži no Crédit Mutuel konkurentiem norādīja uz kaitējumu, kas, viņuprāt, tiem ir nodarīts, sakarā ar ekskluzīvu tiesību izplatīt Livret bleu piešķiršanu Crédit Mutuel. Šis bankas lielākoties norādīja uz Livret bleu zemākas cenas ietekmi, kuras rezultātā tās zaudē klientus par labu Crédit Mutuel, un izteica vēlmi, lai šīs ekskluzīvās tiesības tiktu atceltas. Šādus komentārus Komisijai nosūtīja turpmāk minētās iestādes: | Banque Dupuy de Parseval, |
| --- | --- | --- |

(57)

Daži no Crédit Mutuel konkurentiem norādīja uz kaitējumu, kas, viņuprāt, tiem ir nodarīts, sakarā ar ekskluzīvu tiesību izplatīt Livret bleu piešķiršanu Crédit Mutuel. Šis bankas lielākoties norādīja uz Livret bleu zemākas cenas ietekmi, kuras rezultātā tās zaudē klientus par labu Crédit Mutuel, un izteica vēlmi, lai šīs ekskluzīvās tiesības tiktu atceltas. Šādus komentārus Komisijai nosūtīja turpmāk minētās iestādes:

Banque Dupuy de Parseval,

| | Banque Natexis, |
| --- | --- |

Banque Natexis,

| | Banque de Picardie, |
| --- | --- |

Banque de Picardie,

| | Banque Populaire de Bourgogne, |
| --- | --- |

Banque Populaire de Bourgogne,

| | Banque Populaire Bretagne Atlantique, |
| --- | --- |

Banque Populaire Bretagne Atlantique,

| | Banque Populaire du Centre, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Centre,

| | Banque Populaire Centre-Atlantique, |
| --- | --- |

Banque Populaire Centre-Atlantique,

| | Banque Populaire de Champagne, |
| --- | --- |

Banque Populaire de Champagne,

| | Banque Populaire de la Côte d’Azur, |
| --- | --- |

Banque Populaire de la Côte d’Azur,

| | Banque Populaire du Dauphiné et des Alpes du Sud, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Dauphiné et des Alpes du Sud,

| | Banque Populaire de Franche-Comté, du Maconnais et de l’Ain, |
| --- | --- |

Banque Populaire de Franche-Comté, du Maconnais et de l’Ain,

| | Banque Populaire du Haut-Rhin, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Haut-Rhin,

| | Banque Populaire de La Loire, |
| --- | --- |

Banque Populaire de La Loire,

| | Banque Populaire de Lorraine, |
| --- | --- |

Banque Populaire de Lorraine,

| | Banque Populaire de Lyon, |
| --- | --- |

Banque Populaire de Lyon,

| | Banque Populaire du Midi, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Midi,

| | Banque Populaire du Massif Central, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Massif Central,

| | Banque Populaire de l’Ouest, |
| --- | --- |

Banque Populaire de l’Ouest,

| | Banque Populaire Provençale et Corse, |
| --- | --- |

Banque Populaire Provençale et Corse,

| | Banque Populaire des Pyrénées Orientales, de l’Aude et de l’Ariège, |
| --- | --- |

Banque Populaire des Pyrénées Orientales, de l’Aude et de l’Ariège,

| | Banque Populaire du Quercy et de l’Agenais, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Quercy et de l’Agenais,

| | Banque Populaire Savoisienne, |
| --- | --- |

Banque Populaire Savoisienne,

| | Banque Populaire de la Région Économique de Strasbourg, |
| --- | --- |

Banque Populaire de la Région Économique de Strasbourg,

| | Banque Populaire du Sud-Ouest, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Sud-Ouest,

| | Banque Populaire du Tarn et de l’Aveyron, |
| --- | --- |

Banque Populaire du Tarn et de l’Aveyron,

| | B.P.ROP Banque Populaire, |
| --- | --- |

B.P.ROP Banque Populaire,

| | Banque de Savoie, |
| --- | --- |

Banque de Savoie,

| | Crédit Commercial de France, |
| --- | --- |

Crédit Commercial de France,

| | Crédit Commercial du Sud-Ouest, |
| --- | --- |

Crédit Commercial du Sud-Ouest,

| | Crédit Lyonnais, |
| --- | --- |

Crédit Lyonnais,

| | Société Générale, |
| --- | --- |

Société Générale,

| | Union des Banques à Paris. |
| --- | --- |

Union des Banques à Paris.

| (58) | Turklāt papildus 4. iedaļā izklāstītajām piezīmēm par iebildumiem attiecībā uz Crédit Mutuel Komisija saņēma piezīmes, kurās Livret bleu mehānisms bija vērtēts pozitīvi; piezīmes iesūtīja turpmāk minētās trešās personas: | Bertholet kungs, Dromas departamenta deputāts, |
| --- | --- | --- |

(58)

Turklāt papildus 4. iedaļā izklāstītajām piezīmēm par iebildumiem attiecībā uz Crédit Mutuel Komisija saņēma piezīmes, kurās Livret bleu mehānisms bija vērtēts pozitīvi; piezīmes iesūtīja turpmāk minētās trešās personas:

Bertholet kungs, Dromas departamenta deputāts,

| | Blondel kungs, Ziemeļfrancijas departamenta padomes loceklis, |
| --- | --- |

Blondel kungs, Ziemeļfrancijas departamenta padomes loceklis,

| | Cabot kungs, Tulūzas reģiona jaunatnes informācijas centra direktors, |
| --- | --- |

Cabot kungs, Tulūzas reģiona jaunatnes informācijas centra direktors,

| | Cormorèche kungs, Montuel mērs, |
| --- | --- |

Cormorèche kungs, Montuel mērs,

| | Cornelis kungs, Ziemeļfrancijas departamenta padomes loceklis, |
| --- | --- |

Cornelis kungs, Ziemeļfrancijas departamenta padomes loceklis,

| | Chavannes kungs, Angulēmas mērs, |
| --- | --- |

Chavannes kungs, Angulēmas mērs,

| | Crépeau kungs, Piejūras Šarantas departamenta deputāts, |
| --- | --- |

Crépeau kungs, Piejūras Šarantas departamenta deputāts,

| | Debavelaere kungs, Padekalē departamenta senators, |
| --- | --- |

Debavelaere kungs, Padekalē departamenta senators,

| | Decool kungs, Brouckerque mērs, |
| --- | --- |

Decool kungs, Brouckerque mērs,

| | Delevoye kungs, Padekalē departamenta senators, |
| --- | --- |

Delevoye kungs, Padekalē departamenta senators,

| | Delnatte kungs, Ziemeļfrancijas departamenta deputāts, |
| --- | --- |

Delnatte kungs, Ziemeļfrancijas departamenta deputāts,

| | Dolez kungs, Ziemeļfrancijas departamenta deputāts, |
| --- | --- |

Dolez kungs, Ziemeļfrancijas departamenta deputāts,

| | Ewald kungs, Asociācijas par tiesībām uz ekonomisku iniciatīvu (Association pour le droit à l’initiative économique) reģionālais pārstāvis, |
| --- | --- |

Ewald kungs, Asociācijas par tiesībām uz ekonomisku iniciatīvu (Association pour le droit à l’initiative économique) reģionālais pārstāvis,

| | Fronton kungs, Augšgaronnas departamenta Ģimenes asociāciju apvienība (Union départementale des associations familiales de Haute-Garonne), |
| --- | --- |

Fronton kungs, Augšgaronnas departamenta Ģimenes asociāciju apvienība (Union départementale des associations familiales de Haute-Garonne),

| | Foy kungs, Ziemeļfrancijas departamenta senators, |
| --- | --- |

Foy kungs, Ziemeļfrancijas departamenta senators,

| | Galiègue kungs, Caisse de Crédit Mutuel de Solesmes prezidents, |
| --- | --- |

Galiègue kungs, Caisse de Crédit Mutuel de Solesmes prezidents,

| | Gournay kundze, Caestre mērs, |
| --- | --- |

Gournay kundze, Caestre mērs,

| | Armelle Guinebertière kundze, Eiropas Parlamenta deputāte, |
| --- | --- |

Armelle Guinebertière kundze, Eiropas Parlamenta deputāte,

| | Hervé kungs, Rennas mērs, |
| --- | --- |

Hervé kungs, Rennas mērs,

| | Humez kungs, Padekalē departamenta Cistiskās fibrozes apkarošanas komitejas priekšsēdētājs, |
| --- | --- |

Humez kungs, Padekalē departamenta Cistiskās fibrozes apkarošanas komitejas priekšsēdētājs,

| | Ingelaere kundze, Flandr’action prezidente, |
| --- | --- |

Ingelaere kundze, Flandr’action prezidente,

| | Juppé kungs, Bordo deputāts un mērs, |
| --- | --- |

Juppé kungs, Bordo deputāts un mērs,

| | Lapalu kungs, asociācijas Animation et gestion d’organismes privés prezidents, |
| --- | --- |

Lapalu kungs, asociācijas Animation et gestion d’organismes privés prezidents,

| | Lazaro kungs, Ziemeļfrancijas departamenta deputāts, |
| --- | --- |

Lazaro kungs, Ziemeļfrancijas departamenta deputāts,

| | Lebreton kungs, Kotdarmoras departamenta padomes priekšsēdētājs, |
| --- | --- |

Lebreton kungs, Kotdarmoras departamenta padomes priekšsēdētājs,

| | Ledieu kungs, Cateau-Cambrésis mērs, |
| --- | --- |

Ledieu kungs, Cateau-Cambrésis mērs,

| | Leleu kungs, Crédit Mutuel Nord pārvaldnieks, |
| --- | --- |

Leleu kungs, Crédit Mutuel Nord pārvaldnieks,

| | Maille kungs, Brestas pilsētas kopienas priekšsēdētājs, |
| --- | --- |

Maille kungs, Brestas pilsētas kopienas priekšsēdētājs,

| | Masclet kungs, Ziemeļfrancijas-Padekalē reģiona padomes loceklis, |
| --- | --- |

Masclet kungs, Ziemeļfrancijas-Padekalē reģiona padomes loceklis,

| | Méhaignerie kungs, Ilvilēnas departamenta padomes priekšsēdētājs, |
| --- | --- |

Méhaignerie kungs, Ilvilēnas departamenta padomes priekšsēdētājs,

| | Moi kungs, Ziemeļfrancijas-Padekalē reģiona padomes loceklis, |
| --- | --- |

Moi kungs, Ziemeļfrancijas-Padekalē reģiona padomes loceklis,

| | Novak kundze, Asociācijas par tiesībām uz ekonomisku iniciatīvu prezidente, |
| --- | --- |

Novak kundze, Asociācijas par tiesībām uz ekonomisku iniciatīvu prezidente,

| | Permuy kundze, Ziemeļfrancijas-Padekalē reģiona padomes locekle, |
| --- | --- |

Permuy kundze, Ziemeļfrancijas-Padekalē reģiona padomes locekle,

| | Albert Rivaux kungs, Padekalē departamenta padomes loceklis, |
| --- | --- |

Albert Rivaux kungs, Padekalē departamenta padomes loceklis,

| | De Rohan kungs, Bretaņas reģiona padomes priekšsēdētājs, |
| --- | --- |

De Rohan kungs, Bretaņas reģiona padomes priekšsēdētājs,

| | Valla kungs, Ardēšas departamenta padomes loceklis, |
| --- | --- |

Valla kungs, Ardēšas departamenta padomes loceklis,

| | Vanlerenberghe kungs, Arrasas mērs, |
| --- | --- |

Vanlerenberghe kungs, Arrasas mērs,

| | Villain kungs, Kambrē mērs, |
| --- | --- |

Villain kungs, Kambrē mērs,

| | Villiers kungs, Vandejas departamenta deputāts. |
| --- | --- |

Villiers kungs, Vandejas departamenta deputāts.

| (59) | Liela daļa trešo personu norādīja uz Crédit Mutuel lomu, jo īpaši reģionālā līmenī, sociālās ekonomikas finansēšanā, sevišķi bezpeļņas apvienību finansēšanā. Tās arī uzsvēra Crédit Mutuel atbalsta lomu attiecībā uz darbaļaudīm, kas veido nozīmīgu tās klientu grupu. Vairāki vietējo pašvaldību pārstāvji uzsvēra Crédit Mutuel lomu uzņēmumu un darbavietu radīšanā un vietējo iniciatīvu attīstīšanā kopīgi ar vietējām pašvaldībām. Citas ieinteresētās personas uzskatīja, ka Crédit Mutuel ar tās decentralizēto struktūru starpniecību bija atbilstošāka vietējām vajadzībām un nepieciešamībai nodrošināt vienmērīgu teritorijas attīstību nekā centralizētie uzņēmumi. |
| --- | --- |

(59)

Liela daļa trešo personu norādīja uz Crédit Mutuel lomu, jo īpaši reģionālā līmenī, sociālās ekonomikas finansēšanā, sevišķi bezpeļņas apvienību finansēšanā. Tās arī uzsvēra Crédit Mutuel atbalsta lomu attiecībā uz darbaļaudīm, kas veido nozīmīgu tās klientu grupu. Vairāki vietējo pašvaldību pārstāvji uzsvēra Crédit Mutuel lomu uzņēmumu un darbavietu radīšanā un vietējo iniciatīvu attīstīšanā kopīgi ar vietējām pašvaldībām. Citas ieinteresētās personas uzskatīja, ka Crédit Mutuel ar tās decentralizēto struktūru starpniecību bija atbilstošāka vietējām vajadzībām un nepieciešamībai nodrošināt vienmērīgu teritorijas attīstību nekā centralizētie uzņēmumi.

5.   CRÉDIT MUTUEL PIEZĪMES

| (60) | Crédit Mutuel pārmet Komisijai lietas sevišķi ilgo izskatīšanu. |
| --- | --- |

(60)

Crédit Mutuel pārmet Komisijai lietas sevišķi ilgo izskatīšanu.

| (61) | Turklāt, saskaņā ar Crédit Mutuel apgalvoto, Pirmās instances tiesas spriedums attiecās ne tikai uz pamatojuma nenorādīšanu – tajā tika kritizēta arī Komisijas argumentācija; šī kritika neesot ņemta vērā lēmumā par procedūras pagarināšanu, jo īpaši attiecībā uz iespējamās kompensācijas pārmaksas aprēķinu. Šajā saistībā Crédit Mutuel pārmet Komisijai, ka tā ir pieskaitījusi pozitīvās gada bilances, neatskaitot no tām negatīvo gadu bilances, pretēji metodei, kas ieteikta Kopienas nostādnēs valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (turpmāk tekstā – “Kopienas 2005. gada nostādnes”) (23). |
| --- | --- |

(61)

Turklāt, saskaņā ar Crédit Mutuel apgalvoto, Pirmās instances tiesas spriedums attiecās ne tikai uz pamatojuma nenorādīšanu – tajā tika kritizēta arī Komisijas argumentācija; šī kritika neesot ņemta vērā lēmumā par procedūras pagarināšanu, jo īpaši attiecībā uz iespējamās kompensācijas pārmaksas aprēķinu. Šajā saistībā Crédit Mutuel pārmet Komisijai, ka tā ir pieskaitījusi pozitīvās gada bilances, neatskaitot no tām negatīvo gadu bilances, pretēji metodei, kas ieteikta Kopienas nostādnēs valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (turpmāk tekstā – “Kopienas 2005. gada nostādnes”) (23).

| (62) | Banka uzskata, ka starpniecības maksa atbilst Altmark judikatūrā minētajiem četriem nosacījumiem:






  a) | attiecībā uz pirmo nosacījumu: Crédit Mutuel sniedza divus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus, kas ietvēra svarīga filiāļu tīkla saglabāšanu lauku apvidos teritorijas attīstības nolūkos un noguldījumu piesaistīšanu sociālo mājokļu finansēšanai. Attiecībā uz filiāļu saglabāšanu lauku apvidos, tā apstrīd Komisijas secinājumu, ka Francijas tiesību akti un noteikumi joprojām ir pārāk vispārīgi, lai uzticētu Crédit Mutuel veikt šādu uzdevumu un tādējādi izpildītu pirmo Altmark judikatūrā minēto nosacījumu. Crédit Mutuel uzskata, ka Komisija šo secinājumu izdarīja, pamatojoties uz faktu, ka šajos aktos nebija noteikti īpaši ierobežojumi attiecībā uz Crédit Mutuel tiktāl, ciktāl tie attiecas uz banku nozari kopumā. Crédit Mutuel uzskata arī, ka Komisija cenšas tai noteikt pierādīšanas pienākumu attiecībā uz to, ka pirmais Altmark judikatūrā minētais nosacījums ir izpildīts, kas attiecīgajā judikatūrā nav paredzēts; |
| --- | --- | --- |

(62)

Banka uzskata, ka starpniecības maksa atbilst Altmark judikatūrā minētajiem četriem nosacījumiem:

a)

attiecībā uz pirmo nosacījumu: Crédit Mutuel sniedza divus vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumus, kas ietvēra svarīga filiāļu tīkla saglabāšanu lauku apvidos teritorijas attīstības nolūkos un noguldījumu piesaistīšanu sociālo mājokļu finansēšanai. Attiecībā uz filiāļu saglabāšanu lauku apvidos, tā apstrīd Komisijas secinājumu, ka Francijas tiesību akti un noteikumi joprojām ir pārāk vispārīgi, lai uzticētu Crédit Mutuel veikt šādu uzdevumu un tādējādi izpildītu pirmo Altmark judikatūrā minēto nosacījumu. Crédit Mutuel uzskata, ka Komisija šo secinājumu izdarīja, pamatojoties uz faktu, ka šajos aktos nebija noteikti īpaši ierobežojumi attiecībā uz Crédit Mutuel tiktāl, ciktāl tie attiecas uz banku nozari kopumā. Crédit Mutuel uzskata arī, ka Komisija cenšas tai noteikt pierādīšanas pienākumu attiecībā uz to, ka pirmais Altmark judikatūrā minētais nosacījums ir izpildīts, kas attiecīgajā judikatūrā nav paredzēts;

| b) | attiecībā uz otro nosacījumu Crédit Mutuel uzsver, ka starpniecības maksa tika ieviesta vienlaikus ar pienākumu novirzīt līdzekļus CDC un noteikumi šīs maksas aprēķināšanai tika noteikti objektīvā un pārredzamā veidā; |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz otro nosacījumu Crédit Mutuel uzsver, ka starpniecības maksa tika ieviesta vienlaikus ar pienākumu novirzīt līdzekļus CDC un noteikumi šīs maksas aprēķināšanai tika noteikti objektīvā un pārredzamā veidā;

| c) | attiecībā uz trešo nosacījumu, banka uzskata, ka atlīdzība nebija pietiekama, lai segtu piesaistīšanas izmaksas, jo ar aktīvu novirzīšanu CDC saistītās darbības bilance bija negatīva visā laikposmā no 1991. līdz 2005. gadam; |
| --- | --- |

c)

attiecībā uz trešo nosacījumu, banka uzskata, ka atlīdzība nebija pietiekama, lai segtu piesaistīšanas izmaksas, jo ar aktīvu novirzīšanu CDC saistītās darbības bilance bija negatīva visā laikposmā no 1991. līdz 2005. gadam;

| d) | Crédit Mutuel uzskata, ka arī ceturtais nosacījums ir izpildīts. Starpniecības maksas summa esot noteikta saistībā ar faktiskajām izmaksām, kas Crédit Mutuel radās, izplatot Livret bleu. Crédit Mutuel bija labi vadīts uzņēmums Altmark judikatūras izpratnē, jo tā vadības izmaksas bija vienas no zemākajām. Turklāt Komisija to esot atzinusi savā lēmumā par procedūras pagarināšanu (24). Crédit Mutuel uzskata, ka Komisija nav pietiekami pamatojusi iemeslus, kāpēc tā uzskata, ka šis nosacījums nav izpildīts. |
| --- | --- |

d)

