# Europos Sąjungos L 14/2012

| | ISSN 1977-0723
  doi:10.3000/19770723.L_2012.014.lit |
| --- | --- |
| Europos Sąjungos
  oficialusis leidinys | L 14 |
| | |
| Leidimas lietuvių kalba | Teisės aktai | 55 tomas2012m. sausio 17d. |

ISSN 1977-0723

doi:10.3000/19770723.L_2012.014.lit

Europos Sąjungos

oficialusis leidinys

L 14

Leidimas lietuvių kalba

Teisės aktai

55 tomas2012m. sausio 17d.

---

| Turinys | | II   Įstatymo galios neturintys teisės aktai | Puslapis |
| --- | --- | --- | --- |
| | | SPRENDIMAI |
| | | 2012/26/ES |
| | * | 2011 m. birželio 29 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos C 35/08 (ex NN 11/08), kurią Prancūzija suteikė viešajai įstaigai Institut Français du Pétrole

  (pranešta dokumentu Nr. C(2011) 4483)

   (
  1
  ) | 1 |

Turinys

II   Įstatymo galios neturintys teisės aktai

Puslapis

SPRENDIMAI

2012/26/ES

*

2011 m. birželio 29 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos C 35/08 (ex NN 11/08), kurią Prancūzija suteikė viešajai įstaigai Institut Français du Pétrole

  (pranešta dokumentu Nr. C(2011) 4483)

   (
  1
  )

Institut Français du Pétrole

(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 4483)

1

1

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Tekstas svarbus EEE |

---

(1)   Tekstas svarbus EEE

1

| LT | Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.
  Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė. |
| --- | --- |

LT

Aktai, kurių pavadinimai spausdinami paprastu šriftu, yra susiję su kasdieniu žemės ūkio reikalų valdymu ir paprastai galioja ribotą laikotarpį.

Visų kitų aktų pavadinimai spausdinami ryškesniu šriftu ir prieš juos dedama žvaigždutė.

---

II Įstatymo galios neturintys teisės aktai

SPRENDIMAI

| 17.1.2012 | LT | Europos Sąjungos oficialusis leidinys | L 14/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.1.2012

LT

Europos Sąjungos oficialusis leidinys

L 14/1

---

KOMISIJOS SPRENDIMAS

2011 m. birželio 29 d.

dėl valstybės pagalbos C 35/08 (ex NN 11/08), kurią Prancūzija suteikė viešajai įstaigai Institut Français du Pétrole

(pranešta dokumentu Nr. C(2011) 4483)

(Tekstas autentiškas tik prancūzų kalba)

(Tekstas svarbus EEE)

(2012/26/ES)

EUROPOS KOMISIJA,

atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo (1), ypač į jos 108 straipsnio 2 dalies pirmąją pastraipą,

atsižvelgdama į Europos ekonominės erdvės susitarimą (2), ypač į jo 62 straipsnio 1 dalies a punktą,

pakvietusi suinteresuotąsias šalis pateikti savo pastabas pagal minėtas nuostatas (3),

kadangi:

1.   PROCEDŪRA

| (1) | Atlikdamos oficialų valstybės pagalbos Nr. C 51/05 bylos, susijusios su Prancūzijos pagalbos Institut Français du Pétrole
   (4) (IFP) priemonėmis, tyrimą Prancūzijos institucijos 2006 m. liepos 18 d. raštu, užregistruotu 2006 m. liepos 19 d., Komisijos tarnyboms pranešė, kad 2006 m. liepos 7 d. viešoji įstaiga IFP, kuri anksčiau buvo profesinė įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612, pertvarkyta į pramoninę ir komercinę viešąją įstaigą (toliau – PKVĮ). Šis pertvarkymas matyti iš dviejų dokumentų, kuriuos Prancūzijos institucijos pridėjo prie rašto: i) 2006 m. liepos 6 d. Dekreto Nr. 2006-797, kuriuo nustatomi nauji viešosios įstaigos IFP įstatai, ir ii) 2005 m. liepos 13 d. Įstatymo Nr. 2005-871 dėl programos, kuria nustatomos energetikos politikos gairės, 95 straipsnį (taikant šią programą priimtas minėtas dekretas). |
| --- | --- |

(1)

Atlikdamos oficialų valstybės pagalbos Nr. C 51/05 bylos, susijusios su Prancūzijos pagalbos Institut Français du Pétrole
   (4) (IFP) priemonėmis, tyrimą Prancūzijos institucijos 2006 m. liepos 18 d. raštu, užregistruotu 2006 m. liepos 19 d., Komisijos tarnyboms pranešė, kad 2006 m. liepos 7 d. viešoji įstaiga IFP, kuri anksčiau buvo profesinė įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612, pertvarkyta į pramoninę ir komercinę viešąją įstaigą (toliau – PKVĮ). Šis pertvarkymas matyti iš dviejų dokumentų, kuriuos Prancūzijos institucijos pridėjo prie rašto: i) 2006 m. liepos 6 d. Dekreto Nr. 2006-797, kuriuo nustatomi nauji viešosios įstaigos IFP įstatai, ir ii) 2005 m. liepos 13 d. Įstatymo Nr. 2005-871 dėl programos, kuria nustatomos energetikos politikos gairės, 95 straipsnį (taikant šią programą priimtas minėtas dekretas).

| (2) | 2007 m. rugpjūčio 3 d. ir 2008 m. gegužės 7 d. raštais Komisija Prancūzijos institucijoms pateikė prašymus suteikti informaciją; į šiuos raštus Prancūzijos institucijos atsakė atitinkamai 2007 m. rugsėjo 28 d. ir 2008 m. birželio 26 d. raštais. |
| --- | --- |

(2)

2007 m. rugpjūčio 3 d. ir 2008 m. gegužės 7 d. raštais Komisija Prancūzijos institucijoms pateikė prašymus suteikti informaciją; į šiuos raštus Prancūzijos institucijos atsakė atitinkamai 2007 m. rugsėjo 28 d. ir 2008 m. birželio 26 d. raštais.

| (3) | Ankstesnėje byloje Komisija 2008 m. liepos 16 d. priėmė sprendimą (toliau – Sprendimas Nr. C 51/2005) dėl pirmosios pagalbos priemonės, kurią Prancūzija įgyvendino remdama grupę IFP (5). Jame Komisija pabrėžė, kad papildomos valstybės pagalbos, susijusios su galima dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso valstybės teikiama neribota garantija, klausimas atskirai bus nagrinėjamas vykdant kitą procedūrą. |
| --- | --- |

(3)

Ankstesnėje byloje Komisija 2008 m. liepos 16 d. priėmė sprendimą (toliau – Sprendimas Nr. C 51/2005) dėl pirmosios pagalbos priemonės, kurią Prancūzija įgyvendino remdama grupę IFP (5). Jame Komisija pabrėžė, kad papildomos valstybės pagalbos, susijusios su galima dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso valstybės teikiama neribota garantija, klausimas atskirai bus nagrinėjamas vykdant kitą procedūrą.

| (4) | Dėl šios antrosios procedūros, numatytos SESV 108 straipsnio 2 dalyje, 2008 m. liepos 16 d. Komisija pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (6) (toliau – Procedūros reglamentas), 4 straipsnio 4 dalį priėmė sprendimą (7) (toliau – Sprendimas pradėti procedūrą) prieš neribotą valstybės pagalbą, kuri galėjo būti suteikta grupei IFP. |
| --- | --- |

(4)

Dėl šios antrosios procedūros, numatytos SESV 108 straipsnio 2 dalyje, 2008 m. liepos 16 d. Komisija pagal 1999 m. kovo 22 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 659/1999, nustatančio išsamias EB Sutarties 93 straipsnio taikymo taisykles (6) (toliau – Procedūros reglamentas), 4 straipsnio 4 dalį priėmė sprendimą (7) (toliau – Sprendimas pradėti procedūrą) prieš neribotą valstybės pagalbą, kuri galėjo būti suteikta grupei IFP.

| (5) | 2008 m. spalio 11 d. minėtą Sprendimą pradėti procedūrą Komisija paskelbė Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pakvietė suinteresuotąsias trečiąsias šalis pateikti pastabas dėl aptariamos priemonės. |
| --- | --- |

(5)

2008 m. spalio 11 d. minėtą Sprendimą pradėti procedūrą Komisija paskelbė Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje ir pakvietė suinteresuotąsias trečiąsias šalis pateikti pastabas dėl aptariamos priemonės.

| (6) | Prancūzijos pastabas Komisija gavo 2008 m. spalio 14 d. raštu. |
| --- | --- |

(6)

Prancūzijos pastabas Komisija gavo 2008 m. spalio 14 d. raštu.

| (7) | 2008 m. lapkričio 6 d. raštu, kurį Komisija užregistravo tą pačią dieną, bendrovės UOP Limited konsultantai pranešė Komisijai, kad jų klientė nori pateikti pastabas dėl aptariamos priemonės. Tuomet atsižvelgdami į vertimui atlikti būtinus terminus jie paprašė suteikti papildomą terminą iki 2008 m. lapkričio 30 d., kad galėtų pateikti pastabas. 2008 m. lapkričio 7 d. raštu Komisija nurodė, kad pritaria šio prašymo pagrindimui ir bendrovei UOP Limited suteikia papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2008 m. lapkričio 30 d.2008 m. lapkričio 28 d. raštu, kurį Komisija užregistravo tą pačią dieną, bendrovės UOP Limited konsultantai pateikė klientės pastabas dėl Sprendimo pradėti procedūrą. |
| --- | --- |

(7)

2008 m. lapkričio 6 d. raštu, kurį Komisija užregistravo tą pačią dieną, bendrovės UOP Limited konsultantai pranešė Komisijai, kad jų klientė nori pateikti pastabas dėl aptariamos priemonės. Tuomet atsižvelgdami į vertimui atlikti būtinus terminus jie paprašė suteikti papildomą terminą iki 2008 m. lapkričio 30 d., kad galėtų pateikti pastabas. 2008 m. lapkričio 7 d. raštu Komisija nurodė, kad pritaria šio prašymo pagrindimui ir bendrovei UOP Limited suteikia papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2008 m. lapkričio 30 d.2008 m. lapkričio 28 d. raštu, kurį Komisija užregistravo tą pačią dieną, bendrovės UOP Limited konsultantai pateikė klientės pastabas dėl Sprendimo pradėti procedūrą.

| (8) | Tuo pačiu 2008 m. lapkričio 28 d. raštu bendrovės UOP Limited konsultantai paprašė, kad jų klientei būtų leista pateikti papildomas pastabas vykstant procedūrai. Komisija į šį prašymą atsakė 2008 m. gruodžio 17 d. raštu – ji sutiko bendrovės UOP Limited atsakymo pateikimo terminą pratęsti iki 2009 m. sausio 23 d., kad bendrovė galėtų pateikti papildomas pastabas. Bendrovės UOP Limited konsultantai papildomas klientės pastabas pateikė 2009 m. sausio 23 d. raštu. |
| --- | --- |

(8)

Tuo pačiu 2008 m. lapkričio 28 d. raštu bendrovės UOP Limited konsultantai paprašė, kad jų klientei būtų leista pateikti papildomas pastabas vykstant procedūrai. Komisija į šį prašymą atsakė 2008 m. gruodžio 17 d. raštu – ji sutiko bendrovės UOP Limited atsakymo pateikimo terminą pratęsti iki 2009 m. sausio 23 d., kad bendrovė galėtų pateikti papildomas pastabas. Bendrovės UOP Limited konsultantai papildomas klientės pastabas pateikė 2009 m. sausio 23 d. raštu.

| (9) | 2009 m. gegužės 6 d. raštu Komisija visas bendrovės UOP Limited pastabas dėl Sprendimo pradėti procedūrą pateikė Prancūzijos institucijoms; jeigu tai buvo būtina, pastabas ji pateikė kaip konfidencialias. Ji paragino Prancūzijos institucijas pastabas Komisijai pateikti ne vėliau kaip 2009 m. birželio 8 d.2009 m. birželio 2 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė šį terminą pratęsti iki 2009 m. birželio 22 d., nes, jų teigimu, trečiosios šalies pastabos turi būti išsamiai bei nuodugniai išnagrinėtos ir turi būti konsultuojamasi su keliais ministerijų departamentais. 2009 m. birželio 9 d. raštu Komisija sutiko šį terminą pratęsti iki 2009 m. birželio 22 d. Prancūzijos institucijos pastabas dėl bendrovės UOP Limited pastabų pateikė 2009 m. birželio 22 d. raštu. |
| --- | --- |

(9)

2009 m. gegužės 6 d. raštu Komisija visas bendrovės UOP Limited pastabas dėl Sprendimo pradėti procedūrą pateikė Prancūzijos institucijoms; jeigu tai buvo būtina, pastabas ji pateikė kaip konfidencialias. Ji paragino Prancūzijos institucijas pastabas Komisijai pateikti ne vėliau kaip 2009 m. birželio 8 d.2009 m. birželio 2 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė šį terminą pratęsti iki 2009 m. birželio 22 d., nes, jų teigimu, trečiosios šalies pastabos turi būti išsamiai bei nuodugniai išnagrinėtos ir turi būti konsultuojamasi su keliais ministerijų departamentais. 2009 m. birželio 9 d. raštu Komisija sutiko šį terminą pratęsti iki 2009 m. birželio 22 d. Prancūzijos institucijos pastabas dėl bendrovės UOP Limited pastabų pateikė 2009 m. birželio 22 d. raštu.

| (10) | 2009 m. liepos 29 d. raštu Komisija Prancūzijos institucijų paprašė papildomos informacijos ir paragino atsakymą pateikti iki 2009 m. rugpjūčio 24 d.2009 m. rugpjūčio 19 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė suteikti papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2009 m. rugsėjo 7 d.; Komisija šį terminą suteikė 2009 m. rugpjūčio 20 d. raštu. Prancūzijos institucijos prašytą informaciją galiausiai pateikė 2009 m. rugsėjo 8 d. raštu. |
| --- | --- |

(10)

2009 m. liepos 29 d. raštu Komisija Prancūzijos institucijų paprašė papildomos informacijos ir paragino atsakymą pateikti iki 2009 m. rugpjūčio 24 d.2009 m. rugpjūčio 19 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė suteikti papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2009 m. rugsėjo 7 d.; Komisija šį terminą suteikė 2009 m. rugpjūčio 20 d. raštu. Prancūzijos institucijos prašytą informaciją galiausiai pateikė 2009 m. rugsėjo 8 d. raštu.

| (11) | 2009 m. lapkričio 20 d. raštu Komisija Prancūzijos institucijų paprašė naujos papildomos informacijos ir paragino atsakymą pateikti per dvidešimt dienų. 2009 m. gruodžio 14 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė suteikti papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2010 m. sausio 22 d.; šį terminą Komisija suteikė 2009 m. gruodžio 18 d. raštu. Prancūzijos institucijos prašytą informaciją galiausiai pateikė 2010 m. sausio 13 d. raštu. |
| --- | --- |

(11)

2009 m. lapkričio 20 d. raštu Komisija Prancūzijos institucijų paprašė naujos papildomos informacijos ir paragino atsakymą pateikti per dvidešimt dienų. 2009 m. gruodžio 14 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė suteikti papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2010 m. sausio 22 d.; šį terminą Komisija suteikė 2009 m. gruodžio 18 d. raštu. Prancūzijos institucijos prašytą informaciją galiausiai pateikė 2010 m. sausio 13 d. raštu.

| (12) | 2010 m. gegužės 20 d. Komisijos tarnybos surengė susitikimą Briuselyje, kad su Prancūzijos institucijomis aptartų 2010 m. sausio 26 d. Komisijos priimto sprendimo dėl Paštui suteiktos valstybės pagalbos Nr. C 56/07 (ex E 15/05) (8) (toliau – Sprendimas Nr. C 56/2007) poveikį šiai bylai. Kadangi Paštas buvo viešoji įstaiga, iki tol turėjusi į PKVĮ panašų statusą (9), su juo susijusi byla (toliau – Pašto byla) buvo labai panaši į aptariamą priemonę, todėl Prancūzijos institucijos pastabose dėl kiekvienos iš šių dviejų bylų pateikė mutatis mutandis tokius pat argumentus. 2010 m. birželio 4 d. Prancūzijai el. paštu buvo išsiųstas papildomų klausimų sąrašas, nes Komisijos tarnybos norėjo turėti rašytinį Prancūzijos institucijų atsakymą į įvairius šiame susitikime aptartus klausimus. Prašytą informaciją Prancūzijos institucijos pateikė 2010 m. liepos 16 d. |
| --- | --- |

(12)

2010 m. gegužės 20 d. Komisijos tarnybos surengė susitikimą Briuselyje, kad su Prancūzijos institucijomis aptartų 2010 m. sausio 26 d. Komisijos priimto sprendimo dėl Paštui suteiktos valstybės pagalbos Nr. C 56/07 (ex E 15/05) (8) (toliau – Sprendimas Nr. C 56/2007) poveikį šiai bylai. Kadangi Paštas buvo viešoji įstaiga, iki tol turėjusi į PKVĮ panašų statusą (9), su juo susijusi byla (toliau – Pašto byla) buvo labai panaši į aptariamą priemonę, todėl Prancūzijos institucijos pastabose dėl kiekvienos iš šių dviejų bylų pateikė mutatis mutandis tokius pat argumentus. 2010 m. birželio 4 d. Prancūzijai el. paštu buvo išsiųstas papildomų klausimų sąrašas, nes Komisijos tarnybos norėjo turėti rašytinį Prancūzijos institucijų atsakymą į įvairius šiame susitikime aptartus klausimus. Prašytą informaciją Prancūzijos institucijos pateikė 2010 m. liepos 16 d.

| (13) | 2010 m. rugsėjo 29 d. raštu Komisija Prancūzijos institucijų paprašė papildomos informacijos ir paragino atsakymą pateikti per dvidešimt dienų. 2010 m. spalio 7 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė suteikti papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2010 m. lapkričio 26 d.; šį terminą Komisija suteikė 2010 m. spalio 8 d. raštu. Prancūzijos institucijos prašytą informaciją galiausiai pateikė 2010 m. lapkričio 26 d. raštu. |
| --- | --- |

(13)

2010 m. rugsėjo 29 d. raštu Komisija Prancūzijos institucijų paprašė papildomos informacijos ir paragino atsakymą pateikti per dvidešimt dienų. 2010 m. spalio 7 d. raštu Prancūzijos institucijos paprašė suteikti papildomą atsakymo pateikimo terminą iki 2010 m. lapkričio 26 d.; šį terminą Komisija suteikė 2010 m. spalio 8 d. raštu. Prancūzijos institucijos prašytą informaciją galiausiai pateikė 2010 m. lapkričio 26 d. raštu.

2.   GRUPĖ IFP

| (14) | Kaip Komisija nurodė Sprendime pradėti procedūrą ir minėtame Sprendime Nr. C 51/2005 (10), viešoji įstaiga IFP vykdo tris užduotis:






  — | atlieka mokslinius tyrimus ir vykdo technologinę plėtrą naftos ir dujų žvalgybos, taip pat naftos perdirbimo ir naftos chemijos technologijų srityse; |
| --- | --- | --- |

(14)

Kaip Komisija nurodė Sprendime pradėti procedūrą ir minėtame Sprendime Nr. C 51/2005 (10), viešoji įstaiga IFP vykdo tris užduotis:

—

atlieka mokslinius tyrimus ir vykdo technologinę plėtrą naftos ir dujų žvalgybos, taip pat naftos perdirbimo ir naftos chemijos technologijų srityse;

| — | rengia inžinierius ir techninius darbuotojus; |
| --- | --- |

—

rengia inžinierius ir techninius darbuotojus;

| — | teikia su atitinkamais sektoriais susijusią informaciją ir vykdo su šiais sektoriais susijusią dokumentavimo veiklą. |
| --- | --- |

—

teikia su atitinkamais sektoriais susijusią informaciją ir vykdo su šiais sektoriais susijusią dokumentavimo veiklą.

Su valstybe sudarytoje tikslų sutartyje pagrindinės grupės veiklos gairės nustatomos penkerių metų laikotarpiams.

| (15) | Be to, viešoji įstaiga IFP tiesiogiai ir netiesiogiai kontroliuoja tam tikras komercines bendroves, su kuriomis ji sudarė išimtines mokslinių tyrimų ir licencijų sutartis. Atsižvelgdama į visus sutampančius duomenis, kurie išsamiai primenami 137 konstatuojamojoje dalyje, Komisija minėtame Sprendime Nr. C 51/2005 pareiškė nuomonę, kad akcinių bendrovių Axens, Beicip-Franlab bei Prosernat ir viešosios įstaigos IFP, kuri yra jų patronuojančioji bendrovė, grupė pagal konkurencijos teisę yra ekonominė grupė (toliau – grupė IFP). |
| --- | --- |

(15)

Be to, viešoji įstaiga IFP tiesiogiai ir netiesiogiai kontroliuoja tam tikras komercines bendroves, su kuriomis ji sudarė išimtines mokslinių tyrimų ir licencijų sutartis. Atsižvelgdama į visus sutampančius duomenis, kurie išsamiai primenami 137 konstatuojamojoje dalyje, Komisija minėtame Sprendime Nr. C 51/2005 pareiškė nuomonę, kad akcinių bendrovių Axens, Beicip-Franlab bei Prosernat ir viešosios įstaigos IFP, kuri yra jų patronuojančioji bendrovė, grupė pagal konkurencijos teisę yra ekonominė grupė (toliau – grupė IFP).

| (16) | Bendrovė Axens veikia katalizatorių ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtų technologijų rinkoje; 2006 m., kai buvo pakeistas patronuojančiosios bendrovės statusas, jos konsoliduotoji apyvarta buvo 308,45 mln. EUR. Viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Axens yra sudariusios du išimtinius pagrindinės licencijos bei gamybos licencijos susitarimus ir pramoninių tyrimų sutartį (11). Kaip kompensaciją už šiuos susitarimus, patronuojamoji bendrovė patronuojančiajai bendrovei moka mokesčius pagal licencijų sutartis ir [...] (13) mokestį už galimybę naudotis viešosios įstaigos IFP mokslinių tyrimų pajėgumais. |
| --- | --- |

(16)

Bendrovė Axens veikia katalizatorių ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtų technologijų rinkoje; 2006 m., kai buvo pakeistas patronuojančiosios bendrovės statusas, jos konsoliduotoji apyvarta buvo 308,45 mln. EUR. Viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Axens yra sudariusios du išimtinius pagrindinės licencijos bei gamybos licencijos susitarimus ir pramoninių tyrimų sutartį (11). Kaip kompensaciją už šiuos susitarimus, patronuojamoji bendrovė patronuojančiajai bendrovei moka mokesčius pagal licencijų sutartis ir [...] (13) mokestį už galimybę naudotis viešosios įstaigos IFP mokslinių tyrimų pajėgumais.

| (17) | Bendrovė Beicip-Franlab kuria ir platina programinę įrangą telkinių žvalgybos srityje, taip pat atlieka tyrimus ir teikia konsultacijas. 2006 m. jos apyvarta buvo 42 mln. EUR. 2003 m. pasirašytoje ir dešimt metų galiojančioje išimtinėje technologinės plėtros, pardavimo ir naudojimo sutartyje nustatyta, kad bendrovei Beicip-Franlab [įstaiga IFP siūlo naudotis savo mokslinių tyrimų rezultatais] (**), susijusiais su algoritmais, modeliais ar metodikomis, kuriuos [atlikusi mokslinius tyrimus] (**) viešoji įstaiga IFP sukuria telkinių žvalgybos srityje; bendrovė Beicip-Franlab gali prašyti, kad šiuo pagrindu viešoji įstaiga IFP sukurtų tam tikrus produktus. Beicip-Franlab padengia visas su produktų kūrimu susijusias viešosios įstaigos IFP sąnaudas. Be to, Beicip-Franlab moka įvairaus pobūdžio papildomą užmokestį [...] (*), skirtą su priežiūra ir naudojimo teisėmis susijusioms išlaidoms padengti. 2005 m. buvo pasirašytas sutarties priedas, kuriuo iš dalies pakeistos užmokesčio mokėjimo taisyklės, tačiau paliktas galioti principas, pagal kurį visas su kūrimu susijusias sąnaudas dengia bendrovė Beicip-Franlab. |
| --- | --- |

(17)

Bendrovė Beicip-Franlab kuria ir platina programinę įrangą telkinių žvalgybos srityje, taip pat atlieka tyrimus ir teikia konsultacijas. 2006 m. jos apyvarta buvo 42 mln. EUR. 2003 m. pasirašytoje ir dešimt metų galiojančioje išimtinėje technologinės plėtros, pardavimo ir naudojimo sutartyje nustatyta, kad bendrovei Beicip-Franlab [įstaiga IFP siūlo naudotis savo mokslinių tyrimų rezultatais] (**), susijusiais su algoritmais, modeliais ar metodikomis, kuriuos [atlikusi mokslinius tyrimus] (**) viešoji įstaiga IFP sukuria telkinių žvalgybos srityje; bendrovė Beicip-Franlab gali prašyti, kad šiuo pagrindu viešoji įstaiga IFP sukurtų tam tikrus produktus. Beicip-Franlab padengia visas su produktų kūrimu susijusias viešosios įstaigos IFP sąnaudas. Be to, Beicip-Franlab moka įvairaus pobūdžio papildomą užmokestį [...] (*), skirtą su priežiūra ir naudojimo teisėmis susijusioms išlaidoms padengti. 2005 m. buvo pasirašytas sutarties priedas, kuriuo iš dalies pakeistos užmokesčio mokėjimo taisyklės, tačiau paliktas galioti principas, pagal kurį visas su kūrimu susijusias sąnaudas dengia bendrovė Beicip-Franlab.

| (18) | Bendrovė Prosernat atlieka tyrimus ir teikia paslaugas bei visą įrangą dujų perdirbimo ir sieros išgavimo srityje. 2006 m. jos apyvarta buvo 49,9 mln. EUR. 2003 m. rugpjūčio 18 d. buvo pasirašytas viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat pagrindinės licencijos susitarimas ir pramoninių tyrimų sutartis, kurie atgaline data taikomi nuo 2002 m. sausio 1 d. ir galioja dešimt metų; pagal juos bendrovei Prosernat suteikta išimtinė koncesija naudotis viešosios įstaigos IFP patentų licencijomis, ir [IFP bendrovei siūlo naudotis] savo mokslinių tyrimų, atliktų [...] (*) dujų perdirbimo ir sieros išgavimo technologijų srityje, [rezultatais] (**). Bendrovė Prosernat patronuojančiajai bendrovei moka mokestį nuo metinės apyvartos kaip užmokestį už suteiktą licenciją naudoti technologijas, taip pat kiekvienu atveju nustatomą mokestį už įrangą. Viešosios įstaigos IFP užmokestis, kurį ji gauna už bendrovei Prosernat suteiktą galimybę naudotis mokslinių tyrimų rezultatais, siekia [...] (*) % bendros metinės Prosernat apyvartos. |
| --- | --- |

(18)

Bendrovė Prosernat atlieka tyrimus ir teikia paslaugas bei visą įrangą dujų perdirbimo ir sieros išgavimo srityje. 2006 m. jos apyvarta buvo 49,9 mln. EUR. 2003 m. rugpjūčio 18 d. buvo pasirašytas viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat pagrindinės licencijos susitarimas ir pramoninių tyrimų sutartis, kurie atgaline data taikomi nuo 2002 m. sausio 1 d. ir galioja dešimt metų; pagal juos bendrovei Prosernat suteikta išimtinė koncesija naudotis viešosios įstaigos IFP patentų licencijomis, ir [IFP bendrovei siūlo naudotis] savo mokslinių tyrimų, atliktų [...] (*) dujų perdirbimo ir sieros išgavimo technologijų srityje, [rezultatais] (**). Bendrovė Prosernat patronuojančiajai bendrovei moka mokestį nuo metinės apyvartos kaip užmokestį už suteiktą licenciją naudoti technologijas, taip pat kiekvienu atveju nustatomą mokestį už įrangą. Viešosios įstaigos IFP užmokestis, kurį ji gauna už bendrovei Prosernat suteiktą galimybę naudotis mokslinių tyrimų rezultatais, siekia [...] (*) % bendros metinės Prosernat apyvartos.

| (19) | Pagal minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 6 straipsnį į išimtinius susitarimus, kuriais reglamentuojamas viešajai įstaigai IFP jos patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat mokamas užmokestis, 2009 m. buvo įtraukta tam tikra sąlyga (14) siekiant užtikrinti, kad patronuojančiajai bendrovei būtų mokamas mažiausias nevienodo dydžio užmokestis, kuriuo būtų padengiama ne mažiau negu 25 % prieš atliekant pramoninius tyrimus rengiamų galimybių studijų sąnaudų, 50 % pramoninių tyrimų sąnaudų ir, jei reikia, 75 % ikikonkurencinio lygmens technologinės plėtros veiklos, kuri apibrėžta 1996 m. vasario 17 d. Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai programoje (15) (toliau – 1996 m. MTTP programa) ir kurią patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse vykdo viešoji įstaiga IFP, sąnaudų (16). |
| --- | --- |

(19)

Pagal minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 6 straipsnį į išimtinius susitarimus, kuriais reglamentuojamas viešajai įstaigai IFP jos patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat mokamas užmokestis, 2009 m. buvo įtraukta tam tikra sąlyga (14) siekiant užtikrinti, kad patronuojančiajai bendrovei būtų mokamas mažiausias nevienodo dydžio užmokestis, kuriuo būtų padengiama ne mažiau negu 25 % prieš atliekant pramoninius tyrimus rengiamų galimybių studijų sąnaudų, 50 % pramoninių tyrimų sąnaudų ir, jei reikia, 75 % ikikonkurencinio lygmens technologinės plėtros veiklos, kuri apibrėžta 1996 m. vasario 17 d. Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai programoje (15) (toliau – 1996 m. MTTP programa) ir kurią patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse vykdo viešoji įstaiga IFP, sąnaudų (16).

| (20) | Nagrinėjant aptariamą priemonę pagal Sprendimą pradėti procedūrą būtina atsižvelgti į galimą valstybės garantijos, taikomos dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso, poveikį visiems grupės IFP subjektams (įskaitant viešąją įstaigą IFP ir tris jos patronuojamąsias bendroves, reglamentuojamas pagal privatinę teisę) (17). |
| --- | --- |

(20)

Nagrinėjant aptariamą priemonę pagal Sprendimą pradėti procedūrą būtina atsižvelgti į galimą valstybės garantijos, taikomos dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso, poveikį visiems grupės IFP subjektams (įskaitant viešąją įstaigą IFP ir tris jos patronuojamąsias bendroves, reglamentuojamas pagal privatinę teisę) (17).

3.   PRIEMONĖS APRAŠYMAS

| (21) | Iki 2006 m. viešoji įstaiga IFP turėjo pagal privatinę teisę reglamentuojamo juridinio asmens statusą: pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612 ji buvo profesinė įstaiga, kurios ekonominę ir finansinę kontrolę vykdė Prancūzijos vyriausybė. |
| --- | --- |

(21)

Iki 2006 m. viešoji įstaiga IFP turėjo pagal privatinę teisę reglamentuojamo juridinio asmens statusą: pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612 ji buvo profesinė įstaiga, kurios ekonominę ir finansinę kontrolę vykdė Prancūzijos vyriausybė.

| (22) | 2005 m. liepos 13 d. Įstatymo Nr. 2005-781 dėl programos, kuria nustatomos energetikos politikos gairės, 95 straipsniu buvo padėtas pagrindas įstaigą IFP pertvarkyti į PKVĮ. Šis pertvarkymas įsigaliojo 2006 m. liepos 6 d., Dekreto Nr. 2006-797, kuriuo nustatomi viešosios įstaigos IFP įstatai, paskelbimo Prancūzijos Respublikos oficialiajame leidinyje dieną. |
| --- | --- |

(22)

2005 m. liepos 13 d. Įstatymo Nr. 2005-781 dėl programos, kuria nustatomos energetikos politikos gairės, 95 straipsniu buvo padėtas pagrindas įstaigą IFP pertvarkyti į PKVĮ. Šis pertvarkymas įsigaliojo 2006 m. liepos 6 d., Dekreto Nr. 2006-797, kuriuo nustatomi viešosios įstaigos IFP įstatai, paskelbimo Prancūzijos Respublikos oficialiajame leidinyje dieną.

| (23) | Viešoji įstaiga IFP, kaip PKVĮ, statuso pakeitimo dieną tapo pagal viešąją teisę reglamentuojamu juridiniu asmeniu (18). |
| --- | --- |

(23)

Viešoji įstaiga IFP, kaip PKVĮ, statuso pakeitimo dieną tapo pagal viešąją teisę reglamentuojamu juridiniu asmeniu (18).

| (24) | Teisiniai PKVĮ statuso suteikimo padariniai išsamiai paaiškinami minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2 dalyje („Priemonės aprašymas“) ir Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1 dalyje („Teisiniai IFP turimo PKVĮ statuso padariniai“), į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodas. |
| --- | --- |

(24)

Teisiniai PKVĮ statuso suteikimo padariniai išsamiai paaiškinami minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2 dalyje („Priemonės aprašymas“) ir Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1 dalyje („Teisiniai IFP turimo PKVĮ statuso padariniai“), į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodas.

4.   PRIEŽASTYS, DĖL KURIŲ PRADĖTA OFICIALI TYRIMO PROCEDŪRA

| (25) | Sprendime pradėti procedūrą Komisija visų pirma pareiškė nuomonę, kad dėl priemonės kyla abejonių, nes PKVĮ taikoma nuo bendrosios teisės nukrypstanti bankroto tvarka yra panaši į neribotos valstybės garantijos mechanizmą, pagal kurį naudojami valstybės ištekliai.






  — | Nemokumo ir bankroto procedūros PKVĮ, kaip pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims, nėra taikomos remiantis nuo XIX a. pabaigos Prancūzijos teismų, ypač Kasacinio teismo, praktikoje (19) įtvirtintu bendruoju principu, kad pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų turtas negali būti areštuojamas. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.1 dalies 38–40 konstatuojamosiose dalyse (20). |
| --- | --- | --- |

(25)

Sprendime pradėti procedūrą Komisija visų pirma pareiškė nuomonę, kad dėl priemonės kyla abejonių, nes PKVĮ taikoma nuo bendrosios teisės nukrypstanti bankroto tvarka yra panaši į neribotos valstybės garantijos mechanizmą, pagal kurį naudojami valstybės ištekliai.

—

Nemokumo ir bankroto procedūros PKVĮ, kaip pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims, nėra taikomos remiantis nuo XIX a. pabaigos Prancūzijos teismų, ypač Kasacinio teismo, praktikoje (19) įtvirtintu bendruoju principu, kad pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų turtas negali būti areštuojamas. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.1 dalies 38–40 konstatuojamosiose dalyse (20).

| — | Tačiau PKVĮ taikomi 1980 m. liepos 16 d. įstatymas ir jo įgyvendinimo aktai. Juose valstybė aiškiai nurodoma kaip institucija, kompetentinga išieškoti viešųjų įstaigų skolas, jai suteikiami dideli įgaliojimai, pavyzdžiui, duoti nurodymus savo iniciatyva ir sukaupti pakankamai išteklių, nustatomas valstybės, kaip paskutinio garanto, atsakomybės už pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų skolas principas. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.2 dalies 41–45 konstatuojamosiose dalyse (21). |
| --- | --- |

—

Tačiau PKVĮ taikomi 1980 m. liepos 16 d. įstatymas ir jo įgyvendinimo aktai. Juose valstybė aiškiai nurodoma kaip institucija, kompetentinga išieškoti viešųjų įstaigų skolas, jai suteikiami dideli įgaliojimai, pavyzdžiui, duoti nurodymus savo iniciatyva ir sukaupti pakankamai išteklių, nustatomas valstybės, kaip paskutinio garanto, atsakomybės už pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų skolas principas. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.2 dalies 41–45 konstatuojamosiose dalyse (21).

| — | Jeigu PKVĮ likviduojama, paprastai taikomas skolų perdavimo valstybei ar kitam viešajam subjektui principas (22), todėl visi PKVĮ kreditoriai yra tikri, kad niekada nepraras viešajai įstaigai paskolintų sumų. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.3 dalies 46–51 konstatuojamosiose dalyse (23). |
| --- | --- |

—

Jeigu PKVĮ likviduojama, paprastai taikomas skolų perdavimo valstybei ar kitam viešajam subjektui principas (22), todėl visi PKVĮ kreditoriai yra tikri, kad niekada nepraras viešajai įstaigai paskolintų sumų. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.3 dalies 46–51 konstatuojamosiose dalyse (23).

| — | PKVĮ gali turėti išskirtines galimybes naudotis iždo avansinio mokėjimo sąskaitomis. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.4 dalies 52 konstatuojamojoje dalyje (24). |
| --- | --- |

—

PKVĮ gali turėti išskirtines galimybes naudotis iždo avansinio mokėjimo sąskaitomis. Komisija nurodo, kad išsamesnė informacija pateikiama Sprendimo pradėti procedūrą 3.2.1.4 dalies 52 konstatuojamojoje dalyje (24).

| (26) | Be to, kaip patikslinta Sprendimo pradėti procedūrą 65–74 konstatuojamosiose dalyse, kuriomis Komisija pataria remtis ieškant daugiau informacijos, Prancūzijos institucijų pateikti įstatymų ir kitų teisės aktų paaiškinimai neatrodė pakankami, kad šios abejonės a priori būtų išsklaidytos. |
| --- | --- |

(26)

Be to, kaip patikslinta Sprendimo pradėti procedūrą 65–74 konstatuojamosiose dalyse, kuriomis Komisija pataria remtis ieškant daugiau informacijos, Prancūzijos institucijų pateikti įstatymų ir kitų teisės aktų paaiškinimai neatrodė pakankami, kad šios abejonės a priori būtų išsklaidytos.

| (27) | Be to, Komisija nurodė, jog negalima atmesti galimybės, kad tokia padėtis suteikia atrankinį ekonominį pranašumą, nes iš esmės taikomos palankesnėmis laikomos finansavimo sąlygos, nors nepriklausoma kredito reitingų agentūra ir nenustato viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių finansinių reitingų. Grupė IFP taip pat galėjo palankesnėmis sąlygomis palaikyti ryšius su klientais ir tiekėjais, nes klientai ir tiekėjai galėjo tikėtis, kad jiems grąžintinoms skoloms bus taikoma valstybės garantija. Todėl atliekant pirminį tyrimą nebuvo galima atmesti galimybės, kad tiekiant ar perkant prekes arba teikiant ar perkant paslaugas, dėl kurių skolinamasi lėšų, atitinkami tiekėjai ar klientai viešajai įstaigai IFP sudaro geresnes sąlygas, negu sudarytų įmonei, kuriai valstybės garantija netaikoma. |
| --- | --- |

(27)

Be to, Komisija nurodė, jog negalima atmesti galimybės, kad tokia padėtis suteikia atrankinį ekonominį pranašumą, nes iš esmės taikomos palankesnėmis laikomos finansavimo sąlygos, nors nepriklausoma kredito reitingų agentūra ir nenustato viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių finansinių reitingų. Grupė IFP taip pat galėjo palankesnėmis sąlygomis palaikyti ryšius su klientais ir tiekėjais, nes klientai ir tiekėjai galėjo tikėtis, kad jiems grąžintinoms skoloms bus taikoma valstybės garantija. Todėl atliekant pirminį tyrimą nebuvo galima atmesti galimybės, kad tiekiant ar perkant prekes arba teikiant ar perkant paslaugas, dėl kurių skolinamasi lėšų, atitinkami tiekėjai ar klientai viešajai įstaigai IFP sudaro geresnes sąlygas, negu sudarytų įmonei, kuriai valstybės garantija netaikoma.

| (28) | Be to, remdamasi atlikus pirminį tyrimą gauta informacija Komisija pareiškė nuomonę, kad dėl garantijos neribotumo, ypač jos trukmės, sumos ir taikymo masto, itin sunku apskaičiuoti priemokos, kurią viešoji įstaiga IFP turėtų mokėti valstybei už garantijos taikymą, rinkos kainą. |
| --- | --- |

(28)

Be to, remdamasi atlikus pirminį tyrimą gauta informacija Komisija pareiškė nuomonę, kad dėl garantijos neribotumo, ypač jos trukmės, sumos ir taikymo masto, itin sunku apskaičiuoti priemokos, kurią viešoji įstaiga IFP turėtų mokėti valstybei už garantijos taikymą, rinkos kainą.

| (29) | Galiausiai Komisija nurodė, kad abejoja dėl valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka, nes visų pirma prima facie atrodo, kad valstybės pagalba nėra skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti. |
| --- | --- |

(29)

Galiausiai Komisija nurodė, kad abejoja dėl valstybės pagalbos suderinamumo su vidaus rinka, nes visų pirma prima facie atrodo, kad valstybės pagalba nėra skirta tam tikros ekonominės veiklos rūšių arba tam tikrų ekonomikos sričių plėtrai skatinti.