Crédit Mutuel uzskata, ka arī ceturtais nosacījums ir izpildīts. Starpniecības maksas summa esot noteikta saistībā ar faktiskajām izmaksām, kas Crédit Mutuel radās, izplatot Livret bleu. Crédit Mutuel bija labi vadīts uzņēmums Altmark judikatūras izpratnē, jo tā vadības izmaksas bija vienas no zemākajām. Turklāt Komisija to esot atzinusi savā lēmumā par procedūras pagarināšanu (24). Crédit Mutuel uzskata, ka Komisija nav pietiekami pamatojusi iemeslus, kāpēc tā uzskata, ka šis nosacījums nav izpildīts.

| (63) | Jebkurā gadījumā Crédit Mutuel uzskata, ka pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu. Crédit Mutuel jo īpaši iebilst pret kompensācijas pārmaksas aprēķināšanas metodi, kas minēta lēmumā par procedūras pagarināšanu. Saskaņā ar Crédit Mutuel apgalvoto, Komisija esot pieļāvusi kļūdas aprēķinā jau pašā Livret bleu peļņas vai zaudējumu aprēķina vispārējo rezultātu novērtējumā, pārņemot tās konsultanta kļūdainos secinājumus, neraugoties uz neatrisinātām domstarpībām starp Komisijas konsultantu un Crédit Mutuel konsultantu (25). |
| --- | --- |

(63)

Jebkurā gadījumā Crédit Mutuel uzskata, ka pasākums ir saderīgs ar iekšējo tirgu, pamatojoties uz LESD 106. panta 2. punktu. Crédit Mutuel jo īpaši iebilst pret kompensācijas pārmaksas aprēķināšanas metodi, kas minēta lēmumā par procedūras pagarināšanu. Saskaņā ar Crédit Mutuel apgalvoto, Komisija esot pieļāvusi kļūdas aprēķinā jau pašā Livret bleu peļņas vai zaudējumu aprēķina vispārējo rezultātu novērtējumā, pārņemot tās konsultanta kļūdainos secinājumus, neraugoties uz neatrisinātām domstarpībām starp Komisijas konsultantu un Crédit Mutuel konsultantu (25).

| (64) | Crédit Mutuel arī apstrīd Komisijas izmantoto gada pieeju (proti, izmantojot summas tikai no tiem gadiem, kuros bijusi kompensācijas pārmaksa, to nekompensējot ar summām no gadiem, kad kompensācija bijusi nepietiekama), kas ir pretrunā ar vairākiem iepriekš pieņemtiem lēmumiem, atcelto lēmumu un – kā apgalvo Crédit Mutuel – ar Kopienas 2005. gada nostādnēm (26). Komisijai būtu jāizmanto visaptveroša pieeja (t. i., kompensējot kopējo summu no gadiem, kuros bijusi kompensācijas pārmaksa, ar to gadu summām, kad kompensācija bijusi nepietiekama) visam laikposmam no 1991. līdz 1998. gadam, kā arī visam laikposmam, sākot no 1999. gada. |
| --- | --- |

(64)

Crédit Mutuel arī apstrīd Komisijas izmantoto gada pieeju (proti, izmantojot summas tikai no tiem gadiem, kuros bijusi kompensācijas pārmaksa, to nekompensējot ar summām no gadiem, kad kompensācija bijusi nepietiekama), kas ir pretrunā ar vairākiem iepriekš pieņemtiem lēmumiem, atcelto lēmumu un – kā apgalvo Crédit Mutuel – ar Kopienas 2005. gada nostādnēm (26). Komisijai būtu jāizmanto visaptveroša pieeja (t. i., kompensējot kopējo summu no gadiem, kuros bijusi kompensācijas pārmaksa, ar to gadu summām, kad kompensācija bijusi nepietiekama) visam laikposmam no 1991. līdz 1998. gadam, kā arī visam laikposmam, sākot no 1999. gada.

| (65) | Turklāt savā lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija nepareizi noteica saprātīgu peļņu. Tā savu saprātīgas peļņas novērtējumu balstīja uz normatīvajos aktos noteiktā pašu kapitāla izmaksām, kas tika lēstas 6 % apmērā, lai gan šīs izmaksas ir jāietver izmaksu uzskaitē, nevis jāuzskata par peļņas normu. Komisijai bija jāņem vērā pašu kapitāla atdeves likme, kuru ieteica Arthur Andersen
   (27). Turklāt tās veiktais saprātīgas peļņas aprēķins balstījās uz “gaistošu pamatu”, kas kļūst par nulli pēc līdzekļu novirzīšanas CDC, jo šie līdzekļi nerada nekādas izmaksas attiecībā uz normatīvajos aktos noteikto pašu kapitālu. Crédit Mutuel norāda, ka, piemērojot Komisijas izmantoto rādītāju, tai nav iespējama nekāda parasta peļņas norma attiecībā uz Livret bleu. Tā uzskata, ka jebkurai bankai, kurai nav nekādu pašu kapitāla izmaksu maksātspējas rādītāja šaurā normatīvo aktu izpratnē, ir jāspēj sasniegt parastu peļņas normu, pat centralizētu aktīvu gadījumā. |
| --- | --- |

(65)

Turklāt savā lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija nepareizi noteica saprātīgu peļņu. Tā savu saprātīgas peļņas novērtējumu balstīja uz normatīvajos aktos noteiktā pašu kapitāla izmaksām, kas tika lēstas 6 % apmērā, lai gan šīs izmaksas ir jāietver izmaksu uzskaitē, nevis jāuzskata par peļņas normu. Komisijai bija jāņem vērā pašu kapitāla atdeves likme, kuru ieteica Arthur Andersen
   (27). Turklāt tās veiktais saprātīgas peļņas aprēķins balstījās uz “gaistošu pamatu”, kas kļūst par nulli pēc līdzekļu novirzīšanas CDC, jo šie līdzekļi nerada nekādas izmaksas attiecībā uz normatīvajos aktos noteikto pašu kapitālu. Crédit Mutuel norāda, ka, piemērojot Komisijas izmantoto rādītāju, tai nav iespējama nekāda parasta peļņas norma attiecībā uz Livret bleu. Tā uzskata, ka jebkurai bankai, kurai nav nekādu pašu kapitāla izmaksu maksātspējas rādītāja šaurā normatīvo aktu izpratnē, ir jāspēj sasniegt parastu peļņas normu, pat centralizētu aktīvu gadījumā.

| (66) | Komisija nepietiekami ņēma vērā arī izmaksas, kuras radās saistībā ar otru vispārējas nozīmes uzdevumu, kas, pēc Crédit Mutuel domām, tiek pildīts, proti, filiāļu saglabāšanu lauku teritorijās ar mērķi visā valsts teritorijā mudināt cilvēkus veidot krājnoguldījumus, atvieglojot piekļuvi bankām pēc iespējas lielākam iedzīvotāju skaitam. |
| --- | --- |

(66)

Komisija nepietiekami ņēma vērā arī izmaksas, kuras radās saistībā ar otru vispārējas nozīmes uzdevumu, kas, pēc Crédit Mutuel domām, tiek pildīts, proti, filiāļu saglabāšanu lauku teritorijās ar mērķi visā valsts teritorijā mudināt cilvēkus veidot krājnoguldījumus, atvieglojot piekļuvi bankām pēc iespējas lielākam iedzīvotāju skaitam.

| (67) | Visbeidzot, Crédit Mutuel noraida iespējamu zemākas cenas ietekmi. Tā atgādina, ka Komisija savā atceltajā lēmumā atzina, ka šo zemākas cenas ietekmi formāli nevarēja pierādīt, un uzskata, ka kopš tā laika nav radies neviens jauns pierādījums. |
| --- | --- |

(67)

Visbeidzot, Crédit Mutuel noraida iespējamu zemākas cenas ietekmi. Tā atgādina, ka Komisija savā atceltajā lēmumā atzina, ka šo zemākas cenas ietekmi formāli nevarēja pierādīt, un uzskata, ka kopš tā laika nav radies neviens jauns pierādījums.

| (68) | Attiecībā uz procedūru – lai apstrīdētu jebkādu iespējamu atbalsta atgūšanu, Crédit Mutuel atsaucas uz vairākiem Kopienas tiesību vispārējiem principiem un jo īpaši uz tiesiskās paļāvības principu un saprātīga termiņa ievērošanu. |
| --- | --- |

(68)

Attiecībā uz procedūru – lai apstrīdētu jebkādu iespējamu atbalsta atgūšanu, Crédit Mutuel atsaucas uz vairākiem Kopienas tiesību vispārējiem principiem un jo īpaši uz tiesiskās paļāvības principu un saprātīga termiņa ievērošanu.

6.   FRANCIJAS PIEZĪMES

| (69) | Francija uzskata, ka Altmark judikatūrā minētie nosacījumi ir izpildīti:






  a) | attiecībā uz pirmo nosacījumu tā norāda, ka Komisija atzina, ka Crédit Mutuel bija uzticēts vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes uzdevums piesaistīt noguldījumus sociālo mājokļu finansēšanai. Tā atgādina, ka Komisija savā lēmumā par procedūras pagarināšanu norādīja, ka filiāļu saglabāšanu lauku teritorijās ar mērķi attīstīt teritoriju arī var uzskatīt par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu (28), bet tā nesniedz atbildes uz Komisijas izklāstītajiem argumentiem tās lēmumā par procedūras pagarināšanu, saskaņā ar kuriem pirmais Altmark judikatūrā minētais nosacījums nav izpildīts, jo nav valsts likumdošanas vai noteikumu, ar kuriem būtu pietiekami skaidri noteikts šāds uzdevums LESD 106. panta 2. punkta izpratnē (29); |
| --- | --- | --- |

(69)

Francija uzskata, ka Altmark judikatūrā minētie nosacījumi ir izpildīti:

a)

attiecībā uz pirmo nosacījumu tā norāda, ka Komisija atzina, ka Crédit Mutuel bija uzticēts vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes uzdevums piesaistīt noguldījumus sociālo mājokļu finansēšanai. Tā atgādina, ka Komisija savā lēmumā par procedūras pagarināšanu norādīja, ka filiāļu saglabāšanu lauku teritorijās ar mērķi attīstīt teritoriju arī var uzskatīt par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu (28), bet tā nesniedz atbildes uz Komisijas izklāstītajiem argumentiem tās lēmumā par procedūras pagarināšanu, saskaņā ar kuriem pirmais Altmark judikatūrā minētais nosacījums nav izpildīts, jo nav valsts likumdošanas vai noteikumu, ar kuriem būtu pietiekami skaidri noteikts šāds uzdevums LESD 106. panta 2. punkta izpratnē (29);

| b) | attiecībā uz otro nosacījumu Francija uzskata, ka kompensācijas parametri tika iepriekš noteikti objektīvā un pārredzamā veidā; |
| --- | --- |

b)

attiecībā uz otro nosacījumu Francija uzskata, ka kompensācijas parametri tika iepriekš noteikti objektīvā un pārredzamā veidā;

| c) | attiecībā uz trešo nosacījumu tā uzskata, ka kompensācijas summa (starpniecības maksa) nepārsniedza summu, kas bija nepieciešama, lai segtu sistēmas izmaksas, atsaucoties uz Crédit Mutuel Livret bleu analītisko rezultātu pārskatu laikposmam no 1999. līdz 2005. gadam. |
| --- | --- |

c)

attiecībā uz trešo nosacījumu tā uzskata, ka kompensācijas summa (starpniecības maksa) nepārsniedza summu, kas bija nepieciešama, lai segtu sistēmas izmaksas, atsaucoties uz Crédit Mutuel Livret bleu analītisko rezultātu pārskatu laikposmam no 1999. līdz 2005. gadam.

| d) | arī ceturtais nosacījums bija izpildīts, jo Francija apgalvo, ka Crédit Mutuel vadība atbilda noteiktajiem efektivitātes kritērijiem (30). |
| --- | --- |

d)

arī ceturtais nosacījums bija izpildīts, jo Francija apgalvo, ka Crédit Mutuel vadība atbilda noteiktajiem efektivitātes kritērijiem (30).

| (70) | Attiecībā uz nosacījumiem par atbalsta esību Francija atsaucas uz argumentiem, kas tika izvirzīti pirms 2002. gada lēmuma atcelšanas:






  a) | nosacījums par valsts līdzekļiem nav izpildīts, jo Crédit Mutuel gūtā peļņa no CDC nenovirzītajiem līdzekļiem (brīvie aktīvi un vispārējas nozīmes aktīvi) nāca no privātas izcelsmes līdzekļiem (noguldītāju noguldītie līdzekļi) un tie valsts iestādēm nebija pieejami; |
| --- | --- | --- |

(70)

Attiecībā uz nosacījumiem par atbalsta esību Francija atsaucas uz argumentiem, kas tika izvirzīti pirms 2002. gada lēmuma atcelšanas:

a)

nosacījums par valsts līdzekļiem nav izpildīts, jo Crédit Mutuel gūtā peļņa no CDC nenovirzītajiem līdzekļiem (brīvie aktīvi un vispārējas nozīmes aktīvi) nāca no privātas izcelsmes līdzekļiem (noguldītāju noguldītie līdzekļi) un tie valsts iestādēm nebija pieejami;

| b) | tirdzniecība starp dalībvalstīm nevarēja tikt ietekmēta pirms banku un finanšu darbības vienotā tirgus izveides pabeigšanas 1993. gada 1. janvārī, pēc tam, kad tika pieņemta Padomes 1989. gada 15. decembra Otrā direktīva 89/646/EEK par normatīvu un administratīvu aktu koordinēšanu attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu, ar ko groza Direktīvu 77/780/EEK (turpmāk tekstā – “Otrā banku direktīva”) (31). Sākot no šīs dienas, Francijas iestādes uzskatīja, ka, tā kā nebija pieņemti Eiropas statūti par kooperatīvajām sabiedrībām un ierobežojumi, ko šī situācija radīja darbības paplašināšanai ārpus valsts robežām tādām kooperatīvām sabiedrībām kā Crédit Mutuel, Crédit Mutuel filiāļu darbība nepārsniedza valsts robežas. Turklāt Livret bleu konti, kas tika atvērti nerezidentiem, veidoja mazāk nekā 0,1 % no līdzekļiem. Tāpat Francijas iestādes uzskatīja, ka ārvalstu bankas mērķēja uz tirgu, kas bija ļoti atšķirīgs no Crédit Mutuel tirgus; |
| --- | --- |

b)

tirdzniecība starp dalībvalstīm nevarēja tikt ietekmēta pirms banku un finanšu darbības vienotā tirgus izveides pabeigšanas 1993. gada 1. janvārī, pēc tam, kad tika pieņemta Padomes 1989. gada 15. decembra Otrā direktīva 89/646/EEK par normatīvu un administratīvu aktu koordinēšanu attiecībā uz kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu, ar ko groza Direktīvu 77/780/EEK (turpmāk tekstā – “Otrā banku direktīva”) (31). Sākot no šīs dienas, Francijas iestādes uzskatīja, ka, tā kā nebija pieņemti Eiropas statūti par kooperatīvajām sabiedrībām un ierobežojumi, ko šī situācija radīja darbības paplašināšanai ārpus valsts robežām tādām kooperatīvām sabiedrībām kā Crédit Mutuel, Crédit Mutuel filiāļu darbība nepārsniedza valsts robežas. Turklāt Livret bleu konti, kas tika atvērti nerezidentiem, veidoja mazāk nekā 0,1 % no līdzekļiem. Tāpat Francijas iestādes uzskatīja, ka ārvalstu bankas mērķēja uz tirgu, kas bija ļoti atšķirīgs no Crédit Mutuel tirgus;

| c) | starpniecības maksa, ko CDC izmaksāja Crédit Mutuel par saņemtajiem Livret bleu līdzekļiem, nevarēja tikt uzskatīta par valsts atbalstu, bet gan tikai par atlīdzību par pakalpojumu, ko veikusi banka un kura cena 1991. gadā, noslēdzot līgumu, tika noteikta 1,3 % apmērā. Francijas iestādes uzstāja, ka Livret Bleu pārvaldības izmaksu apmērs ir saistīts ar tādu krājgrāmatiņu skaitu, ar kurām uzkrāto līdzekļu apmērs ir mazāks nekā FRF 5 000 (EUR 762). Lai secinātu, ka šī atlīdzības summa bija pilnībā pamatota, tās atsaucās uz Crédit Mutuel (pēc konkrētā pasākuma ieviešanas) veikto izmaksu uzskaiti. Tās apgalvoja, ka visas priekšrocības, ko Crédit Mutuel sniedza Livret bleu, ir jāizskata kopsakarā ar izmaksām, kas radās saistībā ar vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes uzdevumu. Šajā sakarā tās vērsa Komisijas uzmanību uz to, ka aizvien vairāk krājgrāmatiņu līdzekļu tiek piešķirti vispārējas nozīmes aktīviem; šiem aktīviem novirzīto Livret bleu līdzekļu proporcionālā attiecība pieauga no 50 % 1975.–1983. gadā līdz 65 % 1983.–1991. gadā un līdz 100 % CDC novirzītu līdzekļu 1998. gadā; |
| --- | --- |

c)

starpniecības maksa, ko CDC izmaksāja Crédit Mutuel par saņemtajiem Livret bleu līdzekļiem, nevarēja tikt uzskatīta par valsts atbalstu, bet gan tikai par atlīdzību par pakalpojumu, ko veikusi banka un kura cena 1991. gadā, noslēdzot līgumu, tika noteikta 1,3 % apmērā. Francijas iestādes uzstāja, ka Livret Bleu pārvaldības izmaksu apmērs ir saistīts ar tādu krājgrāmatiņu skaitu, ar kurām uzkrāto līdzekļu apmērs ir mazāks nekā FRF 5 000 (EUR 762). Lai secinātu, ka šī atlīdzības summa bija pilnībā pamatota, tās atsaucās uz Crédit Mutuel (pēc konkrētā pasākuma ieviešanas) veikto izmaksu uzskaiti. Tās apgalvoja, ka visas priekšrocības, ko Crédit Mutuel sniedza Livret bleu, ir jāizskata kopsakarā ar izmaksām, kas radās saistībā ar vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes uzdevumu. Šajā sakarā tās vērsa Komisijas uzmanību uz to, ka aizvien vairāk krājgrāmatiņu līdzekļu tiek piešķirti vispārējas nozīmes aktīviem; šiem aktīviem novirzīto Livret bleu līdzekļu proporcionālā attiecība pieauga no 50 % 1975.–1983. gadā līdz 65 % 1983.–1991. gadā un līdz 100 % CDC novirzītu līdzekļu 1998. gadā;

| d) | pieņemot, ka ir faktiski ticis piešķirts atbalsts, tas ir pastāvējis visos gadījumos, jo Livret bleu sistēma tika ieviesta pirms banku tirgus liberalizācijas 1993. gada 1. janvārī (Otrās banku direktīvas transponēšanas termiņa beigas). |
| --- | --- |

d)

pieņemot, ka ir faktiski ticis piešķirts atbalsts, tas ir pastāvējis visos gadījumos, jo Livret bleu sistēma tika ieviesta pirms banku tirgus liberalizācijas 1993. gada 1. janvārī (Otrās banku direktīvas transponēšanas termiņa beigas).

| (71) | Savā 2001. gada 26. oktobra paziņojumā Francijas iestādes norādīja iemeslu, kāpēc, ja Komisija turpinātu pasākumu kvalificēt kā valsts atbalstu, tas jebkurā gadījumā būtu tāds atbalsts, kas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 3. punktu. Tās pārmet Komisijai pieļautās kļūdas Livret bleu peļņas vai zaudējumu vispārējo rezultātu aprēķinā, neizmantojot Crédit Mutuel konsultanta ieteikto metodi (32). Tās arī norāda, ka Komisijai jāparedz saprātīga peļņa, ko tās lēš [...] (33) apmērā. |
| --- | --- |

(71)

Savā 2001. gada 26. oktobra paziņojumā Francijas iestādes norādīja iemeslu, kāpēc, ja Komisija turpinātu pasākumu kvalificēt kā valsts atbalstu, tas jebkurā gadījumā būtu tāds atbalsts, kas būtu saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar LESD 106. panta 3. punktu. Tās pārmet Komisijai pieļautās kļūdas Livret bleu peļņas vai zaudējumu vispārējo rezultātu aprēķinā, neizmantojot Crédit Mutuel konsultanta ieteikto metodi (32). Tās arī norāda, ka Komisijai jāparedz saprātīga peļņa, ko tās lēš [...] (33) apmērā.

| (72) | Savās piezīmēs, kas attiecās uz lēmumu par procedūras pagarināšanu, Francijas iestādes Komisijai pārmeta arī “asimetrisku argumentāciju”, nekompensējot summas no kompensācijas pārmaksas gadiem (1991., 1992., 1993. un 1998. gadu) ar to gadu summām, kuros kompensācija nebija pietiekama (1994.–1997. gads), kā arī to, ka tā pilnībā pārņēma lēmuma par procedūras pagarināšanu 1. pielikumā tās konsultanta secinājumus par trīs punktiem, par kuriem Francijas un Komisijas viedoklis atšķīrās. Francija norādīja, ka visā laikposmā no 1999. līdz 2005. gadam ar Livret bleu saistītā sistēma saņēma nepietiekamu valsts kompensāciju. Līdz ar to starpniecības maksas summa nepārsniedza to summu, kas bija nepieciešama, lai segtu Livret bleu izplatīšanas izmaksas, kas atspoguļotas Livret bleu izmaksu uzskaitē, kas tika veikta kopīgi ar Komisiju (izņemot divus pielāgojumus (34)), un atbilst Komisijas 1980. gada 25. jūnija Direktīvai 80/723/EEK par dalībvalstu un valsts uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (35). Francija arī paskaidroja, ka nesenais starpniecības maksas samazinājums atbilda galvenokārt sociālo mājokļu finansēšanas dalībnieku vajadzībām (36). |
| --- | --- |

(72)

Savās piezīmēs, kas attiecās uz lēmumu par procedūras pagarināšanu, Francijas iestādes Komisijai pārmeta arī “asimetrisku argumentāciju”, nekompensējot summas no kompensācijas pārmaksas gadiem (1991., 1992., 1993. un 1998. gadu) ar to gadu summām, kuros kompensācija nebija pietiekama (1994.–1997. gads), kā arī to, ka tā pilnībā pārņēma lēmuma par procedūras pagarināšanu 1. pielikumā tās konsultanta secinājumus par trīs punktiem, par kuriem Francijas un Komisijas viedoklis atšķīrās. Francija norādīja, ka visā laikposmā no 1999. līdz 2005. gadam ar Livret bleu saistītā sistēma saņēma nepietiekamu valsts kompensāciju. Līdz ar to starpniecības maksas summa nepārsniedza to summu, kas bija nepieciešama, lai segtu Livret bleu izplatīšanas izmaksas, kas atspoguļotas Livret bleu izmaksu uzskaitē, kas tika veikta kopīgi ar Komisiju (izņemot divus pielāgojumus (34)), un atbilst Komisijas 1980. gada 25. jūnija Direktīvai 80/723/EEK par dalībvalstu un valsts uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (35). Francija arī paskaidroja, ka nesenais starpniecības maksas samazinājums atbilda galvenokārt sociālo mājokļu finansēšanas dalībnieku vajadzībām (36).

| (73) | Francijas iestādes norāda, ka atlīdzības mehānisms iespējamai kompensācijas pārmaksai pastāv kopš 1999. gada. |
| --- | --- |

(73)

Francijas iestādes norāda, ka atlīdzības mehānisms iespējamai kompensācijas pārmaksai pastāv kopš 1999. gada.

| (74) | Francija arī paskaidroja, ka Crédit Mutuel atbalstīja viena mēneša likviditātes risku un CDC – nelikviditātes risku, kas pārsniedz vienu mēnesi. Tā norādīja, ka ar Livret bleu starpniecību piesaistītajām summām riska svērumu procentuālā attiecība, lai aprēķinātu pašu kapitāla vajadzības, kas nepieciešamas maksātspējas normai, bija nulle. Tā norādīja, ka riska svērums Crédit Mutuel pašu kapitāla vajadzībām attiecībā uz citiem krājnoguldījumu instrumentiem un citiem resursiem, kas nav Livret bleu, no 1999. līdz 2005. gadam svārstījās no [...] līdz [...] %. Francijas iestādes precizēja, ka, ņemot vērā to, ka, sākot no līdzekļu pilnīgas novirzīšanas CDC 1999. gadā, Eiropas maksātspējas rādītāja piemērošana nav atbilstoša, Crédit Mutuel, aprēķinot Livret bleu atbilstošu saprātīgu peļņu, ietvēra pašu kapitāla izmaksas, kas tika iegūtas, atsaucoties uz citu krājnoguldījumu instrumentu un citu resursu izmaksām, ierobežojot tās ([...] līdz [...] % apmērā no 1999. līdz 2005. gadam). Pēc Komisijas pieprasījuma Francija sniedza arī precizējumus attiecībā uz kompensācijas normu, kas saistīta ar obligātās rezerves izveidošanu Banque de France. |
| --- | --- |

(74)

Francija arī paskaidroja, ka Crédit Mutuel atbalstīja viena mēneša likviditātes risku un CDC – nelikviditātes risku, kas pārsniedz vienu mēnesi. Tā norādīja, ka ar Livret bleu starpniecību piesaistītajām summām riska svērumu procentuālā attiecība, lai aprēķinātu pašu kapitāla vajadzības, kas nepieciešamas maksātspējas normai, bija nulle. Tā norādīja, ka riska svērums Crédit Mutuel pašu kapitāla vajadzībām attiecībā uz citiem krājnoguldījumu instrumentiem un citiem resursiem, kas nav Livret bleu, no 1999. līdz 2005. gadam svārstījās no [...] līdz [...] %. Francijas iestādes precizēja, ka, ņemot vērā to, ka, sākot no līdzekļu pilnīgas novirzīšanas CDC 1999. gadā, Eiropas maksātspējas rādītāja piemērošana nav atbilstoša, Crédit Mutuel, aprēķinot Livret bleu atbilstošu saprātīgu peļņu, ietvēra pašu kapitāla izmaksas, kas tika iegūtas, atsaucoties uz citu krājnoguldījumu instrumentu un citu resursu izmaksām, ierobežojot tās ([...] līdz [...] % apmērā no 1999. līdz 2005. gadam). Pēc Komisijas pieprasījuma Francija sniedza arī precizējumus attiecībā uz kompensācijas normu, kas saistīta ar obligātās rezerves izveidošanu Banque de France.

7.   NOVĒRTĒJUMS

7.1.   Atbalsta esība

| (75) | Lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija uzskatīja, ka vienīgais konkrētais pasākums, kas, iespējams, ietver atbalsta elementus, ir starpniecības maksa, ko CDC maksāja Crédit Mutuel
   (37). |
| --- | --- |

(75)

Lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija uzskatīja, ka vienīgais konkrētais pasākums, kas, iespējams, ietver atbalsta elementus, ir starpniecības maksa, ko CDC maksāja Crédit Mutuel
   (37).

| (76) | Iespējamais atbalsts, kuru ietver starpniecības maksa, tika ieviests 1991. gada 27. septembrī ar tajā pašā dienā izdotu rīkojumu, un šajā lēmumā tas tiek analizēts līdz Livret A izplatīšanas liberalizācijai un saskaņošanai ar Livret bleu2009. gada 1. janvārī (38). |
| --- | --- |

(76)

Iespējamais atbalsts, kuru ietver starpniecības maksa, tika ieviests 1991. gada 27. septembrī ar tajā pašā dienā izdotu rīkojumu, un šajā lēmumā tas tiek analizēts līdz Livret A izplatīšanas liberalizācijai un saskaņošanai ar Livret bleu2009. gada 1. janvārī (38).

7.1.1.   Altmark judikatūrā minēto nosacījumu neizpilde

| (77) | Jāatzīmē, ka saskaņā ar Altmark judikatūru (39) kompensācijas, kas izmaksātas kā atlīdzība par publisku pakalpojumu uzdevumu veikšanu nav uzskatāmas par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja ir izpildīti četri kumulatīvi nosacījumi. |
| --- | --- |

(77)

Jāatzīmē, ka saskaņā ar Altmark judikatūru (39) kompensācijas, kas izmaksātas kā atlīdzība par publisku pakalpojumu uzdevumu veikšanu nav uzskatāmas par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ja ir izpildīti četri kumulatīvi nosacījumi.

| (78) | Francijas iestāžu un Crédit Mutuel iesniegtajās piezīmēs, atbildot uz lēmumu par procedūras pagarināšanu, ir norādīti divi vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, proti, svarīga filiāļu tīkla saglabāšana lauku apvidos teritorijas attīstības nolūkos un noguldījumu piesaistīšana sociālo mājokļu finansēšanai. |
| --- | --- |

(78)

Francijas iestāžu un Crédit Mutuel iesniegtajās piezīmēs, atbildot uz lēmumu par procedūras pagarināšanu, ir norādīti divi vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumi, proti, svarīga filiāļu tīkla saglabāšana lauku apvidos teritorijas attīstības nolūkos un noguldījumu piesaistīšana sociālo mājokļu finansēšanai.

| (79) | Tomēr pat pirms konkrētā pasākuma ieviešanas Crédit Mutuel vairs nebija pienākuma saglabāt filiāles lauku teritorijās, jo likums par banku filiāļu atvēršanu un aizvēršanu tika atcelts 1987. gadā un kontroles sistēma (kura attiecībā uz Crédit Mutuel esot tikusi saglabāta no 1987. līdz 1991. gadam) tika atcelta 1991. gada 1. jūlijā (40). Taču Francijas iestādes un Crédit Mutuel neapstrīdēja lēmuma par procedūras pagarināšanu secinājumu, saskaņā ar kuru “pēc 1991. gada (t. i., pēc 1991. gada 1. jūlija) nav spēkā neviens tiesību akts, pamatojoties uz kuru EK līguma 86. panta (tagad LESD 106. panta) izpratnē Crédit Mutuel būtu uzticēta iepriekš minētā 24. punkta iii) apakšpunktā minētā uzdevuma izpilde (filiāļu saglabāšana lauku teritorijās ar mērķi attīstīt teritoriju)” (41). |
| --- | --- |

(79)

Tomēr pat pirms konkrētā pasākuma ieviešanas Crédit Mutuel vairs nebija pienākuma saglabāt filiāles lauku teritorijās, jo likums par banku filiāļu atvēršanu un aizvēršanu tika atcelts 1987. gadā un kontroles sistēma (kura attiecībā uz Crédit Mutuel esot tikusi saglabāta no 1987. līdz 1991. gadam) tika atcelta 1991. gada 1. jūlijā (40). Taču Francijas iestādes un Crédit Mutuel neapstrīdēja lēmuma par procedūras pagarināšanu secinājumu, saskaņā ar kuru “pēc 1991. gada (t. i., pēc 1991. gada 1. jūlija) nav spēkā neviens tiesību akts, pamatojoties uz kuru EK līguma 86. panta (tagad LESD 106. panta) izpratnē Crédit Mutuel būtu uzticēta iepriekš minētā 24. punkta iii) apakšpunktā minētā uzdevuma izpilde (filiāļu saglabāšana lauku teritorijās ar mērķi attīstīt teritoriju)” (41).

| (80) | Tādējādi par to, vai Altmark judikatūra ir piemērojama, jāpārliecinās tikai attiecībā uz uzdevumu piesaistīt noguldījumus sociālo mājokļu finansēšanai. |
| --- | --- |

(80)

Tādējādi par to, vai Altmark judikatūra ir piemērojama, jāpārliecinās tikai attiecībā uz uzdevumu piesaistīt noguldījumus sociālo mājokļu finansēšanai.

| (81) | Komisija atgādina, ka dalībvalstīm ir liela rīcības brīvība attiecībā uz novērtējumu par to, kādi pakalpojumi uzskatāmi par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi. Tā uzskata, ka ar dekrētiem par 1975. gada budžeta grozījumu likuma (42) 9. panta un 1982. gada budžeta grozījumu likuma (43) 24. panta noteikumu piemērošanu un jo īpaši ar 1991. gada 27. septembra rīkojumu Crédit Mutuel tika skaidri uzticēts uzdevums (kas definēts Būvniecības un mājokļu kodeksa R323-10. un R 331-14. pantā) piesaistīt līdzekļus pārskaitīšanai CDC, kas CDC ļautu finansēt sociālos mājokļus. Komisija uzskata, ka, kvalificējot šo uzdevumu kā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanas uzdevumu, Francija novērtējumā nav pieļāvusi kļūdu. |
| --- | --- |

(81)

Komisija atgādina, ka dalībvalstīm ir liela rīcības brīvība attiecībā uz novērtējumu par to, kādi pakalpojumi uzskatāmi par pakalpojumiem ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi. Tā uzskata, ka ar dekrētiem par 1975. gada budžeta grozījumu likuma (42) 9. panta un 1982. gada budžeta grozījumu likuma (43) 24. panta noteikumu piemērošanu un jo īpaši ar 1991. gada 27. septembra rīkojumu Crédit Mutuel tika skaidri uzticēts uzdevums (kas definēts Būvniecības un mājokļu kodeksa R323-10. un R 331-14. pantā) piesaistīt līdzekļus pārskaitīšanai CDC, kas CDC ļautu finansēt sociālos mājokļus. Komisija uzskata, ka, kvalificējot šo uzdevumu kā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanas uzdevumu, Francija novērtējumā nav pieļāvusi kļūdu.

| (82) | Saskaņā ar ceturto nosacījumu, kas minēts Altmark judikatūrā: “[...] ja uzņēmums sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām konkrētajā gadījumā nav izvēlēts sabiedrisko iepirkumu procedūras rezultātā, kas ļautu izvēlēties pretendentu, kurš spēj šos pakalpojumus piedāvāt par sabiedrībai viszemāko cenu, kompensācijas apjoms nosakāms, pamatojoties uz to izdevumu analīzi, kādi, pildot šīs saistības, rastos tipiskam uzņēmumam, kas ir labi vadīts [...], lai spētu izpildīt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos rēķinus un paredzot saprātīgu peļņu par šo saistību izpildi.” (44) |
| --- | --- |

(82)

Saskaņā ar ceturto nosacījumu, kas minēts Altmark judikatūrā: “[...] ja uzņēmums sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistībām konkrētajā gadījumā nav izvēlēts sabiedrisko iepirkumu procedūras rezultātā, kas ļautu izvēlēties pretendentu, kurš spēj šos pakalpojumus piedāvāt par sabiedrībai viszemāko cenu, kompensācijas apjoms nosakāms, pamatojoties uz to izdevumu analīzi, kādi, pildot šīs saistības, rastos tipiskam uzņēmumam, kas ir labi vadīts [...], lai spētu izpildīt sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos rēķinus un paredzot saprātīgu peļņu par šo saistību izpildi.” (44)

| (83) | Komisija uzskata, ka ceturtais nosacījums attiecībā uz uzdevumu piesaistīt noguldījumus, lai tos novirzītu CDC sociālo mājokļu finansēšanai, nav izpildīts. Jāatzīmē, ka valsts šo uzdevumu nepiešķīra labākajam piedāvājumam, kurš noteikts publiskā iepirkuma procedūras rezultātā, bet tieši vienojoties ar Crédit Mutuel. Starpniecības maksas apmērs netika noteikts attiecībā pret vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanas izmaksām, kas radušās tipiskam uzņēmumam, kurš ir labi vadīts. Starpniecības maksas apmērs 1,3 % nevarēja tikt pamatots ar reālām izmaksām, kas Crédit Mutuel radušās, sniedzot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, jo 1991. gada septembrī Livret bleu nebija atsevišķas grāmatvedības, kas bankas grāmatvedībā ļautu noteikt izmaksas, kas konkrēti saistītas ar Livret bleu. Atsevišķa Livret bleu grāmatvedība tika ieviesta vairākus gadus pēc tam, un attiecībā uz šo laikposmu tā tika izveidota ar atpakaļejošu datumu līdz 1991. gadam. Tātad nekas neliecina par to, ka starpniecības maksas apmērs tika noteikts, atsaucoties uz izmaksām, kas radušās tipiskam, labi vadītam uzņēmumam, pildot attiecīgo vispārējas nozīmes uzdevumu. Francijas iestādes apgalvo, ka Crédit Mutuel kopumā bija labi vadīts uzņēmums. Tomēr tās šo apgalvojumu pilnībā nepierāda, atsaucoties galvenokārt uz lēmuma par procedūras pagarināšanu 13. punktu, kurā Komisija ir minējusi vienīgi Crédit Mutuel 2004. gada vispārējos finanšu rezultātus (bilances apjoms, neto rezultāts, izdevumu/peļņas attiecība, pašu kapitāls un likviditātes koeficients). Jebkurā gadījumā, ja kāda dalībvalsts ir noteikusi kompensācijas apmēru, pamatojoties uz tipiska, labi vadīta uzņēmuma izmaksu analīzi, nevajadzētu būt nekādām grūtībām to pierādīt Komisijai un aprakstīt izmantoto metodoloģiju, ko Francija šajā gadījumā nav darījusi. Visbeidzot, fakts, ka kopš Livret A un Livret bleu izplatīšanas liberalizācijas 2009. gada 1. janvārīCrédit Mutuel starpniecības maksa no 1,1 % ir sarukusi līdz 0,6 %, šķiet, norāda, ka šī maksa bija lielāka nekā tā, kura būtu noteikta, pamatojoties izmaksām, kas radušās tipiskam, labi vadītam uzņēmuma, kurš pilda to pašu vispārējas nozīmes uzdevumu. |
| --- | --- |

(83)