5.   PRANCŪZIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS IR PASIŪLYMAI

5.1.   PRADINĖS PRANCŪZIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

| (30) | Paskelbus minėtą Sprendimą pradėti procedūrą Prancūzijos institucijos pastabas ir pasiūlymus Komisijai pateikė 2008 m. spalio 14 d. raštu. Šiuo raštu papildyti ankstesniuose Prancūzijos institucijų raštuose (25) išdėstyti ir Sprendime pradėti procedūrą apibendrinti pasiūlymai ir pastabos. |
| --- | --- |

(30)

Paskelbus minėtą Sprendimą pradėti procedūrą Prancūzijos institucijos pastabas ir pasiūlymus Komisijai pateikė 2008 m. spalio 14 d. raštu. Šiuo raštu papildyti ankstesniuose Prancūzijos institucijų raštuose (25) išdėstyti ir Sprendime pradėti procedūrą apibendrinti pasiūlymai ir pastabos.

| (31) | 2008 m. spalio 14 d. pastabose Prancūzijos institucijos pirmiausia priminė, kad procedūra dėl grupės IFP pradėta nagrinėjant minėtą Pašto bylą, todėl nurodė, kad mutatis mutandis pateikia tokius pat argumentus kaip ir išdėstytieji nagrinėjant šią bylą (26). Nors abi bylos panašios, Prancūzijos institucijos vis dėlto norėjo priminti viešosios įstaigos IFP ypatumus: tai mokslinių tyrimų įstaiga, vykdanti tris visuotinės svarbos užduotis (atlieka mokslinius tyrimus, rengia mokymus ir vykdo dokumentavimo veiklą); didžioji dalis įstaigos veiklos yra neekonominė, todėl jai suteiktas viešasis finansavimas yra pagrįstas. Be to, Prancūzijos institucijos nurodė, kodėl įstaigos statusas pakeistas į PKVĮ statusą: buvo siekiama suderinti IFP veiklos pobūdį ir finansavimo būdą su jos teisiniu statusu, kad atsisakius pagal privatinę teisę reglamentuojamo profesinės įstaigos statuso viešoji įstaiga IFP labiau atitiktų viešojo sektoriaus taisykles. |
| --- | --- |

(31)

2008 m. spalio 14 d. pastabose Prancūzijos institucijos pirmiausia priminė, kad procedūra dėl grupės IFP pradėta nagrinėjant minėtą Pašto bylą, todėl nurodė, kad mutatis mutandis pateikia tokius pat argumentus kaip ir išdėstytieji nagrinėjant šią bylą (26). Nors abi bylos panašios, Prancūzijos institucijos vis dėlto norėjo priminti viešosios įstaigos IFP ypatumus: tai mokslinių tyrimų įstaiga, vykdanti tris visuotinės svarbos užduotis (atlieka mokslinius tyrimus, rengia mokymus ir vykdo dokumentavimo veiklą); didžioji dalis įstaigos veiklos yra neekonominė, todėl jai suteiktas viešasis finansavimas yra pagrįstas. Be to, Prancūzijos institucijos nurodė, kodėl įstaigos statusas pakeistas į PKVĮ statusą: buvo siekiama suderinti IFP veiklos pobūdį ir finansavimo būdą su jos teisiniu statusu, kad atsisakius pagal privatinę teisę reglamentuojamo profesinės įstaigos statuso viešoji įstaiga IFP labiau atitiktų viešojo sektoriaus taisykles.

| (32) | Prancūzijos institucijos nesutiko su tuo, kad suteikta valstybės pagalba: jų teigimu, neįgyvendintos dvi iš SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytų sąlygų, nes pagal aptariamą mechanizmą viešajai įstaigai IFP neperduoti jokie valstybės ištekliai (5.1.1 dalis) ir nesuteiktas joks pranašumas (5.1.2 dalis). |
| --- | --- |

(32)

Prancūzijos institucijos nesutiko su tuo, kad suteikta valstybės pagalba: jų teigimu, neįgyvendintos dvi iš SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytų sąlygų, nes pagal aptariamą mechanizmą viešajai įstaigai IFP neperduoti jokie valstybės ištekliai (5.1.1 dalis) ir nesuteiktas joks pranašumas (5.1.2 dalis).

5.1.1.   VALSTYBEI PRISKIRTINA GARANTIJA, KURIĄ TAIKANT PERDUODAMI VALSTYBĖS IŠTEKLIAI, NESUTEIKTA

| (33) | Prancūzijos institucijos tvirtina, kad (A) viešosioms įstaigoms dėl jų statuso neteikiama jokia garantija, (B) Sprendime pradėti procedūrą išdėstyti Komisijos argumentai yra klaidingi. |
| --- | --- |

(33)

Prancūzijos institucijos tvirtina, kad (A) viešosioms įstaigoms dėl jų statuso neteikiama jokia garantija, (B) Sprendime pradėti procedūrą išdėstyti Komisijos argumentai yra klaidingi.

A.   Nesuteikta jokia neribota valstybės garantija

| (34) | Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 41–45 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos argumentus grindžia penkiais teiginiais. |
| --- | --- |

(34)

Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 41–45 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos argumentus grindžia penkiais teiginiais.

| (35) | Pirma, jokiu teisės aktu ir jokiu sprendimu nenustatytas pagrindas, pagal kurį valstybė iš esmės neribotą laiką užtikrintų PKVĮ skolų grąžinimą. |
| --- | --- |

(35)

Pirma, jokiu teisės aktu ir jokiu sprendimu nenustatytas pagrindas, pagal kurį valstybė iš esmės neribotą laiką užtikrintų PKVĮ skolų grąžinimą.

| (36) | Antra, Valstybės tarybos praktikoje, visų pirma Sprendime Société de l’hôtel d’Albe
   (27) ir dviejuose sprendimuose, priimtuose byloje Campoloro
   (28), buvo pareikšta nuomonė dėl garantijų netaikymo. |
| --- | --- |

(36)

Antra, Valstybės tarybos praktikoje, visų pirma Sprendime Société de l’hôtel d’Albe
   (27) ir dviejuose sprendimuose, priimtuose byloje Campoloro
   (28), buvo pareikšta nuomonė dėl garantijų netaikymo.

| (37) | Trečia, 2001 m. rugpjūčio 1 d. Pagrindiniame įstatyme dėl finansų įstatymų (PĮFĮ) numatoma, kad garantija gali būti taikoma tik pagal finansų įstatymų nuostatas (29), ir Valstybės taryba tai aiškiai patvirtino 2006 m. metinėje ataskaitoje (30). Todėl, kaip teigia Prancūzijos institucijų minėtoje Pašto byloje įgaliotas ekspertas (31), nuo PĮFĮ visiško įsigaliojimo dienos – 2005 m. sausio 1 d. – teisėtai negalėjo būti suteikta jokia numanoma garantija. Nuo 2005 m. sausio 1 d. susidariusioms skoloms numanoma garantija netaikoma. Dėl iki 2005 m. sausio 1 d. susidariusių skolų ekspertas mano, kad nesant ginčytino sprendimo negalima nustatyti, ar remiantis Konstitucijoje įtvirtintu kreditorių teisių apsaugos principu galima atmesti teiginį, kad iki 2005 m. sausio 1 d. be aiškaus finansų įstatyme nustatyto leidimo suteiktos konkrečios numanomos garantijos negalioja. |
| --- | --- |

(37)

Trečia, 2001 m. rugpjūčio 1 d. Pagrindiniame įstatyme dėl finansų įstatymų (PĮFĮ) numatoma, kad garantija gali būti taikoma tik pagal finansų įstatymų nuostatas (29), ir Valstybės taryba tai aiškiai patvirtino 2006 m. metinėje ataskaitoje (30). Todėl, kaip teigia Prancūzijos institucijų minėtoje Pašto byloje įgaliotas ekspertas (31), nuo PĮFĮ visiško įsigaliojimo dienos – 2005 m. sausio 1 d. – teisėtai negalėjo būti suteikta jokia numanoma garantija. Nuo 2005 m. sausio 1 d. susidariusioms skoloms numanoma garantija netaikoma. Dėl iki 2005 m. sausio 1 d. susidariusių skolų ekspertas mano, kad nesant ginčytino sprendimo negalima nustatyti, ar remiantis Konstitucijoje įtvirtintu kreditorių teisių apsaugos principu galima atmesti teiginį, kad iki 2005 m. sausio 1 d. be aiškaus finansų įstatyme nustatyto leidimo suteiktos konkrečios numanomos garantijos negalioja.

| (38) | Ketvirta, Prancūzijos nuomone, jeigu PKVĮ būtų taikoma valstybės garantija, pasikeitus jų statusui reikėtų imtis kreditorių teisių apsaugos priemonių. Kadangi tokių priemonių niekuomet nesiimta (32), ji daro išvadą, kad PKVĮ a contrario negauna jokios valstybės garantijos. |
| --- | --- |

(38)

Ketvirta, Prancūzijos nuomone, jeigu PKVĮ būtų taikoma valstybės garantija, pasikeitus jų statusui reikėtų imtis kreditorių teisių apsaugos priemonių. Kadangi tokių priemonių niekuomet nesiimta (32), ji daro išvadą, kad PKVĮ a contrario negauna jokios valstybės garantijos.

| (39) | Penkta, Prancūzijos institucijos mini buvusio Valstybės tarybos Bylų skyriaus pirmininko D. Labetoulle’o straipsnį (33), kuriame teigiama, kad „pagal teisės nuostatas ši garantija [valstybės garantija, kuri visateisiškai taikoma valstybės viešosioms įstaigoms] neteikiama, ja nesinaudojama ir jos apimtis nenustatoma savaime“. |
| --- | --- |

(39)

Penkta, Prancūzijos institucijos mini buvusio Valstybės tarybos Bylų skyriaus pirmininko D. Labetoulle’o straipsnį (33), kuriame teigiama, kad „pagal teisės nuostatas ši garantija [valstybės garantija, kuri visateisiškai taikoma valstybės viešosioms įstaigoms] neteikiama, ja nesinaudojama ir jos apimtis nenustatoma savaime“.

B.   Klaidingi Komisijos argumentai
   (34)

| (40) | Prancūzijos institucijos mano, kad a) nėra numatyta konkrečių PKVĮ skolų grąžinimo garantija, b) neužtikrinamas viešosios įstaigos veiklos tęstinumas ar jos įsipareigojimų įgyvendinimas. |
| --- | --- |

(40)

Prancūzijos institucijos mano, kad a) nėra numatyta konkrečių PKVĮ skolų grąžinimo garantija, b) neužtikrinamas viešosios įstaigos veiklos tęstinumas ar jos įsipareigojimų įgyvendinimas.

a)   konkrečių skolų grąžinimo garantija nenumatyta

| (41) | Kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 46–49 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos mano, kad 1980 m. liepos 16 d. įstatymu garantijos grįsti negalima: remdamasi įstatymo rengimo darbais, 1999 m. lapkričio 10 d. Sprendimo Campoloro
   (35) bei 2005 m. lapkričio 18 d. Sprendimo Campoloro
   (36) aiškinimu ir doktrina (37) Prancūzija nurodo, kad, jos nuomone, 1980 m. liepos 16 d. įstatyme valstybės prievolė skirti nuosavus išteklius nenumatoma: įstatymo 1 straipsnyje minėtas posakis „tuo pasirūpina“ reiškia tik tai, kad valstybei suteikiamas įgaliojimas „perimti“ juridinio asmens „vykdomuosius įsipareigojimus“, kurį vykdant „įsipareigojimus perimančiojo kompetencija iš esmės tokia pat kaip įsipareigojimus perduodančiojo“. Todėl įsipareigojimus perėmusi valstybė gali vykdyti tik vykdomuosius įgaliojimus, kurie neapima galimybės naudotis valstybės biudžetu, nes išimtinės subsidijos skyrimas „nesusijęs su įsipareigojimų perėmimo įgaliojimais“. |
| --- | --- |

(41)

Kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 46–49 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos mano, kad 1980 m. liepos 16 d. įstatymu garantijos grįsti negalima: remdamasi įstatymo rengimo darbais, 1999 m. lapkričio 10 d. Sprendimo Campoloro
   (35) bei 2005 m. lapkričio 18 d. Sprendimo Campoloro
   (36) aiškinimu ir doktrina (37) Prancūzija nurodo, kad, jos nuomone, 1980 m. liepos 16 d. įstatyme valstybės prievolė skirti nuosavus išteklius nenumatoma: įstatymo 1 straipsnyje minėtas posakis „tuo pasirūpina“ reiškia tik tai, kad valstybei suteikiamas įgaliojimas „perimti“ juridinio asmens „vykdomuosius įsipareigojimus“, kurį vykdant „įsipareigojimus perimančiojo kompetencija iš esmės tokia pat kaip įsipareigojimus perduodančiojo“. Todėl įsipareigojimus perėmusi valstybė gali vykdyti tik vykdomuosius įgaliojimus, kurie neapima galimybės naudotis valstybės biudžetu, nes išimtinės subsidijos skyrimas „nesusijęs su įsipareigojimų perėmimo įgaliojimais“.

| (42) | Be to, kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 50–53 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos teigia, kad valstybės negali prisiimti atsakomybės be kaltės vien dėl to, kad trūksta turto. Prancūzijos institucijų nuomone, suteikdamas garantiją garantas prisiima atsakomybę už garantiją gaunančiojo veiksmus. Kadangi atsakomybė tenka esant kaltei arba, jeigu ji tenka be kaltės, prisiimama už savo veiksmų padarinius, negali būti keliamas garantijos klausimas. Prancūzijos teigimu, valstybė negali prisiimti atsakomybės vien dėl to, kad prefektas arba kontrolės institucija dėl viešosios įstaigos finansinės ir turtinės padėties negalėjo imtis jokių priemonių, kuriomis galima užtikrinti skolos grąžinimą. Kaltės argumentas turėtų būti atmestas, nes tai, kad prefektas ar kontrolės institucija nevykdo tam tikrų veiksmų, savaime nėra kaltė. Tačiau Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad pagal 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą valstybės atstovas privalo vykdyti reikalavimą užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą, bet mano, kad net jei teisėjas nurodytų sumokėti kreditoriui kompensaciją, dėl tokios kompensacijos kreditoriaus padėtis būtų tokia pati kaip ir tuo atveju, jeigu būtų taikoma bendroji teisė, nes pagal bendrąją teisę turtas būtų parduotas ir visi kreditoriai gautų tam tikrą pinigų sumą. Todėl kreditorius šiuo atveju neturi jokio pranašumo. |
| --- | --- |

(42)

Be to, kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 50–53 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos teigia, kad valstybės negali prisiimti atsakomybės be kaltės vien dėl to, kad trūksta turto. Prancūzijos institucijų nuomone, suteikdamas garantiją garantas prisiima atsakomybę už garantiją gaunančiojo veiksmus. Kadangi atsakomybė tenka esant kaltei arba, jeigu ji tenka be kaltės, prisiimama už savo veiksmų padarinius, negali būti keliamas garantijos klausimas. Prancūzijos teigimu, valstybė negali prisiimti atsakomybės vien dėl to, kad prefektas arba kontrolės institucija dėl viešosios įstaigos finansinės ir turtinės padėties negalėjo imtis jokių priemonių, kuriomis galima užtikrinti skolos grąžinimą. Kaltės argumentas turėtų būti atmestas, nes tai, kad prefektas ar kontrolės institucija nevykdo tam tikrų veiksmų, savaime nėra kaltė. Tačiau Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad pagal 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą valstybės atstovas privalo vykdyti reikalavimą užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą, bet mano, kad net jei teisėjas nurodytų sumokėti kreditoriui kompensaciją, dėl tokios kompensacijos kreditoriaus padėtis būtų tokia pati kaip ir tuo atveju, jeigu būtų taikoma bendroji teisė, nes pagal bendrąją teisę turtas būtų parduotas ir visi kreditoriai gautų tam tikrą pinigų sumą. Todėl kreditorius šiuo atveju neturi jokio pranašumo.

b)   nėra garantijos dėl viešosios įstaigos IFP veiklos arba jos įsipareigojimų tęstinumo

| (43) | Kaip nurodyta Sprendimo Nr. C 56/2007 54–56 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos mano, jog dėl to, kad viešiesiems subjektams netaikoma bendrojoje teisėje nustatyta restruktūrizavimo ir likvidavimo procedūra, neatmetama galimybė, kad PKVĮ bankrutuos ar kad bus vykdoma jos bankroto procedūra. Jos nepritaria Komisijos išvadai/teiginiui, pagrįstam Pranešimu dėl garantijomis suteikiamos valstybės pagalbos (38) (toliau – Pranešimas dėl garantijų), ir mano, jog šiuo atveju Komisija neįrodė, kad nesant galimybės vykdyti bankroto procedūrą sudaromos „palankesnės kreditavimo sąlygos“, ir nenustatė, kad viešoji įstaiga IFP negali bankrutuoti ar kad negali būti vykdoma jokia nemokumo procedūra, nes 1985 m. įstatymas yra tik procedūros įstatymas ir ta aplinkybė, kad jis PKVĮ nėra taikomas, nereiškia, kad negali būti įgyvendinama PKVĮ ad hoc restruktūrizavimo, likvidavimo ar bankroto procedūra. |
| --- | --- |

(43)

Kaip nurodyta Sprendimo Nr. C 56/2007 54–56 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos mano, jog dėl to, kad viešiesiems subjektams netaikoma bendrojoje teisėje nustatyta restruktūrizavimo ir likvidavimo procedūra, neatmetama galimybė, kad PKVĮ bankrutuos ar kad bus vykdoma jos bankroto procedūra. Jos nepritaria Komisijos išvadai/teiginiui, pagrįstam Pranešimu dėl garantijomis suteikiamos valstybės pagalbos (38) (toliau – Pranešimas dėl garantijų), ir mano, jog šiuo atveju Komisija neįrodė, kad nesant galimybės vykdyti bankroto procedūrą sudaromos „palankesnės kreditavimo sąlygos“, ir nenustatė, kad viešoji įstaiga IFP negali bankrutuoti ar kad negali būti vykdoma jokia nemokumo procedūra, nes 1985 m. įstatymas yra tik procedūros įstatymas ir ta aplinkybė, kad jis PKVĮ nėra taikomas, nereiškia, kad negali būti įgyvendinama PKVĮ ad hoc restruktūrizavimo, likvidavimo ar bankroto procedūra.

| (44) | Be to, kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 57–67 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos teigia, kad taikant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą, o ne pagal bendrąją teisę reglamentuojamą kolektyvinę procedūrą, kreditoriui nesuteikiamas joks pranašumas. Prancūzijos institucijos nesutinka su tuo, kad būtina laikytis viešumo (39) ir lygiavertiškumo (40) kriterijų, kuriuos Sprendimo pradėti procedūrą 81 konstatuojamojoje dalyje Komisija nustatė siekdama įvertinti, ar nemokiai įstaigai taikant konkrečią procedūrą suteikiamas pranašumas, palyginti su įmonėmis, kurioms taikoma komercinė teisė (41), tačiau jos tokius pat kriterijus taiko nagrinėdamos 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą. Dėl viešumo kriterijaus jos mano, jog kredito reitingų agentūros teisingai nustatė, kad ši procedūra taikytina nemokioms PKVĮ, o dėl lygiavertiškumo kriterijaus jos išskiria du atvejus: atvejį, kai reikalavimas užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą taikomas, ir atvejį, kai šis reikalavimas netaikomas, ir pažymi, kad dėl viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių finansinės padėties grupė IFP negali patirti turto trūkumo – 2007 m. pabaigoje jos likvidusis turtas ir investicijos (150,3 mln. EUR) buvo beveik penkis kartus didesni negu paskolų ir finansinių skolų suma (25,2 mln. EUR).






  a) | jeigu nebūtų taikomas joks reikalavimas užtikrinti viešąją paslaugą, 1980 m. įstatymu nustatytą procedūrą taikant viešosios įstaigos turto trūkumo atveju kreditorių padėtis nebūtų palankesnė negu tuomet, jeigu būtų taikoma pagal bendrąją teisę reglamentuojama procedūra: jie susigrąžintų tokią pat sumą kaip ir įstaigos, kuriai taikoma komercinė teisė, kreditoriai, t. y. pardavus turtą gautą sumą, ir baigus procedūrą nebeturėtų galimybių teikti skundų (42), nes, Prancūzijos teigimu, valstybė negali prisiimti atsakomybės vien dėl to, kad trūksta turto. Skiriasi tik du aspektai:






  — | neapmokamos visos kreditoriams grąžintinos skolos: priešingai negu pagal privatinės teisės procedūrą, kai apmokamos visos skolos, o kreditoriams mokama mažėjančia pirmenybės tvarka proporcingai turimoms sumoms, pagal 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą kreditorius gali išsaugoti savo teises tik pateikdamas ieškinį. 1980 m. liepos 16 d. įstatymu įtvirtintas pirmumo principas; |
| --- | --- | --- | --- |

(44)

Be to, kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 57–67 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos teigia, kad taikant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą, o ne pagal bendrąją teisę reglamentuojamą kolektyvinę procedūrą, kreditoriui nesuteikiamas joks pranašumas. Prancūzijos institucijos nesutinka su tuo, kad būtina laikytis viešumo (39) ir lygiavertiškumo (40) kriterijų, kuriuos Sprendimo pradėti procedūrą 81 konstatuojamojoje dalyje Komisija nustatė siekdama įvertinti, ar nemokiai įstaigai taikant konkrečią procedūrą suteikiamas pranašumas, palyginti su įmonėmis, kurioms taikoma komercinė teisė (41), tačiau jos tokius pat kriterijus taiko nagrinėdamos 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą. Dėl viešumo kriterijaus jos mano, jog kredito reitingų agentūros teisingai nustatė, kad ši procedūra taikytina nemokioms PKVĮ, o dėl lygiavertiškumo kriterijaus jos išskiria du atvejus: atvejį, kai reikalavimas užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą taikomas, ir atvejį, kai šis reikalavimas netaikomas, ir pažymi, kad dėl viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių finansinės padėties grupė IFP negali patirti turto trūkumo – 2007 m. pabaigoje jos likvidusis turtas ir investicijos (150,3 mln. EUR) buvo beveik penkis kartus didesni negu paskolų ir finansinių skolų suma (25,2 mln. EUR).

a)

jeigu nebūtų taikomas joks reikalavimas užtikrinti viešąją paslaugą, 1980 m. įstatymu nustatytą procedūrą taikant viešosios įstaigos turto trūkumo atveju kreditorių padėtis nebūtų palankesnė negu tuomet, jeigu būtų taikoma pagal bendrąją teisę reglamentuojama procedūra: jie susigrąžintų tokią pat sumą kaip ir įstaigos, kuriai taikoma komercinė teisė, kreditoriai, t. y. pardavus turtą gautą sumą, ir baigus procedūrą nebeturėtų galimybių teikti skundų (42), nes, Prancūzijos teigimu, valstybė negali prisiimti atsakomybės vien dėl to, kad trūksta turto. Skiriasi tik du aspektai:

—

neapmokamos visos kreditoriams grąžintinos skolos: priešingai negu pagal privatinės teisės procedūrą, kai apmokamos visos skolos, o kreditoriams mokama mažėjančia pirmenybės tvarka proporcingai turimoms sumoms, pagal 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą kreditorius gali išsaugoti savo teises tik pateikdamas ieškinį. 1980 m. liepos 16 d. įstatymu įtvirtintas pirmumo principas;

| — | pareigas, prilygstančias likvidatoriaus ir teismo paskirto bankroto administratoriaus pareigoms, vykdo valstybės atstovas, kontroliuojamas administracinio teismo teisėjo (kontroliuojama, ar nebuvo didelio aplaidumo, kaip nustatyta minėtame Valstybės tarybos sprendime Campoloro). |
| --- | --- |

—

pareigas, prilygstančias likvidatoriaus ir teismo paskirto bankroto administratoriaus pareigoms, vykdo valstybės atstovas, kontroliuojamas administracinio teismo teisėjo (kontroliuojama, ar nebuvo didelio aplaidumo, kaip nustatyta minėtame Valstybės tarybos sprendime Campoloro).

| b) | Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad jeigu turėtų būti užtikrinamas viešosios paslaugos tęstinumas, vykdydamas 1980 m. liepos 16 d. įstatymu suteiktus įgaliojimus valstybės atstovas galėtų priimti sprendimą neparduoti tam tikro su viešąja paslauga susijusiai užduočiai vykdyti reikalingo turto. Nepardavus tam tikro turto, jeigu valstybė jo nekompensuotų, pajamų būtų mažiau, taigi kreditorių susigrąžinamos sumos sumažėtų. Prancūzijos institucijų teigimu, pagal tokią procedūrą viešosios įstaigos IFP kreditoriams nebūtų suteikiamos didesnės teisės negu tos, kurias jie turėtų taikant komercinę teisę. Tačiau Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad šiuo atveju būtų galima kelti valstybės atsakomybės be kaltės klausimą: dėl šios atsakomybės kreditoriams būtų mokamos kompensacijos, atitinkančios jų patirtą žalą (didžiausia kompensacija atitiktų turto, kurį valstybė pasiliko siekdama užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą, rinkos vertę). Todėl kreditorių padėtis galėtų būti tokia pati kaip ir tuo atveju, jeigu būtų taikoma bendroji teisė. Tuo remdamosi Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatyta procedūra nesuteikiamas joks pranašumas, palyginti su bendrojoje teisėje nustatyta procedūra, todėl tokią procedūrą nepagrįsta tiesiogiai taikyti viešajai įstaigai IFP. |
| --- | --- |

b)

Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad jeigu turėtų būti užtikrinamas viešosios paslaugos tęstinumas, vykdydamas 1980 m. liepos 16 d. įstatymu suteiktus įgaliojimus valstybės atstovas galėtų priimti sprendimą neparduoti tam tikro su viešąja paslauga susijusiai užduočiai vykdyti reikalingo turto. Nepardavus tam tikro turto, jeigu valstybė jo nekompensuotų, pajamų būtų mažiau, taigi kreditorių susigrąžinamos sumos sumažėtų. Prancūzijos institucijų teigimu, pagal tokią procedūrą viešosios įstaigos IFP kreditoriams nebūtų suteikiamos didesnės teisės negu tos, kurias jie turėtų taikant komercinę teisę. Tačiau Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad šiuo atveju būtų galima kelti valstybės atsakomybės be kaltės klausimą: dėl šios atsakomybės kreditoriams būtų mokamos kompensacijos, atitinkančios jų patirtą žalą (didžiausia kompensacija atitiktų turto, kurį valstybė pasiliko siekdama užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą, rinkos vertę). Todėl kreditorių padėtis galėtų būti tokia pati kaip ir tuo atveju, jeigu būtų taikoma bendroji teisė. Tuo remdamosi Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatyta procedūra nesuteikiamas joks pranašumas, palyginti su bendrojoje teisėje nustatyta procedūra, todėl tokią procedūrą nepagrįsta tiesiogiai taikyti viešajai įstaigai IFP.

| (45) | Kaip paaiškinta Sprendimo Nr. C 56/2007 68 konstatuojamojoje dalyje, į kurią Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos pabrėžia, kad Sprendime pradėti procedūrą, ypač 82 konstatuojamojoje dalyje, Komisijos nurodyti dokumentai, visų pirma 2002 m. liepos 18 d. Kodifikavimo instrukcija Nr. 02-060-M95 dėl nacionalinių pramoninių ir komercinių viešųjų įstaigų finansų ir apskaitos reglamentavimo ir 2006 m. lapkričio 14 d. Finansų organizavimo steigiant, pertvarkant ir panaikinant nacionalines viešąsias įstaigas ir viešojo intereso grupes vadovas, viešajai įtaigai IFP netaikytini ir neperkeltini. |
| --- | --- |

(45)

Kaip paaiškinta Sprendimo Nr. C 56/2007 68 konstatuojamojoje dalyje, į kurią Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos pabrėžia, kad Sprendime pradėti procedūrą, ypač 82 konstatuojamojoje dalyje, Komisijos nurodyti dokumentai, visų pirma 2002 m. liepos 18 d. Kodifikavimo instrukcija Nr. 02-060-M95 dėl nacionalinių pramoninių ir komercinių viešųjų įstaigų finansų ir apskaitos reglamentavimo ir 2006 m. lapkričio 14 d. Finansų organizavimo steigiant, pertvarkant ir panaikinant nacionalines viešąsias įstaigas ir viešojo intereso grupes vadovas, viešajai įtaigai IFP netaikytini ir neperkeltini.

| (46) | Dėl viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kapitalo restruktūrizavimo Prancūzijos institucijos visų pirma mano, kad Sprendimo pradėti procedūrą 80 konstatuojamojoje dalyje keliamas klausimas turėtų būti nagrinėjamas ne siekiant įrodyti, kad gali būti suteikta valstybės garantija, bet siekiant įvertinti galimą tokios garantijos, dėl kurios viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių padėtis tam tikrais atvejais taptų palankesnė dėl to, kad kapitalo restruktūrizavimo sąlygos būtų lengvesnės, poveikį. Be to, Prancūzijos institucijos mano, kad Komisijos argumentai grindžiami dviem klaidingais požiūriais:






  — | pirma, Komisija klysta teigdama, kad viešoji įstaiga IFP gali remti patronuojamąsias bendroves pervesdama lėšas kuriai nors viešos grupės bendrovei, nes sąlygos, kuriomis grupės patronuojančioji bendrovė, nors ir yra pagal viešąją teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, gali remti vieną iš sunkumų patiriančių patronuojamųjų bendrovių, griežtai reglamentuojamos pagal bendrovių teisę (43) ir visiškai nesusijusios su įmonės sąvoka pagal konkurencijos teisę; |
| --- | --- | --- |

(46)

Dėl viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kapitalo restruktūrizavimo Prancūzijos institucijos visų pirma mano, kad Sprendimo pradėti procedūrą 80 konstatuojamojoje dalyje keliamas klausimas turėtų būti nagrinėjamas ne siekiant įrodyti, kad gali būti suteikta valstybės garantija, bet siekiant įvertinti galimą tokios garantijos, dėl kurios viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių padėtis tam tikrais atvejais taptų palankesnė dėl to, kad kapitalo restruktūrizavimo sąlygos būtų lengvesnės, poveikį. Be to, Prancūzijos institucijos mano, kad Komisijos argumentai grindžiami dviem klaidingais požiūriais:

—

pirma, Komisija klysta teigdama, kad viešoji įstaiga IFP gali remti patronuojamąsias bendroves pervesdama lėšas kuriai nors viešos grupės bendrovei, nes sąlygos, kuriomis grupės patronuojančioji bendrovė, nors ir yra pagal viešąją teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, gali remti vieną iš sunkumų patiriančių patronuojamųjų bendrovių, griežtai reglamentuojamos pagal bendrovių teisę (43) ir visiškai nesusijusios su įmonės sąvoka pagal konkurencijos teisę;

| — | antra, Prancūzijos institucijos nesutinka, kad dėl turimo PKVĮ statuso ir valstybės garantijos, kuri prireikus būtų taikoma dėl tokio statuso, viešoji įstaiga IFP savo patronuojamųjų bendrovių kapitalą gali restruktūrizuoti lengviau negu grupės patronuojančiosios bendrovės, turinčios pagal privatinę teisę reglamentuojamą teisinį statusą. Prancūzijos institucijų teigimu, tai, kad bendrovė laikinai dengia vienos iš savo patronuojamųjų bendrovių nuostolius, atitinka bendrovių grupės įprastos veiklos taisykles, kaip, beje, tai jau pripažino Europos Sąjungos teismas (44), be to, viešojo investuotojo, veikiančio pagal tokias pat elgesio taisykles kaip ir privatusis investuotojas, intervencija nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį (45). Būtent toks yra viešosios įstaigos IFP atvejis: ši įstaiga turi teisinę galimybę (o ne prievolę) sunkumų patiriančios patronuojamosios bendrovės kapitalą restruktūrizuoti pagal tokius pat vertinimo kriterijus kaip ir bet kuris kitas apdairus investuotojas. Galiausiai Prancūzijos institucijos nesutinka, kad PKVĮ turi galimybių „tiesiogiai naudotis iždo sąskaitomis“. Jos nurodo, kad pagal PĮFĮ 24 straipsniu reglamentuojamą biudžeto mechanizmą, susijusį su „finansinės paramos sąskaita“, numatoma atidaryti ribotų asignavimų (kurių viršutinė riba nustatoma finansų įstatymu) sąskaitas, leidžiančias valstybei, jeigu ji to nori ir gali (visų pirma pagal Europos Sąjungos teisę), įvairioms įstaigoms mokėti avansus. Prancūzijos institucijų teigimu, PKVĮ negali „tiesiogiai naudotis“ šiomis sąskaitomis. |
| --- | --- |

—

antra, Prancūzijos institucijos nesutinka, kad dėl turimo PKVĮ statuso ir valstybės garantijos, kuri prireikus būtų taikoma dėl tokio statuso, viešoji įstaiga IFP savo patronuojamųjų bendrovių kapitalą gali restruktūrizuoti lengviau negu grupės patronuojančiosios bendrovės, turinčios pagal privatinę teisę reglamentuojamą teisinį statusą. Prancūzijos institucijų teigimu, tai, kad bendrovė laikinai dengia vienos iš savo patronuojamųjų bendrovių nuostolius, atitinka bendrovių grupės įprastos veiklos taisykles, kaip, beje, tai jau pripažino Europos Sąjungos teismas (44), be to, viešojo investuotojo, veikiančio pagal tokias pat elgesio taisykles kaip ir privatusis investuotojas, intervencija nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį (45). Būtent toks yra viešosios įstaigos IFP atvejis: ši įstaiga turi teisinę galimybę (o ne prievolę) sunkumų patiriančios patronuojamosios bendrovės kapitalą restruktūrizuoti pagal tokius pat vertinimo kriterijus kaip ir bet kuris kitas apdairus investuotojas. Galiausiai Prancūzijos institucijos nesutinka, kad PKVĮ turi galimybių „tiesiogiai naudotis iždo sąskaitomis“. Jos nurodo, kad pagal PĮFĮ 24 straipsniu reglamentuojamą biudžeto mechanizmą, susijusį su „finansinės paramos sąskaita“, numatoma atidaryti ribotų asignavimų (kurių viršutinė riba nustatoma finansų įstatymu) sąskaitas, leidžiančias valstybei, jeigu ji to nori ir gali (visų pirma pagal Europos Sąjungos teisę), įvairioms įstaigoms mokėti avansus. Prancūzijos institucijų teigimu, PKVĮ negali „tiesiogiai naudotis“ šiomis sąskaitomis.

5.1.2.   VIEŠAJAI ĮSTAIGAI IFP IR JOS PATRONUOJAMOSIOMS BENDROVĖMS NESUTEIKTAS JOKS PRANAŠUMAS

| (47) | Prancūzijos institucijos visų pirma mano, kad pagal minėtą Pranešimą dėl garantijų negalima daryti išvados, jog šiuo atveju pranašumas suteiktas, kad pranašumo, kurį viešoji įstaiga IFP gali turėti dėl PKVĮ statuso, suteikimas šios įstaigos patronuojamosioms bendrovėms (pagal bendrąją teisę reglamentuojamoms akcinėms bendrovėms) prieštarauja Komisijos sprendimų priėmimo praktikai ir kad šiuo atveju viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių gaunamas faktinis ekonominis pranašumas nėra įrodytas. |
| --- | --- |

(47)

Prancūzijos institucijos visų pirma mano, kad pagal minėtą Pranešimą dėl garantijų negalima daryti išvados, jog šiuo atveju pranašumas suteiktas, kad pranašumo, kurį viešoji įstaiga IFP gali turėti dėl PKVĮ statuso, suteikimas šios įstaigos patronuojamosioms bendrovėms (pagal bendrąją teisę reglamentuojamoms akcinėms bendrovėms) prieštarauja Komisijos sprendimų priėmimo praktikai ir kad šiuo atveju viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių gaunamas faktinis ekonominis pranašumas nėra įrodytas.

| (48) | Prancūzijos institucijos mano, kad Komisija klaidingai aiškina minėto Pranešimo dėl garantijų 1.2 punktą, kuriame nurodyta, kad „<...> Komisija garantija suteikta pagalba laiko palankesnes finansavimo sąlygas, gautas įmonių, kurių bankrotas arba kitos nemokumo procedūros yra neįmanomos dėl jų teisinės formos, arba jei ji užtikrina valstybės garantiją arba kad nuostolius padengs valstybė“.






  — | Pirma, Prancūzijos institucijos nesutinka, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo teisinio statuso (PKVĮ statuso) neįmanomos jokios bankroto ar nemokumo procedūros; bet kokiu atveju Komisija to neįrodė, o tik pateikė įrodymą, kad dėl šio statuso negali būti taikoma konkreti procedūra (šiuo atveju 1985 m. sausio 25 d. įstatymu nustatyta procedūra). |
| --- | --- | --- |

(48)

Prancūzijos institucijos mano, kad Komisija klaidingai aiškina minėto Pranešimo dėl garantijų 1.2 punktą, kuriame nurodyta, kad „<...> Komisija garantija suteikta pagalba laiko palankesnes finansavimo sąlygas, gautas įmonių, kurių bankrotas arba kitos nemokumo procedūros yra neįmanomos dėl jų teisinės formos, arba jei ji užtikrina valstybės garantiją arba kad nuostolius padengs valstybė“.