Komisija uzskata, ka ceturtais nosacījums attiecībā uz uzdevumu piesaistīt noguldījumus, lai tos novirzītu CDC sociālo mājokļu finansēšanai, nav izpildīts. Jāatzīmē, ka valsts šo uzdevumu nepiešķīra labākajam piedāvājumam, kurš noteikts publiskā iepirkuma procedūras rezultātā, bet tieši vienojoties ar Crédit Mutuel. Starpniecības maksas apmērs netika noteikts attiecībā pret vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanas izmaksām, kas radušās tipiskam uzņēmumam, kurš ir labi vadīts. Starpniecības maksas apmērs 1,3 % nevarēja tikt pamatots ar reālām izmaksām, kas Crédit Mutuel radušās, sniedzot vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, jo 1991. gada septembrī Livret bleu nebija atsevišķas grāmatvedības, kas bankas grāmatvedībā ļautu noteikt izmaksas, kas konkrēti saistītas ar Livret bleu. Atsevišķa Livret bleu grāmatvedība tika ieviesta vairākus gadus pēc tam, un attiecībā uz šo laikposmu tā tika izveidota ar atpakaļejošu datumu līdz 1991. gadam. Tātad nekas neliecina par to, ka starpniecības maksas apmērs tika noteikts, atsaucoties uz izmaksām, kas radušās tipiskam, labi vadītam uzņēmumam, pildot attiecīgo vispārējas nozīmes uzdevumu. Francijas iestādes apgalvo, ka Crédit Mutuel kopumā bija labi vadīts uzņēmums. Tomēr tās šo apgalvojumu pilnībā nepierāda, atsaucoties galvenokārt uz lēmuma par procedūras pagarināšanu 13. punktu, kurā Komisija ir minējusi vienīgi Crédit Mutuel 2004. gada vispārējos finanšu rezultātus (bilances apjoms, neto rezultāts, izdevumu/peļņas attiecība, pašu kapitāls un likviditātes koeficients). Jebkurā gadījumā, ja kāda dalībvalsts ir noteikusi kompensācijas apmēru, pamatojoties uz tipiska, labi vadīta uzņēmuma izmaksu analīzi, nevajadzētu būt nekādām grūtībām to pierādīt Komisijai un aprakstīt izmantoto metodoloģiju, ko Francija šajā gadījumā nav darījusi. Visbeidzot, fakts, ka kopš Livret A un Livret bleu izplatīšanas liberalizācijas 2009. gada 1. janvārīCrédit Mutuel starpniecības maksa no 1,1 % ir sarukusi līdz 0,6 %, šķiet, norāda, ka šī maksa bija lielāka nekā tā, kura būtu noteikta, pamatojoties izmaksām, kas radušās tipiskam, labi vadītam uzņēmuma, kurš pilda to pašu vispārējas nozīmes uzdevumu.

| (84) | Tā kā Altmark judikatūrā minētie nosacījumi ir kumulatīvi, pietiek ar to, ka viens no nosacījumiem nav izpildīts, lai šī judikatūra nebūtu piemērojama un konkrētais pasākums, iespējams, varētu tikt uzskatīts par valsts atbalstu. No iepriekšminētā izriet, ka konkrētais pasākums neatbilst Altmark judikatūrā minētajam ceturtajam nosacījumam. Tādējādi Altmark judikatūra nav piemērojama un ir jāaizskata, vai šis pasākums tiešām ir valsts atbalsts (45)
   (46). |
| --- | --- |

(84)

Tā kā Altmark judikatūrā minētie nosacījumi ir kumulatīvi, pietiek ar to, ka viens no nosacījumiem nav izpildīts, lai šī judikatūra nebūtu piemērojama un konkrētais pasākums, iespējams, varētu tikt uzskatīts par valsts atbalstu. No iepriekšminētā izriet, ka konkrētais pasākums neatbilst Altmark judikatūrā minētajam ceturtajam nosacījumam. Tādējādi Altmark judikatūra nav piemērojama un ir jāaizskata, vai šis pasākums tiešām ir valsts atbalsts (45)
   (46).

7.1.2.   Uz atbalsta esību attiecināmo nosacījumu izpilde

| (85) | LESD 107. pantā 1. punktā ir noteikts, ka ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(85)

LESD 107. pantā 1. punktā ir noteikts, ka ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

7.1.2.1.   Attiecināmība uz valsti un valsts līdzekļi

| (86) | CDC starpniecības maksu Crédit Mutuel izmaksāja reizi gadā (47) saskaņā ar vienošanos starp valsti un Crédit Mutuel, ar kuru tika noteikta kārtība, kādā īsteno 1991. gada 27. septembra rīkojumu. Starpniecības maksas summu nosaka valsts, lai kompensētu sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistības. Turklāt CDC ir valsts uzņēmums, kura rīcība ir attiecināma uz valsti (48). Tātad nosacījums par attiecināmību uz valsti un valsts līdzekļiem ir izpildīts. |
| --- | --- |

(86)

CDC starpniecības maksu Crédit Mutuel izmaksāja reizi gadā (47) saskaņā ar vienošanos starp valsti un Crédit Mutuel, ar kuru tika noteikta kārtība, kādā īsteno 1991. gada 27. septembra rīkojumu. Starpniecības maksas summu nosaka valsts, lai kompensētu sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistības. Turklāt CDC ir valsts uzņēmums, kura rīcība ir attiecināma uz valsti (48). Tātad nosacījums par attiecināmību uz valsti un valsts līdzekļiem ir izpildīts.

7.1.2.2.   Selektivitāte

| (87) | Starpniecības maksa tika piešķirta vienīgi Crédit Mutuel kā atlīdzība par krājnoguldījumu piesaistīšanu un novirzīšanu CDC sociālo mājokļu finansēšanai, izmantojot Livret bleu, kuras ekskluzīvās izplatīšanas tiesības piederēja Crédit Mutuel. Tātad šim pasākumam ir selektīvs raksturs. |
| --- | --- |

(87)

Starpniecības maksa tika piešķirta vienīgi Crédit Mutuel kā atlīdzība par krājnoguldījumu piesaistīšanu un novirzīšanu CDC sociālo mājokļu finansēšanai, izmantojot Livret bleu, kuras ekskluzīvās izplatīšanas tiesības piederēja Crédit Mutuel. Tātad šim pasākumam ir selektīvs raksturs.

7.1.2.3.   Altmark judikatūrā minētie nosacījumi, kuri nav piemērojami, izvērtējums par konkurenci izkropļojošas priekšrocības esību

| (88) | Ņemot vērā, ka ar starpniecības maksu valsts līdzekļi tika piešķirti vienīgi Crédit Mutuel, tā uzlaboja šīs bankas konkurētspēju salīdzinājumā ar tās konkurentiem. Saskaņā ar Tiesas judikatūru uzņēmuma konkurētspējas uzlabošana ar valsts atbalsta palīdzību parasti norāda uz konkurences izkropļojumu attiecībā pret pārējiem uzņēmumiem, kas šādu atbalstu nav saņēmuši (49). |
| --- | --- |

(88)

Ņemot vērā, ka ar starpniecības maksu valsts līdzekļi tika piešķirti vienīgi Crédit Mutuel, tā uzlaboja šīs bankas konkurētspēju salīdzinājumā ar tās konkurentiem. Saskaņā ar Tiesas judikatūru uzņēmuma konkurētspējas uzlabošana ar valsts atbalsta palīdzību parasti norāda uz konkurences izkropļojumu attiecībā pret pārējiem uzņēmumiem, kas šādu atbalstu nav saņēmuši (49).

7.1.2.4.   Ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm

| (89) | Turklāt saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tirdzniecību starp dalībvalstīm uzskata par iespaidotu, ja uzņēmums, kas saņēmis atbalstu, veic darbības jomā, kura ir atvērta konkurencei un kura ietver tirdzniecību starp dalībvalstīm (50). Tomēr kopš 1979. gada ārvalstu banku tirgus daļa aizdevumu piešķiršanas jomā ir sasniegusi 8 % (4 % filiālēm, kurām nav sava juridiskā statusa, 4 % filiālēm, kurām Francijā ir meitas sabiedrības juridiskais statuss) un 4,5 % noguldījumu jomā (attiecīgi 2 % un 2,5 %). Eiropas banku, kas nav Francijas bankas, procentuālā attiecība pret ārvalstu bankām kopumā bija 50 % aizdevumu piešķiršanas jomā un 70 % noguldījumu jomā. Tātad Crédit Mutuel kopš 70. gadiem saskārās ar konkurenci, ko radīja ārvalstu banku tīkli Francijas teritorijā. Turklāt likvīdais banku krājnoguldījumu tirgus, kurā bija Livret bleu un kurš aptvēra arī Codevi, LEP, Livret jeune, parastos krājkontus un CEL
   (51), attiecīgajā laikposmā jau bija atvērts konkurencei. |
| --- | --- |

(89)

Turklāt saskaņā ar pastāvīgo judikatūru tirdzniecību starp dalībvalstīm uzskata par iespaidotu, ja uzņēmums, kas saņēmis atbalstu, veic darbības jomā, kura ir atvērta konkurencei un kura ietver tirdzniecību starp dalībvalstīm (50). Tomēr kopš 1979. gada ārvalstu banku tirgus daļa aizdevumu piešķiršanas jomā ir sasniegusi 8 % (4 % filiālēm, kurām nav sava juridiskā statusa, 4 % filiālēm, kurām Francijā ir meitas sabiedrības juridiskais statuss) un 4,5 % noguldījumu jomā (attiecīgi 2 % un 2,5 %). Eiropas banku, kas nav Francijas bankas, procentuālā attiecība pret ārvalstu bankām kopumā bija 50 % aizdevumu piešķiršanas jomā un 70 % noguldījumu jomā. Tātad Crédit Mutuel kopš 70. gadiem saskārās ar konkurenci, ko radīja ārvalstu banku tīkli Francijas teritorijā. Turklāt likvīdais banku krājnoguldījumu tirgus, kurā bija Livret bleu un kurš aptvēra arī Codevi, LEP, Livret jeune, parastos krājkontus un CEL
   (51), attiecīgajā laikposmā jau bija atvērts konkurencei.

| (90) | Tādējādi Komisija secina, ka četri nosacījumi, kas nepieciešami valsts atbalsta esībai, ir izpildīti. |
| --- | --- |

(90)

Tādējādi Komisija secina, ka četri nosacījumi, kas nepieciešami valsts atbalsta esībai, ir izpildīti.

7.1.2.5.   Atbalsta pasākuma nelikumīgums

| (91) | Visbeidzot, atbalsta pasākums ir nelikumīgs, jo par to netika paziņots Komisijai saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu un tas tika īstenots pēc Eiropas Ekonomikas Kopienas dibināšanas līguma stāšanās spēkā Francijā. |
| --- | --- |

(91)

Visbeidzot, atbalsta pasākums ir nelikumīgs, jo par to netika paziņots Komisijai saskaņā ar LESD 108. panta 3. punktu un tas tika īstenots pēc Eiropas Ekonomikas Kopienas dibināšanas līguma stāšanās spēkā Francijā.

| (92) | Atbildot uz Francijas iestāžu argumentu, saskaņā ar kuru atbalsts pastāvēja, jo tika pieņemts pirms Otrās banku direktīvas transponēšanas termiņa beigām 1993. gada 1. janvārī, Komisija uzsver, ka šīs direktīvas mērķis bija īstenot iekšējo tirgu kredītiestāžu nozarē, ievērojot brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību. Šī direktīva nenozīmēja, ka konkrētais tirgus bija slēgts konkurencei pirms starpniecības maksas pieņemšanas; tā nozīmēja vienīgi to, ka joprojām pastāvēja daži šķēršļi brīvai uzņēmējdarbības veikšanai un brīvai pakalpojumu sniegšanai banku nozarē. 2007. gada 10. maija lēmumā ir norādīts, ka Livret bleu piederēja likvīdo banku krājnoguldījumu “tirgum”, kas nozīmē, ka konkrētā darbības joma bija atvērta konkurencei, un nekādā ziņā neapstiprina Francijas iestāžu argumentu, saskaņā ar kuru konkrētā darbības joma tika atvērta konkurencei tikai 1993. gadā. Lēmumā, tieši pretēji, ir norāde uz “nobrieduša” tirgus esību (52). |
| --- | --- |

(92)

Atbildot uz Francijas iestāžu argumentu, saskaņā ar kuru atbalsts pastāvēja, jo tika pieņemts pirms Otrās banku direktīvas transponēšanas termiņa beigām 1993. gada 1. janvārī, Komisija uzsver, ka šīs direktīvas mērķis bija īstenot iekšējo tirgu kredītiestāžu nozarē, ievērojot brīvību veikt uzņēmējdarbību un pakalpojumu sniegšanas brīvību. Šī direktīva nenozīmēja, ka konkrētais tirgus bija slēgts konkurencei pirms starpniecības maksas pieņemšanas; tā nozīmēja vienīgi to, ka joprojām pastāvēja daži šķēršļi brīvai uzņēmējdarbības veikšanai un brīvai pakalpojumu sniegšanai banku nozarē. 2007. gada 10. maija lēmumā ir norādīts, ka Livret bleu piederēja likvīdo banku krājnoguldījumu “tirgum”, kas nozīmē, ka konkrētā darbības joma bija atvērta konkurencei, un nekādā ziņā neapstiprina Francijas iestāžu argumentu, saskaņā ar kuru konkrētā darbības joma tika atvērta konkurencei tikai 1993. gadā. Lēmumā, tieši pretēji, ir norāde uz “nobrieduša” tirgus esību (52).

7.2.   Atbalsta saderība ar iekšējo tirgu

| (93) | Tā kā konkrētais pasākums ietver valsts atbalsta elementus, Komisijai ir jāanalizē minētā pasākuma saderība ar iekšējo tirgu. |
| --- | --- |

(93)

Tā kā konkrētais pasākums ietver valsts atbalsta elementus, Komisijai ir jāanalizē minētā pasākuma saderība ar iekšējo tirgu.

| (94) | Saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu: “Uz uzņēmumiem, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, [...] attiecas Līgumos ietvertie noteikumi un jo īpaši noteikumi par konkurenci, ja šo noteikumu piemērojums de iure vai de facto netraucē veikt tiem uzticētos konkrētos uzdevumus. Tie nedrīkst ietekmēt tirdzniecības attīstību tiktāl, lai kaitētu Kopienas interesēm.” |
| --- | --- |

(94)

Saskaņā ar LESD 106. panta 2. punktu: “Uz uzņēmumiem, kam uzticēti pakalpojumi ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, [...] attiecas Līgumos ietvertie noteikumi un jo īpaši noteikumi par konkurenci, ja šo noteikumu piemērojums de iure vai de facto netraucē veikt tiem uzticētos konkrētos uzdevumus. Tie nedrīkst ietekmēt tirdzniecības attīstību tiktāl, lai kaitētu Kopienas interesēm.”

| (95) | Saskaņā ar Tiesas judikatūru, Komisijas praksi un Kopienas 2005. gada nostādnēm LESD 106. panta 2. punkts nozīmē, ka valsts atbalstu uzņēmumam, kuram uzticēts sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja atbalsta pasākums atbilst šādiem nosacījumiem:






  a) | sniegtajam pakalpojumam piemīt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma pazīmes; |
| --- | --- | --- |

(95)

Saskaņā ar Tiesas judikatūru, Komisijas praksi un Kopienas 2005. gada nostādnēm LESD 106. panta 2. punkts nozīmē, ka valsts atbalstu uzņēmumam, kuram uzticēts sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja atbalsta pasākums atbilst šādiem nosacījumiem:

a)

sniegtajam pakalpojumam piemīt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma pazīmes;

| b) | valsts ar viena vai vairāku oficiālu aktu starpniecību ir faktiski uzticējusi uzņēmumam sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu; |
| --- | --- |

b)

valsts ar viena vai vairāku oficiālu aktu starpniecību ir faktiski uzticējusi uzņēmumam sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu;

| c) | ir ievēroti vajadzības un proporcionalitātes principi un |
| --- | --- |

c)

ir ievēroti vajadzības un proporcionalitātes principi un

| d) | tirdzniecības attīstība nav ietekmēta tiktāl, lai kaitētu Savienības interesēm. |
| --- | --- |

d)

tirdzniecības attīstība nav ietekmēta tiktāl, lai kaitētu Savienības interesēm.

| (96) | Nosacījumi, kas minēti a) un b) apakšpunktā, ir izpildīti 81. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ. |
| --- | --- |

(96)

Nosacījumi, kas minēti a) un b) apakšpunktā, ir izpildīti 81. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ.

| (97) | Attiecībā uz d) apakšpunktā minēto nosacījumu Komisijai nav nekādu norāžu, saskaņā ar kurām Kopienas iekšējā tirdzniecība būtu ietekmēta tādā mērā, lai atbalsts neatbilstu šim nosacījumam. Konkrētāk, 2007. gada 10. maija lēmumā bija pieprasīta Livret bleu ekskluzīvo izplatīšanas tiesību atcelšana, jo īpašās tiesības, kas bija saistītas ar Livret bleu izplatīšanu, ietvēra pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežošanu Kopienā (53). Tomēr starpniecības maksu tiktāl, ciktāl tā neietvēra Crédit Mutuel uzticētā vispārējas nozīmes pakalpojuma sniegšanas uzdevuma kompensācijas pārmaksu, nevar uzskatīt par tirdzniecības attīstības ietekmēšanu tādā mērā, lai kaitētu Savienības interesēm. |
| --- | --- |

(97)

Attiecībā uz d) apakšpunktā minēto nosacījumu Komisijai nav nekādu norāžu, saskaņā ar kurām Kopienas iekšējā tirdzniecība būtu ietekmēta tādā mērā, lai atbalsts neatbilstu šim nosacījumam. Konkrētāk, 2007. gada 10. maija lēmumā bija pieprasīta Livret bleu ekskluzīvo izplatīšanas tiesību atcelšana, jo īpašās tiesības, kas bija saistītas ar Livret bleu izplatīšanu, ietvēra pakalpojumu sniegšanas brīvības ierobežošanu Kopienā (53). Tomēr starpniecības maksu tiktāl, ciktāl tā neietvēra Crédit Mutuel uzticētā vispārējas nozīmes pakalpojuma sniegšanas uzdevuma kompensācijas pārmaksu, nevar uzskatīt par tirdzniecības attīstības ietekmēšanu tādā mērā, lai kaitētu Savienības interesēm.

| (98) | Tāpēc Komisija turpmāk izvērtēs, vai tika ievēroti vajadzības un proporcionalitātes principi, t. i., vai kompensācijas summa, kas veidoja starpniecības maksu, nebija lielāka par summu, kura nepieciešama, lai segtu izmaksas, kas radušās, pildot sabiedriska pakalpojuma sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos rēķinus un saprātīgu peļņu, kas iegūta, pildot šīs saistības (54). |
| --- | --- |

(98)

Tāpēc Komisija turpmāk izvērtēs, vai tika ievēroti vajadzības un proporcionalitātes principi, t. i., vai kompensācijas summa, kas veidoja starpniecības maksu, nebija lielāka par summu, kura nepieciešama, lai segtu izmaksas, kas radušās, pildot sabiedriska pakalpojuma sniegšanas saistības, ņemot vērā atbilstošos rēķinus un saprātīgu peļņu, kas iegūta, pildot šīs saistības (54).

| (99) | Pārbaudē par to, vai nav notikusi iespējama kompensācijas pārmaksa (sk. 7.2.5. apakšiedaļu), Komisija izmanto – attiecībā uz laikposmu no 1991. gada 27. septembra (sk. 7.2.1. apakšiedaļu) līdz 2005. gada 31. decembrim – visaptverošu pieeju (sk. 7.2.2. apakšiedaļu). Tā ņem vērā visas priekšrocības, kas saistītas ar Livret bleu, tomēr neietverot iespējamu zemākas cenas ietekmi, kuras apmēru nebija iespējams noteikt (sk. 7.2.3. apakšiedaļu). Tika ņemta vērā saprātīga peļņa (sk. 7.2.4. apakšiedaļu), tostarp par CDC novirzītajiem līdzekļiem. |
| --- | --- |

(99)

Pārbaudē par to, vai nav notikusi iespējama kompensācijas pārmaksa (sk. 7.2.5. apakšiedaļu), Komisija izmanto – attiecībā uz laikposmu no 1991. gada 27. septembra (sk. 7.2.1. apakšiedaļu) līdz 2005. gada 31. decembrim – visaptverošu pieeju (sk. 7.2.2. apakšiedaļu). Tā ņem vērā visas priekšrocības, kas saistītas ar Livret bleu, tomēr neietverot iespējamu zemākas cenas ietekmi, kuras apmēru nebija iespējams noteikt (sk. 7.2.3. apakšiedaļu). Tika ņemta vērā saprātīga peļņa (sk. 7.2.4. apakšiedaļu), tostarp par CDC novirzītajiem līdzekļiem.