—

Pirma, Prancūzijos institucijos nesutinka, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo teisinio statuso (PKVĮ statuso) neįmanomos jokios bankroto ar nemokumo procedūros; bet kokiu atveju Komisija to neįrodė, o tik pateikė įrodymą, kad dėl šio statuso negali būti taikoma konkreti procedūra (šiuo atveju 1985 m. sausio 25 d. įstatymu nustatyta procedūra).

| — | Antra, Prancūzijos institucijos neigia, jog tai, kad dėl teisinių ir su statusu susijusių priežasčių bankroto ar nemokumo procedūra negali būti taikoma, yra savaime susiję su naudojimusi palankesnėmis finansavimo sąlygomis rinkose; pagal minėto Pranešimo dėl garantijų 1.2 punktą prieš pripažindama, kad įmonė, dėl kurios teisinio statuso negali būti taikoma bankroto ar nemokumo procedūra, gauna pagalbą garantijos forma, Komisija turėtų įrodyti, kad yra palankesnės finansavimo sąlygos. |
| --- | --- |

—

Antra, Prancūzijos institucijos neigia, jog tai, kad dėl teisinių ir su statusu susijusių priežasčių bankroto ar nemokumo procedūra negali būti taikoma, yra savaime susiję su naudojimusi palankesnėmis finansavimo sąlygomis rinkose; pagal minėto Pranešimo dėl garantijų 1.2 punktą prieš pripažindama, kad įmonė, dėl kurios teisinio statuso negali būti taikoma bankroto ar nemokumo procedūra, gauna pagalbą garantijos forma, Komisija turėtų įrodyti, kad yra palankesnės finansavimo sąlygos.

| (49) | Be to, Sprendime pradėti procedūrą Komisija, nagrinėdama, ar viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms galėjo būti suteiktas pranašumas dėl su PKVĮ susijusios neribotos garantijos, neatsižvelgė į savo sprendimų priėmimo praktiką. Komisija pateikė argumentus, prieštaraujančius tiems argumentams, kuriuos ji išdėstė steigiant įstaigą Banque Postale
   (46): nors ši įstaiga, kaip ir viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, buvo akcinė bendrovė, kurios 100 % kapitalo priklausė į PKVĮ panašiai įstaigai, Komisija pareiškė (neatsižvelgdama į Prancūzijos šioje byloje prisiimtus įsipareigojimus), kad dėl pagal bendrąją teisę reglamentuojamos akcinės bendrovės teisinio statuso savaime galima atmesti galimybę, kad patronuojamajai bendrovei teikiama kokia nors neribota garantija. Prancūzijos institucijų teigimu, jei būtų vadovaujamasi tokiais pat argumentais, reikėtų daryti išvadą, kad viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, irgi turinčios pagal bendrąją teisę reglamentuojamos akcinės bendrovės statusą, taip pat negauna neribotos garantijos, kuri gali būti teikiama dėl PKVĮ statuso. |
| --- | --- |

(49)

Be to, Sprendime pradėti procedūrą Komisija, nagrinėdama, ar viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms galėjo būti suteiktas pranašumas dėl su PKVĮ susijusios neribotos garantijos, neatsižvelgė į savo sprendimų priėmimo praktiką. Komisija pateikė argumentus, prieštaraujančius tiems argumentams, kuriuos ji išdėstė steigiant įstaigą Banque Postale
   (46): nors ši įstaiga, kaip ir viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, buvo akcinė bendrovė, kurios 100 % kapitalo priklausė į PKVĮ panašiai įstaigai, Komisija pareiškė (neatsižvelgdama į Prancūzijos šioje byloje prisiimtus įsipareigojimus), kad dėl pagal bendrąją teisę reglamentuojamos akcinės bendrovės teisinio statuso savaime galima atmesti galimybę, kad patronuojamajai bendrovei teikiama kokia nors neribota garantija. Prancūzijos institucijų teigimu, jei būtų vadovaujamasi tokiais pat argumentais, reikėtų daryti išvadą, kad viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, irgi turinčios pagal bendrąją teisę reglamentuojamos akcinės bendrovės statusą, taip pat negauna neribotos garantijos, kuri gali būti teikiama dėl PKVĮ statuso.

| (50) | Galiausiai Komisija neįrodė, kad viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės gavo faktinę ekonominę naudą, ir Sprendime pradėti procedūrą tik paminėjo palankesnėmis „laikomas“ finansavimo sąlygas nepateikdama faktinių įrodymų, kad tokios sąlygos buvo. Pagal Europos Sąjungos teismų praktiką šiuo atveju iš Komisijos reikalaujama įrodyti, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso jai faktiškai galėjo būti sudarytos palankesnės finansavimo sąlygos (47). Tačiau vykdant procedūrą Prancūzijos institucijos pateikė tam tikrą informaciją, kuria įrodoma, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės negavo ir negalėjo gauti jokios finansinės naudos, nes viešoji įstaiga IFP buvo pertvarkoma visų pirma laikantis bendrojo tęstinumo principo, ypač įstaigos veiklos, organizacinės struktūros, apskaitos ir finansų tvarkos (apskaitos bei finansų išteklių ir taisyklių), taip pat mokesčių schemos tęstinumo principo. |
| --- | --- |

(50)

Galiausiai Komisija neįrodė, kad viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės gavo faktinę ekonominę naudą, ir Sprendime pradėti procedūrą tik paminėjo palankesnėmis „laikomas“ finansavimo sąlygas nepateikdama faktinių įrodymų, kad tokios sąlygos buvo. Pagal Europos Sąjungos teismų praktiką šiuo atveju iš Komisijos reikalaujama įrodyti, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso jai faktiškai galėjo būti sudarytos palankesnės finansavimo sąlygos (47). Tačiau vykdant procedūrą Prancūzijos institucijos pateikė tam tikrą informaciją, kuria įrodoma, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės negavo ir negalėjo gauti jokios finansinės naudos, nes viešoji įstaiga IFP buvo pertvarkoma visų pirma laikantis bendrojo tęstinumo principo, ypač įstaigos veiklos, organizacinės struktūros, apskaitos ir finansų tvarkos (apskaitos bei finansų išteklių ir taisyklių), taip pat mokesčių schemos tęstinumo principo.

| (51) | Prancūzijos institucijų nuomone, iš to, kas išdėstyta, matyti, kad:






  — | viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių finansinė padėtis yra gera, todėl galimo bankroto, taigi ir valstybės, kaip paskutinio garanto, įsikišimo klausimas yra netikslingas; |
| --- | --- | --- |

(51)

Prancūzijos institucijų nuomone, iš to, kas išdėstyta, matyti, kad:

—

viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių finansinė padėtis yra gera, todėl galimo bankroto, taigi ir valstybės, kaip paskutinio garanto, įsikišimo klausimas yra netikslingas;

| — | tiek viešajai įstaigai IFP, tiek kiekvienai iš jos patronuojamųjų bendrovių taikomos skirtingos trumpalaikio finansavimo sąlygos, dėl kurių intuitu personae atskirai deramasi su atitinkamais jų bankais; |
| --- | --- |

—

tiek viešajai įstaigai IFP, tiek kiekvienai iš jos patronuojamųjų bendrovių taikomos skirtingos trumpalaikio finansavimo sąlygos, dėl kurių intuitu personae atskirai deramasi su atitinkamais jų bankais;

| — | viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms palaikant ryšius su tiekėjais ir klientais, dėl tiekėjų ir klientų lūkesčių, susijusių su valstybės garantija, taip pat nėra sudaromos lengvatinės sąlygos. |
| --- | --- |

—

viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms palaikant ryšius su tiekėjais ir klientais, dėl tiekėjų ir klientų lūkesčių, susijusių su valstybės garantija, taip pat nėra sudaromos lengvatinės sąlygos.

| (52) | Todėl Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad:






  — | Sprendime pradėti procedūrą Komisijos pateiktos išvados yra ginčytinos: viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės negauna jokios valstybės garantijos; |
| --- | --- | --- |

(52)

Todėl Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad:

—

Sprendime pradėti procedūrą Komisijos pateiktos išvados yra ginčytinos: viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės negauna jokios valstybės garantijos;

| — | Komisija neįrodė, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso šiai įstaigai ir jos patronuojamosioms bendrovėms suteiktas pranašumas; |
| --- | --- |

—

Komisija neįrodė, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso šiai įstaigai ir jos patronuojamosioms bendrovėms suteiktas pranašumas;

| — | taigi Komisija neįrodė, kad viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms suteikta valstybės pagalba. |
| --- | --- |

—

taigi Komisija neįrodė, kad viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms suteikta valstybės pagalba.

5.2.   PRANCŪZIJOS INSTITUCIJŲ PASIŪLYMAI

| (53) | Tačiau siekdamos išsklaidyti visas Komisijos abejones Prancūzijos institucijos nurodė, kad tuo atveju, jeigu Komisija sutiktų baigti procedūrą pagal minėto Procedūros reglamento 7 straipsnio 2 dalį priėmusi sprendimą, kad pagalba nesuteikta, jos būtų pasirengusios įgyvendinti šias priemones:






  — | išaiškinti dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. liepos 16 d. įstatymas; |
| --- | --- | --- |

(53)

Tačiau siekdamos išsklaidyti visas Komisijos abejones Prancūzijos institucijos nurodė, kad tuo atveju, jeigu Komisija sutiktų baigti procedūrą pagal minėto Procedūros reglamento 7 straipsnio 2 dalį priėmusi sprendimą, kad pagalba nesuteikta, jos būtų pasirengusios įgyvendinti šias priemones:

—

išaiškinti dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. liepos 16 d. įstatymas;

| — | į viešosios įstaigos IFP sutartis, kuriomis prisiimami įsipareigojimai dėl skolų, įtraukti nuorodą, kad garantija netaikoma; |
| --- | --- |

—

į viešosios įstaigos IFP sutartis, kuriomis prisiimami įsipareigojimai dėl skolų, įtraukti nuorodą, kad garantija netaikoma;

| — | į viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių finansavimo sutartis įtraukti nuorodą, kad garantija netaikoma. |
| --- | --- |

—

į viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių finansavimo sutartis įtraukti nuorodą, kad garantija netaikoma.

5.2.1.   DEKRETO, KURIUO ĮGYVENDINAMAS 1980 M. LIEPOS 16 D. ĮSTATYMAS, IŠAIŠKINIMAS

| (54) | Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 94–96 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos siūlo patikslinti 1980 m. liepos 16 d. įstatymo aiškinimą ir iš dalies keisti jo įgyvendinimo dekreto (48) 3-1 straipsnio ketvirtąją pastraipą. Jų teigimu, pakeitimu siekiama išsklaidyti visas abejones dėl posakio „tuo pasirūpina“ reikšmės suteikiant kontrolės įgaliojimus prefektui ar kontrolės institucijai ir nustatyti, kad nuo šiol jie turės skirti lėšų iš valdžios institucijos ar įstaigos biudžeto (49). Pasak Prancūzijos institucijų, jei šis pasiūlymas būtų priimtas, būtų užtikrinta, kad, vykdydamas kontrolės įgaliojimus, valstybės atstovas valdžios institucijos ar įstaigos išteklių nepadidintų naudodamasis valstybės subsidija ar valstybės išteklių injekcija. |
| --- | --- |

(54)

Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 94–96 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos siūlo patikslinti 1980 m. liepos 16 d. įstatymo aiškinimą ir iš dalies keisti jo įgyvendinimo dekreto (48) 3-1 straipsnio ketvirtąją pastraipą. Jų teigimu, pakeitimu siekiama išsklaidyti visas abejones dėl posakio „tuo pasirūpina“ reikšmės suteikiant kontrolės įgaliojimus prefektui ar kontrolės institucijai ir nustatyti, kad nuo šiol jie turės skirti lėšų iš valdžios institucijos ar įstaigos biudžeto (49). Pasak Prancūzijos institucijų, jei šis pasiūlymas būtų priimtas, būtų užtikrinta, kad, vykdydamas kontrolės įgaliojimus, valstybės atstovas valdžios institucijos ar įstaigos išteklių nepadidintų naudodamasis valstybės subsidija ar valstybės išteklių injekcija.

5.2.2.   NUORODOS, KAD GARANTIJA NETAIKOMA, ĮTRAUKIMAS Į VIEŠOSIOS ĮSTAIGOS IFP SUTARTIS, KURIOMIS PRISIIMAMI ĮSIPAREIGOJIMAI DĖL SKOLŲ

| (55) | Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 97–100 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos prieštarauja Komisijos pozicijai (50), kad valstybė gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę vien dėl viešosios įstaigos IFP nemokumo. Tačiau, kaip ir Pašto byloje, jos pateikia prisiimtos rizikos išimtimi pagrįstą pasiūlymą (žr. Valstybės tarybos sprendimus Sille
   (51) ir Meunier
   (52)): viešosios įstaigos IFP kreditoriams oficialiai patvirtinti, kad jiems grąžintinoms skoloms valstybės garantija netaikoma ir kad nemokumo atveju valstybei nebūtų taikoma prievolė perimti įmonės finansinius įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta. Todėl suinteresuotieji asmenys, kurie sąmoningai prisiima riziką gerai suvokdami padėtį, negalėtų remtis teise gauti kompensaciją. Taigi Prancūzijos institucijos kartu su viešąja įstaiga IFP prisiimtų įsipareigojimą dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti šią nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms):
  „Emisijai, programai arba paskolai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Nemokumo atveju valstybė nėra įpareigota perimti finansinius viešosios įstaigos IFP įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta.“ |
| --- | --- |

(55)

Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 97–100 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos prieštarauja Komisijos pozicijai (50), kad valstybė gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę vien dėl viešosios įstaigos IFP nemokumo. Tačiau, kaip ir Pašto byloje, jos pateikia prisiimtos rizikos išimtimi pagrįstą pasiūlymą (žr. Valstybės tarybos sprendimus Sille
   (51) ir Meunier
   (52)): viešosios įstaigos IFP kreditoriams oficialiai patvirtinti, kad jiems grąžintinoms skoloms valstybės garantija netaikoma ir kad nemokumo atveju valstybei nebūtų taikoma prievolė perimti įmonės finansinius įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta. Todėl suinteresuotieji asmenys, kurie sąmoningai prisiima riziką gerai suvokdami padėtį, negalėtų remtis teise gauti kompensaciją. Taigi Prancūzijos institucijos kartu su viešąja įstaiga IFP prisiimtų įsipareigojimą dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti šią nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms):

„Emisijai, programai arba paskolai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Nemokumo atveju valstybė nėra įpareigota perimti finansinius viešosios įstaigos IFP įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta.“

| (56) | Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 101 konstatuojamojoje dalyje, į kurią Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos taip pat pažymi Sprendimo pradėti procedūrą 71 konstatuojamojoje dalyje Komisijos pareikštas abejones – Komisija nurodė, kad, pirma, prisiimtos rizikos išimtis yra teismų praktikoje nustatyta taisyklė, kuri galėtų būti keičiama, antra, tokia taisyklė grindžiama antrinės teisės aktais, kurie kilus ginčui galėtų būti panaikinti, trečia, Prancūzijos institucijų pasiūlymas netinka visiems atvejams, nes kreditoriai gali būti ne tik finansiniai, bet ir komerciniai ar kitokio pobūdžio. |
| --- | --- |

(56)

Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 101 konstatuojamojoje dalyje, į kurią Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos taip pat pažymi Sprendimo pradėti procedūrą 71 konstatuojamojoje dalyje Komisijos pareikštas abejones – Komisija nurodė, kad, pirma, prisiimtos rizikos išimtis yra teismų praktikoje nustatyta taisyklė, kuri galėtų būti keičiama, antra, tokia taisyklė grindžiama antrinės teisės aktais, kurie kilus ginčui galėtų būti panaikinti, trečia, Prancūzijos institucijų pasiūlymas netinka visiems atvejams, nes kreditoriai gali būti ne tik finansiniai, bet ir komerciniai ar kitokio pobūdžio.

| (57) | Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 102–104 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos, priminusios, kad iš esmės prieštarauja Komisijos pozicijai dėl valstybės patraukimo atsakomybėn be kaltės remiantis vien tuo, kad trūksta viešosios įstaigos IFP turto, pateikė papildomą informaciją siekdamos išsklaidyti šias abejones:






  a) | Prancūzijos institucijų nuomone, pirmoji Komisijos pastaba tolygi teiginiui, kad valstybės pagalbai pagrįsti užtenka vien to, kad teismų praktika, t. y. nacionalinė teisė, gali būti pakeista, nors valstybės narės teisėje šiuo klausimu nuostata nėra numatyta. Pagalbos priemonės Komisija negali grįsti galimybe pakeisti teisę – šiuo atveju tokia galimybė yra daugiau negu neįtikima, nes prisiimtos rizikos išimtis yra bendras pagal viešąją teisę taikomas principas, kuris daug kartų patvirtintas teismų praktikoje, yra plačiai komentuojamas ir kuriam niekada nebuvo prieštaraujama; |
| --- | --- | --- |

(57)

Kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 102–104 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos, priminusios, kad iš esmės prieštarauja Komisijos pozicijai dėl valstybės patraukimo atsakomybėn be kaltės remiantis vien tuo, kad trūksta viešosios įstaigos IFP turto, pateikė papildomą informaciją siekdamos išsklaidyti šias abejones:

a)

Prancūzijos institucijų nuomone, pirmoji Komisijos pastaba tolygi teiginiui, kad valstybės pagalbai pagrįsti užtenka vien to, kad teismų praktika, t. y. nacionalinė teisė, gali būti pakeista, nors valstybės narės teisėje šiuo klausimu nuostata nėra numatyta. Pagalbos priemonės Komisija negali grįsti galimybe pakeisti teisę – šiuo atveju tokia galimybė yra daugiau negu neįtikima, nes prisiimtos rizikos išimtis yra bendras pagal viešąją teisę taikomas principas, kuris daug kartų patvirtintas teismų praktikoje, yra plačiai komentuojamas ir kuriam niekada nebuvo prieštaraujama;

| b) | dėl antrosios pastabos Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad įstatymai ir kiti teisės aktai yra viršesni už sutartis ir kad ginčytina sąlyga visada gali būti panaikinta. Tačiau jos mano, kad ši pastaba nepatvirtinta jokiu didesnę galią turinčiu teisės aktu, yra nepagrįsta, taigi nesvarbi; |
| --- | --- |

b)

dėl antrosios pastabos Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad įstatymai ir kiti teisės aktai yra viršesni už sutartis ir kad ginčytina sąlyga visada gali būti panaikinta. Tačiau jos mano, kad ši pastaba nepatvirtinta jokiu didesnę galią turinčiu teisės aktu, yra nepagrįsta, taigi nesvarbi;

| c) | dėl trečiosios pastabos Prancūzijos institucijos mano, kad ji pagrįsta vien prielaida, jog tiekėjai gali tikėtis ar turėti lūkesčių, kad jiems grąžintinoms skoloms bus taikoma valstybės garantija; vien šia prielaida pranašumo pagrįsti negalima, bet reikėtų prielaidą patvirtinti informacija, kad viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms toks ekonominis pranašumas iš tikrųjų suteiktas. |
| --- | --- |

c)

dėl trečiosios pastabos Prancūzijos institucijos mano, kad ji pagrįsta vien prielaida, jog tiekėjai gali tikėtis ar turėti lūkesčių, kad jiems grąžintinoms skoloms bus taikoma valstybės garantija; vien šia prielaida pranašumo pagrįsti negalima, bet reikėtų prielaidą patvirtinti informacija, kad viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms toks ekonominis pranašumas iš tikrųjų suteiktas.

| (58) | Tačiau, kaip patikslinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 106 konstatuojamojoje dalyje, į kurią Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos pažymi, kad yra pasirengusios pasiūlymą įtraukti nuorodą, kad garantija netaikoma, taikyti visoms sutartims, kuriomis prisiimami įsipareigojimai dėl skolų, kad būtų aiškiai atmesta bet kokios rizikos įpareigoti valstybę prisiimti atsakomybę be kaltės remiantis vien tuo, kad viešoji įstaiga IFP yra nemoki, galimybė. |
| --- | --- |

(58)

Tačiau, kaip patikslinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 106 konstatuojamojoje dalyje, į kurią Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos pažymi, kad yra pasirengusios pasiūlymą įtraukti nuorodą, kad garantija netaikoma, taikyti visoms sutartims, kuriomis prisiimami įsipareigojimai dėl skolų, kad būtų aiškiai atmesta bet kokios rizikos įpareigoti valstybę prisiimti atsakomybę be kaltės remiantis vien tuo, kad viešoji įstaiga IFP yra nemoki, galimybė.

5.2.3.   NUORODOS, KAD GARANTIJA NETAIKOMA, ĮTRAUKIMAS Į VIEŠOSIOS ĮSTAIGOS IFP PATRONUOJAMŲJŲ BENDROVIŲ AXENS, BEICIP-FRANLAB IR PROSERNAT FINANSAVIMO SUTARTIS

| (59) | Be to, siekdamos papildyti pasiūlytą priemonę, Prancūzijos institucijos Komisijai pateikė papildomą pasiūlymą, panašų į pateiktąjį steigiant Banque Postale: nustatant viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) skolinimosi rinkose sąlygas, įsipareigoti kiekvienos operacijos finansavimo sutartyje raštu nurodyti (nuoroda taikoma visoms sutartyje minimoms priemonėms), kad „pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija“. |
| --- | --- |

(59)

Be to, siekdamos papildyti pasiūlytą priemonę, Prancūzijos institucijos Komisijai pateikė papildomą pasiūlymą, panašų į pateiktąjį steigiant Banque Postale: nustatant viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) skolinimosi rinkose sąlygas, įsipareigoti kiekvienos operacijos finansavimo sutartyje raštu nurodyti (nuoroda taikoma visoms sutartyje minimoms priemonėms), kad „pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija“.

| (60) | Kaip patikslinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 107–110 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos mano, kad abi pasiūlytos aiškinamosios priemonės (išsamiai primintos 55 ir 59 konstatuojamosiose dalyse) viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių kreditoriams sudaro sąlygas aiškiau suvokti savo teises, todėl Prancūzija negali būti laikoma „atsakinga už atsiradusius viešosios įstaigos IFP kreditorių lūkesčius dėl garantijos taikymo“ ir sąmoningai palaikančia „neaiškią teisinę padėtį“, dėl kurios „viešajai įstaigai IFP suteikiamas pranašumas ir gali būti skiriami valstybės ištekliai“, kaip Komisija nurodė Sprendimo pradėti procedūrą 87 konstatuojamojoje dalyje. |
| --- | --- |

(60)

Kaip patikslinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 107–110 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Prancūzijos institucijos mano, kad abi pasiūlytos aiškinamosios priemonės (išsamiai primintos 55 ir 59 konstatuojamosiose dalyse) viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių kreditoriams sudaro sąlygas aiškiau suvokti savo teises, todėl Prancūzija negali būti laikoma „atsakinga už atsiradusius viešosios įstaigos IFP kreditorių lūkesčius dėl garantijos taikymo“ ir sąmoningai palaikančia „neaiškią teisinę padėtį“, dėl kurios „viešajai įstaigai IFP suteikiamas pranašumas ir gali būti skiriami valstybės ištekliai“, kaip Komisija nurodė Sprendimo pradėti procedūrą 87 konstatuojamojoje dalyje.

5.3.   PAPILDOMOS PRANCŪZIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

| (61) | 2010 m. liepos 16 d. ir 2010 m. lapkričio 26 d. raštais Prancūzijos institucijos pateikė papildomą informaciją, kuri, jų nuomone, patvirtina, kad valstybės pagalba viešajai įstaigai IFP nesuteikta. |
| --- | --- |

(61)

2010 m. liepos 16 d. ir 2010 m. lapkričio 26 d. raštais Prancūzijos institucijos pateikė papildomą informaciją, kuri, jų nuomone, patvirtina, kad valstybės pagalba viešajai įstaigai IFP nesuteikta.

| (62) | Visų pirma 2010 m. liepos 16 d. rašte jos primena bylą France Télécom
   (53) ir pabrėžia, kad Europos Sąjungos teismas priminė Komisijos prievolę įrodyti faktinio pranašumo buvimą siekiant nustatyti, ar suteikta valstybės pagalba. Šiuo atveju jos mano, kad dėl neribotos garantijos, kuri, pasak Komisijos, gaunama dėl viešosios įstaigos IFP statuso, iš tikrųjų įstaigai nesuteikiamas joks ekonominis pranašumas. 2010 m. lapkričio 26 d. rašte Prancūzijos institucijos pažymi, kad, jų nuomone, prievolė įrodyti tenka Komisijai. Šiuo klausimu jos primena Europos Sąjungos teismų praktikoje, ypač minėtame Bendrojo Teismo sprendime France Telecom, Teisingumo Teismo sprendime Krantz
   (54) ir neseniai Teisingumo Teismo priimtame sprendime Deutsche Post AG
   (55) nustatytus reikalavimus dėl įrodymų ir motyvavimo. Prancūzijos institucijos mano, kad Komisijos išvados šiuo atveju pagrįstos „daugiau prielaidomis negu konkrečiais įrodymais“. |
| --- | --- |

(62)

Visų pirma 2010 m. liepos 16 d. rašte jos primena bylą France Télécom
   (53) ir pabrėžia, kad Europos Sąjungos teismas priminė Komisijos prievolę įrodyti faktinio pranašumo buvimą siekiant nustatyti, ar suteikta valstybės pagalba. Šiuo atveju jos mano, kad dėl neribotos garantijos, kuri, pasak Komisijos, gaunama dėl viešosios įstaigos IFP statuso, iš tikrųjų įstaigai nesuteikiamas joks ekonominis pranašumas. 2010 m. lapkričio 26 d. rašte Prancūzijos institucijos pažymi, kad, jų nuomone, prievolė įrodyti tenka Komisijai. Šiuo klausimu jos primena Europos Sąjungos teismų praktikoje, ypač minėtame Bendrojo Teismo sprendime France Telecom, Teisingumo Teismo sprendime Krantz
   (54) ir neseniai Teisingumo Teismo priimtame sprendime Deutsche Post AG
   (55) nustatytus reikalavimus dėl įrodymų ir motyvavimo. Prancūzijos institucijos mano, kad Komisijos išvados šiuo atveju pagrįstos „daugiau prielaidomis negu konkrečiais įrodymais“.

| (63) | Be to, Prancūzijos institucijų nuomone, Komisija mano, kad viešoji įstaiga IFP pranašumu gali naudotis trimis lygmenimis: i) palaikydama ryšius su bankais ir finansų įstaigomis, ii) palaikydama ryšius su tiekėjais ir iii) palaikydama ryšius su pramonės partneriais – trečiosiomis šalimis, kurios naudojasi mokslinių tyrimų paslaugomis. |
| --- | --- |

(63)

Be to, Prancūzijos institucijų nuomone, Komisija mano, kad viešoji įstaiga IFP pranašumu gali naudotis trimis lygmenimis: i) palaikydama ryšius su bankais ir finansų įstaigomis, ii) palaikydama ryšius su tiekėjais ir iii) palaikydama ryšius su pramonės partneriais – trečiosiomis šalimis, kurios naudojasi mokslinių tyrimų paslaugomis.

| (64) | Dėl viešosios įstaigos IFP ryšių su bankais ir finansų įstaigomis Prancūzijos institucijos mano, kad iki šiol viešoji įstaiga IFP dėl turimo PKVĮ statuso negavo jokio ekonominio pranašumo. Jos pateikia Komisijai informaciją, kuria patvirtinama, kad: i) ilguoju laikotarpiu viešosios įstaigos IFP skola 2005, 2006, ir 2007 m. (56), taip pat 2008 ir 2009 m. buvo nulinė; ii) nors vidutiniu laikotarpiu viešoji įstaiga IFP kasmet derėdavosi su įvairiais bankais dėl indėlių pereikvojimo linijų, palūkanos būdavo panašios į rinkos palūkanas ir bet kokiu atveju ji niekada šių kredito linijų nenaudojo; iii) trumpuoju laikotarpiu viešosios įstaigos IFP atitinkamo laikotarpio skola buvo beveik nulinė arba nulinė. |
| --- | --- |

(64)

Dėl viešosios įstaigos IFP ryšių su bankais ir finansų įstaigomis Prancūzijos institucijos mano, kad iki šiol viešoji įstaiga IFP dėl turimo PKVĮ statuso negavo jokio ekonominio pranašumo. Jos pateikia Komisijai informaciją, kuria patvirtinama, kad: i) ilguoju laikotarpiu viešosios įstaigos IFP skola 2005, 2006, ir 2007 m. (56), taip pat 2008 ir 2009 m. buvo nulinė; ii) nors vidutiniu laikotarpiu viešoji įstaiga IFP kasmet derėdavosi su įvairiais bankais dėl indėlių pereikvojimo linijų, palūkanos būdavo panašios į rinkos palūkanas ir bet kokiu atveju ji niekada šių kredito linijų nenaudojo; iii) trumpuoju laikotarpiu viešosios įstaigos IFP atitinkamo laikotarpio skola buvo beveik nulinė arba nulinė.

| (65) | Dėl ryšių su tiekėjais Prancūzijos institucijos mano, kad viešajai įstaigai IFP, kaip perkančiajai organizacijai, galioja 2005 m. birželio 6 d. Nutarime Nr. 2005-649 nustatytos prievolės viešai skelbti informaciją ir rengti konkursus (57), todėl ji negauna jokiu pranašumu. 2010 m. lapkričio 26 d. rašte Prancūzijos institucijos pateikia tokias pat išvadas ir pažymi, jog tai, kad viešoji įstaiga IFP pirkimą vykdo pagal konkurso procedūrą, atitinkančią 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (58) nuostatas, yra, jų nuomone, pakankama garantija, kad bus išvengta konkurencijos iškraipymo rinkoje. Prancūzijos teigimu, viešoji įstaiga IFP, rengianti konkursus tiekėjams pagal Europos Sąjungos teisėje nustatytas prievoles, negali būti kaltinama tuo, kad naudojasi neteisėtu pranašumu, bent jau nesant jokių konkrečių įrodymų. Jos pabrėžia, kad būtent siekiant užtikrinti viešojo pirkimo veiksmingumą buvo palengvintos galimybės naudotis elektroninio pirkimo sistemomis, nes Direktyvos 2004/18/EB 13 konstatuojamojoje dalyje nurodoma, kad, pavyzdžiui, „šios pirkimų priemonės padeda perkančiosioms organizacijoms <...> sukaupti ypač daug įvairių pasiūlymų, ir tokiu būdu, padidėjant konkurencijai, užtikrinti, kad viešosios lėšos būtų panaudotos tinkamiausiomis sąlygomis“. Šiuo klausimu jos mini Komisijos ataskaitą (59), kurioje padaryta išvada, kad viešojo pirkimo teisės aktai daro teigiamą poveikį – kainos mažėja, o tai įvardijama kaip tinkamesnės konkurso dalyvių konkurencijos teikiama „socialinė nauda“. Todėl Komisija, teigdama, kad su tiekėjais susiję finansai gaunami dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso, nesilaiko direktyvos nuostatų, pagal kurias atrankos procedūros yra svarbiausias veiksnys užtikrinant geresnę konkurenciją, dėl kurios mažėja viešojo pirkimo sąnaudos. |
| --- | --- |

(65)

Dėl ryšių su tiekėjais Prancūzijos institucijos mano, kad viešajai įstaigai IFP, kaip perkančiajai organizacijai, galioja 2005 m. birželio 6 d. Nutarime Nr. 2005-649 nustatytos prievolės viešai skelbti informaciją ir rengti konkursus (57), todėl ji negauna jokiu pranašumu. 2010 m. lapkričio 26 d. rašte Prancūzijos institucijos pateikia tokias pat išvadas ir pažymi, jog tai, kad viešoji įstaiga IFP pirkimą vykdo pagal konkurso procedūrą, atitinkančią 2004 m. kovo 31 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/18/EB dėl viešojo darbų, prekių ir paslaugų pirkimo sutarčių sudarymo tvarkos derinimo (58) nuostatas, yra, jų nuomone, pakankama garantija, kad bus išvengta konkurencijos iškraipymo rinkoje. Prancūzijos teigimu, viešoji įstaiga IFP, rengianti konkursus tiekėjams pagal Europos Sąjungos teisėje nustatytas prievoles, negali būti kaltinama tuo, kad naudojasi neteisėtu pranašumu, bent jau nesant jokių konkrečių įrodymų. Jos pabrėžia, kad būtent siekiant užtikrinti viešojo pirkimo veiksmingumą buvo palengvintos galimybės naudotis elektroninio pirkimo sistemomis, nes Direktyvos 2004/18/EB 13 konstatuojamojoje dalyje nurodoma, kad, pavyzdžiui, „šios pirkimų priemonės padeda perkančiosioms organizacijoms <...> sukaupti ypač daug įvairių pasiūlymų, ir tokiu būdu, padidėjant konkurencijai, užtikrinti, kad viešosios lėšos būtų panaudotos tinkamiausiomis sąlygomis“. Šiuo klausimu jos mini Komisijos ataskaitą (59), kurioje padaryta išvada, kad viešojo pirkimo teisės aktai daro teigiamą poveikį – kainos mažėja, o tai įvardijama kaip tinkamesnės konkurso dalyvių konkurencijos teikiama „socialinė nauda“. Todėl Komisija, teigdama, kad su tiekėjais susiję finansai gaunami dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso, nesilaiko direktyvos nuostatų, pagal kurias atrankos procedūros yra svarbiausias veiksnys užtikrinant geresnę konkurenciją, dėl kurios mažėja viešojo pirkimo sąnaudos.

| (66) | Galiausiai dėl viešosios įstaigos IFP ryšių su klientais Prancūzija nurodo, kad viešoji įstaiga IFP, pagal sutartis vykdydama atitinkamą mokslinių tyrimų veiklą, paslaugas teikia kliento, trečiosios šalies ar patronuojamosios bendrovės prašymu ir šios paslaugos apima klausimus, kurie susiję su viešosios įstaigos IFP užduotimi, viešajai įstaigai IFP nėra strategiškai svarbūs rezultatų nuosavybės požiūriu, leidžia išplėsti viešosios įstaigos žinias ir gebėjimus, susijusius su jos vykdomomis viešųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programomis, ir neįeina į išimtinę patronuojamųjų bendrovių veiklos sritį. Prancūzijos institucijos pažymi, kad šiems klientams teikiant mokslinių tyrimų paslaugas reikalinga konkreti įranga ir patirtis. |
| --- | --- |

(66)

Galiausiai dėl viešosios įstaigos IFP ryšių su klientais Prancūzija nurodo, kad viešoji įstaiga IFP, pagal sutartis vykdydama atitinkamą mokslinių tyrimų veiklą, paslaugas teikia kliento, trečiosios šalies ar patronuojamosios bendrovės prašymu ir šios paslaugos apima klausimus, kurie susiję su viešosios įstaigos IFP užduotimi, viešajai įstaigai IFP nėra strategiškai svarbūs rezultatų nuosavybės požiūriu, leidžia išplėsti viešosios įstaigos žinias ir gebėjimus, susijusius su jos vykdomomis viešųjų mokslinių tyrimų ir technologinės plėtros programomis, ir neįeina į išimtinę patronuojamųjų bendrovių veiklos sritį. Prancūzijos institucijos pažymi, kad šiems klientams teikiant mokslinių tyrimų paslaugas reikalinga konkreti įranga ir patirtis.

| (67) | Šiuo klausimu Prancūzija pabrėžia, kad net jeigu vykdydama šią ekonominę veiklą viešoji įstaiga IFP dėl turimo PKVĮ statuso naudotųsi pranašumu, šis pranašumas neturėtų jokio konkretaus poveikio rinkai. Visų pirma dėl jo nebūtų galima iškraipyti konkurencijos ir daryti poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Tačiau Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad nuo tada, kai buvo pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas (2006 m. liepos mėn.), ši įstaiga galėjo patirti mažiau išlaidų, nes nebuvo sudaromos sutartys dėl įvykdymą užtikrinančių užstatų, bet jų sumos, kurių paprastai reikalauja bankai ir draudimo bendrovės, kad būtų teikiamos šios rūšies paslaugos, nedidelės. Todėl Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad toks poveikis nėra pranašumas, taigi kyla abejonių dėl paties valstybės pagalbos suteikimo viešajai įstaigai IFP. |
| --- | --- |

(67)

Šiuo klausimu Prancūzija pabrėžia, kad net jeigu vykdydama šią ekonominę veiklą viešoji įstaiga IFP dėl turimo PKVĮ statuso naudotųsi pranašumu, šis pranašumas neturėtų jokio konkretaus poveikio rinkai. Visų pirma dėl jo nebūtų galima iškraipyti konkurencijos ir daryti poveikio valstybių narių tarpusavio prekybai. Tačiau Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad nuo tada, kai buvo pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas (2006 m. liepos mėn.), ši įstaiga galėjo patirti mažiau išlaidų, nes nebuvo sudaromos sutartys dėl įvykdymą užtikrinančių užstatų, bet jų sumos, kurių paprastai reikalauja bankai ir draudimo bendrovės, kad būtų teikiamos šios rūšies paslaugos, nedidelės. Todėl Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad toks poveikis nėra pranašumas, taigi kyla abejonių dėl paties valstybės pagalbos suteikimo viešajai įstaigai IFP.

6.   TREČIŲJŲ ŠALIŲ IR PRANCŪZIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS

6.1.   BENDROVĖS UOP LIMITED PASTABOS

| (68) | 2008 m. lapkričio 28 d. rašte bendrovė UOP Limited pagrindžia, kodėl suinteresuota dalyvauti procedūroje kaip suinteresuotoji trečioji šalis (60), pateikia kelias bendras pastabas ir nurodo, kad, pasak jos, įstaiga, kurią ji vadina IFP / Axens, gavo valstybės pagalbą:






  — | grupė IFP / Axens, kurią sudaro viešoji įstaiga ir jos patronuojamoji bendrovė Axens, rinkoje neabejotinai laikoma viešąja įstaiga (5.1.1 dalis); |
| --- | --- | --- |

(68)

2008 m. lapkričio 28 d. rašte bendrovė UOP Limited pagrindžia, kodėl suinteresuota dalyvauti procedūroje kaip suinteresuotoji trečioji šalis (60), pateikia kelias bendras pastabas ir nurodo, kad, pasak jos, įstaiga, kurią ji vadina IFP / Axens, gavo valstybės pagalbą:

—

grupė IFP / Axens, kurią sudaro viešoji įstaiga ir jos patronuojamoji bendrovė Axens, rinkoje neabejotinai laikoma viešąja įstaiga (5.1.1 dalis);

| — | grupei IFP / Axens suteikus PKVĮ statusą galėjo būti ir toliau galės būti labai iškraipoma konkurencija procesų technologijų rinkoje, kurioje veikia bendrovė UOP Limited, nes dėl to įgyjamas pranašumas palaikant ryšius su tiekėjais, kapitalo teikėjais ir klientais (5.1.2 dalis). |
| --- | --- |

—

grupei IFP / Axens suteikus PKVĮ statusą galėjo būti ir toliau galės būti labai iškraipoma konkurencija procesų technologijų rinkoje, kurioje veikia bendrovė UOP Limited, nes dėl to įgyjamas pranašumas palaikant ryšius su tiekėjais, kapitalo teikėjais ir klientais (5.1.2 dalis).

6.1.1.   RINKOS DALYVIŲ NUOMONĖ APIE ĮSTAIGĄ IFP / AXENS

| (69) | Bendrovės UOP Limited teigimu, Prancūzijos institucijų argumentas, kad bendrovė Axens ir kitos IFP patronuojamosios bendrovės yra atskiri ekonominiai subjektai, negali būti priimtinas. Komisija teisi teigdama, kad: i) 100 % bendrovės Axens kapitalo priklauso viešajai įstaigai IFP; ii) tai, jog bendrovė Axens įgyvendina viešosios įstaigos IFP MTTP programas, rodo, kad dėl strateginių prioritetų sprendimą priima valstybė; iii) viešosios įstaigos IFP vadovai dalyvauja valdant bendrovę Axens; iv) bendrovė Axens su viešąja įstaiga IFP yra sudariusi išimtinę sutartį, kuri itin svarbi patronuojamosios bendrovės ekonominei veiklai ir v) sudaryta susitarimas, pagal kurį suteikiama naudojimo pirmenybė ir teikiami darbuotojai. |
| --- | --- |

(69)

Bendrovės UOP Limited teigimu, Prancūzijos institucijų argumentas, kad bendrovė Axens ir kitos IFP patronuojamosios bendrovės yra atskiri ekonominiai subjektai, negali būti priimtinas. Komisija teisi teigdama, kad: i) 100 % bendrovės Axens kapitalo priklauso viešajai įstaigai IFP; ii) tai, jog bendrovė Axens įgyvendina viešosios įstaigos IFP MTTP programas, rodo, kad dėl strateginių prioritetų sprendimą priima valstybė; iii) viešosios įstaigos IFP vadovai dalyvauja valdant bendrovę Axens; iv) bendrovė Axens su viešąja įstaiga IFP yra sudariusi išimtinę sutartį, kuri itin svarbi patronuojamosios bendrovės ekonominei veiklai ir v) sudaryta susitarimas, pagal kurį suteikiama naudojimo pirmenybė ir teikiami darbuotojai.

| (70) | Bendrovė UOP Limited papildo 69 konstatuojamojoje dalyje pateiktą informaciją nurodydama, kad labai svarbūs veiksniai taip pat yra IFP ir Axens formuojamas tarpusavio santykių įvaizdis ir rinkos dalyvių nuomonė apie jį.






  — | IFP ir Axens rinkoje prisistato kaip vienas ekonominis subjektas IFP / Axens. Axens interneto svetainėje nurodoma, kad „bendrovė jau beveik penkiasdešimt metų remiasi sėkmingais moksliniais bei pramoniniais tyrimais ir technologine bei pramonine plėtra“ (61). Be to, Axens technologijų reklamoje minima viešoji įstaiga IFP. Axens ir viešosios įstaigos IFP darbuotojai kartais kartu lanko jų licencijas gavusius klientus. |
| --- | --- | --- |

(70)

Bendrovė UOP Limited papildo 69 konstatuojamojoje dalyje pateiktą informaciją nurodydama, kad labai svarbūs veiksniai taip pat yra IFP ir Axens formuojamas tarpusavio santykių įvaizdis ir rinkos dalyvių nuomonė apie jį.

—

IFP ir Axens rinkoje prisistato kaip vienas ekonominis subjektas IFP / Axens. Axens interneto svetainėje nurodoma, kad „bendrovė jau beveik penkiasdešimt metų remiasi sėkmingais moksliniais bei pramoniniais tyrimais ir technologine bei pramonine plėtra“ (61). Be to, Axens technologijų reklamoje minima viešoji įstaiga IFP. Axens ir viešosios įstaigos IFP darbuotojai kartais kartu lanko jų licencijas gavusius klientus.

| — | Kad rinkoje grupė IFP / Axens laikoma vienu ekonominiu subjektu, matyti iš pramonės spaudos. Bendrovė UOP Limited pateikė spaudos straipsnių, kuriuose aptariama grupės IFP / Axens veikla procesų technologijų licencijavimo srityje arba nurodoma, kad viešoji įstaiga IFP tokias licencijas išduoda per patronuojamąją bendrovę Axens, ištraukas. Be to, bendrovė UOP Limited pateikė straipsnių ar pristatymų, kuriuose bendrovės Axens darbuotojai leidžia suprasti, kad, viešosios įstaigos IFP nuomone, bendrovė Axens vykdo „visą atitinkamą pramoninio padalinio ir bendrovės Procatalyse veiklą“, pavyzdžių. |
| --- | --- |

—

Kad rinkoje grupė IFP / Axens laikoma vienu ekonominiu subjektu, matyti iš pramonės spaudos. Bendrovė UOP Limited pateikė spaudos straipsnių, kuriuose aptariama grupės IFP / Axens veikla procesų technologijų licencijavimo srityje arba nurodoma, kad viešoji įstaiga IFP tokias licencijas išduoda per patronuojamąją bendrovę Axens, ištraukas. Be to, bendrovė UOP Limited pateikė straipsnių ar pristatymų, kuriuose bendrovės Axens darbuotojai leidžia suprasti, kad, viešosios įstaigos IFP nuomone, bendrovė Axens vykdo „visą atitinkamą pramoninio padalinio ir bendrovės Procatalyse veiklą“, pavyzdžių.