7.2.1.   Attiecīgā laikposma sākums 1991. gada 27. septembrī

| (100) | Lēmumā par procedūras pagarināšanu Livret bleu neto rezultātu aprēķinā, kas tika veikts ar mērķi novērtēt iespējamas kompensācijas pārmaksas esību, bija ietverti 1991. gada kopējie rezultāti (55). Citiem vārdiem sakot, tīrie ienākumi no brīvajiem aktīviem un vispārējas nozīmes aktīviem tika ņemti vērā, sākot no 1991. gada 1. janvāra. |
| --- | --- |

(100)

Lēmumā par procedūras pagarināšanu Livret bleu neto rezultātu aprēķinā, kas tika veikts ar mērķi novērtēt iespējamas kompensācijas pārmaksas esību, bija ietverti 1991. gada kopējie rezultāti (55). Citiem vārdiem sakot, tīrie ienākumi no brīvajiem aktīviem un vispārējas nozīmes aktīviem tika ņemti vērā, sākot no 1991. gada 1. janvāra.

| (101) | Kā izklāstīts 75. un 76. apsvērumā, vienīgais konkrētais pasākums šajā lietā ir starpniecības maksa, kuras princips tika ieviests 1991. gada 27. septembrī, tajā pašā laikā, kad Crédit Mutuel tika uzticēts novirzīt tās līdzekļus CDC sociālo mājokļu finansēšanai. Līdz šim datumam nepastāvēja ne starpniecības maksa, ne arī līdzekļu novirzīšana CDC. Tādējādi Komisijai savs novērtējums par atbalsta proporcionalitāti jāveic, sākot no šī datuma. |
| --- | --- |

(101)

Kā izklāstīts 75. un 76. apsvērumā, vienīgais konkrētais pasākums šajā lietā ir starpniecības maksa, kuras princips tika ieviests 1991. gada 27. septembrī, tajā pašā laikā, kad Crédit Mutuel tika uzticēts novirzīt tās līdzekļus CDC sociālo mājokļu finansēšanai. Līdz šim datumam nepastāvēja ne starpniecības maksa, ne arī līdzekļu novirzīšana CDC. Tādējādi Komisijai savs novērtējums par atbalsta proporcionalitāti jāveic, sākot no šī datuma.

| (102) | Tātad izmaksas un rēķini, kas saistīti ar vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanu, nevar attiekties uz laikposmu pirms 1991. gada 27. septembra. Citiem vārdiem sakot, vērā var ņemt tikai tās izmaksas un rēķinus, kas radušies saistībā ar šī atbalsta finansētā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanu laikposmā, sākot no konkrētā atbalsta pasākuma (starpniecības maksa) ieviešanas. Tādējādi Komisija uzskata, ka tās lēmumā ar procedūras pagarināšanu bija neatbilstība, kā vienīgo atbalsta pasākumu nosakot starpniecības maksu, kas tika ieviesta 1991. gada 27. septembrī, bet turpinot ņemt vērā Livret bleu tīros ienākumus laikposmā no 1991. gada 1. janvāra līdz 1991. gada 27. septembrim. |
| --- | --- |

(102)

Tātad izmaksas un rēķini, kas saistīti ar vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanu, nevar attiekties uz laikposmu pirms 1991. gada 27. septembra. Citiem vārdiem sakot, vērā var ņemt tikai tās izmaksas un rēķinus, kas radušies saistībā ar šī atbalsta finansētā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanu laikposmā, sākot no konkrētā atbalsta pasākuma (starpniecības maksa) ieviešanas. Tādējādi Komisija uzskata, ka tās lēmumā ar procedūras pagarināšanu bija neatbilstība, kā vienīgo atbalsta pasākumu nosakot starpniecības maksu, kas tika ieviesta 1991. gada 27. septembrī, bet turpinot ņemt vērā Livret bleu tīros ienākumus laikposmā no 1991. gada 1. janvāra līdz 1991. gada 27. septembrim.

| (103) | Tā kā Crédit Mutuel var paziņot vispārējas nozīmes aktīvu un brīvo aktīvu neto rezultātus, pamatojoties tikai uz gada rezultātiem, Komisija uzskata, ka attiecībā uz 1991. gadu jāņem vērā tikai tie neto rezultāti, kas atbilst laikposmam no 1991. gada 27. septembra līdz 1991. gada 31. decembrim, visa gada neto rezultātus proporcionāli attiecinot uz atlikušajām dienām, t. i., 96/365. CDC novirzīto līdzekļu neto rezultātus 1991. gadam var ņemt vērā pilnībā, jo, kā paskaidrots 101. apsvērumā, šī novirzīšana tika uzsākta tieši pēc 1991. gada 27. septembra, tā ka pēc būtības neviena daļa no rezultātiem neattiecas uz laikposmu no 1991. gada 1. janvāra līdz 1991. gada 27. septembrim. |
| --- | --- |

(103)

Tā kā Crédit Mutuel var paziņot vispārējas nozīmes aktīvu un brīvo aktīvu neto rezultātus, pamatojoties tikai uz gada rezultātiem, Komisija uzskata, ka attiecībā uz 1991. gadu jāņem vērā tikai tie neto rezultāti, kas atbilst laikposmam no 1991. gada 27. septembra līdz 1991. gada 31. decembrim, visa gada neto rezultātus proporcionāli attiecinot uz atlikušajām dienām, t. i., 96/365. CDC novirzīto līdzekļu neto rezultātus 1991. gadam var ņemt vērā pilnībā, jo, kā paskaidrots 101. apsvērumā, šī novirzīšana tika uzsākta tieši pēc 1991. gada 27. septembra, tā ka pēc būtības neviena daļa no rezultātiem neattiecas uz laikposmu no 1991. gada 1. janvāra līdz 1991. gada 27. septembrim.

7.2.2.   Visaptveroša pieeja līdz 2005. gada beigām un gada pieeja pēc šī laikposma

| (104) | Savā lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija ieteica izmantot gada pieeju, lai novērtētu iespējamas kompensācijas pārmaksas esību. Šī pieeja izriet no Kopienas 2005. gada nostādnēm, un tajā ir ieviestas izmaiņas, salīdzinot ar tās iepriekšējo pielietojumu. Kad pirms Kopienas 2005. gada nostādņu pieņemšanas Komisijai bija jānovērtē, vai pastāv kompensācijas pārmaksa, tā izmantoja pieeju, ko varētu kvalificēt kā “visaptverošu”, saskaņā ar kuru summas gados, kad notikusi kompensācijas pārmaksa, varēja neierobežoti kompensēt ar summām no tiem gadiem, kad kompensācija bija nepietiekama (56). |
| --- | --- |

(104)

Savā lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija ieteica izmantot gada pieeju, lai novērtētu iespējamas kompensācijas pārmaksas esību. Šī pieeja izriet no Kopienas 2005. gada nostādnēm, un tajā ir ieviestas izmaiņas, salīdzinot ar tās iepriekšējo pielietojumu. Kad pirms Kopienas 2005. gada nostādņu pieņemšanas Komisijai bija jānovērtē, vai pastāv kompensācijas pārmaksa, tā izmantoja pieeju, ko varētu kvalificēt kā “visaptverošu”, saskaņā ar kuru summas gados, kad notikusi kompensācijas pārmaksa, varēja neierobežoti kompensēt ar summām no tiem gadiem, kad kompensācija bija nepietiekama (56).

| (105) | Atbilstīgi Kopienas 2005. gada nostādņu 26. punktam Komisija atbalstam, par kuru nav paziņots, piemēro minēto nostādņu noteikumus, ja atbalsts ir bijis piešķirts pēc nostādņu publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, bet pārējos gadījumos piemēro atbalsta piešķiršanas brīdī spēkā esošos noteikumus. Konkrēto atbalstu piešķir reizi gadā, (57) un par to netika paziņots. Kopienas 2005. gada nostādnes Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja 2005. gada 29. novembrī. Tādējādi laikposmam līdz 2006. gadam ir jāpiemēro noteikumi, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī, un laikposmam no 2006. gada 1. janvāra līdz pasākuma beigām 2008. gada 31. decembrī ir jāpiemēro Kopienas 2005. gada nostādnes. |
| --- | --- |

(105)

Atbilstīgi Kopienas 2005. gada nostādņu 26. punktam Komisija atbalstam, par kuru nav paziņots, piemēro minēto nostādņu noteikumus, ja atbalsts ir bijis piešķirts pēc nostādņu publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, bet pārējos gadījumos piemēro atbalsta piešķiršanas brīdī spēkā esošos noteikumus. Konkrēto atbalstu piešķir reizi gadā, (57) un par to netika paziņots. Kopienas 2005. gada nostādnes Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēja 2005. gada 29. novembrī. Tādējādi laikposmam līdz 2006. gadam ir jāpiemēro noteikumi, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī, un laikposmam no 2006. gada 1. janvāra līdz pasākuma beigām 2008. gada 31. decembrī ir jāpiemēro Kopienas 2005. gada nostādnes.

| (106) | Kopienas 2005. gada nostādnēs ir ieteikts izmantot “gada pieeju”, jo iespējamās kompensācijas pārmaksas aprēķināšana ir jāveic katru gadu, nepieļaujot gadījumu, kad summa no gada, kurā bijusi nepietiekama kompensācija, tiek pārcelta uz nākamo gadu, izņemot gadījumu, ja šī summa nepārsniedz 10 % no ikgadējās kompensācijas (58). |
| --- | --- |

(106)

Kopienas 2005. gada nostādnēs ir ieteikts izmantot “gada pieeju”, jo iespējamās kompensācijas pārmaksas aprēķināšana ir jāveic katru gadu, nepieļaujot gadījumu, kad summa no gada, kurā bijusi nepietiekama kompensācija, tiek pārcelta uz nākamo gadu, izņemot gadījumu, ja šī summa nepārsniedz 10 % no ikgadējās kompensācijas (58).

| (107) | No otras puses, pirms Kopienas 2005. gada nostādņu pieņemšanas, kad Komisija pārbaudīja, vai uzņēmums nav saņēmis kompensācijas pārmaksu, pildot sabiedriska pakalpojuma uzdevumu, tā izmantoja “visaptverošu pieeju” (sk. 104. apsvērumu) (59). |
| --- | --- |

(107)

No otras puses, pirms Kopienas 2005. gada nostādņu pieņemšanas, kad Komisija pārbaudīja, vai uzņēmums nav saņēmis kompensācijas pārmaksu, pildot sabiedriska pakalpojuma uzdevumu, tā izmantoja “visaptverošu pieeju” (sk. 104. apsvērumu) (59).

| (108) | Izmantojot visaptverošo pieeju, katra gada neto rezultāti, ko kumulē gadu no gada, tiek atjaunināti, piemērojot Francijas atsauces likmi katra gada 1. janvārī (60). |
| --- | --- |

(108)

Izmantojot visaptverošo pieeju, katra gada neto rezultāti, ko kumulē gadu no gada, tiek atjaunināti, piemērojot Francijas atsauces likmi katra gada 1. janvārī (60).

7.2.3.   Priekšrocības, kas ņemtas vērā

| (109) | Saskaņā ar Kopienas 2005. gada nostādņu 17. punkta pirmo teikumu “vērā ņemamajos ieņēmumos jāietver vismaz visi ieņēmumi, kas gūti no pakalpojuma ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi sniegšanas”. Tātad, pārbaudot to, vai nav notikusi kompensācijas pārmaksa, jāņem vērā vispārējas nozīmes aktīvu un brīvo aktīvu neto rezultāti izmeklēšanas laikposmā. Komisija uzskata, ka šie rezultāti ir ieņēmumi, ko no 1991. gada 27. septembra noteica Francija par labu Crédit Mutuel par vispārējas nozīmes pakalpojuma sniegšanu, lai ar CDC starpniecību finansētu sociālos mājokļus. Šie aktīvi izmaksu uzskaitē balstās uz īpašiem resursiem, noguldījumiem, kas piesaistīti ar Livret bleu starpniecību. Konkurences tirgus apstākļos (bez īpašām tiesībām izplatīt no nodokļiem atbrīvotu krājnoguldījumu instrumentu) Crédit Mutuel, iespējams, nebūtu varējusi iegūt šos resursus par tādām pašām izmaksām, tādējādi attiecīgie aktīvi un līdzekļi jāņem vērā Livret bleu sistēmas vispārējā ekonomikā. Turklāt Francija pati apstiprināja, ka starp šiem aktīviem (Livret bleu un sociālo mājokļu finansēšanas uzdevumu) pastāv saikne, no jauna novirzot ar šiem aktīviem saistītos līdzekļus CDC, sākot no 1991. gada (61). Citiem vārdiem sakot, tā kā tā 1991. gada 27. septembrī uztic Crédit Mutuel sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu piesaistīt noguldījumus, ko novirza CDC sociālo mājokļu finansēšanai, tā apstiprina Livret bleu izplatīšanas tiesību piešķiršanu Crédit Mutuel. Tātad peļņa, kas izriet no tādu līdzekļu izmantošanas, kuri noguldīti ar Livret bleu, sākot no šī datuma, jāuzskata par ienākumiem, kas piešķirti Crédit Mutuel saistībā ar vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanu. |
| --- | --- |

(109)

Saskaņā ar Kopienas 2005. gada nostādņu 17. punkta pirmo teikumu “vērā ņemamajos ieņēmumos jāietver vismaz visi ieņēmumi, kas gūti no pakalpojuma ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi sniegšanas”. Tātad, pārbaudot to, vai nav notikusi kompensācijas pārmaksa, jāņem vērā vispārējas nozīmes aktīvu un brīvo aktīvu neto rezultāti izmeklēšanas laikposmā. Komisija uzskata, ka šie rezultāti ir ieņēmumi, ko no 1991. gada 27. septembra noteica Francija par labu Crédit Mutuel par vispārējas nozīmes pakalpojuma sniegšanu, lai ar CDC starpniecību finansētu sociālos mājokļus. Šie aktīvi izmaksu uzskaitē balstās uz īpašiem resursiem, noguldījumiem, kas piesaistīti ar Livret bleu starpniecību. Konkurences tirgus apstākļos (bez īpašām tiesībām izplatīt no nodokļiem atbrīvotu krājnoguldījumu instrumentu) Crédit Mutuel, iespējams, nebūtu varējusi iegūt šos resursus par tādām pašām izmaksām, tādējādi attiecīgie aktīvi un līdzekļi jāņem vērā Livret bleu sistēmas vispārējā ekonomikā. Turklāt Francija pati apstiprināja, ka starp šiem aktīviem (Livret bleu un sociālo mājokļu finansēšanas uzdevumu) pastāv saikne, no jauna novirzot ar šiem aktīviem saistītos līdzekļus CDC, sākot no 1991. gada (61). Citiem vārdiem sakot, tā kā tā 1991. gada 27. septembrī uztic Crédit Mutuel sniegt vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu piesaistīt noguldījumus, ko novirza CDC sociālo mājokļu finansēšanai, tā apstiprina Livret bleu izplatīšanas tiesību piešķiršanu Crédit Mutuel. Tātad peļņa, kas izriet no tādu līdzekļu izmantošanas, kuri noguldīti ar Livret bleu, sākot no šī datuma, jāuzskata par ienākumiem, kas piešķirti Crédit Mutuel saistībā ar vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojuma sniegšanu.

| (110) | Sūdzības iesniedzējs un citas iestādes vai struktūras (Konkurences padome un parlamenta locekļu vai pētniecības iestāžu ziņojumi (62)) uzskata, ka ekskluzīvās tiesības izplatīt Livret bleu radīja “zemākas cenas ietekmi”, ļaujot Crédit Mutuel piesaistīt un nodrošināt tādu klientu lojalitāti, kuriem tā pārdeva arī citus banku produktus, ne tikai Livret bleu. Lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija neizslēdza iespēju, ka Livret bleu, iespējams, radīja netiešus ienākumus ar zemākas cenas ietekmi (63), bet tā atgādināja, ka šādu ienākumu apmēru līdz šim brīdim nebija iespējams noteikt (64). |
| --- | --- |

(110)

Sūdzības iesniedzējs un citas iestādes vai struktūras (Konkurences padome un parlamenta locekļu vai pētniecības iestāžu ziņojumi (62)) uzskata, ka ekskluzīvās tiesības izplatīt Livret bleu radīja “zemākas cenas ietekmi”, ļaujot Crédit Mutuel piesaistīt un nodrošināt tādu klientu lojalitāti, kuriem tā pārdeva arī citus banku produktus, ne tikai Livret bleu. Lēmumā par procedūras pagarināšanu Komisija neizslēdza iespēju, ka Livret bleu, iespējams, radīja netiešus ienākumus ar zemākas cenas ietekmi (63), bet tā atgādināja, ka šādu ienākumu apmēru līdz šim brīdim nebija iespējams noteikt (64).

| (111) | Pēc šīs lietas izskatīšanas Komisija secina, ka, ja nav iespējams izslēgt zemākas cenas ietekmi, šajā gadījumā ar tās iegūtajiem datiem nav iespējams noteikt iespējamās zemākas cenas ietekmes apmēru pietiekami drošā veidā. |
| --- | --- |

(111)

Pēc šīs lietas izskatīšanas Komisija secina, ka, ja nav iespējams izslēgt zemākas cenas ietekmi, šajā gadījumā ar tās iegūtajiem datiem nav iespējams noteikt iespējamās zemākas cenas ietekmes apmēru pietiekami drošā veidā.

| (112) | Sūdzības iesniedzēju iesniegtajos dokumentos ir izteikts pieņēmums par zemākas cenas efekta esību, taču tie formāli nepierāda šādu cenas efekta esību un tajos nav izdevies arī precīzi novērtēt šī efekta finansiālās sekas. |
| --- | --- |

(112)

Sūdzības iesniedzēju iesniegtajos dokumentos ir izteikts pieņēmums par zemākas cenas efekta esību, taču tie formāli nepierāda šādu cenas efekta esību un tajos nav izdevies arī precīzi novērtēt šī efekta finansiālās sekas.

| (113) | Attiecībā uz Glais biroja veiktajiem pētījumiem (sk. 52. un 53. apsvērumu) Komisija secina, ka Crédit Mutuel var likumīgi apstiprināt, ka šīs statistikas analīzes nesniedz nekādus drošus pierādījumus par zemākas cenas ietekmes apmēru. |
| --- | --- |

(113)

Attiecībā uz Glais biroja veiktajiem pētījumiem (sk. 52. un 53. apsvērumu) Komisija secina, ka Crédit Mutuel var likumīgi apstiprināt, ka šīs statistikas analīzes nesniedz nekādus drošus pierādījumus par zemākas cenas ietekmes apmēru.