6.1.2.   DĖL PKVĮ STATUSO SUTEIKIAMAS PRANAŠUMAS

| (71) | Bendrovė UOP Limited nurodo, kad bendrovei Axens suteikiamas didelis pranašumas rinkoje, nes ir tiekėjai, ir klientai mano, kad veiklai finansuoti ši bendrovė naudojasi neribotais valstybės ištekliais. Net jeigu tai būtų tik rinkos dalyvių nuomonė, pasaulinės ekonomikos krizės akivaizdoje šis faktas dar reikšmingesnis. |
| --- | --- |

(71)

Bendrovė UOP Limited nurodo, kad bendrovei Axens suteikiamas didelis pranašumas rinkoje, nes ir tiekėjai, ir klientai mano, kad veiklai finansuoti ši bendrovė naudojasi neribotais valstybės ištekliais. Net jeigu tai būtų tik rinkos dalyvių nuomonė, pasaulinės ekonomikos krizės akivaizdoje šis faktas dar reikšmingesnis.

| (72) | Kalbant apie klientus pažymėtina, kad įstaigos IFP / Axens teikiamos garantijos ypač svarbios rinkoje, kurioje klientai, prieš pasirinkdami tam tikrą technologiją, atsižvelgia į ilgalaikius ekonominius rodiklius. Remdamasi „aromatų junginių“ pavyzdžiu, bendrovė UOP Limited aiškina, kad prieš pradėdami taikyti tokias technologijas klientai turi investuoti labai dideles sumas į gamybos infrastruktūros objektų projektavimą ir statymą – darbus, kuriems atlikti reikia kelerių metų. Tačiau šių pramonės kompleksų sėkmė priklauso nuo taikomų technologijų eksploatacinių savybių, todėl klientai paprastai prašo, kad technologijų pardavėjas šias savybes garantuotų (62). Jeigu eksploatacinės savybės nebūtų tinkamos, jie nedvejodami pareikalautų, kad koncesijos gavėjas prisiimtų atsakomybę ir kad būtų laikomasi griežtų įsipareigojimų atlikti remontą. Todėl pirkėjams renkantis prekę koncesijos gavėjo ilgalaikis mokumas yra svarbus veiksnys ne tik užtikrinant sutartinių įsipareigojimų laikymąsi, bet ir atsižvelgiant į MTTP srities perspektyvas – garantiją, kad ateityje įsigytų technologijų eksploatacinės savybės bus pagerintos. Taigi įstaiga IFP / Axens, kuri, rinkos dalyvių nuomone, priklauso nuo valstybės, įgyja pranašumą, palyginti su konkurentais, nes pirkėjai neturi konkrečios priežasties abejoti ilgalaikiu jos gyvybingumu. |
| --- | --- |

(72)

Kalbant apie klientus pažymėtina, kad įstaigos IFP / Axens teikiamos garantijos ypač svarbios rinkoje, kurioje klientai, prieš pasirinkdami tam tikrą technologiją, atsižvelgia į ilgalaikius ekonominius rodiklius. Remdamasi „aromatų junginių“ pavyzdžiu, bendrovė UOP Limited aiškina, kad prieš pradėdami taikyti tokias technologijas klientai turi investuoti labai dideles sumas į gamybos infrastruktūros objektų projektavimą ir statymą – darbus, kuriems atlikti reikia kelerių metų. Tačiau šių pramonės kompleksų sėkmė priklauso nuo taikomų technologijų eksploatacinių savybių, todėl klientai paprastai prašo, kad technologijų pardavėjas šias savybes garantuotų (62). Jeigu eksploatacinės savybės nebūtų tinkamos, jie nedvejodami pareikalautų, kad koncesijos gavėjas prisiimtų atsakomybę ir kad būtų laikomasi griežtų įsipareigojimų atlikti remontą. Todėl pirkėjams renkantis prekę koncesijos gavėjo ilgalaikis mokumas yra svarbus veiksnys ne tik užtikrinant sutartinių įsipareigojimų laikymąsi, bet ir atsižvelgiant į MTTP srities perspektyvas – garantiją, kad ateityje įsigytų technologijų eksploatacinės savybės bus pagerintos. Taigi įstaiga IFP / Axens, kuri, rinkos dalyvių nuomone, priklauso nuo valstybės, įgyja pranašumą, palyginti su konkurentais, nes pirkėjai neturi konkrečios priežasties abejoti ilgalaikiu jos gyvybingumu.

| (73) | Dėl tiekėjų bendrovė UOP Limited mano, kad įstaigai IFP / Axens galėjo būti sudarytos lengvatinės sąlygos, palyginti su konkurentais; šiuo klausimu jos daro nuorodą į Sprendime pradėti procedūrą minėtas sutartis, kurias kartu pasirašė IFP ir Axens. |
| --- | --- |

(73)

Dėl tiekėjų bendrovė UOP Limited mano, kad įstaigai IFP / Axens galėjo būti sudarytos lengvatinės sąlygos, palyginti su konkurentais; šiuo klausimu jos daro nuorodą į Sprendime pradėti procedūrą minėtas sutartis, kurias kartu pasirašė IFP ir Axens.

| (74) | Dėl finansų rinkų bendrovė UOP Limited mano, kad atsižvelgiant į valstybės, kaip paskutinio garanto, vaidmenį įstaigai IFP / Axens kapitalo rinkose sudarytos lengvatinės sąlygos ir taikomos lengvatinės palūkanų normos. Be to, finansų krizės akivaizdoje dėl valstybės dalyvavimo ir saugumo, kurį ji užtikrina investuotojams, trūkstant lėšų galima pritraukti privataus kapitalo. Konkuruojančios įmonės panašaus finansavimo gauti negali arba gali tik ne tokiomis ekonomiškai naudingomis sąlygomis. Bendrovės UOP Limited teigimu, skyrus pagalbą, dėl ekonomikos ir finansų krizės poveikio konkurencija gali būti dar labiau iškraipoma. |
| --- | --- |

(74)

Dėl finansų rinkų bendrovė UOP Limited mano, kad atsižvelgiant į valstybės, kaip paskutinio garanto, vaidmenį įstaigai IFP / Axens kapitalo rinkose sudarytos lengvatinės sąlygos ir taikomos lengvatinės palūkanų normos. Be to, finansų krizės akivaizdoje dėl valstybės dalyvavimo ir saugumo, kurį ji užtikrina investuotojams, trūkstant lėšų galima pritraukti privataus kapitalo. Konkuruojančios įmonės panašaus finansavimo gauti negali arba gali tik ne tokiomis ekonomiškai naudingomis sąlygomis. Bendrovės UOP Limited teigimu, skyrus pagalbą, dėl ekonomikos ir finansų krizės poveikio konkurencija gali būti dar labiau iškraipoma.

| (75) | 2009 m. sausio 23 d. rašte bendrovė UOP Limited daro nuorodą į ankstesnes pastabas ir per su minėtu Sprendimu Nr. C 51/2005 susijusią procedūrą pateiktas pastabas. Ji mano, kad šia informacija pakankamai įrodo sutarties šalių mokumo svarbą atitinkamoje technologijų licencijavimo rinkoje. Bendrovė pakartoja argumentą, kad įstaigos IFP / Axens klientai mano palaikantys komercinius santykius su valstybės įstaiga, kurios ilgalaikiam gyvybingumui nekyla jokia rizika. Galiausiai bendrovė UOP Limited prašo Komisiją išnagrinėti Axens bei jos klientų sutartis ir nurodo esanti įsitikinusi, kad šiose sutartyse nėra jokios nuostatos, kuria gali būti ribojama bendrovės Axens atsakomybė. |
| --- | --- |

(75)

2009 m. sausio 23 d. rašte bendrovė UOP Limited daro nuorodą į ankstesnes pastabas ir per su minėtu Sprendimu Nr. C 51/2005 susijusią procedūrą pateiktas pastabas. Ji mano, kad šia informacija pakankamai įrodo sutarties šalių mokumo svarbą atitinkamoje technologijų licencijavimo rinkoje. Bendrovė pakartoja argumentą, kad įstaigos IFP / Axens klientai mano palaikantys komercinius santykius su valstybės įstaiga, kurios ilgalaikiam gyvybingumui nekyla jokia rizika. Galiausiai bendrovė UOP Limited prašo Komisiją išnagrinėti Axens bei jos klientų sutartis ir nurodo esanti įsitikinusi, kad šiose sutartyse nėra jokios nuostatos, kuria gali būti ribojama bendrovės Axens atsakomybė.

6.2.   PRANCŪZIJOS INSTITUCIJŲ PASTABOS DĖL BENDROVĖS UOP LIMITED PASTABŲ

| (76) | 2009 m. birželio 22 d. rašte Prancūzijos institucijos reiškia nuomonę, kad bendrovės UOP Limited pastabos yra „pagrįstos neteisingais, netgi visiškai klaidingais teiginiais ir bet kokiu atveju neparemtos jokiu įrodymu, kad viešajai įstaigai IFP ar bendrovei Axens suteikta valstybės pagalba“. |
| --- | --- |

(76)

2009 m. birželio 22 d. rašte Prancūzijos institucijos reiškia nuomonę, kad bendrovės UOP Limited pastabos yra „pagrįstos neteisingais, netgi visiškai klaidingais teiginiais ir bet kokiu atveju neparemtos jokiu įrodymu, kad viešajai įstaigai IFP ar bendrovei Axens suteikta valstybės pagalba“.

| (77) | Iš esmės Prancūzijos institucijos ginčija teiginio, kad rinkoje įstaiga IFP / Axens laikoma viešąja įstaiga, kuri turi pranašumų palaikydama ryšius su klientais bei tiekėjais ir veikdama finansų rinkose, pagrįstumą ir atmeta teiginį, kad įstaiga IFP / Axens yra valstybės įstaiga, neturinti jokių sunkumų užtikrinti ilgalaikį įstaigos gyvybingumą. |
| --- | --- |

(77)

Iš esmės Prancūzijos institucijos ginčija teiginio, kad rinkoje įstaiga IFP / Axens laikoma viešąja įstaiga, kuri turi pranašumų palaikydama ryšius su klientais bei tiekėjais ir veikdama finansų rinkose, pagrįstumą ir atmeta teiginį, kad įstaiga IFP / Axens yra valstybės įstaiga, neturinti jokių sunkumų užtikrinti ilgalaikį įstaigos gyvybingumą.

| (78) | Prancūzijos institucijos pateikia du argumentus:






  — | pirma, įstaiga IFP / Axens nėra valstybės įstaiga, turinti neribotus išteklius; be to, nėra jokių įrodymų, kad ši įstaiga rinkoje laikoma valstybės įstaiga (6.2.1 dalis); |
| --- | --- | --- |

(78)

Prancūzijos institucijos pateikia du argumentus:

—

pirma, įstaiga IFP / Axens nėra valstybės įstaiga, turinti neribotus išteklius; be to, nėra jokių įrodymų, kad ši įstaiga rinkoje laikoma valstybės įstaiga (6.2.1 dalis);

| — | antra, dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso bendrovei Axens rinkoje nesuteikiamas joks pranašumas (6.2.2 dalis). |
| --- | --- |

—

antra, dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso bendrovei Axens rinkoje nesuteikiamas joks pranašumas (6.2.2 dalis).

6.2.1.   ĮSTAIGA IFP / AXENS NĖRA NERIBOTUS IŠTEKLIUS TURINTI VALSTYBĖS ĮSTAIGA

| (79) | Pasak Prancūzijos institucijų, priešingai, negu tvirtina bendrovė UOP Limited, įstaigos IFP / Axens klientai ir tiekėjai nelaiko jos „valstybės įstaiga“, turinčia neribotus išteklius. |
| --- | --- |

(79)

Pasak Prancūzijos institucijų, priešingai, negu tvirtina bendrovė UOP Limited, įstaigos IFP / Axens klientai ir tiekėjai nelaiko jos „valstybės įstaiga“, turinčia neribotus išteklius.

| (80) | Pirma, Prancūzijos institucijos daro nuorodą į ankstesnes pastabas ir Komisijai jau pateiktą teisinį tyrimą, kuriuose, jų teigimu, įrodoma, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso nesuteikiama jokia bet kokio pobūdžio valstybės garantija. |
| --- | --- |

(80)

Pirma, Prancūzijos institucijos daro nuorodą į ankstesnes pastabas ir Komisijai jau pateiktą teisinį tyrimą, kuriuose, jų teigimu, įrodoma, kad dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso nesuteikiama jokia bet kokio pobūdžio valstybės garantija.

| (81) | Antra, Prancūzijos institucijos pažymi, kad bendrovė UOP Limited remiasi „tariamais lūkesčiais dėl įstaigai IFP / Axens teikiamos neribotos valstybės garantijos“, kurie teisės normose nėra numatyti ir kurių vienų neužtenka valstybės pagalbos buvimui pagrįsti. |
| --- | --- |

(81)

Antra, Prancūzijos institucijos pažymi, kad bendrovė UOP Limited remiasi „tariamais lūkesčiais dėl įstaigai IFP / Axens teikiamos neribotos valstybės garantijos“, kurie teisės normose nėra numatyti ir kurių vienų neužtenka valstybės pagalbos buvimui pagrįsti.

| (82) | Trečia, net jeigu viešajai įstaigai IFP būtų teikiama valstybės garantija (nors Prancūzijos institucijos su tuo nesutinka), būtų klaidinga manyti, kad tokia garantija savaime taikoma ir viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms dėl to, kad ši įstaiga ir jos patronuojamosios bendrovės pagal konkurencijos teisę sudaro ekonominę grupę. Pasak Prancūzijos, viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms, kaip pagal privatinę teisę reglamentuojamoms įstaigoms, kurioms taikoma bendrovių teisė, ir konkrečiai bendrovei Axens tokia garantija iš tikrųjų netaikoma, nes visų pirma bendrovės UOP Limited pateiktai garantijų „savaiminio išplėtimo“ grupėje teorijai prieštarauja patronuojamųjų bendrovių savarankiškumo principas. Nors grupės sąvoka gali būti apibrėžta konkurencijos teisėje, tačiau ji nepripažįstama bendrovių teisėje, todėl grupėje garantijos teikiamos laikantis griežtų formos ir turinio sąlygų. Būtent toks yra viešosios įstaigos IFP atvejis – jos įstatų 7 straipsnyje numatyta, kad garantijas leidžia teikti valdyba. Be to, Prancūzijos institucijos mano, kad Komisija šį klausimą jau apsvarstė, nes pripažino, „kad neribotos garantijos teikimas įstaigai Banque Postale neįmanomas vien dėl įstaigos Banque Postale teisinio statuso (tai pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo)
   (63)“. |
| --- | --- |

(82)

Trečia, net jeigu viešajai įstaigai IFP būtų teikiama valstybės garantija (nors Prancūzijos institucijos su tuo nesutinka), būtų klaidinga manyti, kad tokia garantija savaime taikoma ir viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms dėl to, kad ši įstaiga ir jos patronuojamosios bendrovės pagal konkurencijos teisę sudaro ekonominę grupę. Pasak Prancūzijos, viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms, kaip pagal privatinę teisę reglamentuojamoms įstaigoms, kurioms taikoma bendrovių teisė, ir konkrečiai bendrovei Axens tokia garantija iš tikrųjų netaikoma, nes visų pirma bendrovės UOP Limited pateiktai garantijų „savaiminio išplėtimo“ grupėje teorijai prieštarauja patronuojamųjų bendrovių savarankiškumo principas. Nors grupės sąvoka gali būti apibrėžta konkurencijos teisėje, tačiau ji nepripažįstama bendrovių teisėje, todėl grupėje garantijos teikiamos laikantis griežtų formos ir turinio sąlygų. Būtent toks yra viešosios įstaigos IFP atvejis – jos įstatų 7 straipsnyje numatyta, kad garantijas leidžia teikti valdyba. Be to, Prancūzijos institucijos mano, kad Komisija šį klausimą jau apsvarstė, nes pripažino, „kad neribotos garantijos teikimas įstaigai Banque Postale neįmanomas vien dėl įstaigos Banque Postale teisinio statuso (tai pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo)
   (63)“.

6.2.2.   DĖL VIEŠOSIOS ĮSTAIGOS IFP TURIMO PKVĮ STATUSO BENDROVEI AXENS RINKOJE NESUTEIKIAMAS JOKS PRANAŠUMAS

| (83) | Prancūzijos institucijos mano, jog bendrovės UOP Limited argumentas, kad įstaiga IFP / Axens rinkoje laikoma neribotus išteklius turinčia valstybės įstaiga ir turi pranašumų palaikydama santykius su klientais, tiekėjais ir kreditoriais, yra nepagrįstas „jokiu rimtu įrodymu“, be to, jis „nenuginčijamai paneigiamas faktais“. |
| --- | --- |

(83)

Prancūzijos institucijos mano, jog bendrovės UOP Limited argumentas, kad įstaiga IFP / Axens rinkoje laikoma neribotus išteklius turinčia valstybės įstaiga ir turi pranašumų palaikydama santykius su klientais, tiekėjais ir kreditoriais, yra nepagrįstas „jokiu rimtu įrodymu“, be to, jis „nenuginčijamai paneigiamas faktais“.

| (84) | Prancūzijos institucijos pateikė bendrovės Axens Teisės ir sutarčių skyriaus pranešimą, pavadintą „Bendrovės Axens teisinio saugumo principai“ (64), kuriame apibūdinami viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens santykiai. Šiems santykiams aiškiai taikoma bendra taisyklė, pagal kurią Axens neprašo patronuojančiosios bendrovės garantijos, kad ir kokios būtų priežastys. Prancūzijos institucijos patikslino, kad negali būti taikoma jokia šios taisyklės dėl garantijos netaikymo išimtis. Šis principas, beje, dokumente primenamas in extenso: „IFP dėl bendrovės Axens veiksmų vykdymo ar nevykdymo garantijos neteikia“. Prancūzijos institucijos nurodė, kad ši taisyklė taikoma visoms sutartims ar projektams, kuriuos Axens gali sudaryti su klientais ir tiekėjais ar vykdyti finansų rinkose. |
| --- | --- |

(84)

Prancūzijos institucijos pateikė bendrovės Axens Teisės ir sutarčių skyriaus pranešimą, pavadintą „Bendrovės Axens teisinio saugumo principai“ (64), kuriame apibūdinami viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens santykiai. Šiems santykiams aiškiai taikoma bendra taisyklė, pagal kurią Axens neprašo patronuojančiosios bendrovės garantijos, kad ir kokios būtų priežastys. Prancūzijos institucijos patikslino, kad negali būti taikoma jokia šios taisyklės dėl garantijos netaikymo išimtis. Šis principas, beje, dokumente primenamas in extenso: „IFP dėl bendrovės Axens veiksmų vykdymo ar nevykdymo garantijos neteikia“. Prancūzijos institucijos nurodė, kad ši taisyklė taikoma visoms sutartims ar projektams, kuriuos Axens gali sudaryti su klientais ir tiekėjais ar vykdyti finansų rinkose.

6.2.2.1   
  Dėl bendrovės Axens ir jos klientų santykių

| (85) | Pasak Prancūzijos, bendrovė UOP Limited be jokio pagrindo tvirtina, kad valstybės garantija yra svarbi bendrovės Axens ilgalaikei finansinei padėčiai, visų pirma sutartinėms garantijoms ir licencijų sutartyse paprastai numatomoms techninės priežiūros prievolėms (65), bendrovė taip pat nepaaiškina, kodėl ji „įsitikinusi, kad Komisija neras jokios nuostatos, kuria ribojama bendrovės Axens atsakomybė“. |
| --- | --- |

(85)

Pasak Prancūzijos, bendrovė UOP Limited be jokio pagrindo tvirtina, kad valstybės garantija yra svarbi bendrovės Axens ilgalaikei finansinei padėčiai, visų pirma sutartinėms garantijoms ir licencijų sutartyse paprastai numatomoms techninės priežiūros prievolėms (65), bendrovė taip pat nepaaiškina, kodėl ji „įsitikinusi, kad Komisija neras jokios nuostatos, kuria ribojama bendrovės Axens atsakomybė“.

| (86) | Šiais klausimais Prancūzijos institucijos nurodė, kad 84 konstatuojamojoje dalyje apibūdinta taisyklė (pagal kurią patronuojamoji bendrovė patronuojančiosios bendrovės neprašo jokios garantijos) taip pat taikoma visoms garantijoms, dėl kurių Axens gali derėtis ar sudaryti sutartį su klientu. Prancūzijos institucijos savo argumentą pailiustravo „aromatų junginio“ pavyzdžiu, kurį bendrovė UOP Limited minėjo savo pastabose. Prancūzijos institucijos patikslino, kad Axens paprastai prisiima atsakomybę, kuri neviršija tam tikros mokesčio dalies [...] (*). Todėl ši garantijų ribojimo politika, kuri yra vienas iš bendrovės Axens teisinio saugumo principų, aiškiai skiriasi nuo kitų šioje srityje veikiančių įmonių praktikos – Prancūzijos institucijų teigimu, šios įmonės tam tikrais atvejais paprastai teikia neribotą garantiją. |
| --- | --- |

(86)

Šiais klausimais Prancūzijos institucijos nurodė, kad 84 konstatuojamojoje dalyje apibūdinta taisyklė (pagal kurią patronuojamoji bendrovė patronuojančiosios bendrovės neprašo jokios garantijos) taip pat taikoma visoms garantijoms, dėl kurių Axens gali derėtis ar sudaryti sutartį su klientu. Prancūzijos institucijos savo argumentą pailiustravo „aromatų junginio“ pavyzdžiu, kurį bendrovė UOP Limited minėjo savo pastabose. Prancūzijos institucijos patikslino, kad Axens paprastai prisiima atsakomybę, kuri neviršija tam tikros mokesčio dalies [...] (*). Todėl ši garantijų ribojimo politika, kuri yra vienas iš bendrovės Axens teisinio saugumo principų, aiškiai skiriasi nuo kitų šioje srityje veikiančių įmonių praktikos – Prancūzijos institucijų teigimu, šios įmonės tam tikrais atvejais paprastai teikia neribotą garantiją.

| (87) | Galiausiai Prancūzijos institucijos primena, kad žalos atveju vykdant prievoles, susijusias su technine priežiūra ir (arba) remontu, viešosios įstaigos IFP finansuoti nereikia:






  a) | jeigu Axens nevykdytų įsipareigojimų, bendrovę civilinės atsakomybės draudimu apdraudusių draudikų lėšos, skiriamos pagal įvairias jos pasaulinės programos draudimo linijas, būtų daug didesnės negu sutartyse, sudarytose su bendrovės Axens licencijas gavusiais klientais, nustatytos Axens atsakomybės viršutinės ribos; |
| --- | --- | --- |

(87)

Galiausiai Prancūzijos institucijos primena, kad žalos atveju vykdant prievoles, susijusias su technine priežiūra ir (arba) remontu, viešosios įstaigos IFP finansuoti nereikia:

a)

jeigu Axens nevykdytų įsipareigojimų, bendrovę civilinės atsakomybės draudimu apdraudusių draudikų lėšos, skiriamos pagal įvairias jos pasaulinės programos draudimo linijas, būtų daug didesnės negu sutartyse, sudarytose su bendrovės Axens licencijas gavusiais klientais, nustatytos Axens atsakomybės viršutinės ribos;

| b) | gebėjimai nedelsiant arba greitai sukaupti Axens lėšas taip pat yra labai dideli, visų pirma dėl nedidelių bendrovės skolų; |
| --- | --- |

b)

gebėjimai nedelsiant arba greitai sukaupti Axens lėšas taip pat yra labai dideli, visų pirma dėl nedidelių bendrovės skolų;

| c) | viešosios įstaigos IFP ir Axens sutartyse aiškiai ribojama viešosios įstaigos IFP atsakomybė tuo atveju, jeigu bendrovės Axens licenciją gavęs klientas nevykdytų įsipareigojimų: mokamos neišvengiamai mažos sumos, nes jos priklauso nuo viešosios įstaigos IFP imamo mokesčio; |
| --- | --- |

c)

viešosios įstaigos IFP ir Axens sutartyse aiškiai ribojama viešosios įstaigos IFP atsakomybė tuo atveju, jeigu bendrovės Axens licenciją gavęs klientas nevykdytų įsipareigojimų: mokamos neišvengiamai mažos sumos, nes jos priklauso nuo viešosios įstaigos IFP imamo mokesčio;

| d) | bendrovę Axens civilinės atsakomybės draudimu apdraudęs draudikas aiškiai atsisako teikti bet kokius skundus dėl viešosios įstaigos IFP, kad ir kokios būtų priežastys. |
| --- | --- |

d)

bendrovę Axens civilinės atsakomybės draudimu apdraudęs draudikas aiškiai atsisako teikti bet kokius skundus dėl viešosios įstaigos IFP, kad ir kokios būtų priežastys.

| (88) | Tuo remdamosi Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad bendrovės UOP Limited teiginiai dėl tariamo pranašumo, kurį bendrovė Axens turi technologijų licencijavimo rinkoje, yra paneigiami visų pirma dėl to, kad Axens nuolat vykdė klientams teikiamų atsakomybės garantijų ribojimo politiką. |
| --- | --- |

(88)

Tuo remdamosi Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad bendrovės UOP Limited teiginiai dėl tariamo pranašumo, kurį bendrovė Axens turi technologijų licencijavimo rinkoje, yra paneigiami visų pirma dėl to, kad Axens nuolat vykdė klientams teikiamų atsakomybės garantijų ribojimo politiką.

| (89) | 2009 m. rugsėjo 8 d. rašte Prancūzijos institucijos nurodė, kad riboti atsakomybę klientams numatyta ir pagrindinės licencijos sutartyje (66), ir gamybos licencijos sutartyje (67), kurias sudarė viešoji įstaiga IFP bei bendrovė Axens ir kurios įsigaliojo 2001 m. sausio 1 d. Abiejose sutartyse numatyta, jog tuo atveju, jeigu bendrovė Axens gali įrodyti, kad įsipareigojimų ji nevykdo dėl viešosios įstaigos IFP teikiamų paslaugų, pastaroji įstaiga finansiškai atsako tik už sumų, kurias viešoji įstaiga IFP faktiškai surinko kaip pardavimo operacijai, dėl kurios pateiktas reikalavimas, proporcingą mokestį, dalį (68) (gamybos licencijos sutartis) ir tik už vieneto, dėl kurio suteikta sublicencija, ar pagal sublicenciją atliktos pardavimo operacijos, dėl kurios pateiktas reikalavimas, vertę (pagrindinės licencijos sutartis). Kitaip tariant, viešoji įstaiga IFP niekada negali atsakyti už daugiau nei 100 % surinktų sumų. Be to, pagrindinės licencijos sutartyje numatyta, kad bendrovė Axens atsako už sublicencijų gavėjams suteiktas finansines garantijas, susijusias su technologijų techninėmis eksploatacinėmis savybėmis. Todėl viešoji įstaiga IFP nelaikoma atsakinga už bendrovės Axens savo klientams suteiktas technines garantijas. |
| --- | --- |

(89)

2009 m. rugsėjo 8 d. rašte Prancūzijos institucijos nurodė, kad riboti atsakomybę klientams numatyta ir pagrindinės licencijos sutartyje (66), ir gamybos licencijos sutartyje (67), kurias sudarė viešoji įstaiga IFP bei bendrovė Axens ir kurios įsigaliojo 2001 m. sausio 1 d. Abiejose sutartyse numatyta, jog tuo atveju, jeigu bendrovė Axens gali įrodyti, kad įsipareigojimų ji nevykdo dėl viešosios įstaigos IFP teikiamų paslaugų, pastaroji įstaiga finansiškai atsako tik už sumų, kurias viešoji įstaiga IFP faktiškai surinko kaip pardavimo operacijai, dėl kurios pateiktas reikalavimas, proporcingą mokestį, dalį (68) (gamybos licencijos sutartis) ir tik už vieneto, dėl kurio suteikta sublicencija, ar pagal sublicenciją atliktos pardavimo operacijos, dėl kurios pateiktas reikalavimas, vertę (pagrindinės licencijos sutartis). Kitaip tariant, viešoji įstaiga IFP niekada negali atsakyti už daugiau nei 100 % surinktų sumų. Be to, pagrindinės licencijos sutartyje numatyta, kad bendrovė Axens atsako už sublicencijų gavėjams suteiktas finansines garantijas, susijusias su technologijų techninėmis eksploatacinėmis savybėmis. Todėl viešoji įstaiga IFP nelaikoma atsakinga už bendrovės Axens savo klientams suteiktas technines garantijas.

| (90) | Be to, pažymėtina, kad bendrovės Axens ir jos klientų licencijų sutartyse atitinkamai numatyta, kad paprastai Axens finansiškai atsako už ne daugiau kaip [...] (*) % mokesčių, sumokėtų už kiekvieną vienetą, dėl kurio pateiktas reikalavimas. Viešosios įstaigos IFP atsakomybė visiškai nepriklauso nuo bendrovės Axens atsakomybės, jeigu dėl komercinių priežasčių garantija, kurią bendrovė Axens suteikė savo klientui, yra didesnė negu viešosios įstaigos IFP šiam klientui suteikta garantija. Toks pat principas taikomas visoms licencijoms, kurias viešoji įstaiga IFP suteiks ne savo patronuojamosioms bendrovėms, o trečiosioms šalims. |
| --- | --- |

(90)

Be to, pažymėtina, kad bendrovės Axens ir jos klientų licencijų sutartyse atitinkamai numatyta, kad paprastai Axens finansiškai atsako už ne daugiau kaip [...] (*) % mokesčių, sumokėtų už kiekvieną vienetą, dėl kurio pateiktas reikalavimas. Viešosios įstaigos IFP atsakomybė visiškai nepriklauso nuo bendrovės Axens atsakomybės, jeigu dėl komercinių priežasčių garantija, kurią bendrovė Axens suteikė savo klientui, yra didesnė negu viešosios įstaigos IFP šiam klientui suteikta garantija. Toks pat principas taikomas visoms licencijoms, kurias viešoji įstaiga IFP suteiks ne savo patronuojamosioms bendrovėms, o trečiosioms šalims.

| (91) | Galiausiai Prancūzijos institucijos pridūrė, kad viešoji įstaiga IFP, teikdama paslaugas klientų (patronuojamųjų bendrovių ar grupei nepriklausančių klientų) sąskaita (atlikdama tyrimus, mokslinius tyrimus pagal užsakymą, bandymus ir pan.), taiko atsakomybės klientams ribojimo principą. Viešoji įstaiga IFP gali prisiimti atsakomybę ištaisyti atliktų darbų trūkumus; finansiniu požiūriu taikomas principas, pagal kurį ji atsako tik už [...] (*) % faktiškai surinkto mokesčio – atsižvelgiant į konkretų atvejį gali atsakyti už mokestį iki [...] (*) % viršutinės ribos. Taigi jei klientas manys, kad viešosios įstaigos IFP atliktas darbas turi trūkumų, ši įstaiga jokiu būdu negalės būti verčiama darbus iš naujo atlikti neribotą laiką. |
| --- | --- |

(91)

Galiausiai Prancūzijos institucijos pridūrė, kad viešoji įstaiga IFP, teikdama paslaugas klientų (patronuojamųjų bendrovių ar grupei nepriklausančių klientų) sąskaita (atlikdama tyrimus, mokslinius tyrimus pagal užsakymą, bandymus ir pan.), taiko atsakomybės klientams ribojimo principą. Viešoji įstaiga IFP gali prisiimti atsakomybę ištaisyti atliktų darbų trūkumus; finansiniu požiūriu taikomas principas, pagal kurį ji atsako tik už [...] (*) % faktiškai surinkto mokesčio – atsižvelgiant į konkretų atvejį gali atsakyti už mokestį iki [...] (*) % viršutinės ribos. Taigi jei klientas manys, kad viešosios įstaigos IFP atliktas darbas turi trūkumų, ši įstaiga jokiu būdu negalės būti verčiama darbus iš naujo atlikti neribotą laiką.

6.2.2.2.   
  Dėl bendrovės Axens santykių su tiekėjais ir finansavimo sąlygų finansų rinkose

| (92) | Prancūzijos institucijos ginčija bendrovės UOP Limited teiginio, kad dėl tariamų lūkesčių, susijusių su bendrovei Axens teikiamais neribotais finansiniais ištekliais, šiai bendrovei lengvatines sąlygas sudaro ir tiekėjai, ir finansų rinkų dalyviai, pagrįstumą. Prancūzijos teigimu, bendrovė UOP Limited nepateikė jokių įrodymų šiam teiginiui pagrįsti. |
| --- | --- |

(92)

Prancūzijos institucijos ginčija bendrovės UOP Limited teiginio, kad dėl tariamų lūkesčių, susijusių su bendrovei Axens teikiamais neribotais finansiniais ištekliais, šiai bendrovei lengvatines sąlygas sudaro ir tiekėjai, ir finansų rinkų dalyviai, pagrįstumą. Prancūzijos teigimu, bendrovė UOP Limited nepateikė jokių įrodymų šiam teiginiui pagrįsti.

| (93) | Prancūzijos institucijos mano, kad 84 konstatuojamojoje dalyje apibūdintos taisyklės, pagal kurią patronuojamoji bendrovė patronuojančiosios bendrovės neprašo jokios garantijos, užtenka siekiant paneigti bendrovės UOP Limited pateiktą prielaidą. |
| --- | --- |

(93)

Prancūzijos institucijos mano, kad 84 konstatuojamojoje dalyje apibūdintos taisyklės, pagal kurią patronuojamoji bendrovė patronuojančiosios bendrovės neprašo jokios garantijos, užtenka siekiant paneigti bendrovės UOP Limited pateiktą prielaidą.

| (94) | Be to, dėl bendrovės Axens, taip pat bendrovių Beicip-Franlab ir Prosernat skolinimosi finansų rinkose sąlygų Prancūzijos institucijos primena, jog pasirengusios įsipareigoti Komisijai, kad dėl kiekvienos operacijos visose finansavimo sutartyse raštu būtų nurodyta: „Pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija.“ (69). |
| --- | --- |

(94)

Be to, dėl bendrovės Axens, taip pat bendrovių Beicip-Franlab ir Prosernat skolinimosi finansų rinkose sąlygų Prancūzijos institucijos primena, jog pasirengusios įsipareigoti Komisijai, kad dėl kiekvienos operacijos visose finansavimo sutartyse raštu būtų nurodyta: „Pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija.“ (69).

7.   VERTINIMAS

7.1.   VALSTYBĖS PAGALBOS BUVIMAS PAGAL SESV 107 STRAIPSNIO 1 DALĮ

| (95) | SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartys nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“. |
| --- | --- |

(95)

SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatyta: „Išskyrus tuos atvejus, kai Sutartys nustato kitaip, valstybės narės arba iš jos valstybinių išteklių bet kokia forma suteikta pagalba, kuri, palaikydama tam tikras įmones arba tam tikrų prekių gamybą, iškraipo konkurenciją arba gali ją iškraipyti, yra nesuderinama su vidaus rinka, kai ji daro įtaką valstybių narių tarpusavio prekybai“.

| (96) | Šiuo atveju siekiant nustatyti, ar valstybės pagalba teikiama, visų pirma reikėtų patikrinti, ar taikant priemonę, pagal kurią Prancūzija 2006 m. liepos 7 d. viešajai įstaigai IFP suteikė PKVĮ statusą, naudojami valstybės ištekliai (7.1.1 dalis) siekiant suteikti neribotą valstybės garantiją ekonominei veiklai (7.1.2 dalis). Nustačius valstybės garantijos taikymo mastą ir veiklos, kuriai ši garantija taikoma, pobūdį bus galima apibrėžti šio sprendimo taikymo sritį (7.1.3 dalis) ir įvertinti, ar taikant aptariamą priemonę grupei IFP suteikiamas atrankinis pranašumas (7.1.4 dalis), dėl kurio gali būti daromas poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai (7.1.5 dalis). |
| --- | --- |

(96)

Šiuo atveju siekiant nustatyti, ar valstybės pagalba teikiama, visų pirma reikėtų patikrinti, ar taikant priemonę, pagal kurią Prancūzija 2006 m. liepos 7 d. viešajai įstaigai IFP suteikė PKVĮ statusą, naudojami valstybės ištekliai (7.1.1 dalis) siekiant suteikti neribotą valstybės garantiją ekonominei veiklai (7.1.2 dalis). Nustačius valstybės garantijos taikymo mastą ir veiklos, kuriai ši garantija taikoma, pobūdį bus galima apibrėžti šio sprendimo taikymo sritį (7.1.3 dalis) ir įvertinti, ar taikant aptariamą priemonę grupei IFP suteikiamas atrankinis pranašumas (7.1.4 dalis), dėl kurio gali būti daromas poveikis valstybių narių tarpusavio prekybai (7.1.5 dalis).

7.1.1.   VALSTYBĖS IŠTEKLIŲ NAUDOJIMAS TEIKIANT NERIBOTĄ GARANTIJĄ

| (97) | Kadangi pagal konkurencijos teisę ekonominės grupės sudėtis yra išskirtinė, būtina atsižvelgti į galimą neribotos valstybės garantijos poveikį, kuris dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso daromas visoms grupės IFP įstaigoms, t. y. pačiai viešajai įstaigai ir jos patronuojamosioms bendrovėms, ir aptarti du klausimus:






  — | viešajai įstaigai IFP daromas neribotos garantijos poveikis tiesiogiai susijęs su PKVĮ statusu: iš tikrųjų viešajai įstaigai IFP, kaip pagal viešąją teisę reglamentuojamam juridiniam asmeniui, netaikomos bendrosios teisės nuostatos, susijusios su sunkumų patiriančių įmonių teisminiu reorganizavimu ir likvidavimu. Atsižvelgiant į šį ypatumą, grupės IFP patronuojančioji bendrovė ekonominę veiklą gali tiesiogiai vykdyti palankesnėmis sąlygomis negu kiti rinkos dalyviai, kurie panašios apsaugos negauna (7.1.1.1 dalis); |
| --- | --- | --- |

(97)

Kadangi pagal konkurencijos teisę ekonominės grupės sudėtis yra išskirtinė, būtina atsižvelgti į galimą neribotos valstybės garantijos poveikį, kuris dėl viešosios įstaigos IFP turimo PKVĮ statuso daromas visoms grupės IFP įstaigoms, t. y. pačiai viešajai įstaigai ir jos patronuojamosioms bendrovėms, ir aptarti du klausimus:

—

viešajai įstaigai IFP daromas neribotos garantijos poveikis tiesiogiai susijęs su PKVĮ statusu: iš tikrųjų viešajai įstaigai IFP, kaip pagal viešąją teisę reglamentuojamam juridiniam asmeniui, netaikomos bendrosios teisės nuostatos, susijusios su sunkumų patiriančių įmonių teisminiu reorganizavimu ir likvidavimu. Atsižvelgiant į šį ypatumą, grupės IFP patronuojančioji bendrovė ekonominę veiklą gali tiesiogiai vykdyti palankesnėmis sąlygomis negu kiti rinkos dalyviai, kurie panašios apsaugos negauna (7.1.1.1 dalis);

| — | kalbant apie tiesiogiai grupės IFP patronuojamųjų bendrovių, kurios reglamentuojamos pagal privatinę teisę ir kurioms visoms bankroto srityje taikoma bendroji teisė, vykdomą veiklą pažymėtina, kad viešosios įstaigos, taigi ir valstybės, tiesiogiai įpareigoti prisiimti atsakomybę negalima. Todėl darant prielaidą, kad patronuojamosios bendrovės turto trūks, reikėtų įvertinti, ar bendrovių Axens, Prosernat ir Beicip-Franlab kreditoriams galėtų būti taikomas netiesioginis mechanizmas remiantis garantijų mechanizmui prilygstančia galima patronuojančiosios bendrovės atsakomybe už patronuojamąsias bendroves (7.1.1.2 dalis). |
| --- | --- |

—

kalbant apie tiesiogiai grupės IFP patronuojamųjų bendrovių, kurios reglamentuojamos pagal privatinę teisę ir kurioms visoms bankroto srityje taikoma bendroji teisė, vykdomą veiklą pažymėtina, kad viešosios įstaigos, taigi ir valstybės, tiesiogiai įpareigoti prisiimti atsakomybę negalima. Todėl darant prielaidą, kad patronuojamosios bendrovės turto trūks, reikėtų įvertinti, ar bendrovių Axens, Prosernat ir Beicip-Franlab kreditoriams galėtų būti taikomas netiesioginis mechanizmas remiantis garantijų mechanizmui prilygstančia galima patronuojančiosios bendrovės atsakomybe už patronuojamąsias bendroves (7.1.1.2 dalis).

7.1.1.1.   
  Neribotos valstybės garantijos taikymas viešajai įstaigai IFP dėl jos turimo PKVĮ statuso

| (98) | Minėtame Sprendime Nr. C 56/2007 Komisija padarė išvadą (70), kad dėl viešosios Pašto įstaigos statuso (71) ypatumų, visų pirma dėl individualių skolų grąžinimo garantijos ir Pašto veiklos tęstinumo ir (arba) įsipareigojimų įgyvendinimo garantijos, viešajai įstaigai vykdant ekonominę veiklą valstybė atlieka paskutinio garanto vaidmenį. |
| --- | --- |

(98)

Minėtame Sprendime Nr. C 56/2007 Komisija padarė išvadą (70), kad dėl viešosios Pašto įstaigos statuso (71) ypatumų, visų pirma dėl individualių skolų grąžinimo garantijos ir Pašto veiklos tęstinumo ir (arba) įsipareigojimų įgyvendinimo garantijos, viešajai įstaigai vykdant ekonominę veiklą valstybė atlieka paskutinio garanto vaidmenį.

| (99) | Šiuo atveju Komisija mano, kad minėtame Sprendime Nr. C 56/2007 išdėstytus argumentus iš esmės galima taikyti viešosios įstaigos IFP turimam PKVĮ statusui ir kad šios įstaigos teisinė padėtis taip pat yra išskirtinė tiek kalbant apie skolų grąžinimą kreditoriams, tiek apie įstaigos veiklos tęstinumo užtikrinimą nemokumo atveju. Todėl atlikdama šį tyrimą Komisija darys nuorodas į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1 dalyje („Pagalbos kvalifikavimas“) išdėstytus argumentus. |
| --- | --- |

(99)

Šiuo atveju Komisija mano, kad minėtame Sprendime Nr. C 56/2007 išdėstytus argumentus iš esmės galima taikyti viešosios įstaigos IFP turimam PKVĮ statusui ir kad šios įstaigos teisinė padėtis taip pat yra išskirtinė tiek kalbant apie skolų grąžinimą kreditoriams, tiek apie įstaigos veiklos tęstinumo užtikrinimą nemokumo atveju. Todėl atlikdama šį tyrimą Komisija darys nuorodas į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1 dalyje („Pagalbos kvalifikavimas“) išdėstytus argumentus.

A.   Individualių skolų grąžinimo garantija

| (100) | Visų pirma prieš įrodant, kad tuo atveju, jeigu viešoji įstaiga IFP nutrauktų mokėjimus, jos kreditoriams būtų taikoma palankesnė procedūra negu pagal bendrąją teisę reglamentuojamų įmonių kreditoriams taikoma procedūra, reikėtų patikrinti Prancūzijos institucijų argumentą, kad a) pramoninėms ir komercinėms viešosioms įstaigoms valstybės garantija pagal teisės aktus arba teismų praktiką negali būti teikiama. |
| --- | --- |

(100)

Visų pirma prieš įrodant, kad tuo atveju, jeigu viešoji įstaiga IFP nutrauktų mokėjimus, jos kreditoriams būtų taikoma palankesnė procedūra negu pagal bendrąją teisę reglamentuojamų įmonių kreditoriams taikoma procedūra, reikėtų patikrinti Prancūzijos institucijų argumentą, kad a) pramoninėms ir komercinėms viešosioms įstaigoms valstybės garantija pagal teisės aktus arba teismų praktiką negali būti teikiama.

a)   Prancūzijos institucijų argumentai atmetami

| (101) | Priešingai negu tvirtina Prancūzijos institucijos, Komisija gali daryti išvadą, kad pagal Prancūzijos teisę galima teikti numanomas garantijas, ypač su viešosios įstaigos statusu susijusią valstybės garantiją. Komisija Prancūzijos institucijų argumentus atmeta dėl šių priežasčių. |
| --- | --- |

(101)

Priešingai negu tvirtina Prancūzijos institucijos, Komisija gali daryti išvadą, kad pagal Prancūzijos teisę galima teikti numanomas garantijas, ypač su viešosios įstaigos statusu susijusią valstybės garantiją. Komisija Prancūzijos institucijų argumentus atmeta dėl šių priežasčių.

| (102) | Pirma, dėl Prancūzijos teiginių, kad jokiu teisės aktu ar sprendimu nėra nustatytas principas, pagal kurį valstybė garantuotų PKVĮ skolų grąžinimą, Komisija mutatis mutandis daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 120 ir 121 konstatuojamąsias dalis. Priešingai, Komisija mano, kad nors teisės akto ar sprendimo, kuriuo patvirtinama ar atmetama pramoninėms ir komercinėms viešosioms įstaigoms taikoma aiški valstybės garantija, iš tikrųjų nėra, negalima atmesti galimybės, kad taikoma numanoma garantija. |
| --- | --- |

(102)

Pirma, dėl Prancūzijos teiginių, kad jokiu teisės aktu ar sprendimu nėra nustatytas principas, pagal kurį valstybė garantuotų PKVĮ skolų grąžinimą, Komisija mutatis mutandis daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 120 ir 121 konstatuojamąsias dalis. Priešingai, Komisija mano, kad nors teisės akto ar sprendimo, kuriuo patvirtinama ar atmetama pramoninėms ir komercinėms viešosioms įstaigoms taikoma aiški valstybės garantija, iš tikrųjų nėra, negalima atmesti galimybės, kad taikoma numanoma garantija.

| (103) | Antra, dėl Prancūzijos institucijų nuomonės, kad galioja teismų praktika, pagal kurią garantijos neteikiamos, visų pirma Sprendimas Société de l’hôtel d’Albe
   (72) ir sprendimai Campoloro
   (73), Komisija mutatis mutandis daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 122–124 konstatuojamąsias dalis. Dėl pirmojo sprendimo pažymėtina, kad, kaip Komisijos ekspertas pabrėžė Pašto byloje, Sprendimas Société de l’hôtel d’Albe nėra susijęs su konkrečia padėtimi, kuriai esant garantija gali būti taikoma (74). Priešingai nei Prancūzijos institucijos, Komisija mano, kad antrajame sprendime (75) įrodyta, kad valstybės atsakomybės schemai, taikomai įgyvendinant viešųjų įstaigų skolų išieškojimo procedūrą, būdingi visi garantijų mechanizmo ypatumai. |
| --- | --- |

(103)

Antra, dėl Prancūzijos institucijų nuomonės, kad galioja teismų praktika, pagal kurią garantijos neteikiamos, visų pirma Sprendimas Société de l’hôtel d’Albe
   (72) ir sprendimai Campoloro
   (73), Komisija mutatis mutandis daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 122–124 konstatuojamąsias dalis. Dėl pirmojo sprendimo pažymėtina, kad, kaip Komisijos ekspertas pabrėžė Pašto byloje, Sprendimas Société de l’hôtel d’Albe nėra susijęs su konkrečia padėtimi, kuriai esant garantija gali būti taikoma (74). Priešingai nei Prancūzijos institucijos, Komisija mano, kad antrajame sprendime (75) įrodyta, kad valstybės atsakomybės schemai, taikomai įgyvendinant viešųjų įstaigų skolų išieškojimo procedūrą, būdingi visi garantijų mechanizmo ypatumai.

| (104) | Trečia, Komisija mano, jog Prancūzijos institucijų Pašto byloje pateiktas argumentas, kad PKVĮ skoloms, susidariusioms po to, kai 2005 m. sausio 1 d. įsigaliojo Pagrindinis įstatymas dėl finansų įstatymų (PĮFĮ), numanoma garantija negali būti taikoma, negali būti priimtinas.






  a) | Komisija pabrėžia, kad viešosios įstaigos IFP statusas pakeistas 2006 m. liepos 7 d. – po to, kai įsigaliojo PĮFĮ. Tokiomis aplinkybėmis Prancūzijos institucijų eksperto Pašto byloje pateiktų argumentų dėl galimų skolų, susidariusių iki 2005 m. sausio 1 d., nebūtina nagrinėti, nors Prancūzijos institucijos šį argumentą mutatis mutandis nurodo pastabose. Iš tikrųjų viešoji įstaiga IFP iki 2005 m. sausio 1 d. įsipareigojimus dėl skolų prisiėmė kaip profesinė įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612 (taigi kaip pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo), todėl pasirašant įsipareigojimus dėl šių skolų (76) joms negalėjo būti taikoma dėl PKVĮ statuso teikiama neribota garantija; |
| --- | --- | --- |

(104)

Trečia, Komisija mano, jog Prancūzijos institucijų Pašto byloje pateiktas argumentas, kad PKVĮ skoloms, susidariusioms po to, kai 2005 m. sausio 1 d. įsigaliojo Pagrindinis įstatymas dėl finansų įstatymų (PĮFĮ), numanoma garantija negali būti taikoma, negali būti priimtinas.

a)

Komisija pabrėžia, kad viešosios įstaigos IFP statusas pakeistas 2006 m. liepos 7 d. – po to, kai įsigaliojo PĮFĮ. Tokiomis aplinkybėmis Prancūzijos institucijų eksperto Pašto byloje pateiktų argumentų dėl galimų skolų, susidariusių iki 2005 m. sausio 1 d., nebūtina nagrinėti, nors Prancūzijos institucijos šį argumentą mutatis mutandis nurodo pastabose. Iš tikrųjų viešoji įstaiga IFP iki 2005 m. sausio 1 d. įsipareigojimus dėl skolų prisiėmė kaip profesinė įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612 (taigi kaip pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo), todėl pasirašant įsipareigojimus dėl šių skolų (76) joms negalėjo būti taikoma dėl PKVĮ statuso teikiama neribota garantija;

| b) | tačiau Komisija pažymi (kaip, beje, Pašto byloje nurodė jos ekspertas ir kaip ji jau aiškino minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 130 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis ji daro nuorodą), kad prievolė finansų įstatyme nurodyti apie valstybės garantijų teikimą taikoma tik tokių garantijų „teikimui“, todėl garantija teikiama atvejais, kai valstybė, aiškiai išreiškusi savo valią, nusprendžia suteikti valstybės garantiją tam tikrai įstaigai arba operacijai; prievolė į finansų įstatymą įtraukti nuorodą apie garantijas netaikoma numanomoms ir savaiminėms garantijoms, teikiamoms dėl statuso arba su teismų praktika susijusios prievolės; garantijos, teikiamos dėl su teismų praktika susijusios prievolės, priklauso ne nuo valstybės sprendimo, o nuo to, ar valstybė veikia ankstesnėmis teisinėmis aplinkybėmis ir garantija tėra tokių aplinkybių padarinys (77); |
| --- | --- |

b)

tačiau Komisija pažymi (kaip, beje, Pašto byloje nurodė jos ekspertas ir kaip ji jau aiškino minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 130 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis ji daro nuorodą), kad prievolė finansų įstatyme nurodyti apie valstybės garantijų teikimą taikoma tik tokių garantijų „teikimui“, todėl garantija teikiama atvejais, kai valstybė, aiškiai išreiškusi savo valią, nusprendžia suteikti valstybės garantiją tam tikrai įstaigai arba operacijai; prievolė į finansų įstatymą įtraukti nuorodą apie garantijas netaikoma numanomoms ir savaiminėms garantijoms, teikiamoms dėl statuso arba su teismų praktika susijusios prievolės; garantijos, teikiamos dėl su teismų praktika susijusios prievolės, priklauso ne nuo valstybės sprendimo, o nuo to, ar valstybė veikia ankstesnėmis teisinėmis aplinkybėmis ir garantija tėra tokių aplinkybių padarinys (77);

| c) | todėl Komisija daro išvadą (kaip ir Sprendimo Nr. C 56/2007 131 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis ji daro nuorodą), kad Pagrindiniu įstatymu dėl finansų įstatymų pagrįstas Prancūzijos institucijų argumentas neįtikimas, nes tai, kad jokiame finansų įstatyme nepatikslinama, jog valstybė garantiją viešajai įstaigai IFP teikia dėl šios turimo statuso, neleidžia atmesti numanomos garantijos galimybės; kad bet kokiu atveju Komisija neprivalo paisyti nei to, jog Prancūzijos teisėje priemonė kvalifikuojama kaip garantija, nei to, jog šiai garantijai yra taikomas PĮFĮ; kad vienintelis tinkamas šios priemonės kvalifikavimas – tai kvalifikavimas pagal Europos Sąjungos teisę; ir kad pagal šią teisę numanomos garantijos taikymas pripažįstamas tuomet, jeigu valstybė narė teisiškai yra įpareigota grąžinti kito juridinio asmens skolą šiam nevykdant įsipareigojimų (78). |
| --- | --- |

c)

todėl Komisija daro išvadą (kaip ir Sprendimo Nr. C 56/2007 131 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis ji daro nuorodą), kad Pagrindiniu įstatymu dėl finansų įstatymų pagrįstas Prancūzijos institucijų argumentas neįtikimas, nes tai, kad jokiame finansų įstatyme nepatikslinama, jog valstybė garantiją viešajai įstaigai IFP teikia dėl šios turimo statuso, neleidžia atmesti numanomos garantijos galimybės; kad bet kokiu atveju Komisija neprivalo paisyti nei to, jog Prancūzijos teisėje priemonė kvalifikuojama kaip garantija, nei to, jog šiai garantijai yra taikomas PĮFĮ; kad vienintelis tinkamas šios priemonės kvalifikavimas – tai kvalifikavimas pagal Europos Sąjungos teisę; ir kad pagal šią teisę numanomos garantijos taikymas pripažįstamas tuomet, jeigu valstybė narė teisiškai yra įpareigota grąžinti kito juridinio asmens skolą šiam nevykdant įsipareigojimų (78).

| (105) | Ketvirta, Komisija atmeta Prancūzijos institucijų argumentą, kad tuo atveju, jeigu valstybės garantija pramoninėms ir komercinėms viešosioms įstaigoms būtų teikiama, įsteigus bet kokią naują PKVĮ (taip pat pakeitus statusą) reikėtų imtis garantinių priemonių, kuriomis būtų apsaugotos iki šio pertvarkymo atsiradusios kreditorių teisės; Komisija atmeta ir šiam argumentui prieštaraujantį teiginį (modus tollens), pagal kurį, kadangi tokios priemonės niekada nebuvo priimtos (79), jokia garantija viešajai įstaigai IFP netaikoma:






  a) | kaip Pašto byloje nurodė Komisijos ekspertas ir kaip primenama minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 133 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis Komisija daro nuorodą, Komisija mano, kad toks teiginys pateiktas per plačiai aiškinant Konstitucijoje įtvirtintą teisės į nuosavybę apsaugą; |
| --- | --- | --- |

(105)

Ketvirta, Komisija atmeta Prancūzijos institucijų argumentą, kad tuo atveju, jeigu valstybės garantija pramoninėms ir komercinėms viešosioms įstaigoms būtų teikiama, įsteigus bet kokią naują PKVĮ (taip pat pakeitus statusą) reikėtų imtis garantinių priemonių, kuriomis būtų apsaugotos iki šio pertvarkymo atsiradusios kreditorių teisės; Komisija atmeta ir šiam argumentui prieštaraujantį teiginį (modus tollens), pagal kurį, kadangi tokios priemonės niekada nebuvo priimtos (79), jokia garantija viešajai įstaigai IFP netaikoma:

a)

kaip Pašto byloje nurodė Komisijos ekspertas ir kaip primenama minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 133 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis Komisija daro nuorodą, Komisija mano, kad toks teiginys pateiktas per plačiai aiškinant Konstitucijoje įtvirtintą teisės į nuosavybę apsaugą;

| b) | Komisija nori patikslinti (kaip, beje, jau patikslino minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 134 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis ji daro nuorodą), kad norint užtikrinti teisę į nuosavybę, nereikia numatyti konkrečios priemonės, skirtos kreditorių teisėms užtikrinti PKVĮ pertvarkant į bendrovę, kuriai taikomos teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros, ir kad tokių priemonių nebuvimas nėra požymis, jog netaikoma numanoma garantija; |
| --- | --- |

b)

Komisija nori patikslinti (kaip, beje, jau patikslino minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 134 konstatuojamojoje dalyje, į kurią mutatis mutandis ji daro nuorodą), kad norint užtikrinti teisę į nuosavybę, nereikia numatyti konkrečios priemonės, skirtos kreditorių teisėms užtikrinti PKVĮ pertvarkant į bendrovę, kuriai taikomos teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros, ir kad tokių priemonių nebuvimas nėra požymis, jog netaikoma numanoma garantija;

| c) | Komisija priduria, kad, kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 135 ir 136 konstatuojamosiose dalyse, į kurias mutatis mutandis Komisija daro nuorodą, tai, jog Prancūzijos institucijos nusprendė suteikti aiškią garantiją Paštui (80), kai šiai įstaigai 1990 m. buvo suteiktas panašus į PKVĮ statusas, neįrodo, kad Paštui jau nebuvo taikoma numanoma garantija. |
| --- | --- |

c)

Komisija priduria, kad, kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 135 ir 136 konstatuojamosiose dalyse, į kurias mutatis mutandis Komisija daro nuorodą, tai, jog Prancūzijos institucijos nusprendė suteikti aiškią garantiją Paštui (80), kai šiai įstaigai 1990 m. buvo suteiktas panašus į PKVĮ statusas, neįrodo, kad Paštui jau nebuvo taikoma numanoma garantija.

| (106) | Galiausiai Komisija daro nuorodą į šio sprendimo dalį, kurioje aptariamas valstybės atsakomybės prisiėmimo klausimas, ir minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunkčio 3 dalį, kurioje minimas Prancūzijos institucijų nurodytas D. Labetoulle’o straipsnis (81), taip pat į savo tyrimą, susijusį su sprendimais Campoloro
   (82). |
| --- | --- |

(106)

Galiausiai Komisija daro nuorodą į šio sprendimo dalį, kurioje aptariamas valstybės atsakomybės prisiėmimo klausimas, ir minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunkčio 3 dalį, kurioje minimas Prancūzijos institucijų nurodytas D. Labetoulle’o straipsnis (81), taip pat į savo tyrimą, susijusį su sprendimais Campoloro
   (82).

| (107) | Priešingai negu tvirtina Prancūzijos institucijos (jų teigimu, pagal teisės aktus tokia garantija negali būti teikiama), Komisija pažymi, kad byloje Crédit Lyonnais 1995 m. Valstybės tarybos pateiktame pranešime patvirtinama, kad su viešosios įstaigos statusu susijusios numanomos garantijos yra taikomos ir kad numanoma valstybės garantija taikoma remiantis vien tuo, kad įstaiga yra viešoji (83). |
| --- | --- |

(107)

Priešingai negu tvirtina Prancūzijos institucijos (jų teigimu, pagal teisės aktus tokia garantija negali būti teikiama), Komisija pažymi, kad byloje Crédit Lyonnais 1995 m. Valstybės tarybos pateiktame pranešime patvirtinama, kad su viešosios įstaigos statusu susijusios numanomos garantijos yra taikomos ir kad numanoma valstybės garantija taikoma remiantis vien tuo, kad įstaiga yra viešoji (83).

| (108) | Kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 142–145 konstatuojamosiose dalyse, į kurias mutatis mutandis Komisija daro nuorodą, Komisija nepritaria Prancūzijos institucijų aiškinimui, kad šios Valstybės tarybos nuomonės negalima taikyti viešajai įstaigai IFP. Komisija visų pirma pabrėžia, kad šioje nuomonėje nėra jokios nuorodos nei į viešojo apskaitininko pareigas viešojoje įstaigoje, nei į tai, ar viešojoje įstaigoje jis dirba, ar ne. Beje, Prancūzijos institucijos nepaaiškina, kodėl, jų teigimu, ši nuomonė taikytina tik viešuosius apskaitininkus turinčioms viešosioms įstaigoms. Be to, Komisija atmeta Prancūzijos institucijų argumentus, kad nuomonė nėra taikytina, nes ji priimta prieš įsigaliojant PĮFĮ ir neatitinka vėlesnės Valstybės tarybos sprendimų praktikos, – 104 konstatuojamojoje dalyje ir minėtame Sprendime Nr. C 56/2007 Komisija priminė, kad PĮFĮ nėra kliūtis viešajai įstaigai IFP taikyti numanomą valstybės garantiją. |
| --- | --- |

(108)

Kaip paaiškinta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 142–145 konstatuojamosiose dalyse, į kurias mutatis mutandis Komisija daro nuorodą, Komisija nepritaria Prancūzijos institucijų aiškinimui, kad šios Valstybės tarybos nuomonės negalima taikyti viešajai įstaigai IFP. Komisija visų pirma pabrėžia, kad šioje nuomonėje nėra jokios nuorodos nei į viešojo apskaitininko pareigas viešojoje įstaigoje, nei į tai, ar viešojoje įstaigoje jis dirba, ar ne. Beje, Prancūzijos institucijos nepaaiškina, kodėl, jų teigimu, ši nuomonė taikytina tik viešuosius apskaitininkus turinčioms viešosioms įstaigoms. Be to, Komisija atmeta Prancūzijos institucijų argumentus, kad nuomonė nėra taikytina, nes ji priimta prieš įsigaliojant PĮFĮ ir neatitinka vėlesnės Valstybės tarybos sprendimų praktikos, – 104 konstatuojamojoje dalyje ir minėtame Sprendime Nr. C 56/2007 Komisija priminė, kad PĮFĮ nėra kliūtis viešajai įstaigai IFP taikyti numanomą valstybės garantiją.

| (109) | Galiausiai, kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 146 ir 147 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija pažymi 2003 m. liepos 22 d. finansų ir pramonės ekonomikos ministro pranešimą, kuriuo siekiama „pateikti numanomų ar aiškių valstybės garantijų teikimo priemonių sąrašą“ ir patvirtinama, kad numanomos garantijos teikiamos pagal administracinį ar teisės aktą, kuris „sukelia ir turi finansinių padarinių valstybei“. Šiame pranešime, iš kurio matyti, kad valstybės garantija gali būti teikiama pagal įvairiausius teisės aktus (84), primenama, kad įsteigus viešąją įstaigą jos kreditoriams gali būti taikoma numanoma valstybės garantija (85). |
| --- | --- |

(109)

Galiausiai, kaip nurodyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 146 ir 147 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija pažymi 2003 m. liepos 22 d. finansų ir pramonės ekonomikos ministro pranešimą, kuriuo siekiama „pateikti numanomų ar aiškių valstybės garantijų teikimo priemonių sąrašą“ ir patvirtinama, kad numanomos garantijos teikiamos pagal administracinį ar teisės aktą, kuris „sukelia ir turi finansinių padarinių valstybei“. Šiame pranešime, iš kurio matyti, kad valstybės garantija gali būti teikiama pagal įvairiausius teisės aktus (84), primenama, kad įsteigus viešąją įstaigą jos kreditoriams gali būti taikoma numanoma valstybės garantija (85).

b)   viešosios įstaigos IFP kreditorius užtikrinamas, kad skola jam bus grąžinta.

| (110) | Remdamasi minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunktyje, į kurį Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, pateiktais argumentais, Komisija toliau ketina įrodyti, kad viešajai įstaigai IFP nutraukus mokėjimus jos kreditorių padėtis būtų palankesnė negu įmonės, kuriai taikoma komercinė teisė, kreditorių padėtis. |
| --- | --- |

(110)

Remdamasi minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunktyje, į kurį Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, pateiktais argumentais, Komisija toliau ketina įrodyti, kad viešajai įstaigai IFP nutraukus mokėjimus jos kreditorių padėtis būtų palankesnė negu įmonės, kuriai taikoma komercinė teisė, kreditorių padėtis.

| (111) | Pirma, viešosioms įstaigoms įprasti apribojimai, susiję su pagal privatinę teisę reglamentuojamos įstaigos skolos padengimu, netaikomi. Remdamasi informacija, išsamiau išdėstyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 150–154 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija šiuo pirmu klausimu daro išvadą, kad:






  — | priešingai negu įmonių, kurioms taikoma komercinė teisė, kreditoriai, viešosios įstaigos IFP kreditoriai nepatiria rizikos, kad pasibaigus teisminei likvidavimo procedūrai visos jų skolos ar jų dalis nebus padengtos (nes viešajai įstaigai IFP netaikomos bendrosios teisės normos, susijusios su sunkumų patiriančių įmonių teisminiu reorganizavimu ir likvidavimu); |
| --- | --- | --- |

(111)

Pirma, viešosioms įstaigoms įprasti apribojimai, susiję su pagal privatinę teisę reglamentuojamos įstaigos skolos padengimu, netaikomi. Remdamasi informacija, išsamiau išdėstyta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 150–154 konstatuojamosiose dalyse, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija šiuo pirmu klausimu daro išvadą, kad:

—

priešingai negu įmonių, kurioms taikoma komercinė teisė, kreditoriai, viešosios įstaigos IFP kreditoriai nepatiria rizikos, kad pasibaigus teisminei likvidavimo procedūrai visos jų skolos ar jų dalis nebus padengtos (nes viešajai įstaigai IFP netaikomos bendrosios teisės normos, susijusios su sunkumų patiriančių įmonių teisminiu reorganizavimu ir likvidavimu);

| — | tai, kad viešoji įstaiga IFP yra juridinis asmuo, nėra kliūtis gauti valstybės garantiją; |
| --- | --- |

—

tai, kad viešoji įstaiga IFP yra juridinis asmuo, nėra kliūtis gauti valstybės garantiją;

| — | kadangi nėra aiškių valstybės atsakomybės už viešąją įstaigą IFP apribojimų, šios kreditoriai teisėtai gali remtis principu, pagal kurį valstybė padengia viešosios įstaigos IFP skolas, nors ši įstaiga ir yra juridinis asmuo. |
| --- | --- |

—

kadangi nėra aiškių valstybės atsakomybės už viešąją įstaigą IFP apribojimų, šios kreditoriai teisėtai gali remtis principu, pagal kurį valstybė padengia viešosios įstaigos IFP skolas, nors ši įstaiga ir yra juridinis asmuo.

| (112) | Antra, išieškant viešųjų įstaigų, kurių kaltė pripažinta teismo sprendimu, skolas dėl 113–117 konstatuojamosiose dalyse paaiškintų priežasčių, 1980 m. liepos 16 d. įstatymu (ir įvairiais jo įgyvendinimo aktais (86)) nustatyta procedūra viešosios įstaigos IFP kreditoriams yra naudingesnė negu pagal bendrąją teisę taikomos teisminės procedūros, nes vykdant šią procedūrą viešosios įstaigos IFP skolos kreditoriams negali būti panaikintos. |
| --- | --- |

(112)

Antra, išieškant viešųjų įstaigų, kurių kaltė pripažinta teismo sprendimu, skolas dėl 113–117 konstatuojamosiose dalyse paaiškintų priežasčių, 1980 m. liepos 16 d. įstatymu (ir įvairiais jo įgyvendinimo aktais (86)) nustatyta procedūra viešosios įstaigos IFP kreditoriams yra naudingesnė negu pagal bendrąją teisę taikomos teisminės procedūros, nes vykdant šią procedūrą viešosios įstaigos IFP skolos kreditoriams negali būti panaikintos.

| (113) | Atsižvelgdama į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 157–161 konstatuojamosiose dalyse pateiktas išvadas, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija visų pirma pažymi, kad 1980 m. įstatyme (87) ir jo įgyvendinimo aktuose (88) valstybė laikoma institucija, kompetentinga išieškoti viešųjų įstaigų skolas, ir jai suteikiami svarbūs įgaliojimai: teikti nurodymus savo iniciatyva ir sukaupti pakankamai išteklių. |
| --- | --- |

(113)

Atsižvelgdama į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 157–161 konstatuojamosiose dalyse pateiktas išvadas, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija visų pirma pažymi, kad 1980 m. įstatyme (87) ir jo įgyvendinimo aktuose (88) valstybė laikoma institucija, kompetentinga išieškoti viešųjų įstaigų skolas, ir jai suteikiami svarbūs įgaliojimai: teikti nurodymus savo iniciatyva ir sukaupti pakankamai išteklių.

| (114) | Kaip ir Sprendimo Nr. C 56/2007 162–168 konstatuojamosiose dalyse pateiktose pastabose, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad 1980 m. įstatymu ir jo įgyvendinimo aktais nustatyta speciali procedūra yra ne likvidavimo, o tik skolų išieškojimo procedūra, ir kad baigus vykdyti šią procedūrą skola nepanaikinama, o baigus vykdyti pagal bendrąją teisę taikomą likvidavimo procedūrą sprendimu dėl įstaigos veiklos nutraukimo trūkstant turto, kuriuo neskiriamos sankcijos, kreditoriams uždraudžiama tęsti persekiojimą. Komisija taip pat pažymi, kad dėl 1980 m. įstatymo ir jo įgyvendinimo aktų, kuriuose numatoma galimybė atidėti nurodymus ir visiškai nenumatoma su mokėjimų nutraukimu susijusi padėtis, kreditoriai gali daryti prielaidą, jog lėšų, reikalingų viešosios įstaigos skoloms kreditoriams grąžinti, yra ar visuomet bus. Šios dvi nuostatos leidžia Komisijai manyti, kad trūkstant lėšų jų bus gauta, prireikus iš valstybės, arba tokia padėtis yra tik laikina. Tačiau vykdant likvidavimo procedūrą nenumatoma trečiosios šalies galimybė prisiimti atsakomybę už nemokaus juridinio asmens skolas, nebent, be abejo, ši trečioji šalis būtų garantas. |
| --- | --- |

(114)

Kaip ir Sprendimo Nr. C 56/2007 162–168 konstatuojamosiose dalyse pateiktose pastabose, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad 1980 m. įstatymu ir jo įgyvendinimo aktais nustatyta speciali procedūra yra ne likvidavimo, o tik skolų išieškojimo procedūra, ir kad baigus vykdyti šią procedūrą skola nepanaikinama, o baigus vykdyti pagal bendrąją teisę taikomą likvidavimo procedūrą sprendimu dėl įstaigos veiklos nutraukimo trūkstant turto, kuriuo neskiriamos sankcijos, kreditoriams uždraudžiama tęsti persekiojimą. Komisija taip pat pažymi, kad dėl 1980 m. įstatymo ir jo įgyvendinimo aktų, kuriuose numatoma galimybė atidėti nurodymus ir visiškai nenumatoma su mokėjimų nutraukimu susijusi padėtis, kreditoriai gali daryti prielaidą, jog lėšų, reikalingų viešosios įstaigos skoloms kreditoriams grąžinti, yra ar visuomet bus. Šios dvi nuostatos leidžia Komisijai manyti, kad trūkstant lėšų jų bus gauta, prireikus iš valstybės, arba tokia padėtis yra tik laikina. Tačiau vykdant likvidavimo procedūrą nenumatoma trečiosios šalies galimybė prisiimti atsakomybę už nemokaus juridinio asmens skolas, nebent, be abejo, ši trečioji šalis būtų garantas.

| (115) | Atsižvelgdama į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 170–180 konstatuojamosiose dalyse pateiktas išvadas, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad Prancūzijos teisės aktuose valstybei leidžiama ir ji net skatinama, kai viešosioms įstaigoms trūksta lėšų, joms teikti dotacijas, kurios pirmiausia naudojamos įprastoms banko paskoloms finansuoti ir gali būti 1980 m. liepos 16 d. įstatyme numatytos papildomos lėšos. Ji taip pat mano, kad kreditoriai yra susipažinę su šiais teisės aktais, todėl jie pagrįstai tikisi, kad kontrolės institucija galės rasti jiems grąžintinoms skoloms padengti būtinų išteklių. Taigi Komisija mano, jog prielaida, kad skola kreditoriui nebūtų grąžinta taikant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytas procedūras, mažai tikėtina. |
| --- | --- |

(115)

Atsižvelgdama į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 170–180 konstatuojamosiose dalyse pateiktas išvadas, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad Prancūzijos teisės aktuose valstybei leidžiama ir ji net skatinama, kai viešosioms įstaigoms trūksta lėšų, joms teikti dotacijas, kurios pirmiausia naudojamos įprastoms banko paskoloms finansuoti ir gali būti 1980 m. liepos 16 d. įstatyme numatytos papildomos lėšos. Ji taip pat mano, kad kreditoriai yra susipažinę su šiais teisės aktais, todėl jie pagrįstai tikisi, kad kontrolės institucija galės rasti jiems grąžintinoms skoloms padengti būtinų išteklių. Taigi Komisija mano, jog prielaida, kad skola kreditoriui nebūtų grąžinta taikant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytas procedūras, mažai tikėtina.

| (116) | Tačiau Komisija, priešingai negu dėl Pašto teigė minėtame Sprendime Nr. C 56/2007, pažymi, kad šiuo atveju nuosavi ištekliai, kuriuos gali sukaupti viešoji įstaiga IFP, yra palyginti dideli, nes, kaip Prancūzijos institucijos paaiškino 44 konstatuojamojoje dalyje, 2007 m. pabaigoje likvidusis turtas ir investicijos (150,3 mln. EUR) buvo beveik penkis kartus didesni negu paskolų ir finansinių skolų suma (25,2 mln. EUR). Todėl Komisija pripažįsta, jog atsižvelgiant į dabartinius viešosios įstaigos IFP finansus atrodo mažai tikėtina, kad bent jau artimiausioje ateityje dėl nuosavų išteklių trūkumo viešoji įstaiga IFP nebūtų pajėgi sumokėti skolų ir dėl to reikėtų įsikišti valstybei. |
| --- | --- |

(116)

Tačiau Komisija, priešingai negu dėl Pašto teigė minėtame Sprendime Nr. C 56/2007, pažymi, kad šiuo atveju nuosavi ištekliai, kuriuos gali sukaupti viešoji įstaiga IFP, yra palyginti dideli, nes, kaip Prancūzijos institucijos paaiškino 44 konstatuojamojoje dalyje, 2007 m. pabaigoje likvidusis turtas ir investicijos (150,3 mln. EUR) buvo beveik penkis kartus didesni negu paskolų ir finansinių skolų suma (25,2 mln. EUR). Todėl Komisija pripažįsta, jog atsižvelgiant į dabartinius viešosios įstaigos IFP finansus atrodo mažai tikėtina, kad bent jau artimiausioje ateityje dėl nuosavų išteklių trūkumo viešoji įstaiga IFP nebūtų pajėgi sumokėti skolų ir dėl to reikėtų įsikišti valstybei.

| (117) | Nors šiuo metu mažai tikėtina, kad viešajai įstaigai IFP turto pritrūks, tokia galimybė išlieka atsižvelgiant į ilgesnį laikotarpį. Tokiomis aplinkybėmis, jeigu nebūtų galima išteklių sukaupti parduodant turtą, būtų taikomi kiti garantijų mechanizmai (avansai, valstybės atsakomybės pripažinimas ir pan.). Be to, tuo, kad įstatymų leidėjas įvedė turto apsaugos schemą, galėtų būti remiamasi bylose dėl valstybės atsakomybės be kaltės tuo atveju, jeigu viešoji įstaiga IFP nevykdytų įsipareigojimų (89). Šiuo klausimu Komisija pažymi Prancūzijos institucijų argumentą (90), kad, jeigu valstybė viešajai įstaigai priklausantį turtą laikytų „būtinu“ su viešąja paslauga susijusiai užduočiai vykdyti, taigi prieštarautų jo pardavimui, ji neprivalėtų mokėti kompensacijos pagal garantijų mechanizmus. Tačiau Komisija pažymi, jog Prancūzijos institucijos pripažino, kad vykdant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą valstybės atstovui yra taikomas reikalavimas užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą (nors jos ir nesutinka, kad viešajai įstaigai IFP dėl to gali būti suteiktas pranašumas) (91). Todėl Komisija mano, kad dėl tokio valdžios institucijos sprendimo neparduoti turto siekiant užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą valstybė galėtų būti priversta prisiimti atsakomybę be kaltės dėl lygybės viešųjų prievolių atžvilgiu pažeidimo. |
| --- | --- |

(117)

Nors šiuo metu mažai tikėtina, kad viešajai įstaigai IFP turto pritrūks, tokia galimybė išlieka atsižvelgiant į ilgesnį laikotarpį. Tokiomis aplinkybėmis, jeigu nebūtų galima išteklių sukaupti parduodant turtą, būtų taikomi kiti garantijų mechanizmai (avansai, valstybės atsakomybės pripažinimas ir pan.). Be to, tuo, kad įstatymų leidėjas įvedė turto apsaugos schemą, galėtų būti remiamasi bylose dėl valstybės atsakomybės be kaltės tuo atveju, jeigu viešoji įstaiga IFP nevykdytų įsipareigojimų (89). Šiuo klausimu Komisija pažymi Prancūzijos institucijų argumentą (90), kad, jeigu valstybė viešajai įstaigai priklausantį turtą laikytų „būtinu“ su viešąja paslauga susijusiai užduočiai vykdyti, taigi prieštarautų jo pardavimui, ji neprivalėtų mokėti kompensacijos pagal garantijų mechanizmus. Tačiau Komisija pažymi, jog Prancūzijos institucijos pripažino, kad vykdant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytą procedūrą valstybės atstovui yra taikomas reikalavimas užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą (nors jos ir nesutinka, kad viešajai įstaigai IFP dėl to gali būti suteiktas pranašumas) (91). Todėl Komisija mano, kad dėl tokio valdžios institucijos sprendimo neparduoti turto siekiant užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą valstybė galėtų būti priversta prisiimti atsakomybę be kaltės dėl lygybės viešųjų prievolių atžvilgiu pažeidimo.

| (118) | Trečia, dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 185–226 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, jog darant mažai tikėtiną prielaidą, kad vykdant 1980 m. įstatymu nustatytą procedūrą kreditorius negalėtų susigrąžinti paskolintų sumų, priemonėms, kurias jis taikytų siekdamas įpareigoti valstybę prisiimti atsakomybę, būdingi garantijų mechanizmo ypatumai. |
| --- | --- |

(118)

Trečia, dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 185–226 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, jog darant mažai tikėtiną prielaidą, kad vykdant 1980 m. įstatymu nustatytą procedūrą kreditorius negalėtų susigrąžinti paskolintų sumų, priemonėms, kurias jis taikytų siekdamas įpareigoti valstybę prisiimti atsakomybę, būdingi garantijų mechanizmo ypatumai.

| (119) | Nors Prancūzijos institucijos mano, kad valstybė iš principo negali būti įpareigota prisiimti atsakomybę tiek esant kaltei, tiek be kaltės (92), jos pripažįsta, kad, jeigu vykdant 1980 m. įstatymu nustatytą procedūrą valstybės atstovui būtų taikomas reikalavimas užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą, teismas galėtų nurodyti sumokėti kreditoriui kompensaciją. Tačiau Prancūzijos institucijos mano, kad tokiu atveju kreditoriui nebūtų suteiktas joks pranašumas, nes jo gauta kompensacija būtų panaši į tą, kokią jis gautų pagal bendrąją teisę. Šiuo klausimu Komisija pažymi tam tikrus 1980 m. įstatymu nustatytos specialios teisės ypatumus: pagal bendrosios teisės normas, susijusias su teisminiu likvidavimu, kreditoriai (visų pirma neturintieji garantijų) paprastai neatgauna visos paskolintos sumos, trečioji šalis dažniausiai nesumoka likviduojamos įmonės skolų. |
| --- | --- |

(119)