| (114) | Sūdzības iesniedzēju piezīmēs bija piedāvāti trīs subjektīvi novērtējumi. Vispirms, ņemot vērā faktu, ka pārējās bankas bija piedāvājušas izplatīt Livret bleu par atlīdzību tikai 1 % apmērā, sūdzības iesniedzēji piedāvāja rēķinu aptuvenās zemākas cenas ietekmes apmērā, aprēķinot starpību starp Crédit Mutuel saņemto starpniecības maksu un šo 1 % likmi; šī starpība ir 0,3 % un atbilst aptuveni FRF 300 miljoniem gadā. Tomēr nav pierādījumu, kas apliecinātu, ka Crédit Mutuel konkurenti attiecīgajā laikposmā būtu varējuši izpildīt šo uzdevumu tādos pašos apstākļos ar atlīdzības likmi 1 %. Turklāt šis pirmais arguments nepierāda zemākas cenas ietekmi, bet šķietami vēlreiz mēģina apgalvot, ka Crédit Mutuel saņēma kompensācijas pārmaksu, kas, kā tiks pierādīts, šajā gadījumā nenotika. Nav pierādījumu, kas apliecinātu, ka zemākas cenas ietekme atbilst starpībai starp starpniecības maksu un iespējamo zemāko starpniecības maksu, ko piedāvāja Crédit Mutuel konkurenti kā atlīdzību par Livret bleu izplatīšanu. |
| --- | --- |

(114)

Sūdzības iesniedzēju piezīmēs bija piedāvāti trīs subjektīvi novērtējumi. Vispirms, ņemot vērā faktu, ka pārējās bankas bija piedāvājušas izplatīt Livret bleu par atlīdzību tikai 1 % apmērā, sūdzības iesniedzēji piedāvāja rēķinu aptuvenās zemākas cenas ietekmes apmērā, aprēķinot starpību starp Crédit Mutuel saņemto starpniecības maksu un šo 1 % likmi; šī starpība ir 0,3 % un atbilst aptuveni FRF 300 miljoniem gadā. Tomēr nav pierādījumu, kas apliecinātu, ka Crédit Mutuel konkurenti attiecīgajā laikposmā būtu varējuši izpildīt šo uzdevumu tādos pašos apstākļos ar atlīdzības likmi 1 %. Turklāt šis pirmais arguments nepierāda zemākas cenas ietekmi, bet šķietami vēlreiz mēģina apgalvot, ka Crédit Mutuel saņēma kompensācijas pārmaksu, kas, kā tiks pierādīts, šajā gadījumā nenotika. Nav pierādījumu, kas apliecinātu, ka zemākas cenas ietekme atbilst starpībai starp starpniecības maksu un iespējamo zemāko starpniecības maksu, ko piedāvāja Crédit Mutuel konkurenti kā atlīdzību par Livret bleu izplatīšanu.

| (115) | Saskaņā ar otro metodi, ko piedāvāja sūdzības iesniedzēji, zemākas cenas ietekmi bija iespējams noteikt atbilstoši Crédit Mutuel tirgus daļu pieaugumam. Šādu novērtējuma metodi nav iespējams izmantot, jo tās pamatā ir pieņēmums, ka tirgus daļu ieguvums ir attiecināms tikai uz Livret bleu, taču šis pieņēmums nav pamatots ne ar vienu objektīvu pieradījumu. |
| --- | --- |

(115)

Saskaņā ar otro metodi, ko piedāvāja sūdzības iesniedzēji, zemākas cenas ietekmi bija iespējams noteikt atbilstoši Crédit Mutuel tirgus daļu pieaugumam. Šādu novērtējuma metodi nav iespējams izmantot, jo tās pamatā ir pieņēmums, ka tirgus daļu ieguvums ir attiecināms tikai uz Livret bleu, taču šis pieņēmums nav pamatots ne ar vienu objektīvu pieradījumu.

| (116) | Trešā novērtējuma par ekskluzīvajām izplatīšanas tiesībām pamatā ir negūtie nodokļu ieņēmumi, ko radīja Livret bleu atbrīvošana no nodokļiem. Ja Crédit Mutuel būtu izteicis vēlmi izplatīt krājgrāmatiņu bez atbrīvojuma no nodokļiem, piedāvājot, neatkarīgi no noguldītāju fiskālā stāvokļa, tādu pašu neto atdevi kā Livret bleu, tai faktiski būtu jāuzņemas alternatīvās izmaksas, kas būtu vienādas ar summu, kuru veido noguldītāju samaksātā nosacītā (iespējamā) nodokļa summa. Sūdzības iesniedzēji uzskata, ka nodokļu atvieglojums FRF 4,5 miljardu apmērā, kas uzkrāts laikposmā no 1991. līdz 1997. gadam, ir jāuzskata par priekšrocībām, ko Crédit Mutuel ir saņēmusi un kas līdzvērtīgas tāda paša apmēra summai. Šo argumentāciju nav iespējams izmantot, jo Crédit Mutuel visticamāk nebūtu izplatījusi Livret bleu tādos pašos apstākļos, ja tai būtu pilnībā jāuzņemas izmaksas, kas saistītas ar atbrīvojumu no nodokļiem, no kura turklāt labumu tieši gūst dalībnieki. |
| --- | --- |

(116)

Trešā novērtējuma par ekskluzīvajām izplatīšanas tiesībām pamatā ir negūtie nodokļu ieņēmumi, ko radīja Livret bleu atbrīvošana no nodokļiem. Ja Crédit Mutuel būtu izteicis vēlmi izplatīt krājgrāmatiņu bez atbrīvojuma no nodokļiem, piedāvājot, neatkarīgi no noguldītāju fiskālā stāvokļa, tādu pašu neto atdevi kā Livret bleu, tai faktiski būtu jāuzņemas alternatīvās izmaksas, kas būtu vienādas ar summu, kuru veido noguldītāju samaksātā nosacītā (iespējamā) nodokļa summa. Sūdzības iesniedzēji uzskata, ka nodokļu atvieglojums FRF 4,5 miljardu apmērā, kas uzkrāts laikposmā no 1991. līdz 1997. gadam, ir jāuzskata par priekšrocībām, ko Crédit Mutuel ir saņēmusi un kas līdzvērtīgas tāda paša apmēra summai. Šo argumentāciju nav iespējams izmantot, jo Crédit Mutuel visticamāk nebūtu izplatījusi Livret bleu tādos pašos apstākļos, ja tai būtu pilnībā jāuzņemas izmaksas, kas saistītas ar atbrīvojumu no nodokļiem, no kura turklāt labumu tieši gūst dalībnieki.

| (117) | Ir grūti pierādīt konkrētās iespējamās priekšrocības un noteikt to apmēru. Tieša ekonomiska priekšrocība, ko sniedz ar Livret bleu saistītā darbība, ir tieši izmērāma, izmantojot Livret bleu grāmatvedības uzskaiti. No otras puses, ekonomiskā priekšrocība, ko rada pārējo produktu vai pakalpojumu sniegšana klientiem, kuru lojalitāti nodrošināja Livret bleu, būtu konstatējama šo pārējo produktu izmaksu uzskaitē, ja būtu iespējams uzreiz noteikt to, kas ir pārdots klientiem, kuru lojalitāti vai piesaisti Crédit Mutuel ir nodrošinājusi Livret bleu, un kas ir pārdots klientiem, kuri Crédit Mutuel izvēlējušies citu iemeslu dēļ, ko šajā gadījumā nav iespējams noteikt. Šo iemeslu dēļ Komisijas konsultants nevarēja novērtēt iespējamo zemākas cenas efektu, izmantojot grāmatvedības metodi, kura piemērota, lai novērtētu tiešo ekonomisko priekšrocību kopumu, ko sniedza Livret bleu. |
| --- | --- |

(117)

Ir grūti pierādīt konkrētās iespējamās priekšrocības un noteikt to apmēru. Tieša ekonomiska priekšrocība, ko sniedz ar Livret bleu saistītā darbība, ir tieši izmērāma, izmantojot Livret bleu grāmatvedības uzskaiti. No otras puses, ekonomiskā priekšrocība, ko rada pārējo produktu vai pakalpojumu sniegšana klientiem, kuru lojalitāti nodrošināja Livret bleu, būtu konstatējama šo pārējo produktu izmaksu uzskaitē, ja būtu iespējams uzreiz noteikt to, kas ir pārdots klientiem, kuru lojalitāti vai piesaisti Crédit Mutuel ir nodrošinājusi Livret bleu, un kas ir pārdots klientiem, kuri Crédit Mutuel izvēlējušies citu iemeslu dēļ, ko šajā gadījumā nav iespējams noteikt. Šo iemeslu dēļ Komisijas konsultants nevarēja novērtēt iespējamo zemākas cenas efektu, izmantojot grāmatvedības metodi, kura piemērota, lai novērtētu tiešo ekonomisko priekšrocību kopumu, ko sniedza Livret bleu.

| (118) | Komisijas konsultanta mēģinājumi novērtēt zemākas cenas ietekmi ar sarežģītākām metodēm bija neveiksmīgi. Tāpēc Komisija uzskata, ka tā savā aprēķinā, lai pārbaudītu, vai nav notikusi iespējama kompensācijas pārmaksa, nevar ņemt vērā iespējamo priekšrocību, ko radīja zemākas cenas ietekme. |
| --- | --- |

(118)

Komisijas konsultanta mēģinājumi novērtēt zemākas cenas ietekmi ar sarežģītākām metodēm bija neveiksmīgi. Tāpēc Komisija uzskata, ka tā savā aprēķinā, lai pārbaudītu, vai nav notikusi iespējama kompensācijas pārmaksa, nevar ņemt vērā iespējamo priekšrocību, ko radīja zemākas cenas ietekme.

7.2.4.   Saprātīgas peļņas aprēķināšana

| (119) | Pārbaudot to, vai uzņēmums, kam uzticēts vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojums, nav saņēmis kompensācijas pārmaksu, jāņem vērā saprātīga peļņa. (65). Kopienas 2005. gada nostādnēs ir precizēts, ka ar “saprātīgu peļņu” saprot pašu kapitāla peļņas normu, kurā jāietver tas risks vai šī riska neesība, ko uzņēmumam var radīt [...]. Parasti šī likme nedrīkst pārsniegt vidējo likmi, kas novērota attiecīgajā nozarē pēdējo gadu laikā (66). |
| --- | --- |

(119)

Pārbaudot to, vai uzņēmums, kam uzticēts vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojums, nav saņēmis kompensācijas pārmaksu, jāņem vērā saprātīga peļņa. (65). Kopienas 2005. gada nostādnēs ir precizēts, ka ar “saprātīgu peļņu” saprot pašu kapitāla peļņas normu, kurā jāietver tas risks vai šī riska neesība, ko uzņēmumam var radīt [...]. Parasti šī likme nedrīkst pārsniegt vidējo likmi, kas novērota attiecīgajā nozarē pēdējo gadu laikā (66).

| (120) | Lēmumā par procedūras pagarināšanu (67) Komisija uzskatīja, ka vispārējas nozīmes aktīviem un brīvajiem aktīviem būtu jāpiemēro saprātīga peļņa, kas šiem aktīviem sasniedz vidēji 6 % no pašu kapitāla. Šī likme, kas gadu no gada atšķiras un sasniedz vidēji 6 %, atbilst Crédit Mutuel sākotnēji ieteiktajai peļņas normai: Crédit Mutuel pašu kapitāla izmaksās bija ietvērusi attiecīgajā gadā faktiski izmaksāto dividenžu summu. Šajā lēmumā, attiecībā uz saprātīgu peļņu, pārbaudot, vai nav notikusi iespējama kompensācijas pārmaksa, Komisija attiecībā uz brīvajiem aktīviem un vispārējas nozīmes aktīviem neatkāpjas no pieejas, kas izmantota jau lēmumā par procedūras pagarināšanu un kas aprakstīta 7.2.5. iedaļā. |
| --- | --- |

(120)

Lēmumā par procedūras pagarināšanu (67) Komisija uzskatīja, ka vispārējas nozīmes aktīviem un brīvajiem aktīviem būtu jāpiemēro saprātīga peļņa, kas šiem aktīviem sasniedz vidēji 6 % no pašu kapitāla. Šī likme, kas gadu no gada atšķiras un sasniedz vidēji 6 %, atbilst Crédit Mutuel sākotnēji ieteiktajai peļņas normai: Crédit Mutuel pašu kapitāla izmaksās bija ietvērusi attiecīgajā gadā faktiski izmaksāto dividenžu summu. Šajā lēmumā, attiecībā uz saprātīgu peļņu, pārbaudot, vai nav notikusi iespējama kompensācijas pārmaksa, Komisija attiecībā uz brīvajiem aktīviem un vispārējas nozīmes aktīviem neatkāpjas no pieejas, kas izmantota jau lēmumā par procedūras pagarināšanu un kas aprakstīta 7.2.5. iedaļā.

| (121) | Tomēr savā lēmumā par procedūras pagarināšanu (68) Komisija uzskatīja, ka šī saprātīgā peļņa nav jāpiemēro noguldījumiem, kas novirzīti CDC, tāpēc ka saskaņā ar uzraudzības noteikumiem tie neveido nekādas pašu kapitāla izmaksas, jo šos noguldījumus Crédit Mutuel nav ieguldījusi, bet tikai novirzījusi CDC. Tomēr no uzraudzības viedokļa kredītrisku, kas saistīts ar CDC novirzītajiem līdzekļiem, uzskata par līdzvērtīgu attiecībā pret valsti (Francijas Republiku), riska svērums ir vienāds ar nulli un tātad neveido pašu kapitāla izmaksas. |
| --- | --- |

(121)

Tomēr savā lēmumā par procedūras pagarināšanu (68) Komisija uzskatīja, ka šī saprātīgā peļņa nav jāpiemēro noguldījumiem, kas novirzīti CDC, tāpēc ka saskaņā ar uzraudzības noteikumiem tie neveido nekādas pašu kapitāla izmaksas, jo šos noguldījumus Crédit Mutuel nav ieguldījusi, bet tikai novirzījusi CDC. Tomēr no uzraudzības viedokļa kredītrisku, kas saistīts ar CDC novirzītajiem līdzekļiem, uzskata par līdzvērtīgu attiecībā pret valsti (Francijas Republiku), riska svērums ir vienāds ar nulli un tātad neveido pašu kapitāla izmaksas.

| (122) | Saprātīgu peļņas nenoteikšana attiecībā uz līdzekļiem, kas novirzīti CDC, nozīmētu, ka kopējā saprātīgā peļņa (no vienas puses, par vispārējas nozīmes aktīviem un brīvajiem aktīviem un, no otras puses, par līdzekļiem, kas novirzīti CDC) krītas no 1991. līdz 1999. gadam, līdz, sākot no 2000. gada, pilnībā pazūd pēc līdzekļu uzkrājuma pilnīgas novirzīšanas CDC 1999. gadā (69). |
| --- | --- |

(122)

Saprātīgu peļņas nenoteikšana attiecībā uz līdzekļiem, kas novirzīti CDC, nozīmētu, ka kopējā saprātīgā peļņa (no vienas puses, par vispārējas nozīmes aktīviem un brīvajiem aktīviem un, no otras puses, par līdzekļiem, kas novirzīti CDC) krītas no 1991. līdz 1999. gadam, līdz, sākot no 2000. gada, pilnībā pazūd pēc līdzekļu uzkrājuma pilnīgas novirzīšanas CDC 1999. gadā (69).

| (123) | Francijas iestādes savā 2006. gada 1. septembra vēstulē, ar kuru tās iesniedza savas piezīmes, atbildot uz lēmumu par procedūras pagarināšanu, apstiprināja, ka CDC novirzītie līdzekļi nepatērēja normatīvajos aktos noteikto pašu kapitālu. Tomēr Francijas iestādes uzskata, ka “ņemot vērā to, ka, sākot no līdzekļu pilnīgas novirzīšanas CDC 1999. gadā, Eiropas maksātspējas rādītāja piemērošana nav atbilstoša, Crédit Mutuel, aprēķinot Livret bleu atbilstošu saprātīgu peļņu, [ierosina] ietver[-t] pašu kapitāla izmaksas, kas tika iegūtas, atsaucoties uz citu krājnoguldījumu instrumentu un citu resursu izmaksām”. Komisija šo pieeju uzskata par neatbilstošu, jo šī pieeja noved pie tā, ka CDC novirzītajiem līdzekļiem mākslīgi piemēro vajadzību pēc normatīvajos aktos noteiktā kapitāla, kas atkarīgs no vidējās kapitāla vajadzības pārējiem Crédit Mutuel aktīviem, kuri ir pilnībā neatkarīgi no Livret bleu. |
| --- | --- |

(123)

Francijas iestādes savā 2006. gada 1. septembra vēstulē, ar kuru tās iesniedza savas piezīmes, atbildot uz lēmumu par procedūras pagarināšanu, apstiprināja, ka CDC novirzītie līdzekļi nepatērēja normatīvajos aktos noteikto pašu kapitālu. Tomēr Francijas iestādes uzskata, ka “ņemot vērā to, ka, sākot no līdzekļu pilnīgas novirzīšanas CDC 1999. gadā, Eiropas maksātspējas rādītāja piemērošana nav atbilstoša, Crédit Mutuel, aprēķinot Livret bleu atbilstošu saprātīgu peļņu, [ierosina] ietver[-t] pašu kapitāla izmaksas, kas tika iegūtas, atsaucoties uz citu krājnoguldījumu instrumentu un citu resursu izmaksām”. Komisija šo pieeju uzskata par neatbilstošu, jo šī pieeja noved pie tā, ka CDC novirzītajiem līdzekļiem mākslīgi piemēro vajadzību pēc normatīvajos aktos noteiktā kapitāla, kas atkarīgs no vidējās kapitāla vajadzības pārējiem Crédit Mutuel aktīviem, kuri ir pilnībā neatkarīgi no Livret bleu.

| (124) | Vajadzības pēc normatīvajos aktos noteiktā pašu kapitāla neesība ilustrē kredīta zaudējumu riska neesību, kā tas ir CDC novirzīto līdzekļu gadījumā. Noguldījumu piesaistīšana CDC vārdā nerada arī likviditātes risku (izņemot risku mēneša griezumā), ne arī izmaiņas dzēšanas termiņā, jo CDC novirzītā summa katru mēnesi tiek pielāgota atkarībā no noguldījumu pieauguma un CDC izmaksātā procentu likme nekavējoties tiek pārskaitīta noguldītājiem. Tāpēc ir skaidrs, ka vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojums Crédit Mutuel nerada lielu risku. Tomēr pastāv daži citi risku veidi, piemēram, darbības, ekonomiskais (risks, ka atlīdzības apmērs nesegs radušās izmaksas), juridiskais un reputācijas risks. Turklāt citas banku darbības, piemēram, kopīgo ieguldījumu fondu līdzekļu sadale, mantojuma pārvaldība vai finanšu produktu (piemēram, akciju un obligāciju) pārdošana, nepatērē normatīvajos aktos noteikto pašu kapitālu, taču tie nav ievērojami mazāk ienesīgi. Tāpēc nepastāv tieša saikne starp normatīvajos aktos noteiktā pašu kapitāla patēriņu, kas aprēķināts, pamatojoties uz uzraudzības noteikumiem, kuru īpašais mērķis nav nekādā ziņā novērtēt konkrētas darbības ienesīgumu, un plānotās peļņas no attiecīgās darbības. |
| --- | --- |

(124)