Nors Prancūzijos institucijos mano, kad valstybė iš principo negali būti įpareigota prisiimti atsakomybę tiek esant kaltei, tiek be kaltės (92), jos pripažįsta, kad, jeigu vykdant 1980 m. įstatymu nustatytą procedūrą valstybės atstovui būtų taikomas reikalavimas užtikrinti viešosios paslaugos tęstinumą, teismas galėtų nurodyti sumokėti kreditoriui kompensaciją. Tačiau Prancūzijos institucijos mano, kad tokiu atveju kreditoriui nebūtų suteiktas joks pranašumas, nes jo gauta kompensacija būtų panaši į tą, kokią jis gautų pagal bendrąją teisę. Šiuo klausimu Komisija pažymi tam tikrus 1980 m. įstatymu nustatytos specialios teisės ypatumus: pagal bendrosios teisės normas, susijusias su teisminiu likvidavimu, kreditoriai (visų pirma neturintieji garantijų) paprastai neatgauna visos paskolintos sumos, trečioji šalis dažniausiai nesumoka likviduojamos įmonės skolų.

| (120) | Prancūzijos institucijos taip pat nesutinka su tuo, kad kreditorių galimybės gauti kompensacijas įpareigojant prisiimti atsakomybę prilygsta garantijai. Priešingai, Komisija mano, kad valstybės prievolė prisiimti atsakomybę (esant kaltei ar be kaltės) vykdant 1980 m. liepos 16 d. įstatyme nurodytų viešųjų juridinių asmenų skolų išieškojimo procedūrą prilygsta garantijų mechanizmui pagal Europos Sąjungos teisę, nes dėl tokios prievolės kreditoriai yra tikri, kad, jeigu viešoji įstaiga IFP nevykdytų įsipareigojimų, skolos jiems būtų grąžintos įpareigojant valstybę jas padengti. Be to, Europos Žmogaus Teisių Teismo (toliau – EŽTT) sprendime Société de gestion du port de Campoloro ir Société fermière de Campoloro prieš Prancūziją
   (93) (toliau – Sprendimas Campoloro) pripažįstamas savaiminių garantijų taikymas. |
| --- | --- |

(120)

Prancūzijos institucijos taip pat nesutinka su tuo, kad kreditorių galimybės gauti kompensacijas įpareigojant prisiimti atsakomybę prilygsta garantijai. Priešingai, Komisija mano, kad valstybės prievolė prisiimti atsakomybę (esant kaltei ar be kaltės) vykdant 1980 m. liepos 16 d. įstatyme nurodytų viešųjų juridinių asmenų skolų išieškojimo procedūrą prilygsta garantijų mechanizmui pagal Europos Sąjungos teisę, nes dėl tokios prievolės kreditoriai yra tikri, kad, jeigu viešoji įstaiga IFP nevykdytų įsipareigojimų, skolos jiems būtų grąžintos įpareigojant valstybę jas padengti. Be to, Europos Žmogaus Teisių Teismo (toliau – EŽTT) sprendime Société de gestion du port de Campoloro ir Société fermière de Campoloro prieš Prancūziją
   (93) (toliau – Sprendimas Campoloro) pripažįstamas savaiminių garantijų taikymas.

| (121) | Galiausiai remdamasi minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 181–184 konstatuojamosiose dalyse pateiktais argumentais, į kuriuos Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad Prancūzijos institucijų pasiūlymo išaiškinti dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. įstatymas, nepakanka, kad ištekliai nebūtų skiriami iš valstybės išteklių:






  a) | Prancūzijos institucijos pasiūlė dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. įstatymas, iš dalies keisti taip: „Jeigu pasibaigus šiems terminams į įspėjimą neatsižvelgiama, valstybės atstovas arba kontrolės institucija įtraukia išlaidas į įsipareigojimų nevykdančios valdžios institucijos ar viešosios įstaigos biudžetą. Prireikus būtinus išteklius iš valdžios institucijos ar įstaigos biudžeto jis skiria arba sumažindamas kitoms išlaidoms skirtus ir dar nepanaudotus asignavimus, arba padidindamas išteklius“ (pakeitimai pabraukti); |
| --- | --- | --- |

(121)

Galiausiai remdamasi minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 181–184 konstatuojamosiose dalyse pateiktais argumentais, į kuriuos Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad Prancūzijos institucijų pasiūlymo išaiškinti dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. įstatymas, nepakanka, kad ištekliai nebūtų skiriami iš valstybės išteklių:

a)

Prancūzijos institucijos pasiūlė dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. įstatymas, iš dalies keisti taip: „Jeigu pasibaigus šiems terminams į įspėjimą neatsižvelgiama, valstybės atstovas arba kontrolės institucija įtraukia išlaidas į įsipareigojimų nevykdančios valdžios institucijos ar viešosios įstaigos biudžetą. Prireikus būtinus išteklius iš valdžios institucijos ar įstaigos biudžeto jis skiria arba sumažindamas kitoms išlaidoms skirtus ir dar nepanaudotus asignavimus, arba padidindamas išteklius“ (pakeitimai pabraukti);

| b) | tačiau Komisija pažymi, kad, kaip ji jau nurodė Sprendimo pradėti procedūrą 67 konstatuojamojoje dalyje, teisės akto (nei dabartinės versijos, nei pagal Prancūzijos institucijų pasiūlymą iš dalies pakeistos versijos) nuostatose neatmetama galimybė išteklius skirti juos padidinus, suteikus subsidiją ar valstybės išteklius. |
| --- | --- |

b)

tačiau Komisija pažymi, kad, kaip ji jau nurodė Sprendimo pradėti procedūrą 67 konstatuojamojoje dalyje, teisės akto (nei dabartinės versijos, nei pagal Prancūzijos institucijų pasiūlymą iš dalies pakeistos versijos) nuostatose neatmetama galimybė išteklius skirti juos padidinus, suteikus subsidiją ar valstybės išteklius.

| (122) | Be to, dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 204–211 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad minėtas EŽTT sprendimas Campoloro rodo, jog šiuo atveju Prancūzijos valstybės prievolė prisiimti atsakomybę taikoma kaip numanoma garantija, kad valstybės institucijų skolos bus padengtos, ir ši prievolė nesusijusi su jokia nuostolių sąlyga:






  a) | Komisija visų pirma pažymi, kad EŽTT atmetė Prancūzijos institucijų argumentus (Prancūzijos institucijos savo argumentus (94) bandė grįsti tuo, kad nėra aplinkybės, dėl kurios būtų galima apkaltinti valstybę, ir kad valstybės garantija juridinio asmens statusą turinčioms valdžios institucijoms netaikoma) ir pateikė ieškovų argumentams priešingus argumentus (95); |
| --- | --- | --- |

(122)

Be to, dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 204–211 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad minėtas EŽTT sprendimas Campoloro rodo, jog šiuo atveju Prancūzijos valstybės prievolė prisiimti atsakomybę taikoma kaip numanoma garantija, kad valstybės institucijų skolos bus padengtos, ir ši prievolė nesusijusi su jokia nuostolių sąlyga:

a)

Komisija visų pirma pažymi, kad EŽTT atmetė Prancūzijos institucijų argumentus (Prancūzijos institucijos savo argumentus (94) bandė grįsti tuo, kad nėra aplinkybės, dėl kurios būtų galima apkaltinti valstybę, ir kad valstybės garantija juridinio asmens statusą turinčioms valdžios institucijoms netaikoma) ir pateikė ieškovų argumentams priešingus argumentus (95);

| b) | Komisija pažymi, jog EŽTT galiausiai konstatavo, kad Europos žmogaus teisių konvencijos (toliau – Konvencija) 6 straipsnio 1 dalis yra pažeista visų pirma dėl to, kad „šie sprendimai turėtų būti įgyvendinami: Teismas primena, kad valstybės institucija negali remtis išteklių trūkumu siekdama nemokėti teismo sprendimu nustatytos skolos <...>“. Be to, EŽTT konstatavo, kad pažeistas minėtos Konvencijos Protokolo Nr. 1 straipsnis, nes kištasi į ieškovių teisę į nuosavybę: jos patyrė ypatingą, per didelę naštą, nes nesumokėtos sumos, kurias jos turėjo gauti (96). Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, EŽTT įpareigojo valstybę sumokėti visą įsiskolinusių savivaldybių skolą (97); |
| --- | --- |

b)

Komisija pažymi, jog EŽTT galiausiai konstatavo, kad Europos žmogaus teisių konvencijos (toliau – Konvencija) 6 straipsnio 1 dalis yra pažeista visų pirma dėl to, kad „šie sprendimai turėtų būti įgyvendinami: Teismas primena, kad valstybės institucija negali remtis išteklių trūkumu siekdama nemokėti teismo sprendimu nustatytos skolos <...>“. Be to, EŽTT konstatavo, kad pažeistas minėtos Konvencijos Protokolo Nr. 1 straipsnis, nes kištasi į ieškovių teisę į nuosavybę: jos patyrė ypatingą, per didelę naštą, nes nesumokėtos sumos, kurias jos turėjo gauti (96). Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, EŽTT įpareigojo valstybę sumokėti visą įsiskolinusių savivaldybių skolą (97);

| c) | Komisija mano, kad atsižvelgiant į šį EŽTT sprendimą pažymėtini trys svarbūs aspektai:






  — | jeigu ieškovams grąžintina skola pripažįstama teismo sprendimu, valstybės atsakomybė taikoma kaip numanoma garantija (98), nes Prancūzijos valstybei priteista sumokėti visa viešojo juridinio asmens skola (99), o padėtis, kurią galima priskirti įsiskolinusios valdžios institucijos nemokumui, visiškai neatskirta nuo padėties, kai valstybė gali būti kaltinama įsipareigojimų nevykdymu (EŽTT visiškai neieško aplinkybės, dėl kurios būtų galima apkaltinti valstybę, ir remiasi vien skolininko nemokumu); |
| --- | --- | --- |

c)

Komisija mano, kad atsižvelgiant į šį EŽTT sprendimą pažymėtini trys svarbūs aspektai:

—

jeigu ieškovams grąžintina skola pripažįstama teismo sprendimu, valstybės atsakomybė taikoma kaip numanoma garantija (98), nes Prancūzijos valstybei priteista sumokėti visa viešojo juridinio asmens skola (99), o padėtis, kurią galima priskirti įsiskolinusios valdžios institucijos nemokumui, visiškai neatskirta nuo padėties, kai valstybė gali būti kaltinama įsipareigojimų nevykdymu (EŽTT visiškai neieško aplinkybės, dėl kurios būtų galima apkaltinti valstybę, ir remiasi vien skolininko nemokumu);

| — | ši atsakomybė taikoma valdžios institucijų, kurios vis dėlto yra juridiniai asmenys, skoloms. Prancūzijos vyriausybė, norėdama paprieštarauti tam, kad Prancūzijos valstybė privalo prisiimti atsakomybę, aiškiai rėmėsi juridinio asmens ir nuosavo turto argumentu, tačiau šį argumentą EŽTT atmetė; |
| --- | --- |

—

ši atsakomybė taikoma valdžios institucijų, kurios vis dėlto yra juridiniai asmenys, skoloms. Prancūzijos vyriausybė, norėdama paprieštarauti tam, kad Prancūzijos valstybė privalo prisiimti atsakomybę, aiškiai rėmėsi juridinio asmens ir nuosavo turto argumentu, tačiau šį argumentą EŽTT atmetė;

| — | valstybės garantija taikoma valstybės įsteigtoms valdžios institucijoms. Todėl garantija iš esmės susijusi su skolininko statusu, reglamentuojamu pagal viešąją teisę. |
| --- | --- |

—

valstybės garantija taikoma valstybės įsteigtoms valdžios institucijoms. Todėl garantija iš esmės susijusi su skolininko statusu, reglamentuojamu pagal viešąją teisę.

| d) | be to, Komisija pažymi, kad minėtoje EŽTT byloje Campoloro priimtas sprendimas nėra vienintelis – priešingai, jis atspindi labai aiškią šio teismo praktikos, visų pirma sprendimų Artico prieš Italiją
   (100) ir Bourdov prieš Rusiją
   (101), tendenciją. |
| --- | --- |

d)

be to, Komisija pažymi, kad minėtoje EŽTT byloje Campoloro priimtas sprendimas nėra vienintelis – priešingai, jis atspindi labai aiškią šio teismo praktikos, visų pirma sprendimų Artico prieš Italiją
   (100) ir Bourdov prieš Rusiją
   (101), tendenciją.

| (123) | Dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 212–220 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad dėl Prancūzijos institucijų pateiktų pastabų šie argumentai negali būti paneigti. Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro tokią pat išvadą kaip ir dėl Pašto bylos (išvada dėl šios bylos pateikta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 222 konstatuojamojoje dalyje ir Sprendime pradėti procedūrą): kad pagal dabartinę Prancūzijos teisę viešosios įstaigos IFP kreditorius, kuriam grąžintina skola nesumokama taikant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytas procedūras, visas paskolintas ir negrąžintas sumas gali atgauti remdamasis valstybės, kaip paskutinio garanto, atsakomybe, priešingai negu taikant pagal bendrąją teisę reglamentuojamą likvidavimo procedūrą, pagal kurią kreditoriui grąžinama suma ribojama atsižvelgiant į turimo turto vertę. Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija mano, kad valstybės atsakomybė vertinama kaip garantija, kad ši garantija Prancūzijos teisės aktu visiškai neribojama ir kad ji iš esmės susijusi su pagal viešąją teisę reglamentuojamu įsiskolinusios įstaigos statusu. |
| --- | --- |

(123)

Dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 212–220 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad dėl Prancūzijos institucijų pateiktų pastabų šie argumentai negali būti paneigti. Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija daro tokią pat išvadą kaip ir dėl Pašto bylos (išvada dėl šios bylos pateikta minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 222 konstatuojamojoje dalyje ir Sprendime pradėti procedūrą): kad pagal dabartinę Prancūzijos teisę viešosios įstaigos IFP kreditorius, kuriam grąžintina skola nesumokama taikant 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatytas procedūras, visas paskolintas ir negrąžintas sumas gali atgauti remdamasis valstybės, kaip paskutinio garanto, atsakomybe, priešingai negu taikant pagal bendrąją teisę reglamentuojamą likvidavimo procedūrą, pagal kurią kreditoriui grąžinama suma ribojama atsižvelgiant į turimo turto vertę. Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija mano, kad valstybės atsakomybė vertinama kaip garantija, kad ši garantija Prancūzijos teisės aktu visiškai neribojama ir kad ji iš esmės susijusi su pagal viešąją teisę reglamentuojamu įsiskolinusios įstaigos statusu.

| (124) | Be to, dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 223–226 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija atsižvelgia į Prancūzijos pasiūlymą į visas viešosios įstaigos IFP sutartis, kuriomis prisiimami įsipareigojimai dėl skolų, įtraukti tam tikrą sąlygą, kuria būtų sumažinta rizika, kad valstybė bus įpareigota prisiimti atsakomybę be kaltės vien dėl viešosios įstaigos IFP nemokumo. Vis dėlto Komisija mano, kad toks teisinis pagrindas vis dar netvirtas ir kelia abejonių dėl jo ilgalaikiškumo, nes prisiimtos rizikos išimtis yra teismų praktikoje nustatyta taisyklė, kuri bet kada gali būti keičiama. Tačiau Komisija mano, kad vien tokio pasiūlymo neužtenka, nes į jį neįtraukti visi galimi atvejai: atsižvelgiant į jį negalima atmesti galimybės, kad valstybės garantija bus taikoma visų rūšių atsakomybei (ypač deliktinei ir baudžiamajai atsakomybei). Be to, sutartyse neįmanoma numatyti, kad valstybė neprivalės mokėti viešosios įstaigos IFP skolų šios įstaigos skolininkams, nes viešoji įstaiga IFP, pavyzdžiui, gali tapti trečiosios šalies skolininke pagal įvairius teisinius mechanizmus, visų pirma prijungus kitą įstaigą (102), turinčią skolų trečiosioms šalims, kurias sunku iš karto nustatyti. Galiausiai dėl konkrečių skolų trečiosioms šalims Komisija mano, kad neribotą garantiją būtų galima panaikinti tik bendro pobūdžio teisės aktu, kuriame būtų nurodyta, kad valstybė nėra viešosios įstaigos IFP garantas, ir kuris būtų visoms trečiosioms šalims taikomas esant bet kokiai padėčiai. Be to, remiantis Prancūzijos pasiūlymais negalima aiškiai nustatyti, kas atsitiktų viešosios įstaigos IFP nemokumo atveju (103), jeigu šiais pasiūlymais būtų užkirstas kelias bet kokiai viešosios įstaigos IFP kreditoriaus galimybei įpareigoti valstybę prisiimti atsakomybę už jam grąžintinos skolos padengimą (Komisijos nuomone, tokia prielaida nėra patikrinta). |
| --- | --- |

(124)

Be to, dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 223–226 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija atsižvelgia į Prancūzijos pasiūlymą į visas viešosios įstaigos IFP sutartis, kuriomis prisiimami įsipareigojimai dėl skolų, įtraukti tam tikrą sąlygą, kuria būtų sumažinta rizika, kad valstybė bus įpareigota prisiimti atsakomybę be kaltės vien dėl viešosios įstaigos IFP nemokumo. Vis dėlto Komisija mano, kad toks teisinis pagrindas vis dar netvirtas ir kelia abejonių dėl jo ilgalaikiškumo, nes prisiimtos rizikos išimtis yra teismų praktikoje nustatyta taisyklė, kuri bet kada gali būti keičiama. Tačiau Komisija mano, kad vien tokio pasiūlymo neužtenka, nes į jį neįtraukti visi galimi atvejai: atsižvelgiant į jį negalima atmesti galimybės, kad valstybės garantija bus taikoma visų rūšių atsakomybei (ypač deliktinei ir baudžiamajai atsakomybei). Be to, sutartyse neįmanoma numatyti, kad valstybė neprivalės mokėti viešosios įstaigos IFP skolų šios įstaigos skolininkams, nes viešoji įstaiga IFP, pavyzdžiui, gali tapti trečiosios šalies skolininke pagal įvairius teisinius mechanizmus, visų pirma prijungus kitą įstaigą (102), turinčią skolų trečiosioms šalims, kurias sunku iš karto nustatyti. Galiausiai dėl konkrečių skolų trečiosioms šalims Komisija mano, kad neribotą garantiją būtų galima panaikinti tik bendro pobūdžio teisės aktu, kuriame būtų nurodyta, kad valstybė nėra viešosios įstaigos IFP garantas, ir kuris būtų visoms trečiosioms šalims taikomas esant bet kokiai padėčiai. Be to, remiantis Prancūzijos pasiūlymais negalima aiškiai nustatyti, kas atsitiktų viešosios įstaigos IFP nemokumo atveju (103), jeigu šiais pasiūlymais būtų užkirstas kelias bet kokiai viešosios įstaigos IFP kreditoriaus galimybei įpareigoti valstybę prisiimti atsakomybę už jam grąžintinos skolos padengimą (Komisijos nuomone, tokia prielaida nėra patikrinta).

| (125) | Ketvirta, net jeigu viešosios įstaigos kreditoriui skola nebūtų grąžinta, galėtų būti patirti teisiniai padariniai kreditoriui pareiškus, jog susidarant skolai jis padarė teisėtą klaidą tikėdamasis, kad ji bus grąžinta. |
| --- | --- |

(125)

Ketvirta, net jeigu viešosios įstaigos kreditoriui skola nebūtų grąžinta, galėtų būti patirti teisiniai padariniai kreditoriui pareiškus, jog susidarant skolai jis padarė teisėtą klaidą tikėdamasis, kad ji bus grąžinta.

| (126) | Dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 227 konstatuojamojoje dalyje, 228 konstatuojamosios dalies pirmojoje, antrojoje bei trečiojoje pastraipose ir 229 konstatuojamojoje dalyje jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, jog remiantis regimybės teorija (104) galima patvirtinti, kad viešosios įstaigos IFP kreditoriai, atsižvelgdami į visus nuoseklius požymius, turi pagrindo manyti, kad tokia garantija iš tikrųjų taikoma (net ir darant prielaidąquod non, kad dėl turimo PKVĮ statuso Prancūzijos valstybės neribota garantija viešajai įstaigai IFP teisiškai negali būti taikoma). Pagal regimybės teoriją pagrindiniai tinkami požymiai yra tokie: remdamasis įvairiais teisės aktais (1980 m. įstatymu ir jo įgyvendinimo teisės aktais) ar oficialiais (biudžeto) dokumentais kreditorius gali tikėtis, kad trūkstant lėšų valstybė padengs PKVĮ skolas arba prisiims atsakomybę jas padengti; kreditoriai taip pat tikisi, kad tokia garantija taikoma, nes Prancūzijos institucijos nepateikė paaiškinimo dėl teisės, kuri šioje srityje taikoma priėmus Sprendimą Campoloro ir pasibaigus pirmosioms Komisijos pradėtoms procedūroms, susijusioms su PKVĮ statusu; galiausiai tokie lūkesčiai taip pat kyla dėl to, kad nėra aiškios informacijos apie padarinius, kurie būtų patirti PKVĮ nutraukus mokėjimus. |
| --- | --- |

(126)

Dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 227 konstatuojamojoje dalyje, 228 konstatuojamosios dalies pirmojoje, antrojoje bei trečiojoje pastraipose ir 229 konstatuojamojoje dalyje jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, jog remiantis regimybės teorija (104) galima patvirtinti, kad viešosios įstaigos IFP kreditoriai, atsižvelgdami į visus nuoseklius požymius, turi pagrindo manyti, kad tokia garantija iš tikrųjų taikoma (net ir darant prielaidąquod non, kad dėl turimo PKVĮ statuso Prancūzijos valstybės neribota garantija viešajai įstaigai IFP teisiškai negali būti taikoma). Pagal regimybės teoriją pagrindiniai tinkami požymiai yra tokie: remdamasis įvairiais teisės aktais (1980 m. įstatymu ir jo įgyvendinimo teisės aktais) ar oficialiais (biudžeto) dokumentais kreditorius gali tikėtis, kad trūkstant lėšų valstybė padengs PKVĮ skolas arba prisiims atsakomybę jas padengti; kreditoriai taip pat tikisi, kad tokia garantija taikoma, nes Prancūzijos institucijos nepateikė paaiškinimo dėl teisės, kuri šioje srityje taikoma priėmus Sprendimą Campoloro ir pasibaigus pirmosioms Komisijos pradėtoms procedūroms, susijusioms su PKVĮ statusu; galiausiai tokie lūkesčiai taip pat kyla dėl to, kad nėra aiškios informacijos apie padarinius, kurie būtų patirti PKVĮ nutraukus mokėjimus.

| (127) | Šiuo atveju Komisija nori pridurti, kad iki 2006 m. liepos 7 d. galimi viešosios įstaigos IFP kreditoriai sutartiniais santykiais buvo susiję su profesine įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612; ši įstaiga buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo ir kreditoriai neturėjo jokio pagrindo manyti, kad jai galėtų būti taikoma valstybės garantija. Todėl taikyti regimybės teoriją tikslinga gali būti tik skoloms, susidariusioms pakeitus viešosios įstaigos IFP statusą. |
| --- | --- |

(127)

Šiuo atveju Komisija nori pridurti, kad iki 2006 m. liepos 7 d. galimi viešosios įstaigos IFP kreditoriai sutartiniais santykiais buvo susiję su profesine įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612; ši įstaiga buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo ir kreditoriai neturėjo jokio pagrindo manyti, kad jai galėtų būti taikoma valstybės garantija. Todėl taikyti regimybės teoriją tikslinga gali būti tik skoloms, susidariusioms pakeitus viešosios įstaigos IFP statusą.

| (128) | Komisija daro išvadą (kuri yra tokia pati kaip Pašto byloje jos eksperto pateiktos išvados), kad net jeigu, kaip teigia Prancūzijos institucijos, kreditorius būtų klaidingai manęs, kad valstybė privalo garantuoti viešųjų įstaigų, konkrečiai viešosios įstaigos IFP, skolas, susidariusias po 2006 m. liepos 7 d., jo klaida yra teisėta atsižvelgiant į pateiktą informaciją, ir dėl to gali būti patirti teisiniai padariniai. Jeigu išimties atveju kreditoriui skola nebūtų sumokėta, jis vis dėlto būtų tikras, kad ji negali būti panaikinta. |
| --- | --- |

(128)

Komisija daro išvadą (kuri yra tokia pati kaip Pašto byloje jos eksperto pateiktos išvados), kad net jeigu, kaip teigia Prancūzijos institucijos, kreditorius būtų klaidingai manęs, kad valstybė privalo garantuoti viešųjų įstaigų, konkrečiai viešosios įstaigos IFP, skolas, susidariusias po 2006 m. liepos 7 d., jo klaida yra teisėta atsižvelgiant į pateiktą informaciją, ir dėl to gali būti patirti teisiniai padariniai. Jeigu išimties atveju kreditoriui skola nebūtų sumokėta, jis vis dėlto būtų tikras, kad ji negali būti panaikinta.

B.   Garantija dėl viešosios įstaigos IFP veiklos tęstinumo ir (arba) jos įsipareigojimų įgyvendinimo

| (129) | Dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 230–250 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad net jeigu įgyvendinus A punkte apibūdintas procedūras PKVĮ kreditoriui skola nebūtų sumokėta per priimtiną terminą, jis vis dėlto būtų tikras, kad ši skola nebus panaikinta, – priešingai negu pagal privatinę teisę reglamentuojamos likviduojamos įstaigos kreditorius, neturintis jokių garantijų, kad jam grąžintina skola bus sumokėta. |
| --- | --- |

(129)

Dėl minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 230–250 konstatuojamosiose dalyse jau išdėstytų priežasčių, į kurias Komisija mutatis mutandis daro nuorodą, Komisija mano, kad net jeigu įgyvendinus A punkte apibūdintas procedūras PKVĮ kreditoriui skola nebūtų sumokėta per priimtiną terminą, jis vis dėlto būtų tikras, kad ši skola nebus panaikinta, – priešingai negu pagal privatinę teisę reglamentuojamos likviduojamos įstaigos kreditorius, neturintis jokių garantijų, kad jam grąžintina skola bus sumokėta.

| (130) | Komisija pabrėžia, kad viešąją įstaigą likviduojant valdžios institucijos sprendimu negali būti panaikintos įstaigos teisės ir pareigos: taikoma praktika ir tam tikri pagrindiniai administracinės teisės principai rodo (nors tai nėra aiškiai numatyta jokiame teisės akte), kad jeigu valdžios institucijos sprendimu įstaiga likviduojama, likviduojamos viešosios įstaigos teises ir pareigas visada perima kita įstaiga, o jeigu jų neperima įstaiga, perima valstybė. Kitaip tariant, viešųjų įstaigų skolos visada perduodamos kitam juridiniam asmeniui, kuris negali atsisakyti jas padengti, todėl kiekvienas kreditorius yra tikras, kad įgyvendinti teisę į jam grąžintiną skolą galės prašyti kitos įstaigos, taigi, skola nebus panaikinta. |
| --- | --- |

(130)

Komisija pabrėžia, kad viešąją įstaigą likviduojant valdžios institucijos sprendimu negali būti panaikintos įstaigos teisės ir pareigos: taikoma praktika ir tam tikri pagrindiniai administracinės teisės principai rodo (nors tai nėra aiškiai numatyta jokiame teisės akte), kad jeigu valdžios institucijos sprendimu įstaiga likviduojama, likviduojamos viešosios įstaigos teises ir pareigas visada perima kita įstaiga, o jeigu jų neperima įstaiga, perima valstybė. Kitaip tariant, viešųjų įstaigų skolos visada perduodamos kitam juridiniam asmeniui, kuris negali atsisakyti jas padengti, todėl kiekvienas kreditorius yra tikras, kad įgyvendinti teisę į jam grąžintiną skolą galės prašyti kitos įstaigos, taigi, skola nebus panaikinta.

| (131) | Komisija daro nuorodą į išvadas, pateiktas minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 233–250 konstatuojamosiose dalyse ir pagrįstas Pašto byloje jos eksperto atliktu tyrimu, susijusiu su viešosioms įstaigoms poveikį darančiais vidaus struktūros pokyčiais; išvadose išskiriamos trys viešųjų įstaigų likvidavimo priežastys (105): baigiasi viešųjų įstaigų veiklos laikotarpis, viešosios įstaigos likviduojamos panaikinus jų užduotis ir įstaigos užduotys perduodamos kitai įstaigai kartu būtinai perduodant teises ir pareigas (tai dažniausiai pasitaikantis atvejis):






  a) | pirma, remiantis šia analize galima pažymėti, kad, nors nėra bendros teisinės sistemos, pagal kurią viešosios įstaigos būtų likviduojamos, praktika rodo, kad remiantis teisės aktu (106) likviduojamos įstaigos teisės ir pareigos visada perduodamos valstybei arba šios įstaigos užduotis perimančiai įstaigai; |
| --- | --- | --- |

(131)

Komisija daro nuorodą į išvadas, pateiktas minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 233–250 konstatuojamosiose dalyse ir pagrįstas Pašto byloje jos eksperto atliktu tyrimu, susijusiu su viešosioms įstaigoms poveikį darančiais vidaus struktūros pokyčiais; išvadose išskiriamos trys viešųjų įstaigų likvidavimo priežastys (105): baigiasi viešųjų įstaigų veiklos laikotarpis, viešosios įstaigos likviduojamos panaikinus jų užduotis ir įstaigos užduotys perduodamos kitai įstaigai kartu būtinai perduodant teises ir pareigas (tai dažniausiai pasitaikantis atvejis):

a)

pirma, remiantis šia analize galima pažymėti, kad, nors nėra bendros teisinės sistemos, pagal kurią viešosios įstaigos būtų likviduojamos, praktika rodo, kad remiantis teisės aktu (106) likviduojamos įstaigos teisės ir pareigos visada perduodamos valstybei arba šios įstaigos užduotis perimančiai įstaigai;

| b) | antra, paprastai perduodamos „teisės ir pareigos“ (terminas „pareigos“ neabejotinai apima skolas), kartais perduodamas „turtas“ (107) (šis terminas taip pat apima skolas). Nustatytas vienintelis viešosios įstaigos likvidavimo pasibaigus jos veiklos laikotarpiui pavyzdys ir bet kokiu atveju tuomet buvo numatyta skolas perduoti kitoms pagal viešąją teisę reglamentuojamoms įstaigoms (108); |
| --- | --- |

b)

antra, paprastai perduodamos „teisės ir pareigos“ (terminas „pareigos“ neabejotinai apima skolas), kartais perduodamas „turtas“ (107) (šis terminas taip pat apima skolas). Nustatytas vienintelis viešosios įstaigos likvidavimo pasibaigus jos veiklos laikotarpiui pavyzdys ir bet kokiu atveju tuomet buvo numatyta skolas perduoti kitoms pagal viešąją teisę reglamentuojamoms įstaigoms (108);

| c) | trečia, net jeigu panaikinamos užduotys, viešosios įstaigos teises ir pareigas praktiškai perima kita įstaiga; |
| --- | --- |

c)

trečia, net jeigu panaikinamos užduotys, viešosios įstaigos teises ir pareigas praktiškai perima kita įstaiga;

| d) | ketvirta, tyrime aprašyta praktika atitinka minėtus 2002 m. liepos 18 d. Kodifikavimo instrukciją Nr. 02-060-M95 ir Finansų organizavimo steigiant, pertvarkant ir panaikinant nacionalines viešąsias įstaigas vadovą (109), t. y. likviduotos PKVĮ teisės ir pareigos atitenka valstybei arba įstaigos užduotis perimančiam juridiniam asmeniui. |
| --- | --- |

d)

ketvirta, tyrime aprašyta praktika atitinka minėtus 2002 m. liepos 18 d. Kodifikavimo instrukciją Nr. 02-060-M95 ir Finansų organizavimo steigiant, pertvarkant ir panaikinant nacionalines viešąsias įstaigas vadovą (109), t. y. likviduotos PKVĮ teisės ir pareigos atitenka valstybei arba įstaigos užduotis perimančiam juridiniam asmeniui.

| (132) | Galiausiai Komisija, kaip ir jos ekspertas Pašto byloje, daro išvadą, kad likvidavus tam tikras užduotis vykdžiusias viešąsias įstaigas šių įstaigų skolos praktiškai visada perduodamos kitam pagal viešąją teisę reglamentuojamam juridiniam asmeniui. Todėl šių viešųjų įstaigų, kurioms priklauso ir viešoji įstaiga IFP, kreditoriai yra tikri, kad jiems grąžintinos nepadengtos skolos nebus panaikintos. |
| --- | --- |

(132)

Galiausiai Komisija, kaip ir jos ekspertas Pašto byloje, daro išvadą, kad likvidavus tam tikras užduotis vykdžiusias viešąsias įstaigas šių įstaigų skolos praktiškai visada perduodamos kitam pagal viešąją teisę reglamentuojamam juridiniam asmeniui. Todėl šių viešųjų įstaigų, kurioms priklauso ir viešoji įstaiga IFP, kreditoriai yra tikri, kad jiems grąžintinos nepadengtos skolos nebus panaikintos.

C.   Išvados dėl valstybės garantijos taikymo viešajai įstaigai IFP

| (133) | Remdamasi informacija, pateikta siekiant įrodyti, kad taikoma konkrečių skolų grąžinimo garantija ir garantija dėl viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų įgyvendinimo, Komisija daro išvadą, kad nuo tada, kai 2006 m. liepos 7 d. pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas:






  — | viešosios įstaigos IFP kreditoriams nekyla įprastų taikant privatinę ir viešąją teisę atsirandančių kliūčių, dėl kurių gali likti padengtos ne visos skolos; |
| --- | --- | --- |

(133)

Remdamasi informacija, pateikta siekiant įrodyti, kad taikoma konkrečių skolų grąžinimo garantija ir garantija dėl viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų įgyvendinimo, Komisija daro išvadą, kad nuo tada, kai 2006 m. liepos 7 d. pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas:

—

viešosios įstaigos IFP kreditoriams nekyla įprastų taikant privatinę ir viešąją teisę atsirandančių kliūčių, dėl kurių gali likti padengtos ne visos skolos;

| — | viešosios įstaigos IFP kreditoriai, siekdami, kad būtų išieškotos jiems grąžintinos skolos, gali prašyti taikyti specialias procedūras, pagal kurias valstybė gali įpareigoti įsiskolinusią įstaigą sumokėti skolą; |
| --- | --- |

—

viešosios įstaigos IFP kreditoriai, siekdami, kad būtų išieškotos jiems grąžintinos skolos, gali prašyti taikyti specialias procedūras, pagal kurias valstybė gali įpareigoti įsiskolinusią įstaigą sumokėti skolą;

| — | pagal Prancūzijos teisę viešosios įstaigos IFP kreditoriai jokiomis aplinkybėmis negali tikėtis, kad viešajai įstaigai IFP galėtų galutinai pritrūkti lėšų; |
| --- | --- |

—

pagal Prancūzijos teisę viešosios įstaigos IFP kreditoriai jokiomis aplinkybėmis negali tikėtis, kad viešajai įstaigai IFP galėtų galutinai pritrūkti lėšų;

| — | remiantis biudžeto dokumentais galima daryti prielaidą, kad trūkstant lėšų valstybė viešojo sektoriaus įstaigoms, prie kurių priskiriama ir viešoji įstaiga IFP, galėtų suteikti išskirtinę subsidiją; |
| --- | --- |

—

remiantis biudžeto dokumentais galima daryti prielaidą, kad trūkstant lėšų valstybė viešojo sektoriaus įstaigoms, prie kurių priskiriama ir viešoji įstaiga IFP, galėtų suteikti išskirtinę subsidiją;

| — | jeigu atlikus apibūdintas procedūras kreditorius negali atgauti skolos, jis gali patraukti valstybę atsakomybėn, kad būtų padengta visa jam grąžintina skola; |
| --- | --- |

—

jeigu atlikus apibūdintas procedūras kreditorius negali atgauti skolos, jis gali patraukti valstybę atsakomybėn, kad būtų padengta visa jam grąžintina skola;

| — | jeigu nurodytus veiksmus reikia atlikti per ilgesnį laikotarpį, kreditorius tikras, kad jam grąžintina skola nebus panaikinta, net jeigu viešosios įstaigos IFP vidaus struktūra būtų pakeista. |
| --- | --- |

—

jeigu nurodytus veiksmus reikia atlikti per ilgesnį laikotarpį, kreditorius tikras, kad jam grąžintina skola nebus panaikinta, net jeigu viešosios įstaigos IFP vidaus struktūra būtų pakeista.

| (134) | Šie ypatumai iš esmės susiję su viešosios įstaigos IFP turimu viešosios įstaigos statusu ir dėl jų valstybė atlieka paskutinio garanto vaidmenį. Todėl galima teisėtai daryti išvadą, kad viešoji įstaiga IFP dėl turimo PKVĮ statuso gauna neribotą Prancūzijos valstybės garantiją. |
| --- | --- |

(134)

Šie ypatumai iš esmės susiję su viešosios įstaigos IFP turimu viešosios įstaigos statusu ir dėl jų valstybė atlieka paskutinio garanto vaidmenį. Todėl galima teisėtai daryti išvadą, kad viešoji įstaiga IFP dėl turimo PKVĮ statuso gauna neribotą Prancūzijos valstybės garantiją.

| (135) | Neribotos valstybės garantijos taikymas viešajai įstaigai IFP reiškia, kad perduodami valstybės ištekliai, kaip apibrėžta minėto Pranešimo dėl garantijų 2.1 punkte. Viešoji įstaiga IFP nemoka jokios šios garantijos priemokos. Taigi įmonei teikiamas pranašumas ir kartu mažėja valstybės ištekliai, nes valstybė atsisako mokesčio, kuris paprastai imamas teikiant garantijas. Be to, dėl garantijos atsiranda rizika, kad šiuo metu ir ateityje gali būti naudojami valstybės ištekliai, nes valstybė galėtų būti įpareigota mokėti viešosios įstaigos IFP skolas (110). |
| --- | --- |

(135)

Neribotos valstybės garantijos taikymas viešajai įstaigai IFP reiškia, kad perduodami valstybės ištekliai, kaip apibrėžta minėto Pranešimo dėl garantijų 2.1 punkte. Viešoji įstaiga IFP nemoka jokios šios garantijos priemokos. Taigi įmonei teikiamas pranašumas ir kartu mažėja valstybės ištekliai, nes valstybė atsisako mokesčio, kuris paprastai imamas teikiant garantijas. Be to, dėl garantijos atsiranda rizika, kad šiuo metu ir ateityje gali būti naudojami valstybės ištekliai, nes valstybė galėtų būti įpareigota mokėti viešosios įstaigos IFP skolas (110).

| (136) | Galiausiai viešajai įstaigai IFP taikoma neribota valstybės garantija priskirtina valstybei, nes ji atsiranda dėl to, kad pagal viešąją teisę reglamentuojamas viešosios įstaigos IFP turimas statusas, nacionalinės teisės principai ir du teisės aktai – 1985 m. sausio 25 d. įstatymas, tapęs Komerciniu kodeksu, ir 1980 m. liepos 16 d. Įstatymas Nr. 80-539 bei jo įgyvendinimo teisės aktai – yra tarpusavyje susiję. |
| --- | --- |

(136)

Galiausiai viešajai įstaigai IFP taikoma neribota valstybės garantija priskirtina valstybei, nes ji atsiranda dėl to, kad pagal viešąją teisę reglamentuojamas viešosios įstaigos IFP turimas statusas, nacionalinės teisės principai ir du teisės aktai – 1985 m. sausio 25 d. įstatymas, tapęs Komerciniu kodeksu, ir 1980 m. liepos 16 d. Įstatymas Nr. 80-539 bei jo įgyvendinimo teisės aktai – yra tarpusavyje susiję.

7.1.1.2.   
  Pagal privatinę teisę reglamentuojamoms grupės IFP patronuojamosioms bendrovėms neribota garantija netaikoma

| (137) | Kaip Komisija jau nurodė su minėta byla C 51/2005 susijusiame savo sprendime (111), su aptariamu atveju susijusiame Sprendime pradėti procedūrą ir šio sprendimo 2 dalyje („Grupė IFP“), konkurencijos teisės požiūriu viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat sudaro ekonominę grupę: viešoji įstaiga IFP tiesiogiai valdo 100 % bendrovės Axens kapitalo ir 100 % bendrovės Beicip-Franlab kapitalo, o netiesiogiai – 100 % bendrovės Prosernat kapitalo, kontroliuoja patronuojamąsias bendroves: įstaigos valdymo personalas dalyvauja šių bendrovių sprendimus priimančiuose organuose, reiškia nuomonę visų pirma dėl strateginių gairių ir pagrindinių sprendimų, susijusių su patronuojamųjų bendrovių ateitimi, ir privalo laikytis išimtinių sutarčių dėl technologijų, būtinų patronuojamųjų bendrovių ekonominei veiklai vykdyti, perdavimo (šiose sutartyse numatytos abipusės pirmojo atsisakymo teisės (112)), taip pat sutarčių dėl patalpų bei darbuotojų suteikimo; taigi viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat ekonominė integracija yra pakankamai didelė, kad būtų galima daryti tokią išvadą. Todėl reikėtų įvertinti tikslų valstybės garantijos taikymo mastą norint patikrinti, ar pagal privatinę teisę reglamentuojamai viešosios įstaigos IFP patronuojamajai bendrovei nevykdant įsipareigojimų valstybės ištekliai galėtų būti naudojami šios bendrovės kreditoriams skirtoms kompensacijoms sumokėti (kitaip tariant, ar viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių ekonominei veiklai taikoma neribota valstybės garantija). |
| --- | --- |

(137)

Kaip Komisija jau nurodė su minėta byla C 51/2005 susijusiame savo sprendime (111), su aptariamu atveju susijusiame Sprendime pradėti procedūrą ir šio sprendimo 2 dalyje („Grupė IFP“), konkurencijos teisės požiūriu viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat sudaro ekonominę grupę: viešoji įstaiga IFP tiesiogiai valdo 100 % bendrovės Axens kapitalo ir 100 % bendrovės Beicip-Franlab kapitalo, o netiesiogiai – 100 % bendrovės Prosernat kapitalo, kontroliuoja patronuojamąsias bendroves: įstaigos valdymo personalas dalyvauja šių bendrovių sprendimus priimančiuose organuose, reiškia nuomonę visų pirma dėl strateginių gairių ir pagrindinių sprendimų, susijusių su patronuojamųjų bendrovių ateitimi, ir privalo laikytis išimtinių sutarčių dėl technologijų, būtinų patronuojamųjų bendrovių ekonominei veiklai vykdyti, perdavimo (šiose sutartyse numatytos abipusės pirmojo atsisakymo teisės (112)), taip pat sutarčių dėl patalpų bei darbuotojų suteikimo; taigi viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat ekonominė integracija yra pakankamai didelė, kad būtų galima daryti tokią išvadą. Todėl reikėtų įvertinti tikslų valstybės garantijos taikymo mastą norint patikrinti, ar pagal privatinę teisę reglamentuojamai viešosios įstaigos IFP patronuojamajai bendrovei nevykdant įsipareigojimų valstybės ištekliai galėtų būti naudojami šios bendrovės kreditoriams skirtoms kompensacijoms sumokėti (kitaip tariant, ar viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių ekonominei veiklai taikoma neribota valstybės garantija).

| (138) | Pastabose bendrovė UOP Limited šiuo klausimu nuomonės nepareiškia. Jos argumentai grindžiami rinkos dalyvių nuomone apie įstaigą IFP / Axens, dėl kurios, bendrovės teigimu, grupė IFP įgyja pranašumą tiek palaikydama ryšius su tiekėjais, tiek su klientais ar kapitalo teikėjais. Klausimas bus aptartas šio sprendimo 7.1.4 dalyje, kurioje nagrinėjamas taikant priemonę grupės IFP gaunamas pranašumas. |
| --- | --- |

(138)

Pastabose bendrovė UOP Limited šiuo klausimu nuomonės nepareiškia. Jos argumentai grindžiami rinkos dalyvių nuomone apie įstaigą IFP / Axens, dėl kurios, bendrovės teigimu, grupė IFP įgyja pranašumą tiek palaikydama ryšius su tiekėjais, tiek su klientais ar kapitalo teikėjais. Klausimas bus aptartas šio sprendimo 7.1.4 dalyje, kurioje nagrinėjamas taikant priemonę grupės IFP gaunamas pranašumas.

| (139) | Tačiau, kaip nurodyta 47 konstatuojamojoje dalyje, Prancūzijos institucijos nesutinka, kad viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms teikiama valstybės garantija – visų pirma dėl jų turimo akcinės bendrovės statuso, reglamentuojamo pagal bendrąją teisę. |
| --- | --- |

(139)

Tačiau, kaip nurodyta 47 konstatuojamojoje dalyje, Prancūzijos institucijos nesutinka, kad viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms teikiama valstybės garantija – visų pirma dėl jų turimo akcinės bendrovės statuso, reglamentuojamo pagal bendrąją teisę.

| (140) | Remdamasi 7.1.1.1 dalyje pateiktais argumentais, kad viešajai įstaigai IFP teikiama neribota garantija, Komisija toliau nagrinės, ar pagal privatinę teisę reglamentuojamų viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai gauna (A) konkrečių skolų grąžinimo garantiją arba (B) garantiją dėl šių patronuojamųjų bendrovių įsipareigojimų įgyvendinimo trūkstant turto. |
| --- | --- |

(140)

Remdamasi 7.1.1.1 dalyje pateiktais argumentais, kad viešajai įstaigai IFP teikiama neribota garantija, Komisija toliau nagrinės, ar pagal privatinę teisę reglamentuojamų viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai gauna (A) konkrečių skolų grąžinimo garantiją arba (B) garantiją dėl šių patronuojamųjų bendrovių įsipareigojimų įgyvendinimo trūkstant turto.

A.   Viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai negauna jokios konkrečių skolų grąžinimo garantijos

| (141) | Viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės turi akcinės bendrovės statusą. Kaip pagal privatinę teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims, šioms bendrovėms (priešingai negu jas kontroliuojančiam akcininkui, kuris yra viešoji įstaiga) Prancūzijoje iš esmės taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros (113). |
| --- | --- |

(141)

Viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės turi akcinės bendrovės statusą. Kaip pagal privatinę teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims, šioms bendrovėms (priešingai negu jas kontroliuojančiam akcininkui, kuris yra viešoji įstaiga) Prancūzijoje iš esmės taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros (113).

| (142) | Prieš nagrinėjant, ar kontroliuojantysis akcininkas – viešoji įstaiga IFP – galėtų būti priverstas prisiimti atsakomybę už patronuojamąsias bendroves (b), reikėtų apibūdinti pagal bendrąją teisę reglamentuojamą teisminio likvidavimo procedūrą, kuri šioms pagal privatinę teisę reglamentuojamoms patronuojančiosioms bendrovėms būtų taikoma, jeigu būtų nutraukti mokėjimai (a). |
| --- | --- |

(142)

Prieš nagrinėjant, ar kontroliuojantysis akcininkas – viešoji įstaiga IFP – galėtų būti priverstas prisiimti atsakomybę už patronuojamąsias bendroves (b), reikėtų apibūdinti pagal bendrąją teisę reglamentuojamą teisminio likvidavimo procedūrą, kuri šioms pagal privatinę teisę reglamentuojamoms patronuojančiosioms bendrovėms būtų taikoma, jeigu būtų nutraukti mokėjimai (a).

a)   pagal bendrąją teisę reglamentuojama teisminio likvidavimo procedūra

| (143) | Jeigu viena iš grupės IFP patronuojamųjų bendrovių (akcinė bendrovė) nutrauktų mokėjimus (kitaip tariant, nebepajėgtų skolų padengti turimu turtu) ir jeigu būtų akivaizdžiai neįmanoma atlikti reorganizavimo (114), vykdant pagal bendrąją teisę reglamentuojamą procedūrą (115) šiai patronuojamajai bendrovei būtų taikoma teisminio likvidavimo procedūra. Prireikus skolininkas galėtų prašyti pradėti procedūrą (116) ne vėliau kaip per 45 dienas nuo mokėjimų nutraukimo dienos (nebent jis jau būtų paprašęs pradėti taikinimo procedūrą). Tokios teisminio likvidavimo procedūros tikslas būtų nutraukti įmonės veiklą arba parduoti jos turtą, perleidžiant įmonės teises ir turtą visus kartu ar atskirai (117). Sprendimu, kuriuo būtų pradėtas teisminis likvidavimas (118), teismas paskirtų įgaliotąjį teisėją ir likvidatorių – bankroto administratorių ar dėl atitinkamoje srityje turimos kompetencijos pasirinktą asmenį. Tuomet likvidatorius per mėnesį nuo paskyrimo parengtų ataskaitą apie įmonės padėtį, paskui įvykdytų likvidavimo operacijas, taip pat patikrintų (119) skolas (120). Likvidavus įmonę gautos pajamos kreditoriams būtų paskirstytos eiliškumo principu (pirmaeiliams ir hipotekos kreditoriams, kreditoriams, turintiems specialų užstatą kilnojamuoju turtu, ir garantijų neturintiems kreditoriams, t. y. nepirmaeiliams kreditoriams, proporcingai jiems grąžintinoms skoloms). |
| --- | --- |

(143)

Jeigu viena iš grupės IFP patronuojamųjų bendrovių (akcinė bendrovė) nutrauktų mokėjimus (kitaip tariant, nebepajėgtų skolų padengti turimu turtu) ir jeigu būtų akivaizdžiai neįmanoma atlikti reorganizavimo (114), vykdant pagal bendrąją teisę reglamentuojamą procedūrą (115) šiai patronuojamajai bendrovei būtų taikoma teisminio likvidavimo procedūra. Prireikus skolininkas galėtų prašyti pradėti procedūrą (116) ne vėliau kaip per 45 dienas nuo mokėjimų nutraukimo dienos (nebent jis jau būtų paprašęs pradėti taikinimo procedūrą). Tokios teisminio likvidavimo procedūros tikslas būtų nutraukti įmonės veiklą arba parduoti jos turtą, perleidžiant įmonės teises ir turtą visus kartu ar atskirai (117). Sprendimu, kuriuo būtų pradėtas teisminis likvidavimas (118), teismas paskirtų įgaliotąjį teisėją ir likvidatorių – bankroto administratorių ar dėl atitinkamoje srityje turimos kompetencijos pasirinktą asmenį. Tuomet likvidatorius per mėnesį nuo paskyrimo parengtų ataskaitą apie įmonės padėtį, paskui įvykdytų likvidavimo operacijas, taip pat patikrintų (119) skolas (120). Likvidavus įmonę gautos pajamos kreditoriams būtų paskirstytos eiliškumo principu (pirmaeiliams ir hipotekos kreditoriams, kreditoriams, turintiems specialų užstatą kilnojamuoju turtu, ir garantijų neturintiems kreditoriams, t. y. nepirmaeiliams kreditoriams, proporcingai jiems grąžintinoms skoloms).

| (144) | Kai nebėra neapmokėtų skolų ir likvidatorius turi pakankamai pinigų, kad padengtų kreditoriams grąžintinas skolas, arba kai tęsti teisminio likvidavimo neįmanoma, nes trūksta turto, teismas paskelbia teisminio likvidavimo pabaigą (121). Pasibaigus procedūrai, skolininkui taikomas draudimo atnaujinti jo persekiojimą principas. Kitaip tariant, priėmus sprendimą baigti teisminį likvidavimą dėl turto trūkumo kreditoriai neturi galimybės persekioti skolininką, nebent (122) grąžinti skolą būtų priteista teismo sprendimu arba skola būtų atsiradusi dėl su kreditoriaus asmeniu susijusių teisių. |
| --- | --- |

(144)

Kai nebėra neapmokėtų skolų ir likvidatorius turi pakankamai pinigų, kad padengtų kreditoriams grąžintinas skolas, arba kai tęsti teisminio likvidavimo neįmanoma, nes trūksta turto, teismas paskelbia teisminio likvidavimo pabaigą (121). Pasibaigus procedūrai, skolininkui taikomas draudimo atnaujinti jo persekiojimą principas. Kitaip tariant, priėmus sprendimą baigti teisminį likvidavimą dėl turto trūkumo kreditoriai neturi galimybės persekioti skolininką, nebent (122) grąžinti skolą būtų priteista teismo sprendimu arba skola būtų atsiradusi dėl su kreditoriaus asmeniu susijusių teisių.

b)   pagal privatinę teisę reglamentuojamoms viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms garantijų mechanizmas netaikomas

| (145) | Kaip Pašto byloje paaiškino Komisijos ekspertas, tam tikrose komercinėse bendrovėse, visų pirma akcinėse bendrovėse ir uždarosiose akcinėse bendrovėse, akcininkai paprastai neprivalo grąžinti įstaigos, kurios akcijas jie valdo, skolų, viršijančių pradinį jų įnašą. Viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, kaip akcinės bendrovės, priklauso būtent šiai kategorijai. Todėl, jeigu patronuojamoji bendrovė, įsteigta kaip ribotos rizikos bendrovė (šiuo atveju akcinė bendrovė), nevykdo įsipareigojimų ir jeigu nėra garantijų, patvirtinimų, laidavimų, ketinimų protokolo ar patikinimo rašto (123), kuriais bendrovė būtų aiškiai įpareigota prisiimti atsakomybę, grupėje IFP, kaip ir bet kokioje kitoje bendrovių grupėje, patronuojančiosios bendrovės atsakomybė ribojama – bendrovė praranda tik savo įnašus (kaip ir bet kuris kitas įprastas akcininkas). |
| --- | --- |

(145)

Kaip Pašto byloje paaiškino Komisijos ekspertas, tam tikrose komercinėse bendrovėse, visų pirma akcinėse bendrovėse ir uždarosiose akcinėse bendrovėse, akcininkai paprastai neprivalo grąžinti įstaigos, kurios akcijas jie valdo, skolų, viršijančių pradinį jų įnašą. Viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, kaip akcinės bendrovės, priklauso būtent šiai kategorijai. Todėl, jeigu patronuojamoji bendrovė, įsteigta kaip ribotos rizikos bendrovė (šiuo atveju akcinė bendrovė), nevykdo įsipareigojimų ir jeigu nėra garantijų, patvirtinimų, laidavimų, ketinimų protokolo ar patikinimo rašto (123), kuriais bendrovė būtų aiškiai įpareigota prisiimti atsakomybę, grupėje IFP, kaip ir bet kokioje kitoje bendrovių grupėje, patronuojančiosios bendrovės atsakomybė ribojama – bendrovė praranda tik savo įnašus (kaip ir bet kuris kitas įprastas akcininkas).

| (146) | Atsižvelgiant į tai, kad viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės pagal konkurencijos teisę priklauso tai pačiai ekonominei grupei, reikėtų patikrinti, ar pagal Prancūzijos bendrovių teisę viešoji įstaiga IFP dėl patronuojamųjų bendrovių ekonominės priklausomybės nuo patronuojančiosios bendrovės gali būti savaime įpareigota prisiimti atsakomybę, taigi ir naudoti valstybės išteklius tuo atveju, jeigu šios pagal privatinę teisę reglamentuojamos patronuojamosios bendrovės nevykdytų įsipareigojimų, nes šią viešąją įstaigą daugiausia finansuoja valstybė, suteikusi jai numanomą neribotą garantiją. |
| --- | --- |

(146)

Atsižvelgiant į tai, kad viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės pagal konkurencijos teisę priklauso tai pačiai ekonominei grupei, reikėtų patikrinti, ar pagal Prancūzijos bendrovių teisę viešoji įstaiga IFP dėl patronuojamųjų bendrovių ekonominės priklausomybės nuo patronuojančiosios bendrovės gali būti savaime įpareigota prisiimti atsakomybę, taigi ir naudoti valstybės išteklius tuo atveju, jeigu šios pagal privatinę teisę reglamentuojamos patronuojamosios bendrovės nevykdytų įsipareigojimų, nes šią viešąją įstaigą daugiausia finansuoja valstybė, suteikusi jai numanomą neribotą garantiją.

| (147) | Baigusi išsamų tyrimą Komisija gali daryti išvadą, kad pagal Prancūzijos civilinę ir komercinę teisę tuo atveju, jeigu patronuojamosios bendrovės nevykdo įsipareigojimų, jų kontroliuojantysis akcininkas atsakomybės iš esmės neprivalo prisiimti, nebent įrodoma su patronuojamosios bendrovės valdymu susijusi jos kontroliuojančiojo akcininko kaltė (i). Neseniai numatytuose Civilinio kodekso pakeitimo projektuose, kurių paskui atsisakyta ir kuriais kaip tik siekta netiesioginės deliktinės atsakomybės principą išplėsti ir taikyti grupės patronuojančiosios bendrovės bei patronuojamųjų bendrovių santykiams, patvirtinama, kad a contrario šiuo metu Prancūzijos teisėje tokio principo nėra (ii). |
| --- | --- |

(147)

Baigusi išsamų tyrimą Komisija gali daryti išvadą, kad pagal Prancūzijos civilinę ir komercinę teisę tuo atveju, jeigu patronuojamosios bendrovės nevykdo įsipareigojimų, jų kontroliuojantysis akcininkas atsakomybės iš esmės neprivalo prisiimti, nebent įrodoma su patronuojamosios bendrovės valdymu susijusi jos kontroliuojančiojo akcininko kaltė (i). Neseniai numatytuose Civilinio kodekso pakeitimo projektuose, kurių paskui atsisakyta ir kuriais kaip tik siekta netiesioginės deliktinės atsakomybės principą išplėsti ir taikyti grupės patronuojančiosios bendrovės bei patronuojamųjų bendrovių santykiams, patvirtinama, kad a contrario šiuo metu Prancūzijos teisėje tokio principo nėra (ii).

i)   bendra akcininko atsakomybė už jo patronuojamąją bendrovę nėra numatyta

| (148) | Pagal doktriną (124) dėl grupės organizavimo niekada savaime neatsiranda su tuo susijusi atsakomybė. Pagal Prancūzijos teisę laikomasi asmeninės atsakomybės, nustatytos Civilinio kodekso 1382 straipsnyje (125), principo. Todėl teisė naudoti patronuojančiosios bendrovės turtą suteikiama tik dėl šios bendrovės neteisėtų veiksmų. |
| --- | --- |

(148)

Pagal doktriną (124) dėl grupės organizavimo niekada savaime neatsiranda su tuo susijusi atsakomybė. Pagal Prancūzijos teisę laikomasi asmeninės atsakomybės, nustatytos Civilinio kodekso 1382 straipsnyje (125), principo. Todėl teisė naudoti patronuojančiosios bendrovės turtą suteikiama tik dėl šios bendrovės neteisėtų veiksmų.

| (149) | Visų pirma kadangi šiuo atveju grupės IFP patronuojančioji bendrovė yra pagal viešąją teisę reglamentuojamas juridinis asmuo (viešoji įstaiga IFP), nagrinėjant šį klausimą kyla papildomas sunkumas: pirmiausia reikia kelti teismo jurisdikcijos klausimą – kuriam teismui (administraciniam ar bendrosios kompetencijos) pagal Prancūzijos sistemą prireikus būtų priskirta jurisdikcija nustatyti galimą juridinio asmens, reglamentuojamo pagal viešąją teisę ir kontroliuojančio pagal privatinę teisę reglamentuojamą juridinį asmenį, dėl kurio vykdomas teisminis likvidavimas, atsakomybę. |
| --- | --- |

(149)

Visų pirma kadangi šiuo atveju grupės IFP patronuojančioji bendrovė yra pagal viešąją teisę reglamentuojamas juridinis asmuo (viešoji įstaiga IFP), nagrinėjant šį klausimą kyla papildomas sunkumas: pirmiausia reikia kelti teismo jurisdikcijos klausimą – kuriam teismui (administraciniam ar bendrosios kompetencijos) pagal Prancūzijos sistemą prireikus būtų priskirta jurisdikcija nustatyti galimą juridinio asmens, reglamentuojamo pagal viešąją teisę ir kontroliuojančio pagal privatinę teisę reglamentuojamą juridinį asmenį, dėl kurio vykdomas teisminis likvidavimas, atsakomybę.

| (150) | Komisija pažymi, kad nagrinėdamas ieškinius dėl atsakomybės už turto trūkumą nustatymo (126) Arbitražo teismas ilgą laiką laikėsi nuomonės, kad bendrosios kompetencijos teismui jurisdikcija priskiriama tuomet, jeigu viešasis juridinis asmuo vadovauja teisiškai (127), o administraciniam teismui – tuomet, jeigu viešasis juridinis asmuo vadovauja faktiškai (128). Tačiau atrodo, kad šioje srityje administracinių ir bendrosios kompetencijos teismų jurisdikcija nuo šiol atskiriama remiantis teikiamų paslaugų pobūdžiu: tuo, ar teikiamos administracinės viešosios paslaugos, ar vykdoma pramoninė arba komercinė veikla:






  a) | kalbant apie administracines viešąsias paslaugas pažymėtina, kad Arbitražo teismas ankstesnės teismų praktikos, pagrįstos teisiniu ar faktiniu valdymu, veikiausiai atsisakė (129) priėmęs sprendimą Dordonės departamentas
   (130): Aukščiausiasis Teismas buvo nusprendęs, kad jurisdikcija nagrinėti su administracinėmis viešosiomis paslaugomis susijusias bylas priskiriama administraciniam teismui, neatsižvelgiant į tai, ar viešasis juridinis asmuo teisiškai ar faktiškai vadovauja privačiam juridiniam asmeniui, vykdančiam su viešąja paslauga susijusias užduotis. Arbitražo teismas, laikydamasis sprendimo Blanco
   (131), priminęs, kad „atsakomybei, kuri dėl žalos, patirtos teikiant administracines viešąsias paslaugas, gali tekti valstybei arba kitiems pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims, taikoma viešojoje teisėje nustatyta tvarka“ (pabraukė Komisija) ir kad ši tvarka netaikoma tik tuomet, jeigu tai aiškiai numatyta įstatymu, nusprendė, jog remiantis 1985 m. sausio 25 d. Įmonių teisminio reorganizavimo ir likvidavimo įstatymu (kuris šiuo metu yra kodifikuotas Komercinio kodekso L. 624-3 ir tolesniuose straipsniuose) negalima tvirtinti, „kad teisės aktų leidėjas, nukrypdamas nuo principų, kuriais reglamentuojama viešųjų juridinių asmenų atsakomybė, bendrosios kompetencijos teismams siekė priskirti jurisdikciją nustatyti valstybės ar kitų pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų atsakomybę, tenkančią vykdant su administracine viešąja paslauga susijusią užduotį“ (pabraukė Komisija); |
| --- | --- | --- |

(150)

Komisija pažymi, kad nagrinėdamas ieškinius dėl atsakomybės už turto trūkumą nustatymo (126) Arbitražo teismas ilgą laiką laikėsi nuomonės, kad bendrosios kompetencijos teismui jurisdikcija priskiriama tuomet, jeigu viešasis juridinis asmuo vadovauja teisiškai (127), o administraciniam teismui – tuomet, jeigu viešasis juridinis asmuo vadovauja faktiškai (128). Tačiau atrodo, kad šioje srityje administracinių ir bendrosios kompetencijos teismų jurisdikcija nuo šiol atskiriama remiantis teikiamų paslaugų pobūdžiu: tuo, ar teikiamos administracinės viešosios paslaugos, ar vykdoma pramoninė arba komercinė veikla:

a)

kalbant apie administracines viešąsias paslaugas pažymėtina, kad Arbitražo teismas ankstesnės teismų praktikos, pagrįstos teisiniu ar faktiniu valdymu, veikiausiai atsisakė (129) priėmęs sprendimą Dordonės departamentas
   (130): Aukščiausiasis Teismas buvo nusprendęs, kad jurisdikcija nagrinėti su administracinėmis viešosiomis paslaugomis susijusias bylas priskiriama administraciniam teismui, neatsižvelgiant į tai, ar viešasis juridinis asmuo teisiškai ar faktiškai vadovauja privačiam juridiniam asmeniui, vykdančiam su viešąja paslauga susijusias užduotis. Arbitražo teismas, laikydamasis sprendimo Blanco
   (131), priminęs, kad „atsakomybei, kuri dėl žalos, patirtos teikiant administracines viešąsias paslaugas, gali tekti valstybei arba kitiems pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims, taikoma viešojoje teisėje nustatyta tvarka“ (pabraukė Komisija) ir kad ši tvarka netaikoma tik tuomet, jeigu tai aiškiai numatyta įstatymu, nusprendė, jog remiantis 1985 m. sausio 25 d. Įmonių teisminio reorganizavimo ir likvidavimo įstatymu (kuris šiuo metu yra kodifikuotas Komercinio kodekso L. 624-3 ir tolesniuose straipsniuose) negalima tvirtinti, „kad teisės aktų leidėjas, nukrypdamas nuo principų, kuriais reglamentuojama viešųjų juridinių asmenų atsakomybė, bendrosios kompetencijos teismams siekė priskirti jurisdikciją nustatyti valstybės ar kitų pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų atsakomybę, tenkančią vykdant su administracine viešąja paslauga susijusią užduotį“ (pabraukė Komisija);

| b) | tačiau kalbant apie pramoninę ar komercinę veiklą, jurisdikcija nustatyti pagal viešąją teisę reglamentuojamo juridinio asmens, kontroliuojančio likviduojamą privatų juridinį asmenį, civilinę atsakomybę aiškiai priskiriama bendrosios kompetencijos teismams. Sprendime Société d’Économie Mixte Olympique d’Alès en Cévennes
   (132) Arbitražo teismas visų pirma pažymėjo, kad „nors jurisdikcija nustatyti valstybės ar kitų pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų civilinę atsakomybę, tenkančią vykdant su administracine paslauga susijusią užduotį, priskiriama administraciniams teismams, jurisdikcija nustatyti valstybės ar pagal viešąją teisę reglamentuojamo juridinio asmens atsakomybę, susijusią su pramonine ar komercine veikla, priskiriama bendrosios kompetencijos teismams, ir neturi būti išskiriama tai, ar atitinkama valdžios institucija vadovavo faktiškai ar teisiškai“ (pabraukė Komisija). Tokią išvadą tuo metu nagrinėtoje byloje Arbitražo teismas priėjo atmetęs galimybę, kad vykdydama veiklą vykdomąją valdybą ir stebėtojų tarybą turinti akcinė bendrovė (SEM Olympique d’Alès en Cévennes) teikia administracines viešąsias paslaugas; jis rėmėsi dviem pagrindais: bendrovės veiklos tikslu (133) ir bendrovės finansavimo būdu (134). |
| --- | --- |

b)

tačiau kalbant apie pramoninę ar komercinę veiklą, jurisdikcija nustatyti pagal viešąją teisę reglamentuojamo juridinio asmens, kontroliuojančio likviduojamą privatų juridinį asmenį, civilinę atsakomybę aiškiai priskiriama bendrosios kompetencijos teismams. Sprendime Société d’Économie Mixte Olympique d’Alès en Cévennes
   (132) Arbitražo teismas visų pirma pažymėjo, kad „nors jurisdikcija nustatyti valstybės ar kitų pagal viešąją teisę reglamentuojamų juridinių asmenų civilinę atsakomybę, tenkančią vykdant su administracine paslauga susijusią užduotį, priskiriama administraciniams teismams, jurisdikcija nustatyti valstybės ar pagal viešąją teisę reglamentuojamo juridinio asmens atsakomybę, susijusią su pramonine ar komercine veikla, priskiriama bendrosios kompetencijos teismams, ir neturi būti išskiriama tai, ar atitinkama valdžios institucija vadovavo faktiškai ar teisiškai“ (pabraukė Komisija). Tokią išvadą tuo metu nagrinėtoje byloje Arbitražo teismas priėjo atmetęs galimybę, kad vykdydama veiklą vykdomąją valdybą ir stebėtojų tarybą turinti akcinė bendrovė (SEM Olympique d’Alès en Cévennes) teikia administracines viešąsias paslaugas; jis rėmėsi dviem pagrindais: bendrovės veiklos tikslu (133) ir bendrovės finansavimo būdu (134).

| (151) | Kalbant konkrečiai apie akcines bendroves Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat, kurios yra pagal privatinę teisę reglamentuojamos patronuojamosios bendrovės, kontroliuojamos viešosios įstaigos IFP, iš byloje pateiktos informacijos, visų pirma primintos 159 konstatuojamojoje dalyje, matyti, kad jų tikslas yra vykdyti ekonominę (135), o ne administracinę veiklą. Be to, pagrindiniai šių įmonių ištekliai gaunami iš ekonominės veiklos pajamų, o ne iš viešojo finansavimo lėšų. Galiausiai pažymėtina, kad šios viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės buvo įsteigtos kaip komercinės bendrovės pagal privatinę teisę reglamentuojamo juridinio asmens iniciatyva (136) (o ne viešojo juridinio asmens iniciatyva, nes viešoji įstaiga IFP į PKVĮ buvo pertvarkyta tik 2006 m. liepos 7 d.). Todėl bendrovių Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat veiklos pramoninis ir komercinis pobūdis yra neginčytinas ir, jeigu joms būtų taikoma teisminio likvidavimo procedūra, nėra jokių abejonių, kad jurisdikcija nagrinėti viešajai įstaigai IFP pareikštą ieškinį dėl atsakomybės nustatymo priklausytų bendrosios kompetencijos teismams. |
| --- | --- |

(151)

Kalbant konkrečiai apie akcines bendroves Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat, kurios yra pagal privatinę teisę reglamentuojamos patronuojamosios bendrovės, kontroliuojamos viešosios įstaigos IFP, iš byloje pateiktos informacijos, visų pirma primintos 159 konstatuojamojoje dalyje, matyti, kad jų tikslas yra vykdyti ekonominę (135), o ne administracinę veiklą. Be to, pagrindiniai šių įmonių ištekliai gaunami iš ekonominės veiklos pajamų, o ne iš viešojo finansavimo lėšų. Galiausiai pažymėtina, kad šios viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės buvo įsteigtos kaip komercinės bendrovės pagal privatinę teisę reglamentuojamo juridinio asmens iniciatyva (136) (o ne viešojo juridinio asmens iniciatyva, nes viešoji įstaiga IFP į PKVĮ buvo pertvarkyta tik 2006 m. liepos 7 d.). Todėl bendrovių Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat veiklos pramoninis ir komercinis pobūdis yra neginčytinas ir, jeigu joms būtų taikoma teisminio likvidavimo procedūra, nėra jokių abejonių, kad jurisdikcija nagrinėti viešajai įstaigai IFP pareikštą ieškinį dėl atsakomybės nustatymo priklausytų bendrosios kompetencijos teismams.

| (152) | Todėl sąlygas, kuriomis kontroliuojantysis akcininkas prisiima atsakomybę, reikėtų patikrinti atsižvelgiant į Kasacinio teismo praktiką. Tačiau sąlygos, taikomos siekiant išplėsti pradėtą konkretaus juridinio asmens (patronuojamosios bendrovės) teisminio likvidavimo procedūrą ir taikyti ją kitam juridiniam asmeniui (patronuojančiajai bendrovei), yra labai griežtos. Patronuojamajai bendrovei nevykdant įsipareigojimų dėl jos veiksmų nukentėję asmenys, norėdami gauti kompensaciją, privalo įrodyti, kad patronuojančiosios bendrovės veiksmai buvo neteisėti, ypač įrodyti, kad patronuojančioji bendrovė derėjosi dėl patronuojamosios bendrovės turimo juridinio asmens statuso (α) ir kad kontroliuojamoji bendrovė buvo valdoma netinkamai (β). |
| --- | --- |

(152)

Todėl sąlygas, kuriomis kontroliuojantysis akcininkas prisiima atsakomybę, reikėtų patikrinti atsižvelgiant į Kasacinio teismo praktiką. Tačiau sąlygos, taikomos siekiant išplėsti pradėtą konkretaus juridinio asmens (patronuojamosios bendrovės) teisminio likvidavimo procedūrą ir taikyti ją kitam juridiniam asmeniui (patronuojančiajai bendrovei), yra labai griežtos. Patronuojamajai bendrovei nevykdant įsipareigojimų dėl jos veiksmų nukentėję asmenys, norėdami gauti kompensaciją, privalo įrodyti, kad patronuojančiosios bendrovės veiksmai buvo neteisėti, ypač įrodyti, kad patronuojančioji bendrovė derėjosi dėl patronuojamosios bendrovės turimo juridinio asmens statuso (α) ir kad kontroliuojamoji bendrovė buvo valdoma netinkamai (β).

α)   patronuojančiosios bendrovės derybos dėl patronuojamosios bendrovės turimo juridinio asmens statuso

| (153) | Pagal Kasacinio teismo praktiką įpareigoti patronuojančiąją bendrovę prisiimti atsakomybę už patronuojamųjų bendrovių veiksmus leidžiama dviem išimtiniais atvejais (137): jeigu patronuojamųjų bendrovių ir patronuojančiosios bendrovės turtas yra bendras (vadinamoji „turto sutapties“ prielaida) ir jeigu patronuojamosios bendrovės yra fiktyvūs juridiniai asmenys (vadinamoji „fiktyvaus juridinio asmens“ prielaida). |
| --- | --- |

(153)

Pagal Kasacinio teismo praktiką įpareigoti patronuojančiąją bendrovę prisiimti atsakomybę už patronuojamųjų bendrovių veiksmus leidžiama dviem išimtiniais atvejais (137): jeigu patronuojamųjų bendrovių ir patronuojančiosios bendrovės turtas yra bendras (vadinamoji „turto sutapties“ prielaida) ir jeigu patronuojamosios bendrovės yra fiktyvūs juridiniai asmenys (vadinamoji „fiktyvaus juridinio asmens“ prielaida).

| (154) | „Turto sutapties (138)“ sąvoka paprastai apibūdinama padėtis, kai iš dviejų atskirų juridinių asmenų apskaitos neįmanoma nustatyti, kuriam iš šių juridinių asmenų priskiriama konkreti turto ar skolų dalis. Tačiau siekiant įrodyti turto sutaptį neužtenka nustatyti, kad grupės bendrovės palaiko ryšius, net ir glaudžius. Turto sutapties taip pat negalima nustatyti remiantis vien tuo, kad akcininkai ar vadovai yra tie patys ir net registruotoji būstinė yra ta pati (139). Siekiant atmesti turto sutapties galimybę, dažniausiai užtenka to, kad grupės vidaus santykiai įforminti patronuojančiosios bendrovės ir jos patronuojamųjų bendrovių pasirašytose sutartyse (140). |
| --- | --- |

(154)

„Turto sutapties (138)“ sąvoka paprastai apibūdinama padėtis, kai iš dviejų atskirų juridinių asmenų apskaitos neįmanoma nustatyti, kuriam iš šių juridinių asmenų priskiriama konkreti turto ar skolų dalis. Tačiau siekiant įrodyti turto sutaptį neužtenka nustatyti, kad grupės bendrovės palaiko ryšius, net ir glaudžius. Turto sutapties taip pat negalima nustatyti remiantis vien tuo, kad akcininkai ar vadovai yra tie patys ir net registruotoji būstinė yra ta pati (139). Siekiant atmesti turto sutapties galimybę, dažniausiai užtenka to, kad grupės vidaus santykiai įforminti patronuojančiosios bendrovės ir jos patronuojamųjų bendrovių pasirašytose sutartyse (140).

| (155) | Atrodo, kad dviejuose naujausiuose sprendimuose Metaleurop
   (141) ir AOL Liberté
   (142) Kasacinis teismas net griežčiau tikrino sąlygas, kuriomis procedūra išplečiama ir taikoma grupės patronuojančiajai bendrovei. Grupės bendrovių integracija, net ir labai didelė, nebūtinai reiškia, kad turtas sutampa. Pagal doktriną (143)„nei dviejų įstaigų finansų ir mainų sutartys, nei keitimasis darbuotojais, nei patronuojančiosios bendrovės mokami avansai, nei patronuojančiajai bendrovei suteikti įgaliojimai valdyti patronuojamąją bendrovę nerodo bendros apskaitos netvarkos, dėl kurios reikėtų sujungti turtą.“ Taigi atrodo, kad įpareigoti patronuojančiąją bendrovę prisiimti atsakomybę už vienos iš patronuojamųjų bendrovių veiksmus remiantis turto sutapties argumentu yra labai sunku (144), nes Kasacinis teismas reikalauja pateikti itin daug šio argumento įrodymų. |
| --- | --- |

(155)

Atrodo, kad dviejuose naujausiuose sprendimuose Metaleurop
   (141) ir AOL Liberté
   (142) Kasacinis teismas net griežčiau tikrino sąlygas, kuriomis procedūra išplečiama ir taikoma grupės patronuojančiajai bendrovei. Grupės bendrovių integracija, net ir labai didelė, nebūtinai reiškia, kad turtas sutampa. Pagal doktriną (143)„nei dviejų įstaigų finansų ir mainų sutartys, nei keitimasis darbuotojais, nei patronuojančiosios bendrovės mokami avansai, nei patronuojančiajai bendrovei suteikti įgaliojimai valdyti patronuojamąją bendrovę nerodo bendros apskaitos netvarkos, dėl kurios reikėtų sujungti turtą.“ Taigi atrodo, kad įpareigoti patronuojančiąją bendrovę prisiimti atsakomybę už vienos iš patronuojamųjų bendrovių veiksmus remiantis turto sutapties argumentu yra labai sunku (144), nes Kasacinis teismas reikalauja pateikti itin daug šio argumento įrodymų.

| (156) | Šiuo atveju pažymėtina, jog Komisija jau nurodė, kad „<...> IFP grupė ir susijusios pavaldžiosios bendrovės yra atskiri teisiniai subjektai, todėl jų sąskaitos yra atskiros“ (145). Be to, viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių pasirašytos sutartys, visų pirma išimtinės technologijų perdavimo ar darbuotojų teikimo sutartys (146), nerodo bendros apskaitos netvarkos, dėl kurios reikėtų sujungti turtą, kaip apibrėžta Kasacinio teismo praktikoje, nes kiekviena paslauga atskirai įtraukiama į kiekvienos grupei IFP priklausančios įstaigos atitinkamų balansų apskaitą, kaip bus nurodyta 7.1.4 ir 7.3 dalyse. |
| --- | --- |

(156)

Šiuo atveju pažymėtina, jog Komisija jau nurodė, kad „<...> IFP grupė ir susijusios pavaldžiosios bendrovės yra atskiri teisiniai subjektai, todėl jų sąskaitos yra atskiros“ (145). Be to, viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių pasirašytos sutartys, visų pirma išimtinės technologijų perdavimo ar darbuotojų teikimo sutartys (146), nerodo bendros apskaitos netvarkos, dėl kurios reikėtų sujungti turtą, kaip apibrėžta Kasacinio teismo praktikoje, nes kiekviena paslauga atskirai įtraukiama į kiekvienos grupei IFP priklausančios įstaigos atitinkamų balansų apskaitą, kaip bus nurodyta 7.1.4 ir 7.3 dalyse.

| (157) | Vertinant „juridinio asmens fiktyvumą“, reikia nustatyti, ar patronuojamajai bendrovei priklausančios bendrovės sutartyje nėra nuostatų (affectio societatis), kuriomis įrodoma, kad bendrovė nevykdo faktinės veiklos. Kasacinis teismas (147) mano, kad bendrovė fiktyvi tuomet, jeigu juridinis asmuo, dėl kurio pradėta procedūra, veikia tik išoriškai ir nevykdo nuo įmonės savininko (fizinio ar juridinio asmens) atskiros veiklos (148). |
| --- | --- |

(157)

Vertinant „juridinio asmens fiktyvumą“, reikia nustatyti, ar patronuojamajai bendrovei priklausančios bendrovės sutartyje nėra nuostatų (affectio societatis), kuriomis įrodoma, kad bendrovė nevykdo faktinės veiklos. Kasacinis teismas (147) mano, kad bendrovė fiktyvi tuomet, jeigu juridinis asmuo, dėl kurio pradėta procedūra, veikia tik išoriškai ir nevykdo nuo įmonės savininko (fizinio ar juridinio asmens) atskiros veiklos (148).

| (158) | Remdamasi vieša informacija (149), Komisija taip pat pažymi, kad nesutampa nei viešosios įstaigos IFP ir bendrovių Axens, Beicip-Franlab bei Prosernat kontaktiniai duomenys, nei jų veiklos vietos:






  a) | viešoji įstaiga IFP įregistruota Nantero prekybos ir bendrovių registre (toliau – PBR) numeriu B 775 729 155, jos registruotoji būstinė yra Riuej Malmezone (150). Viešoji įstaiga IFP Prancūzijoje turi dvi įstaigas, esančias Soleze (151) ir Po (152); |
| --- | --- | --- |

(158)