Vajadzības pēc normatīvajos aktos noteiktā pašu kapitāla neesība ilustrē kredīta zaudējumu riska neesību, kā tas ir CDC novirzīto līdzekļu gadījumā. Noguldījumu piesaistīšana CDC vārdā nerada arī likviditātes risku (izņemot risku mēneša griezumā), ne arī izmaiņas dzēšanas termiņā, jo CDC novirzītā summa katru mēnesi tiek pielāgota atkarībā no noguldījumu pieauguma un CDC izmaksātā procentu likme nekavējoties tiek pārskaitīta noguldītājiem. Tāpēc ir skaidrs, ka vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojums Crédit Mutuel nerada lielu risku. Tomēr pastāv daži citi risku veidi, piemēram, darbības, ekonomiskais (risks, ka atlīdzības apmērs nesegs radušās izmaksas), juridiskais un reputācijas risks. Turklāt citas banku darbības, piemēram, kopīgo ieguldījumu fondu līdzekļu sadale, mantojuma pārvaldība vai finanšu produktu (piemēram, akciju un obligāciju) pārdošana, nepatērē normatīvajos aktos noteikto pašu kapitālu, taču tie nav ievērojami mazāk ienesīgi. Tāpēc nepastāv tieša saikne starp normatīvajos aktos noteiktā pašu kapitāla patēriņu, kas aprēķināts, pamatojoties uz uzraudzības noteikumiem, kuru īpašais mērķis nav nekādā ziņā novērtēt konkrētas darbības ienesīgumu, un plānotās peļņas no attiecīgās darbības.

| (125) | Tomēr ir jākonstatē, ka šajā gadījumā, ja Komisija atļauj Crédit Mutuel gūt saprātīgu peļņu par to līdzekļu daļu, kas novirzīta CDC, tā atzīst, ka pienācīga peļņas apmēra noteikšana ir uzdevums, kas ietver sarežģītu ekonomisko novērtējumu. Livret bleu ir netipisks banku produkts, kuram ir gan krājnoguldījumu instrumenta, gan norēķinu konta iezīmes un ar kura starpniecību piesaistītie līdzekļi tiek novirzīti valsts iestādei. Tātad nepastāv tādi produkti, kas būtu tieši pielīdzināmi un kas varētu kalpot par saprātīgas peļņas rādītāju līdzīgai darbībai. |
| --- | --- |

(125)

Tomēr ir jākonstatē, ka šajā gadījumā, ja Komisija atļauj Crédit Mutuel gūt saprātīgu peļņu par to līdzekļu daļu, kas novirzīta CDC, tā atzīst, ka pienācīga peļņas apmēra noteikšana ir uzdevums, kas ietver sarežģītu ekonomisko novērtējumu. Livret bleu ir netipisks banku produkts, kuram ir gan krājnoguldījumu instrumenta, gan norēķinu konta iezīmes un ar kura starpniecību piesaistītie līdzekļi tiek novirzīti valsts iestādei. Tātad nepastāv tādi produkti, kas būtu tieši pielīdzināmi un kas varētu kalpot par saprātīgas peļņas rādītāju līdzīgai darbībai.

| (126) | Tā kā nav produkta, kas būtu pietiekami līdzīgs Livret bleu, Komisija uzskata, ka tā šajā gadījumā var izmantot divus rādītājus, kuri ļautu novērtēt, vai par līdzekļiem, kas tika novirzīti CDC, piešķirtā peļņa var tikt uzskatīta par saprātīgu. Šie divi rādītāji ir šādi:






  a) | Francijas banku nozares peļņas norma, t. i., rezultāts pirms nodokļiem, dalīts ar apgrozījumu (šajā gadījumā banku apgrozījums atbilst to saimnieciskās darbības rezultātiem). Izmantojot Francijas banku nozares rezultātus attiecīgajā laikposmā (no 1991. gada 27. septembra līdz 2008. gada beigām), peļņas norma gadā ir vidēji 23 %; |
| --- | --- | --- |

(126)

Tā kā nav produkta, kas būtu pietiekami līdzīgs Livret bleu, Komisija uzskata, ka tā šajā gadījumā var izmantot divus rādītājus, kuri ļautu novērtēt, vai par līdzekļiem, kas tika novirzīti CDC, piešķirtā peļņa var tikt uzskatīta par saprātīgu. Šie divi rādītāji ir šādi:

a)

Francijas banku nozares peļņas norma, t. i., rezultāts pirms nodokļiem, dalīts ar apgrozījumu (šajā gadījumā banku apgrozījums atbilst to saimnieciskās darbības rezultātiem). Izmantojot Francijas banku nozares rezultātus attiecīgajā laikposmā (no 1991. gada 27. septembra līdz 2008. gada beigām), peļņas norma gadā ir vidēji 23 %;

| b) | Francijas banku nozares ienesīguma likme, t. i., rezultāts pirms nodokļiem, dalīts ar aktīvu summu. Vidējā ienesīguma likme gadā visā attiecīgajā laikposmā ir 45 bāzes punkti (0,45 %). |
| --- | --- |

b)

Francijas banku nozares ienesīguma likme, t. i., rezultāts pirms nodokļiem, dalīts ar aktīvu summu. Vidējā ienesīguma likme gadā visā attiecīgajā laikposmā ir 45 bāzes punkti (0,45 %).

| (127) | Turpmākajā tabulā (70) sniegta Francijas banku nozares peļņas norma un ienesīguma likme laikposmā no 1993. līdz 2008. gadam (dati par laiku līdz 1993. gadam nav pieejami). | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 (72) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Rezultāts pirms nodokļiem (71) | 15,2 | 2,7 | 25,0 | 41,0 | 67,5 | 14,4 | 19,8 | 22,5 | 24,6 | 23,5 | 23,4 | 29,6 | 31,3 | 46,2 | 34,3 | –4,4 |
| Saimnieciskās darbības rezultāts (71) | 362,4 | 335,4 | 345,6 | 356,1 | 375,3 | 60,8 | 64,6 | 70,5 | 74,9 | 77,0 | 80,6 | 83,5 | 89,5 | 104,1 | 98,0 | 79,1 |
| Peļņas norma | 4,2 % | 0,8 % | 7,2 % | 11,5 % | 18 % | 23,7 % | 30,6 % | 31,9 % | 32,8 % | 30,6 % | 29,0 % | 35,5 % | 35,0 % | 44,4 % | 35,1 % | –5,6 % |
| Vidējā peļņas norma | 22,8 % |
| Aktīvi (71) | Dati nav pieejami | 16 333 | 17 216 | 18 291 | 19 894 | 3 052 | 3 394 | 3 452 | 3 783 | 3 793 | 3 960 | 4 390 | 5 275 | 6 041 | 7 061 | 7 699 |
| Ienesīguma likme | Dati nav pieejami | 0,02 % | 0,15 % | 0,22 % | 0,34 % | 0,47 % | 0,58 % | 0,65 % | 0,65 % | 0,62 % | 0,59 % | 0,68 % | 0,59 % | 0,77 % | 0,49 % | –0,05 % |
| Vidējā ienesīguma likme | 0,45 % |

(127)

Turpmākajā tabulā (70) sniegta Francijas banku nozares peļņas norma un ienesīguma likme laikposmā no 1993. līdz 2008. gadam (dati par laiku līdz 1993. gadam nav pieejami).

1993

1994

1995

1996

1997

1998

1999

2000

2001

2002

2003

2004

2005

2006

2007

2008 (72)

Rezultāts pirms nodokļiem (71)

15,2

2,7

25,0

41,0

67,5

14,4

19,8

22,5

24,6

23,5

23,4

29,6

31,3

46,2

34,3

–4,4

Saimnieciskās darbības rezultāts (71)

362,4

335,4

345,6

356,1

375,3

60,8

64,6

70,5

74,9

77,0

80,6

83,5

89,5

104,1

98,0

79,1

Peļņas norma

4,2 %

0,8 %

7,2 %

11,5 %

18 %

23,7 %

30,6 %

31,9 %

32,8 %

30,6 %

29,0 %

35,5 %

35,0 %

44,4 %

35,1 %

–5,6 %

Vidējā peļņas norma

22,8 %

Aktīvi (71)

Dati nav pieejami

16 333

17 216

18 291

19 894

3 052

3 394

3 452

3 783

3 793

3 960

4 390

5 275

6 041

7 061

7 699

Ienesīguma likme

Dati nav pieejami

0,02 %

0,15 %

0,22 %

0,34 %

0,47 %

0,58 %

0,65 %

0,65 %

0,62 %

0,59 %

0,68 %

0,59 %

0,77 %

0,49 %

–0,05 %

Vidējā ienesīguma likme

0,45 %

| (128) | Lai aprēķinātu Crédit Mutuel peļņas normu un ienesīguma likmi attiecībā uz noguldījumu piesaistīšanu novirzīšanai CDC, Komisija izmanto šādas vērtības:






  a) | kā peļņas normas saucēju – ienākumus no noguldījumu piesaistīšanas novirzīšanai CDC, t. i., starpniecības maksas summa gadā; |
| --- | --- | --- |

(128)

Lai aprēķinātu Crédit Mutuel peļņas normu un ienesīguma likmi attiecībā uz noguldījumu piesaistīšanu novirzīšanai CDC, Komisija izmanto šādas vērtības:

a)

kā peļņas normas saucēju – ienākumus no noguldījumu piesaistīšanas novirzīšanai CDC, t. i., starpniecības maksas summa gadā;

| b) | kā ienesīguma likmes saucēju – noguldījumus, kas pārskaitīti CDC; |
| --- | --- |

b)

kā ienesīguma likmes saucēju – noguldījumus, kas pārskaitīti CDC;

| c) | kā skaitītāju – peļņu pirms nodokļiem; Komisija uzskata, ka, ņemot vērā peļņas normu 4,2 % kā saprātīgu peļņu par noguldījumu piesaistīšanu novirzīšanai CDC, t. i., peļņu pirms nodokļiem, kas atbilst 4,2 % no starpniecības maksas, kura saņemta no CDC, Crédit Mutuel nesaņem kompensācijas pārmaksu (sk. 132. apsvērumā sniegto tabulu). |
| --- | --- |

c)

kā skaitītāju – peļņu pirms nodokļiem; Komisija uzskata, ka, ņemot vērā peļņas normu 4,2 % kā saprātīgu peļņu par noguldījumu piesaistīšanu novirzīšanai CDC, t. i., peļņu pirms nodokļiem, kas atbilst 4,2 % no starpniecības maksas, kura saņemta no CDC, Crédit Mutuel nesaņem kompensācijas pārmaksu (sk. 132. apsvērumā sniegto tabulu).

| (129) | Attiecībā uz otro rādītāju (ienesīguma likmi) Komisija secina, ka, ņemot vērā kā saprātīgu peļņu par noguldījumu piesaistīšanu pārskaitīšanai CDC ienesīguma likmi, kas atbilst 5 bāzes punktiem, t. i., ņemot vērā peļņu pirms nodokļiem, kas līdzvērtīga 0,05 % no kopējās CDC pārskaitīto noguldījumu summas, izriet, ka Crédit Mutuel nav saņēmusi kompensācijas pārmaksu par Livret bleu pārvaldību attiecīgajā laikposmā. |
| --- | --- |

(129)

Attiecībā uz otro rādītāju (ienesīguma likmi) Komisija secina, ka, ņemot vērā kā saprātīgu peļņu par noguldījumu piesaistīšanu pārskaitīšanai CDC ienesīguma likmi, kas atbilst 5 bāzes punktiem, t. i., ņemot vērā peļņu pirms nodokļiem, kas līdzvērtīga 0,05 % no kopējās CDC pārskaitīto noguldījumu summas, izriet, ka Crédit Mutuel nav saņēmusi kompensācijas pārmaksu par Livret bleu pārvaldību attiecīgajā laikposmā.

| (130) | Atbilstoši Kopienas 2005. gada nostādnēm saprātīgā peļņa nedrīkst pārsniegt vidējo likmi, kas novērota konkrētajā nozarē attiecīgajā laikposmā. Pieļaujot peļņas normu 4,2 %, tā atbilst mazāk nekā piektdaļai no vidējās peļņas normas banku nozarē (22,8 %). Ņemot vērā, ka, kā izklāstīts 124. apsvērumā, noguldījumu piesaistīšana novirzīšanai CDC ir darbība ar zemu risku un tātad ar zemu ienesīgumu, Komisija uzskata, ka peļņas norma 4,2 % nav acīmredzami pārmērīga un šajā gadījumā to var uzskatīt par saprātīgu peļņu. |
| --- | --- |

(130)

Atbilstoši Kopienas 2005. gada nostādnēm saprātīgā peļņa nedrīkst pārsniegt vidējo likmi, kas novērota konkrētajā nozarē attiecīgajā laikposmā. Pieļaujot peļņas normu 4,2 %, tā atbilst mazāk nekā piektdaļai no vidējās peļņas normas banku nozarē (22,8 %). Ņemot vērā, ka, kā izklāstīts 124. apsvērumā, noguldījumu piesaistīšana novirzīšanai CDC ir darbība ar zemu risku un tātad ar zemu ienesīgumu, Komisija uzskata, ka peļņas norma 4,2 % nav acīmredzami pārmērīga un šajā gadījumā to var uzskatīt par saprātīgu peļņu.

| (131) | Tāpat Komisija uzskata, ka ir saprātīgi ņemt vērā peļņu 5 bāzes punktu apmērā par līdzekļu novirzīšanu CD, salīdzinot, ka Francijas banku nozares vidējā ienesīguma likme attiecīgajā laikposmā bija 45 bāzes punkti, un tā ir zema un piesardzīga likme tam, ko varētu uzskatīt par peļņu, kura šajā gadījumā nav acīmredzami nesamērīga. Turklāt šī zemā peļņas likme atbilstoši atspoguļo risku, kas radies Crédit Mutuel saistībā ar līdzekļu piesaistīšanu CDC vārdā un kurš, kā norādīts 124. apsvērumā, nav liels. |
| --- | --- |

(131)

Tāpat Komisija uzskata, ka ir saprātīgi ņemt vērā peļņu 5 bāzes punktu apmērā par līdzekļu novirzīšanu CD, salīdzinot, ka Francijas banku nozares vidējā ienesīguma likme attiecīgajā laikposmā bija 45 bāzes punkti, un tā ir zema un piesardzīga likme tam, ko varētu uzskatīt par peļņu, kura šajā gadījumā nav acīmredzami nesamērīga. Turklāt šī zemā peļņas likme atbilstoši atspoguļo risku, kas radies Crédit Mutuel saistībā ar līdzekļu piesaistīšanu CDC vārdā un kurš, kā norādīts 124. apsvērumā, nav liels.

7.2.5.   Kompensācijas pārmaksas neesības pārbaude

| (132) | Pamatojoties uz iepriekšminētajiem apsvērumiem, Komisija veica pārbaudi, kas apkopota turpmākajā tabulā, par kompensācijas pārmaksas neesību, izmantojot metodi, kura izklāstīta 7.2.1.–7.2.4. apakšiedaļā (73).








  (EUR miljoni) |
| --- | --- |
| | KOMPENSĀCIJA | NEPIETIEKAMA KOMPENSĀCIJA VAI KOMPENSĀCIJAS PĀRMAKSA |
| Gads | Starpniecības maksa
  (gadā) | Visaptverošā pieeja (74)

  (līdz 2005. g. beigām) | Gada pieeja (75)

  (sākot no 2006. g.) |
| 1991 (no 27.9.1991. līdz 31.12.1991.). | 1,5 | 43,8 | Nav piemērojama


  (visaptverošā pieeja tika piemērota līdz 2005. g., sk. 7.2.2. apakšiedaļu) |
| 1992 | 9,1 | 125,1 |
| 1993 | 16,8 | 184,0 |
| 1994 | 36,6 | 127,3 |
| 1995 | 59,5 | 114,5 |
| 1996 | 74,7 | 107,8 |
| 1997 | 82,3 | 88,4 |
| 1998 | 118,9 | 92,0 |
| 1999 | 188,9 | 98,3 |
| 2000 | 188,2 | 106,3 |
| 2001 | 181,9 | 91,3 |
| 2002 | 187,8 | 76,3 |
| 2003 | 197,7 | 61,2 |
| 2004 | 204,4 | 45,7 |
| 2005 | 196,7 | 15,0 |
| 2006 | [...] | | –39,1 |
| 2007 | [...] | | –24,3 |
| 2008 | [...] | | –6,1 |

(132)

Pamatojoties uz iepriekšminētajiem apsvērumiem, Komisija veica pārbaudi, kas apkopota turpmākajā tabulā, par kompensācijas pārmaksas neesību, izmantojot metodi, kura izklāstīta 7.2.1.–7.2.4. apakšiedaļā (73).

(EUR miljoni)

KOMPENSĀCIJA

NEPIETIEKAMA KOMPENSĀCIJA VAI KOMPENSĀCIJAS PĀRMAKSA

Gads

Starpniecības maksa

(gadā)

Visaptverošā pieeja (74)

(līdz 2005. g. beigām)

Gada pieeja (75)

(sākot no 2006. g.)

1991 (no 27.9.1991. līdz 31.12.1991.).

1,5

43,8

Nav piemērojama

(visaptverošā pieeja tika piemērota līdz 2005. g., sk. 7.2.2. apakšiedaļu)

1992

9,1

125,1

1993

16,8

184,0

1994

36,6

127,3

1995

59,5

114,5

1996

74,7

107,8

1997

82,3

88,4

1998

118,9

92,0

1999

188,9

98,3

2000

188,2

106,3

2001

181,9

91,3

2002

187,8

76,3

2003

197,7

61,2

2004

204,4

45,7

2005

196,7

15,0

2006

[...]

–39,1

2007

[...]

–24,3

2008

[...]

–6,1

| (133) | Var secināt, ka kompensācijas pārmaksa 2005. gada beigās (EUR 15 miljoni) nepārsniedz 10 % no 2005. gada kompensācijas (EUR 196,7 miljoni). Saskaņā ar 2005. gada nostādņu 21. punktu šo summu var pārcelt uz nākamo gadu. Gala rezultāts ir nepietiekama kompensācija EUR –6,1 miljonu apmērā 2008. gada beigās visam attiecīgajam laikposmam. |
| --- | --- |

(133)

Var secināt, ka kompensācijas pārmaksa 2005. gada beigās (EUR 15 miljoni) nepārsniedz 10 % no 2005. gada kompensācijas (EUR 196,7 miljoni). Saskaņā ar 2005. gada nostādņu 21. punktu šo summu var pārcelt uz nākamo gadu. Gala rezultāts ir nepietiekama kompensācija EUR –6,1 miljonu apmērā 2008. gada beigās visam attiecīgajam laikposmam.

| (134) | Tādējādi Komisija var secināt, ka ar starpniecības maksu Crédit Mutuel nesaņēma kompensācijas pārmaksu par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, kas tai tika uzticēts no 1991. gada 27. septembra līdz 2008. gada beigām. |
| --- | --- |

(134)

Tādējādi Komisija var secināt, ka ar starpniecības maksu Crédit Mutuel nesaņēma kompensācijas pārmaksu par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu, kas tai tika uzticēts no 1991. gada 27. septembra līdz 2008. gada beigām.

8.   SECINĀJUMS

| (135) | Komisija konstatē, ka Francijas Republika nelikumīgi īstenoja konkrēto pasākumu, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. Tomēr atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 106. panta 2. punktam, jo valsts piešķirtā kompensācija nepārsniedza summu, kas nepieciešama, lai segtu izmaksas, kas rodas, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus, ņemot vērā attiecīgos rēķinus un saprātīgu peļņu, kas gūta, pildot šos pienākumus. |
| --- | --- |

(135)

Komisija konstatē, ka Francijas Republika nelikumīgi īstenoja konkrēto pasākumu, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. Tomēr atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu atbilstīgi LESD 106. panta 2. punktam, jo valsts piešķirtā kompensācija nepārsniedza summu, kas nepieciešama, lai segtu izmaksas, kas rodas, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus, ņemot vērā attiecīgos rēķinus un saprātīgu peļņu, kas gūta, pildot šos pienākumus.

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Valsts atbalsts, ko Francijas Republika piešķīrusi Crédit Mutuel, pamatojoties uz 1991. gada 27. septembra Rīkojumu, ar ko nosaka Crédit Mutuel vispārējas nozīmes aktīvus, ir saderīgs ar iekšējo tirgu.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

Briselē, 2011. gada 24. maijā

Komisijas vārdā –

priekšsēdētāja vietnieks

Joaquín ALMUNIA

---

(1)  OV C 146, 12.5.1998., 6. lpp., un OV C 210, 1.9.2006., 12. lpp.

1

(2)  Šajā gadījumā tas attiecas uz minētās krājgrāmatiņas komercnosaukumu, kas līdz 2008. gada 31. decembrim Francijas Monetārā un finanšu kodeksa L221-1. pantā minēts ar nosaukumu “īpašais krājkonts crédit mutuel”.

2

crédit mutuel

(3)  Neatkarīgs zvērināts grāmatvedis (“chartered accountant”) Littlejohn Frazer, kuram palīdzēja divi Francijas grāmatvedības uzņēmumi Auditec un Scacchi.

3

chartered accountant

Littlejohn Frazer

Auditec un Scacchi.

(4)  Tostarp divus statistiskus pētījumus, ko veicis ekonomikas profesora Michel Glais vadītais konsultāciju birojs Concurrence et Stratégie.

4

Michel Glais

Concurrence et Stratégie

(5)  Ar IARD apzīmē “ugunsgrēks, negadījumi, dažādi riski” (Incendie, Accidents, Risques Divers).

5

IARD

Incendie, Accidents, Risques Divers

(6)  Komisijas 2002. gada 15. janvāra Lēmums 2003/216/EK par atbalstu, ko Francijas Republika piešķīrusi Crédit mutuel (OV L 88, 4.4.2003., 39. lpp.).

6

Crédit mutuel

(7)  2005. gada 18. janvāra spriedums lietā T-93/02 Confédération nationale du Crédit Mutuel/Komisija, Krājums 2005., II-143. lpp.

7

Confédération nationale du Crédit Mutuel

(8)  Komisijas 2006. gada 7. jūnija Lēmums C 88/97 par Crédit Mutuel (Livret bleu) – Uzaicinājums iesniegt piezīmes saskaņā ar EK līguma 88. panta 2. punktu (OV C 210, 1.9.2006., 12. lpp.).

8

Crédit Mutuel

Livret bleu

(9)  Crédit Mutuel patur ekskluzīvas tiesības izplatīt Livret bleu. Tomēr šīs tiesības 2007. gada 10. maija lēmumā tika kvalificētas kā īpašās tiesības saistībā ar Livret bleu un Livret A gandrīz identisko raksturu.

9

Crédit Mutuel

Livret bleu

Livret bleu

Livret A

(10)  2007. gada 10. maija Lēmums C(2007) 2110, pieejams Eiropas Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/competition/liberalisation/livret_a_fr.pdf.

10

(11)  Sk. 41. apsvērumu.

11

(12)  Sk. Komisijas 2009. gada 8. oktobra paziņojumu presei, pieejams Komisijas tīmekļa vietnē: http://europa.eu/rapid/pressReleasesAction.do?reference=IP/09/1482&format=HTML&aged=1&language=FR&guiLanguage=en.

12

(13)  OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

13

(14)  1975. gada 27. decembra Likuma Nr. 75-1242 par grozījumiem 1975. gada budžetā 9. pants (1975. gada 28. decembraJORF).

14

JORF

(15)  Piemēroja ar obligāto sistēmu, kas ietvēra nodokli ar noteiktu procentu likmi ienākumu gūšanas vietā; šo atskaitījumu noguldītāja vārdā veica Crédit Mutuel.

15

Crédit Mutuel

(16)  Atceltā lēmuma pieņemšanas brīdī šī likme bija 3 %, sk. 6. zemsvītras piezīmi. 2011. gada 1. februārīLivret A procentu neto likme bija 2 %.

16

Livret A

(17)  1983. gada 31. oktobra rīkojums “Obligātais Crédit Mutuel vispārējas nozīmes aktīvu apjoms”, 1983. gada 9. novembraJORF, 3278. lpp.

17

Crédit Mutuel

JORF

(18)  1991. gada 27. septembra Rīkojums, ar ko nosaka Crédit mutuel vispārējas nozīmes aktīvus, 1991. gada 26. novembraJORF Nr. 275, 15383. lpp.

18

Crédit mutuel

JORF

(19)  Lai gan esošie uzkrātie līdzekļi tika pakāpeniski pārskaitīti CDC; sk. 40. apsvērumu.

19

esošie

CDC

(20)  Pretēji jauniegūtajiem līdzekļiem, kas pilnībā tika novirzīti CDC no 1991. gada 27. septembra rīkojuma pieņemšanas brīža, sk. 39. apsvērumu.

20

jauniegūtajiem

CDC

(21)  Sk. 36. un 50. apsvērumu.

21

(22)  Tiesas 2003. gada 24. jūlija spriedums lietā C-280/00 Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg, Recueil 2003, I-7747. lpp.

22

Altmark Trans

Regierungspräsidium Magdeburg

Recueil

(23)  OV C 297, 29.11.2005., 4. lpp.

23

(24)  Crédit Mutuel atsaucas vienīgi uz lēmuma par procedūras pagarināšanu 13. punktu, kurā Komisija ir minējusi Crédit Mutuel 2004. gada finanšu rezultātus (bilances apjoms, neto rezultāts, izdevumu/peļņas attiecība, pašu kapitāls un maksātspējas koeficients).

24

Crédit Mutuel

Crédit Mutuel

(25)  Domstarpības bija par i) IARD korekciju, ii) parastas peļņas normas (saprātīgas peļņas) aprēķināšanu un iii) dalībnieku atbildību. Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 1. pielikumu.

25

IARD

(26)  Crédit Mutuel atsaucas uz 21. punktu Kopienas 2005. gada nostādnēs, saskaņā ar kuru, ja vispārējas ekonomiskas nozīmes pakalpojums rada izmaksas, kas gadu no gadu ievērojami mainās, var izrādīties, ka izņēmuma kārtā ir nepieciešama kompensācijas pārmaksa, kura atsevišķos gados pārsniedz 10 %.

26

Crédit Mutuel

(27)  Arthur Andersen ieteica pašu kapitāla aprēķināšanas metodi, kā rezultātā pašu kapitāla izmaksas palielinātos salīdzinājumā ar Crédit Mutuel veikto sākotnējo novērtējumu. Arthur Andersen ieteica izmantot likmi, kas aprēķināta kā ieņēmumu pirms nodokļiem un pašu kapitāla attiecība. Arthur Andersen uzskatīja, ka šī likme labāk atspoguļo bankas kopējo rentabilitāti, lai gan Crédit Mutuel pašu kapitāla izmaksās bija ietvērusi faktiski izmaksāto dividenžu summu, tādējādi peļņas norma ir 6 % visām tās darbībām kopā.

27

Arthur Andersen

Crédit Mutuel

Arthur Andersen

Arthur Andersen

Crédit Mutuel

(28)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 25. punktu.

28

(29)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 28. punktu.

29

(30)  Francija atsaucas vienīgi uz lēmuma par procedūras pagarināšanu 13. punktu, kurā Komisija ir minējusi Crédit Mutuel 2004. gada finanšu rezultātus (bilances apjoms, neto rezultāts, izdevumu/peļņas attiecība, pašu kapitāls un likviditātes koeficients).

30

Crédit Mutuel

(31)  OV L 386, 30.12.1989., 1. lpp.

31

(32)  Attiecībā uz domstarpībām starp Komisijas konsultantu un Crédit Mutuel konsultantu sk. 25. zemsvītras piezīmi.

32

Crédit Mutuel

(33)  Uz šo informāciju attiecas pienākums glabāt komercnoslēpumu

33

(34)  Pirmais grozījums ir saistīts ar to, ka tika ietverta obligātā iemaksa noguldījumu garantijas fondā, kas tika ieviesta ar 1999. gada 25. janvāra Likumu par krājnoguldījumiem un finansiālo drošību, un otrais attiecībā uz izmaiņām pašu kapitāla aprēķināšanā, lai ņemtu vērā saprātīgu peļņu, sākot no 1999. gada.

34

(35)  OV L 195, 29.7.1980., 35. lpp. Šī direktīva tika atcelta ar Komisijas 2006. gada 16. novembra Direktīvu 2006/111/EK par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (OV L 318, 17.11.2006., 17. lpp.).

35

(36)  Saskaņā ar Francijas iestāžu apgalvoto, starpniecības maksas samazinājums esot ļāvis CDC samazināt sociālo mājokļu finansēšanas izmaksas.

36

CDC

(37)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 50. punktu: “[...] Komisija šajā procedūrā par vienīgo pasākumu, kas, iespējams, varētu ietvert valsts atbalsta elementus, uzskata tikai starpniecības maksu.”

37

(38)  Sk. 41. apsvērumu.

38

(39)  Sk. 22. zemsvītras piezīmi.

39

(40)  Francijas iestādes atsaucas uz Likumu par bankas filiāļu atvēršanu un slēgšanu, kas tika atcelts 1987. gadā. Tomēr no 1987. līdz 1991. gadam attiecībā uz Crédit Mutuel tika saglabāta kontroles sistēma. Noteikumos bija paredzēta sistēma atļauju izsniegšanai, nevis formāla aizlieguma sistēma filiāļu slēgšanai vai pārstrukturēšanai, jo īpaši sākot no 1987. gada. Šī kontroles sistēma tika atcelta 1991. gada 1. jūlijā saistībā ar valsts un Crédit Mutuel līgumattiecību atzīšanu plašākā kontekstā.

40

Crédit Mutuel

Crédit Mutuel

(41)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 29. punktu.

41

(42)  Sk. 34. apsvērumu un 14. zemsvītras piezīmi.

42

(43)  1982. gada 30. decembra Likums Nr. 82-1152 (1982. gada 31. decembraJORF, 3995. lpp.).

43

JORF

(44)  Sk. 93. punktu spriedumā Altmark, kas minēts 22. zemsvītras piezīmē.

44

Altmark

(45)  Saskaņā ar Kopienas 2005. gada nostādņu 7. punktu: “Ja dalībvalstis neievēro šos kritērijus (t. i., Altmark lietā minētos četrus nosacījumus) un (tagad LESD 107. panta 1. punkts) , kompensācija par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu ir valsts atbalsts.” (Izcēlums tikai šeit.)

45

Altmark

(46)  Šis izvērtējums ir neatkarīgs, jo ar 2009. gada 1. janvāra reformu tika izbeigta Eiropas tiesību publisko iepirkumu jomā pārkāpšana, kā rezultātā Crédit Mutuel tika tieši piešķirts sabiedriska pakalpojuma sniegšanas uzdevums piesaistīt noguldījumus sociālo īres mājokļu finansēšanai.

46

Crédit Mutuel

(47)  Saskaņā ar vienošanos starp valsti un Crédit Mutuel, ar kuru tika noteikta kārtība, kādā īsteno 1991. gada 27. septembra rīkojumu “CDC reizi gadā katra gada pēdējā darbdienā izmaksā Crédit Mutuel [...] kompensācijas normu”.

47

Crédit Mutuel

CDC

Crédit Mutuel

(48)  Sk. Pirmās instances tiesas 1996. gada 12. decembra spriedumu lietā T-358/94 Air France/Komisija, Recueil 1996, II-2019. lpp., jo īpaši 58.–61. punktu. Sk. arī Komisijas 2010. gada 26. februāra Lēmumu 2010/606/ES par valsts atbalstu C 9/09 (ex NN 49/08, NN 50/08 un NN 45/08), ko Beļģijas Karaliste, Francijas Republika un Luksemburgas Lielhercogiste piešķīrušas Dexia SA (OV L 274, 19.10.2010., 54. lpp.), 123., 124. un 125. apsvērumu.

48

Air France

Recueil

Dexia SA

(49)  Tiesas 1980. gada 17. septembra spriedums lietā C-730/79 Philip Morris/Komisija, Recueil 1980, 2671. lpp., 11. un 12. punkts.

49

Philip Morris

Recueil

(50)  1988. gada 13. jūlija spriedums lietā C-102/87 Francija/Komisija, Recueil 1988, 4067. lpp., 19. punkts.

50

Recueil

(51)  Sk. 2007. gada 10. maija lēmuma 45. apsvērumu.

51

(52)  Sk. 2007. gada 10. maija lēmuma 58. un 90. apsvērumu.

52

(53)  Sk. 2007. gada 10. maija lēmuma 223. apsvērumu.

53

(54)  Sk. Kopienas 2005. gada nostādņu 14. punktu:

54

(55)  Sk. tabulas, kas sniegtas lēmuma par procedūras pagarināšanu 68., 69., 73., 75., 76. un 79. punktā.

55

(56)  Tas galvenokārt attiecas uz gadījumiem, kad uzņēmumi, kuriem bija uzticēts sniegt sabiedrisko pakalpojumu, darbojās audiovizuālajā nozarē (sk., piemēram, Komisijas 2003. gada 10. decembra Lēmumu 2004/838/EK par valsts finansiālo atbalstu, ko piešķīrusi Francija par labu kanāliem France 2 un France 3 (OV L 361, 8.12.2004., 21. lpp.).

56

France 2

France 3

(57)  Sk. 46. zemsvītras piezīmi.

57

(58)  Sk. Kopienas 2005. gada nostādņu 21. punktu: Atbildot uz Crédit Mutuel argumentu (sk. 26. zemsvītras piezīmi), kurā bija prasīts izmantot visaptverošo pieeju atbilstīgi Kopienas 2005. gada nostādņu 21. punkta pirmajam un otrajam teikumam, saskaņā ar kuriem, ja vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojums rada izmaksas, kas gadu no gada ievērojami mainās, izņēmuma kārtā var būt nepieciešama kompensācijas pārmaksa, kura atsevišķos gados pārsniedz 10 %, Komisija atgādina, ka saskaņā ar 21. punkta ceturto teikumu šāda kompensācijas pārmaksa “ [...] ” dalībvalstij ir jāpamato “”. (Izcēlums tikai šeit.) Tomēr par konkrēto pasākumu Komisijai netika paziņots, un tā uzskata, ka Crédit Mutuel nav pamatojusi īpašo situāciju, kas pamatotu to, ka izņēmuma kārtā dažos konkrētos gados ir atļauta kompensācijas pārmaksa, kura pārsniedz 10 %.

58

Crédit Mutuel

Crédit Mutuel

(59)  Sk., piemēram, Komisijas 2003. gada 10. decembra Lēmumu 2004/838/EK par valsts finansiālo atbalstu, ko piešķīrusi Francija par labu kanāliem France 2 un France 3 (OV L 361, 8.12.2004., 21. lpp.).

59

France 2

France 3

(60)  Sk. Komisijas paziņojumu par 25 dalībvalstu pašreizējām valsts atbalsta atgūšanas procentu likmēm un atsauces/diskonta likmēm, ko piemēro no 2007. gada 1. janvāra (OV C 317, 23.12.2006., 2. lpp.). Sk. arī tīmekļa vietni http://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference_rates.html

60

(61)  Sk. 39. apsvērumu.

61

(62)  Sk. jo īpaši Konkurences padomes atzinumu (1996. gada 17. septembra atzinums Nr. 96-A-12, 8. lpp.), senatora Alain Lambert informatīvo ziņojumu (1996. gada 30. oktobra ziņojums Nr. 52, 72. lpp.) un Nathalie Daley pētījumu, Rūpniecības ekonomikas centrs CERNA (“La banque de détail en France: de l’intermédiation aux services”, 2001. gada februāris, 9. lpp.).

62

Alain Lambert

Nathalie Daley

CERNA

La banque de détail en France: de l’intermédiation aux services

(63)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 52. un 53. punktu.

63

(64)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 67. punktu: “Iespējamo tādu rezultātu apmēru, kas saistīti ar ekskluzīvajām tiesībām izplatīt Livret bleu, nebija iespējams noteikt.”

64

Livret bleu

(65)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 48. punktu un Kopienas 2005. gada nostādņu 14. punktu: “Kompensācijas summa, nedrīkst būt lielāka par summu, kas nepieciešama, lai segtu izmaksas, kas rodas, pildot sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumus, ņemot vērā attiecīgos rēķinus un , kas iegūta, pildot šos pienākumus.” (Izcēlums tikai šeit.)

65

(66)  Sk. Kopienas 2005. gada nostādņu 18. punktu:

66

(67)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 1. pielikuma 2. iedaļu, 124.–137. punktu.

67

(68)  Sk. lēmuma par procedūras pagarināšanu 1. pielikuma 2. iedaļas 132. punktu.

68

(69)  Sk. 39. un 40. apsvērumu.

69

(70)  Tabulā sniegtie dati ir aprēķināti, par pamatu izmantojot Banku komisijas datus: http://www.banquedefrance.fr/fr/supervi/analyses_comparatives/analyses_comparatives.htm

70

(71)  Summas norādītas miljardos Francijas franku līdz 1998. gadam un miljardos euro pēc šī laikposma.

71

(72)  2008. gada dati ir aplēses.

72

(73)  Attiecībā uz laikposmu no 1992. līdz 2008. gadam ir izmantotas šādas atsauces likmes: 10,61; 11; 8,93; 7,94; 8,22; 7,01; 5,83; 4,77; 5,7; 6,33; 5,06; 4,8; 4,43; 4,08; 3,7; 4,62; 5.19.

73

(74)  Neto rezultāts, kas kumulēts un atjaunināts, EUR miljonos, ņemot vērā starpniecības maksu, neto rezultātus (izdevumi mīnus ieņēmumi), CDC novirzītos līdzekļus, brīvos aktīvus un vispārējas nozīmes aktīvus un nosakot saprātīgu peļņu 5 bāzes punktu apmērā līdzekļiem, kas novirzīti CDC, kā arī saprātīgu peļņu, kura sasniedz vidēji 6 % no pašu kapitāla, kas izmantots vispārējas nozīmes aktīviem un brīvajiem aktīviem (sk. 7.2.1.–7.2.4. apakšiedaļu).

74

CDC

CDC

(75)  Neto rezultāts, kas nav kumulēts un atjaunināts, EUR miljonos, ņemot vērā starpniecības maksu, neto rezultātus (izdevumi mīnus ieņēmumi), CDC novirzītos līdzekļus, brīvos aktīvus un vispārējas nozīmes aktīvus un nosakot saprātīgu peļņu 5 bāzes punktu apmērā līdzekļiem, kas novirzīti CDC, kā arī saprātīgu peļņu, kura sasniedz vidēji 6 % no pašu kapitāla, kas izmantots vispārējas nozīmes un brīvajiem aktīviem (sk. 7.2.1.–7.2.4. apakšiedaļu).

75

CDC

CDC

---