Remdamasi vieša informacija (149), Komisija taip pat pažymi, kad nesutampa nei viešosios įstaigos IFP ir bendrovių Axens, Beicip-Franlab bei Prosernat kontaktiniai duomenys, nei jų veiklos vietos:

a)

viešoji įstaiga IFP įregistruota Nantero prekybos ir bendrovių registre (toliau – PBR) numeriu B 775 729 155, jos registruotoji būstinė yra Riuej Malmezone (150). Viešoji įstaiga IFP Prancūzijoje turi dvi įstaigas, esančias Soleze (151) ir Po (152);

| b) | bendrovė Axens įregistruota Nantero PBR numeriu B 599 815 073, jos registruotoji būstinė taip pat yra Riuej Malmezone, tačiau jos adresas skiriasi (153) nuo patronuojančiosios bendrovės būstinės adreso. Bendrovės veiklos centrai taip pat įsteigti ne tose vietose, kuriose veikia patronuojančiosios bendrovės veiklos centrai; šie centrai daugiausia įsteigti ne Prancūzijoje: Jungtinėse Amerikos Valstijose – Hjustone (Teksase), Prinstone (Naujajame Džersyje), Savanoje (Džordžijoje) ir Kalvert Sityje (Kentukyje); Kanadoje – Brokvilyje (Ontarijuje); Kinijoje (Pekine), Japonijoje (Tokijuje), Indijoje (Naujajame Delyje), Bahreine ir Rusijoje (Maskvoje); |
| --- | --- |

b)

bendrovė Axens įregistruota Nantero PBR numeriu B 599 815 073, jos registruotoji būstinė taip pat yra Riuej Malmezone, tačiau jos adresas skiriasi (153) nuo patronuojančiosios bendrovės būstinės adreso. Bendrovės veiklos centrai taip pat įsteigti ne tose vietose, kuriose veikia patronuojančiosios bendrovės veiklos centrai; šie centrai daugiausia įsteigti ne Prancūzijoje: Jungtinėse Amerikos Valstijose – Hjustone (Teksase), Prinstone (Naujajame Džersyje), Savanoje (Džordžijoje) ir Kalvert Sityje (Kentukyje); Kanadoje – Brokvilyje (Ontarijuje); Kinijoje (Pekine), Japonijoje (Tokijuje), Indijoje (Naujajame Delyje), Bahreine ir Rusijoje (Maskvoje);

| c) | bendrovė Beicip-Franlab įregistruota Nantero PBR numeriu B 679 804 047, jos registruotoji būstinė taip pat yra Riuej Malmezone, tačiau jos adresas skiriasi (154) nuo patronuojančiosios bendrovės ir bendrovės Axens adresų. Patronuojamųjų bendrovių ir filialų ji turi įvairiose pasaulio šalyse: Bahreine (Abu Dabyje), Libijoje (Tripolyje), Malaizijoje (Kvala Lumpūre), Jungtinėse Amerikos Valstijose (Hjustone (Teksasas), Meksikoje (Viljahermosoje), Brazilijoje (Rio de Žaneire) ir Rusijoje (Maskvoje); |
| --- | --- |

c)

bendrovė Beicip-Franlab įregistruota Nantero PBR numeriu B 679 804 047, jos registruotoji būstinė taip pat yra Riuej Malmezone, tačiau jos adresas skiriasi (154) nuo patronuojančiosios bendrovės ir bendrovės Axens adresų. Patronuojamųjų bendrovių ir filialų ji turi įvairiose pasaulio šalyse: Bahreine (Abu Dabyje), Libijoje (Tripolyje), Malaizijoje (Kvala Lumpūre), Jungtinėse Amerikos Valstijose (Hjustone (Teksasas), Meksikoje (Viljahermosoje), Brazilijoje (Rio de Žaneire) ir Rusijoje (Maskvoje);

| d) | bendrovė Prosernat įregistruota Nantero PBR numeriu B 315 251 330, jos registruotoji būstinė yra Piuto (155). Bendrovė nurodo (156), kad veikia dvidešimtyje pasaulio šalių: Pietų Amerikoje (Argentinoje, Brazilijoje, Venesueloje), Europoje (Didžiojoje Britanijoje, Italijoje, Norvegijoje), Šiaurės Afrikoje (Alžyre, Egipte), Persijos įlankos valstybėse (Saudo Arabijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Kuveite, Omane, Katare), Irane, Rusijoje ir Nepriklausomų valstybių sandraugoje, taip pat Pietryčių Azijoje. |
| --- | --- |

d)

bendrovė Prosernat įregistruota Nantero PBR numeriu B 315 251 330, jos registruotoji būstinė yra Piuto (155). Bendrovė nurodo (156), kad veikia dvidešimtyje pasaulio šalių: Pietų Amerikoje (Argentinoje, Brazilijoje, Venesueloje), Europoje (Didžiojoje Britanijoje, Italijoje, Norvegijoje), Šiaurės Afrikoje (Alžyre, Egipte), Persijos įlankos valstybėse (Saudo Arabijoje, Jungtiniuose Arabų Emyratuose, Kuveite, Omane, Katare), Irane, Rusijoje ir Nepriklausomų valstybių sandraugoje, taip pat Pietryčių Azijoje.

| (159) | Be to, šiuo atveju kiekviena patronuojamoji bendrovė faktiškai vykdo ekonominę veiklą ir ši veikla negali būti pagrįstai laikoma fiktyvia, juo labiau kad Kasacinis teismas laikosi labai griežtos pozicijos siekdamas nustatyti, ar juridinis asmuo yra fiktyvus (157):






  a) | 2001 m. įsteigta bendrovė Axens ekonominę veiklą faktiškai vykdo katalizatorių ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtų technologijų rinkoje. Šiai veiklai vykdyti ji samdo daugiau negu 600 asmenų ir iš šios veiklos kasmet gauna apie 300 mln. EUR apyvartą; |
| --- | --- | --- |

(159)

Be to, šiuo atveju kiekviena patronuojamoji bendrovė faktiškai vykdo ekonominę veiklą ir ši veikla negali būti pagrįstai laikoma fiktyvia, juo labiau kad Kasacinis teismas laikosi labai griežtos pozicijos siekdamas nustatyti, ar juridinis asmuo yra fiktyvus (157):

a)

2001 m. įsteigta bendrovė Axens ekonominę veiklą faktiškai vykdo katalizatorių ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtų technologijų rinkoje. Šiai veiklai vykdyti ji samdo daugiau negu 600 asmenų ir iš šios veiklos kasmet gauna apie 300 mln. EUR apyvartą;

| b) | 1967 m. įsteigta bendrovė Beicip-Franlab vykdo faktinę veiklą, susijusią su specialios programinės įrangos telkinių žvalgybos srityje kūrimu ir platinimu, taip pat moksliniais tyrimais ir konsultacijomis. Šią veiklą vykdo daugiau negu šimtas darbuotojų ir iš šios veiklos bendrovė kasmet gauna apie 40 mln. EUR apyvartą; |
| --- | --- |

b)

1967 m. įsteigta bendrovė Beicip-Franlab vykdo faktinę veiklą, susijusią su specialios programinės įrangos telkinių žvalgybos srityje kūrimu ir platinimu, taip pat moksliniais tyrimais ir konsultacijomis. Šią veiklą vykdo daugiau negu šimtas darbuotojų ir iš šios veiklos bendrovė kasmet gauna apie 40 mln. EUR apyvartą;

| c) | 2001 m. įsigyta bendrovė Prosernat atlieka tyrimus, teikia paslaugas ir gamina dujų perdirbimo bei sieros šalinimo įrangą. Šiai veiklai vykdyti įmonė samdo apie 70 darbuotojų ir iš šios veiklos kasmet gauna apie 70 mln. EUR apyvartą. |
| --- | --- |

c)

2001 m. įsigyta bendrovė Prosernat atlieka tyrimus, teikia paslaugas ir gamina dujų perdirbimo bei sieros šalinimo įrangą. Šiai veiklai vykdyti įmonė samdo apie 70 darbuotojų ir iš šios veiklos kasmet gauna apie 70 mln. EUR apyvartą.

| (160) | Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad neatsižvelgiant į valdymo klaidos atvejį, kuris bus nagrinėjamas 161–164 konstatuojamosiose dalyse, labai retai pasitaikančių atvejų, kurie teismų praktikoje numatyti siekiant įpareigoti patronuojančiąją bendrovę prisiimti atsakomybę už patronuojamąsias bendroves, – patronuojamosios bendrovės, kaip juridinio asmens, fiktyvumo ar patronuojamosios bendrovės ir patronuojančiosios bendrovės turto sutapties – sąlygos šiuo atveju aiškiai nėra įgyvendintos. Todėl Komisija mano, kad sąlygos, taikomos siekiant savaime įpareigoti viešąją įstaigą IFP prisiimti atsakomybę, jeigu jos patronuojamosios bendrovės Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat būtų likviduojamos, nėra įgyvendintos. |
| --- | --- |

(160)

Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad neatsižvelgiant į valdymo klaidos atvejį, kuris bus nagrinėjamas 161–164 konstatuojamosiose dalyse, labai retai pasitaikančių atvejų, kurie teismų praktikoje numatyti siekiant įpareigoti patronuojančiąją bendrovę prisiimti atsakomybę už patronuojamąsias bendroves, – patronuojamosios bendrovės, kaip juridinio asmens, fiktyvumo ar patronuojamosios bendrovės ir patronuojančiosios bendrovės turto sutapties – sąlygos šiuo atveju aiškiai nėra įgyvendintos. Todėl Komisija mano, kad sąlygos, taikomos siekiant savaime įpareigoti viešąją įstaigą IFP prisiimti atsakomybę, jeigu jos patronuojamosios bendrovės Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat būtų likviduojamos, nėra įgyvendintos.

β)   atsakomybė, tenkanti dėl to, kad patronuojančioji bendrovė netinkamai valdė patronuojamąją bendrovę

| (161) | Paprastai patronuojančioji bendrovė gali būti verčiama prisiimti atsakomybę už netinkamą patronuojamosios bendrovės kontrolę (158). Jeigu patronuojančioji bendrovė padarė klaidų vykdydama privalomą patronuojamųjų bendrovių valdymo kontrolę, „pagal teismų praktiką kontroliuojančioji bendrovė, ypač veikianti bendrovių grupėje, gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę“ (159). Doktrinoje nustatyta, kad dėl patronuojančiosios bendrovės, teisiškai ar faktiškai vadovaujančios sunkumų patiriančiai patronuojamajai bendrovei, padarytos valdymo klaidos patronuojančioji bendrovė gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę (160) likviduojant patronuojamąją bendrovę. Patronuojančioji bendrovė, kaip patronuojamosios bendrovės akcininkė, gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę (161), jeigu jai gali būti priskiriama kaltė, dėl kurios kontroliuojamoji bendrovė patyrė sunkumų (162). |
| --- | --- |

(161)

Paprastai patronuojančioji bendrovė gali būti verčiama prisiimti atsakomybę už netinkamą patronuojamosios bendrovės kontrolę (158). Jeigu patronuojančioji bendrovė padarė klaidų vykdydama privalomą patronuojamųjų bendrovių valdymo kontrolę, „pagal teismų praktiką kontroliuojančioji bendrovė, ypač veikianti bendrovių grupėje, gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę“ (159). Doktrinoje nustatyta, kad dėl patronuojančiosios bendrovės, teisiškai ar faktiškai vadovaujančios sunkumų patiriančiai patronuojamajai bendrovei, padarytos valdymo klaidos patronuojančioji bendrovė gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę (160) likviduojant patronuojamąją bendrovę. Patronuojančioji bendrovė, kaip patronuojamosios bendrovės akcininkė, gali būti įpareigota prisiimti atsakomybę (161), jeigu jai gali būti priskiriama kaltė, dėl kurios kontroliuojamoji bendrovė patyrė sunkumų (162).

| (162) | Taigi bendrojoje teisėje numatyta vadovų atsakomybė už bendrovę, jos akcininkus ar kreditorius (163). Grupėje veikiančios ir mokėjimus nutraukusios vienos iš patronuojamųjų bendrovių kreditoriai stengsis įrodyti, kad patronuojančioji bendrovė teisiškai ar faktiškai vadovavo patronuojamajai bendrovei (164). Todėl patronuojančiosios bendrovės atsakomybė už patronuojamąją bendrovę, esant patronuojančiosios bendrovės kaltei, visų pirma įtvirtinama kolektyvinių procedūrų teisėje (165), ypač apibūdinant ieškinius dėl atsakomybės už turto trūkumą nustatymo (166), jeigu ši bendrovė vadovavo patronuojamajai bendrovei (167). Tačiau siekiant patraukti atsakomybėn dėl patronuojančiosios bendrovės kaltės reikia pateikti tokios kaltės įrodymą, ypač įrodyti šios kaltės ir vykdant patronuojamosios bendrovės veiklą patirtos atitinkamos žalos priežastinį ryšį (168). |
| --- | --- |

(162)

Taigi bendrojoje teisėje numatyta vadovų atsakomybė už bendrovę, jos akcininkus ar kreditorius (163). Grupėje veikiančios ir mokėjimus nutraukusios vienos iš patronuojamųjų bendrovių kreditoriai stengsis įrodyti, kad patronuojančioji bendrovė teisiškai ar faktiškai vadovavo patronuojamajai bendrovei (164). Todėl patronuojančiosios bendrovės atsakomybė už patronuojamąją bendrovę, esant patronuojančiosios bendrovės kaltei, visų pirma įtvirtinama kolektyvinių procedūrų teisėje (165), ypač apibūdinant ieškinius dėl atsakomybės už turto trūkumą nustatymo (166), jeigu ši bendrovė vadovavo patronuojamajai bendrovei (167). Tačiau siekiant patraukti atsakomybėn dėl patronuojančiosios bendrovės kaltės reikia pateikti tokios kaltės įrodymą, ypač įrodyti šios kaltės ir vykdant patronuojamosios bendrovės veiklą patirtos atitinkamos žalos priežastinį ryšį (168).

| (163) | Bet kokiu atveju iš to, kas išdėstyta, matyti, jog tokie patraukimo atsakomybėn veiksmai jokiu būdu nereiškia, kad teikiami ieškiniai dėl garantijos, nes atliekant šiuos veiksmus visada remiamasi atsakomybe esant patronuojančiosios bendrovės kaltei. Todėl pagal tokius ieškinius dėl garantijos bendro patronuojančiosios bendrovės atsakomybės už patronuojamąsias bendroves principo nustatyti negalima – šis principas neatspindėtų principo, pagal kurį akcininkas atsako tik už pradinius įnašus, įneštus į akcines bendroves, neatsižvelgiant į prielaidas, kad šios akcinės bendrovės gali būti fiktyvios ar jų ir patronuojančiosios bendrovės turtas gali sutapti (šiuo atveju tokias prielaidas galima atmesti). |
| --- | --- |

(163)

Bet kokiu atveju iš to, kas išdėstyta, matyti, jog tokie patraukimo atsakomybėn veiksmai jokiu būdu nereiškia, kad teikiami ieškiniai dėl garantijos, nes atliekant šiuos veiksmus visada remiamasi atsakomybe esant patronuojančiosios bendrovės kaltei. Todėl pagal tokius ieškinius dėl garantijos bendro patronuojančiosios bendrovės atsakomybės už patronuojamąsias bendroves principo nustatyti negalima – šis principas neatspindėtų principo, pagal kurį akcininkas atsako tik už pradinius įnašus, įneštus į akcines bendroves, neatsižvelgiant į prielaidas, kad šios akcinės bendrovės gali būti fiktyvios ar jų ir patronuojančiosios bendrovės turtas gali sutapti (šiuo atveju tokias prielaidas galima atmesti).

| (164) | Galiausiai iš Kasacinio teismo praktikos matyti, kad taikomas atsakomybės esant patronuojančiosios bendrovės kaltei, susijusiai su patronuojamosios bendrovės valdymu, principas jokiu būdu nėra panašus į garantijų schemai prilygstantį mechanizmą. |
| --- | --- |

(164)

Galiausiai iš Kasacinio teismo praktikos matyti, kad taikomas atsakomybės esant patronuojančiosios bendrovės kaltei, susijusiai su patronuojamosios bendrovės valdymu, principas jokiu būdu nėra panašus į garantijų schemai prilygstantį mechanizmą.

ii)   naujausi netiesioginės deliktinės atsakomybės pakeitimo projektai

| (165) | Taigi pagal dabartinę teisę atrodo, kad, kaip nurodoma naujausio parlamento informacinio pranešimo (169) išvadose, „teismų sprendimuose pabrėžiama, kad juridinio asmens statusas yra atsakomybės priskyrimo kliūtis“ (170) (pabraukė Komisija). |
| --- | --- |

(165)

Taigi pagal dabartinę teisę atrodo, kad, kaip nurodoma naujausio parlamento informacinio pranešimo (169) išvadose, „teismų sprendimuose pabrėžiama, kad juridinio asmens statusas yra atsakomybės priskyrimo kliūtis“ (170) (pabraukė Komisija).

| (166) | Ši kliūtis atrodo tokia didelė, kad Prancūzijoje neseniai pradėtos diskusijos dėl to, ar reikia keisti Civilinį kodeksą išplečiant netiesioginės deliktinės atsakomybės taikymo sritį – įtraukiant į ją ekonominės priklausomybės atvejus (171) (visų pirma susijusius su grupės patronuojamųjų bendrovių santykiais su patronuojančiąja bendrove). Atrodo, kad kai kurios minėtame parlamento pranešime nurodytos vartotojų asociacijos (172) ypač apgailestauja, kad tam tikros įstaigos, atsižvelgdamos į patronuojamųjų bendrovių veiklos būdą, vėliau kilus ginčui gali remtis grupės bendrovių teisiniu atskyrimu, jeigu kyla patronuojamosios bendrovės atsakomybės klausimas, nors komerciniuose pasiūlymuose ir buvo pabrėžusios, kad bendrovių grupė yra visiškai integruotų bendrovių grupė, teikianti visas paslaugas. |
| --- | --- |

(166)

Ši kliūtis atrodo tokia didelė, kad Prancūzijoje neseniai pradėtos diskusijos dėl to, ar reikia keisti Civilinį kodeksą išplečiant netiesioginės deliktinės atsakomybės taikymo sritį – įtraukiant į ją ekonominės priklausomybės atvejus (171) (visų pirma susijusius su grupės patronuojamųjų bendrovių santykiais su patronuojančiąja bendrove). Atrodo, kad kai kurios minėtame parlamento pranešime nurodytos vartotojų asociacijos (172) ypač apgailestauja, kad tam tikros įstaigos, atsižvelgdamos į patronuojamųjų bendrovių veiklos būdą, vėliau kilus ginčui gali remtis grupės bendrovių teisiniu atskyrimu, jeigu kyla patronuojamosios bendrovės atsakomybės klausimas, nors komerciniuose pasiūlymuose ir buvo pabrėžusios, kad bendrovių grupė yra visiškai integruotų bendrovių grupė, teikianti visas paslaugas.

| (167) | Preliminaraus projekto Catala
   (173) 1355 straipsnyje neseniai pasiūlyta įvesti naują netiesioginės deliktinės atsakomybės pagrindą, pagal kurį būtų iš naujo svarstomas patronuojamųjų bendrovių teisinio savarankiškumo principas.
  „1355 straipsnis

  Atsakomybė savaime priskiriama už žalą, padarytą tų subjektų, kurių veiklos būdas reguliuojamas arba veikla organizuojama, reglamentuojama ar kontroliuojama siekiant savo interesų. <...>“ |
| --- | --- |

(167)

Preliminaraus projekto Catala
   (173) 1355 straipsnyje neseniai pasiūlyta įvesti naują netiesioginės deliktinės atsakomybės pagrindą, pagal kurį būtų iš naujo svarstomas patronuojamųjų bendrovių teisinio savarankiškumo principas.

„1355 straipsnis

Atsakomybė savaime priskiriama už žalą, padarytą tų subjektų, kurių veiklos būdas reguliuojamas arba veikla organizuojama, reglamentuojama ar kontroliuojama siekiant savo interesų. <...>“

| (168) | Šio preliminaraus projekto rengėjų pastabose pateikiami paaiškinimai dėl šiame dokumente pasiūlytų naujovių, susijusių su netiesiogine deliktine atsakomybe. Priėmus šį preliminarų projektą kaip galimas pagrindas būtų įterpta „kito subjekto veiklos reglamentavimo ir organizavimo siekiant asmeninių šią kontrolę vykdančio subjekto interesų“ (174) sąvoka ir taip būtų gana smarkiai pakeista dabartinė teisė, juo labiau kad ši atsakomybė nuo šiol būtų griežta: norint patraukti atsakomybėn nebūtų „keliama sąlyga pateikti atsakingo subjekto kaltės įrodymą, bet įrodymą, kad padaryti veiksmai, dėl kurių tiesioginį jų vykdytoją galima patraukti asmeninėn atsakomybėn, jeigu šis veikė nekontroliuojamas kito subjekto“ (175). |
| --- | --- |

(168)

Šio preliminaraus projekto rengėjų pastabose pateikiami paaiškinimai dėl šiame dokumente pasiūlytų naujovių, susijusių su netiesiogine deliktine atsakomybe. Priėmus šį preliminarų projektą kaip galimas pagrindas būtų įterpta „kito subjekto veiklos reglamentavimo ir organizavimo siekiant asmeninių šią kontrolę vykdančio subjekto interesų“ (174) sąvoka ir taip būtų gana smarkiai pakeista dabartinė teisė, juo labiau kad ši atsakomybė nuo šiol būtų griežta: norint patraukti atsakomybėn nebūtų „keliama sąlyga pateikti atsakingo subjekto kaltės įrodymą, bet įrodymą, kad padaryti veiksmai, dėl kurių tiesioginį jų vykdytoją galima patraukti asmeninėn atsakomybėn, jeigu šis veikė nekontroliuojamas kito subjekto“ (175).

| (169) | Preliminaraus projekto 1360 straipsnio antrojoje pastraipoje šis principas apibūdinamas atsižvelgiant į bendrovių grupės patronuojančiosios bendrovės atsakomybę už patronuojamąsias bendroves:
  „1360 straipsnis
  <...> Taip pat atsakingas yra tas subjektas, kuris kontroliuoja ekonominę ar su turtu susijusią priklausomo profesinės veiklos vykdytojo veiklą, nors šis ir veikia savo vardu, jeigu nukentėjusysis nustato, kad veiksmai, dėl kurių patirta žala, yra susiję su kontrolės vykdymu. Visų pirma toks yra patronuojančiųjų bendrovių atvejis, kai žala patiriama dėl jų patronuojamųjų bendrovių, arba koncesijos suteikėjų atvejis, kai žala patiriama dėl jų koncesijų gavėjų.“ (Pabraukė Komisija). |
| --- | --- |

(169)

Preliminaraus projekto 1360 straipsnio antrojoje pastraipoje šis principas apibūdinamas atsižvelgiant į bendrovių grupės patronuojančiosios bendrovės atsakomybę už patronuojamąsias bendroves:

„1360 straipsnis

<...> Taip pat atsakingas yra tas subjektas, kuris kontroliuoja ekonominę ar su turtu susijusią priklausomo profesinės veiklos vykdytojo veiklą, nors šis ir veikia savo vardu, jeigu nukentėjusysis nustato, kad veiksmai, dėl kurių patirta žala, yra susiję su kontrolės vykdymu. Visų pirma toks yra patronuojančiųjų bendrovių atvejis, kai žala patiriama dėl jų patronuojamųjų bendrovių, arba koncesijos suteikėjų atvejis, kai žala patiriama dėl jų koncesijų gavėjų.“ (Pabraukė Komisija).

| (170) | Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad a contrario pagal dabartinę Prancūzijos teisę patronuojančiąją bendrovę įpareigojant prisiimti atsakomybę už patronuojamąją bendrovę turi būti pateiktas patronuojančiosios bendrovės kaltės, susijusios su patronuojamosios bendrovės padėtimi, įrodymas, kaip jau buvo paaiškinta. |
| --- | --- |

(170)

Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad a contrario pagal dabartinę Prancūzijos teisę patronuojančiąją bendrovę įpareigojant prisiimti atsakomybę už patronuojamąją bendrovę turi būti pateiktas patronuojančiosios bendrovės kaltės, susijusios su patronuojamosios bendrovės padėtimi, įrodymas, kaip jau buvo paaiškinta.

| (171) | Dėl nuspėjamos Prancūzijos pozityviosios teisės raidos Komisija pažymi, kad numatytos reformos šioje srityje veikiausiai atsisakyta: rengiant minėtą parlamento pranešimą Įstatymų komiteto darbo grupė nepritarė tam, kad būtų „įtvirtinta dėl ekonominės priklausomybės priskiriama atsakomybė be kaltės“ (Rekomendacija Nr. 19). Be to, atrodo, kad numatyta reforma šioje srityje nebėra įtraukta į darbotvarkę: ji neminima Įstatymo Nr. 657 dėl civilinės atsakomybės pakeitimo pasiūlyme (176), pateiktame per 2009–2010 m. eilinę sesiją (Senato kanceliarijoje užregistruotame 2010 m. liepos 9 d.). |
| --- | --- |

(171)

Dėl nuspėjamos Prancūzijos pozityviosios teisės raidos Komisija pažymi, kad numatytos reformos šioje srityje veikiausiai atsisakyta: rengiant minėtą parlamento pranešimą Įstatymų komiteto darbo grupė nepritarė tam, kad būtų „įtvirtinta dėl ekonominės priklausomybės priskiriama atsakomybė be kaltės“ (Rekomendacija Nr. 19). Be to, atrodo, kad numatyta reforma šioje srityje nebėra įtraukta į darbotvarkę: ji neminima Įstatymo Nr. 657 dėl civilinės atsakomybės pakeitimo pasiūlyme (176), pateiktame per 2009–2010 m. eilinę sesiją (Senato kanceliarijoje užregistruotame 2010 m. liepos 9 d.).

| (172) | Pagal dabartinę Prancūzijos teisę patronuojančiosios bendrovės nei numanomai, nei savaime nėra patraukiamos atsakomybėn už pagal privatinę teisę reglamentuojamų patronuojamųjų bendrovių, kurios likviduojamos teismine tvarka, veiksmus; valstybės atsakomybės atvejis yra kitoks: ši atsakomybė, taikoma viešosioms įstaigoms nevykdant įsipareigojimų, turi garantijų mechanizmo požymių (visų pirma) dėl savaiminio pobūdžio. |
| --- | --- |

(172)

Pagal dabartinę Prancūzijos teisę patronuojančiosios bendrovės nei numanomai, nei savaime nėra patraukiamos atsakomybėn už pagal privatinę teisę reglamentuojamų patronuojamųjų bendrovių, kurios likviduojamos teismine tvarka, veiksmus; valstybės atsakomybės atvejis yra kitoks: ši atsakomybė, taikoma viešosioms įstaigoms nevykdant įsipareigojimų, turi garantijų mechanizmo požymių (visų pirma) dėl savaiminio pobūdžio.

B.   Viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai neturi jokios garantijos dėl šių bendrovių veiklos tęstinumo ir (arba) jų įsipareigojimų įgyvendinimo

| (173) | Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija gali daryti išvadą, kad, jeigu viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, kaip akcinės bendrovės, būtų panaikintos baigus likvidavimo procedūrą, kartu būtų panaikintos jų teisės ir pareigos. Tokiomis aplinkybėmis jų kontroliuojantysis akcininkas (viešoji įstaiga IFP) galėtų iš anksto atlikti kapitalo injekciją (177), kad patronuojamosios bendrovės nebūtų likviduotos. Tokiu lėšų įnašu būtų galima užtikrinti, kad būtų perimtos šių patronuojamųjų bendrovių skolos trečiosioms šalims. |
| --- | --- |

(173)

Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija gali daryti išvadą, kad, jeigu viešosios įstaigos IFP patronuojamosios bendrovės, kaip akcinės bendrovės, būtų panaikintos baigus likvidavimo procedūrą, kartu būtų panaikintos jų teisės ir pareigos. Tokiomis aplinkybėmis jų kontroliuojantysis akcininkas (viešoji įstaiga IFP) galėtų iš anksto atlikti kapitalo injekciją (177), kad patronuojamosios bendrovės nebūtų likviduotos. Tokiu lėšų įnašu būtų galima užtikrinti, kad būtų perimtos šių patronuojamųjų bendrovių skolos trečiosioms šalims.

| (174) | Tačiau tuomet viešoji įstaiga priimtų strateginį sprendimą, o ne vykdytų savaime jai tenkančią teisinę prievolę. Be to, toks sprendimas būtų griežtai reglamentuojamas pagal valstybės pagalbos srityje taikomą teisę: jeigu ši kapitalo injekcija nebūtų pagrįsta atsižvelgiant į privataus rinkos ekonomikos investuotojo elgesį, ją iš anksto turėtų tikrinti (ir jai pritarti) Europos Komisija, gavusi Prancūzijos institucijų pranešimą. |
| --- | --- |

(174)

Tačiau tuomet viešoji įstaiga priimtų strateginį sprendimą, o ne vykdytų savaime jai tenkančią teisinę prievolę. Be to, toks sprendimas būtų griežtai reglamentuojamas pagal valstybės pagalbos srityje taikomą teisę: jeigu ši kapitalo injekcija nebūtų pagrįsta atsižvelgiant į privataus rinkos ekonomikos investuotojo elgesį, ją iš anksto turėtų tikrinti (ir jai pritarti) Europos Komisija, gavusi Prancūzijos institucijų pranešimą.

| (175) | Todėl Komisija gali daryti išvadą, kad vykdant likvidavimo procedūrą viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai visiškai nėra tikri dėl to, kad skolos jiems bus apmokėtos. |
| --- | --- |

(175)

Todėl Komisija gali daryti išvadą, kad vykdant likvidavimo procedūrą viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai visiškai nėra tikri dėl to, kad skolos jiems bus apmokėtos.

C.   Išvada dėl valstybės garantijos netaikymo pagal privatinę teisę reglamentuojamoms viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms

| (176) | Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija gali daryti išvadą, kad pagal privatinę teisę reglamentuojamų grupės IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai, priešingai negu viešosios įstaigos IFP kreditoriai, negauna garantijos nei dėl to, kad konkrečios skolos jiems bus grąžintos, nei dėl to, kad likvidavimo atveju šių akcinių bendrovių veikla bus tęsiama. Todėl neribota garantija, kurią dėl savo statuso gauna viešoji įstaiga IFP, šioms pagal privatinę teisę reglamentuojamoms patronuojamosioms bendrovėms nėra taikoma. Komisija išvadą grindžia tuo, kad pagal privatinę teisę reglamentuojamų viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriams:






  — | yra taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos procedūros, susijusios su įmonių reorganizavimu ir likvidavimu; |
| --- | --- | --- |

(176)

Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija gali daryti išvadą, kad pagal privatinę teisę reglamentuojamų grupės IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriai, priešingai negu viešosios įstaigos IFP kreditoriai, negauna garantijos nei dėl to, kad konkrečios skolos jiems bus grąžintos, nei dėl to, kad likvidavimo atveju šių akcinių bendrovių veikla bus tęsiama. Todėl neribota garantija, kurią dėl savo statuso gauna viešoji įstaiga IFP, šioms pagal privatinę teisę reglamentuojamoms patronuojamosioms bendrovėms nėra taikoma. Komisija išvadą grindžia tuo, kad pagal privatinę teisę reglamentuojamų viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių kreditoriams:

—

yra taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos procedūros, susijusios su įmonių reorganizavimu ir likvidavimu;

| — | pagal dabartinę Prancūzijos teisę šie kreditoriai negali savaime įpareigoti patronuojamųjų bendrovių kontroliuojantįjį akcininką – viešąją įstaigą IFP (taigi ir Prancūzijos valstybę) – prisiimti atsakomybę už šių patronuojamųjų bendrovių veiksmus: pirmiausia jie turi pateikti viešosios įstaigos kaltės įrodymą, todėl prievolė prisiimti atsakomybę nėra savaiminė ir ji negali būti prilyginama garantijų mechanizmui. |
| --- | --- |

—

pagal dabartinę Prancūzijos teisę šie kreditoriai negali savaime įpareigoti patronuojamųjų bendrovių kontroliuojantįjį akcininką – viešąją įstaigą IFP (taigi ir Prancūzijos valstybę) – prisiimti atsakomybę už šių patronuojamųjų bendrovių veiksmus: pirmiausia jie turi pateikti viešosios įstaigos kaltės įrodymą, todėl prievolė prisiimti atsakomybę nėra savaiminė ir ji negali būti prilyginama garantijų mechanizmui.

| (177) | Komisija pabrėžia, kad panašias išvadas ji jau padarė kitose bylose, kuriose pareiškė nuomonę, kad akcinei bendrovei, kurios 100 % kapitalo priklauso viešajai įstaigai ar pačiai valstybei, nėra taikoma neribota valstybės garantija, teikiama jos akcininkui. Dėl tiesiogiai valstybės valdomų akcinių bendrovių Komisija nuo 2003 m. laikėsi pozicijos (pareiškusi tokią nuomonę sprendime EDF
   (178)), kad PKVĮ pertvarkius į pagal bendrąją teisę reglamentuojamą akcinę bendrovę ir atitinkamai jai taikant su bankrotu susijusias bendrosios teisės normas, garantija, kuri įmonei taikyta iki tol, panaikinama. Ši pozicija neseniai patvirtinta į akcinę bendrovę pertvarkius Paštą (179), kurio 100 % kapitalo priklauso valstybei. Aptardama viešųjų įstaigų valdomų akcinių bendrovių klausimą, Komisija minėtame sprendime dėl bendrovės Banque Postale įsteigimo pripažino, kad dėl tokios patronuojamosios bendrovės – akcinės bendrovės, kurios visas kapitalas priklauso viešajai įstaigai (šiuo atveju Paštui, kuris tuo metu turėjo į PKVĮ statusą panašų pagal viešąją teisę reglamentuojamą statusą) – teisinio statuso savaime galima atmesti galimybę, kad šiai bendrovei teikiama neribota garantija (180). |
| --- | --- |

(177)

Komisija pabrėžia, kad panašias išvadas ji jau padarė kitose bylose, kuriose pareiškė nuomonę, kad akcinei bendrovei, kurios 100 % kapitalo priklauso viešajai įstaigai ar pačiai valstybei, nėra taikoma neribota valstybės garantija, teikiama jos akcininkui. Dėl tiesiogiai valstybės valdomų akcinių bendrovių Komisija nuo 2003 m. laikėsi pozicijos (pareiškusi tokią nuomonę sprendime EDF
   (178)), kad PKVĮ pertvarkius į pagal bendrąją teisę reglamentuojamą akcinę bendrovę ir atitinkamai jai taikant su bankrotu susijusias bendrosios teisės normas, garantija, kuri įmonei taikyta iki tol, panaikinama. Ši pozicija neseniai patvirtinta į akcinę bendrovę pertvarkius Paštą (179), kurio 100 % kapitalo priklauso valstybei. Aptardama viešųjų įstaigų valdomų akcinių bendrovių klausimą, Komisija minėtame sprendime dėl bendrovės Banque Postale įsteigimo pripažino, kad dėl tokios patronuojamosios bendrovės – akcinės bendrovės, kurios visas kapitalas priklauso viešajai įstaigai (šiuo atveju Paštui, kuris tuo metu turėjo į PKVĮ statusą panašų pagal viešąją teisę reglamentuojamą statusą) – teisinio statuso savaime galima atmesti galimybę, kad šiai bendrovei teikiama neribota garantija (180).

7.1.2.   VIEŠOSIOS ĮSTAIGOS IFP VEIKLOS, KURIAI TAIKOMA NERIBOTA GARANTIJA, EKONOMINIS POBŪDIS

| (178) | Kaip Komisija jau nurodė ankstesniuose sprendimuose dėl viešosios įstaigos IFP (181), viešoji įstaiga IFP pagal įstatus vykdo tris užduotis:






  — | atlieka mokslinius tyrimus ir vykdo technologinę plėtrą naftos ir dujų žvalgybos bei perdirbimo, taip pat naftos chemijos technologijų srityse; |
| --- | --- | --- |

(178)

Kaip Komisija jau nurodė ankstesniuose sprendimuose dėl viešosios įstaigos IFP (181), viešoji įstaiga IFP pagal įstatus vykdo tris užduotis:

—

atlieka mokslinius tyrimus ir vykdo technologinę plėtrą naftos ir dujų žvalgybos bei perdirbimo, taip pat naftos chemijos technologijų srityse;

| — | rengia inžinierius ir techninius darbuotojus; |
| --- | --- |

—

rengia inžinierius ir techninius darbuotojus;

| — | teikia su atitinkamais sektoriais susijusią informaciją ir vykdo su šiais sektoriais susijusią dokumentavimo veiklą. |
| --- | --- |

—

teikia su atitinkamais sektoriais susijusią informaciją ir vykdo su šiais sektoriais susijusią dokumentavimo veiklą.

| (179) | Kaip primenama 31 konstatuojamojoje dalyje, Prancūzijos institucijos mano, kad viešoji įstaiga IFP yra mokslinių tyrimų įstaiga, kuriai pavesta vykdyti tris visuotinės svarbos užduotis (atlikti mokslinius tyrimus, rengti mokymus ir vykdyti dokumentavimo veiklą). |
| --- | --- |

(179)

Kaip primenama 31 konstatuojamojoje dalyje, Prancūzijos institucijos mano, kad viešoji įstaiga IFP yra mokslinių tyrimų įstaiga, kuriai pavesta vykdyti tris visuotinės svarbos užduotis (atlikti mokslinius tyrimus, rengti mokymus ir vykdyti dokumentavimo veiklą).

| (180) | Atsižvelgdama į viešajai įstaigai IFP pavestas užduotis Komisija taip pat mano, kad ši įstaiga gali būti laikoma mokslinių tyrimų įstaiga pagal Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistemos (182) (toliau – MTTV ir naujovių diegimo sistema) 2.2 dalies d punktą: jos pagrindinis tikslas yra vykdyti veiklą, susijusią su fundamentiniais tyrimais (183), pramoniniais tyrimais (184) arba bandomąja taikomąja veikla (185), ir skleisti šios veiklos rezultatus rengiant mokymus, viešinant informaciją ar perduodant technologijas. |
| --- | --- |

(180)

Atsižvelgdama į viešajai įstaigai IFP pavestas užduotis Komisija taip pat mano, kad ši įstaiga gali būti laikoma mokslinių tyrimų įstaiga pagal Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistemos (182) (toliau – MTTV ir naujovių diegimo sistema) 2.2 dalies d punktą: jos pagrindinis tikslas yra vykdyti veiklą, susijusią su fundamentiniais tyrimais (183), pramoniniais tyrimais (184) arba bandomąja taikomąja veikla (185), ir skleisti šios veiklos rezultatus rengiant mokymus, viešinant informaciją ar perduodant technologijas.

| (181) | Pagal Teisingumo Teismo praktiką (186), užtikrinant mokslinių tyrimų įstaigos veiklos (įskaitant veiklą, kuriai taikoma neribota valstybės garantija) viešąjį finansavimą valstybės pagalba gali būti (187) suteikta, jeigu aptariama įstaiga vykdo ekonominę veiklą, t. y. veiklą, kurią vykdant tiekiamos tam tikros prekės ar teikiamos tam tikros paslaugos konkrečioje rinkoje (188), neatsižvelgiant į institucijos teisinį statusą ir finansavimo būdą. |
| --- | --- |

(181)

Pagal Teisingumo Teismo praktiką (186), užtikrinant mokslinių tyrimų įstaigos veiklos (įskaitant veiklą, kuriai taikoma neribota valstybės garantija) viešąjį finansavimą valstybės pagalba gali būti (187) suteikta, jeigu aptariama įstaiga vykdo ekonominę veiklą, t. y. veiklą, kurią vykdant tiekiamos tam tikros prekės ar teikiamos tam tikros paslaugos konkrečioje rinkoje (188), neatsižvelgiant į institucijos teisinį statusą ir finansavimo būdą.

| (182) | Dėl mokslinių tyrimų įstaigų veiklos ekonominio (ar neekonominio) pobūdžio pažymėtina, kad Komisija savo sprendimuose (189) jau yra patikslinusi, kokia veikla, jos nuomone, yra ekonominė arba neekonominė. |
| --- | --- |

(182)

Dėl mokslinių tyrimų įstaigų veiklos ekonominio (ar neekonominio) pobūdžio pažymėtina, kad Komisija savo sprendimuose (189) jau yra patikslinusi, kokia veikla, jos nuomone, yra ekonominė arba neekonominė.

| (183) | Komisija mano, kad pagrindinė mokslinių tyrimų įstaigų veikla iš esmės yra neekonominė:






  — | mokymo veikla, vykdoma siekiant parengti daugiau žmogiškųjų išteklių, kurie būtų geriau kvalifikuoti; |
| --- | --- | --- |

(183)

Komisija mano, kad pagrindinė mokslinių tyrimų įstaigų veikla iš esmės yra neekonominė:

—

mokymo veikla, vykdoma siekiant parengti daugiau žmogiškųjų išteklių, kurie būtų geriau kvalifikuoti;

| — | nepriklausomų MTTP vykdymas, siekiant daugiau žinių ir geresnio suvokimo, įskaitant bendrai atliekamus MTTP; |
| --- | --- |

—

nepriklausomų MTTP vykdymas, siekiant daugiau žinių ir geresnio suvokimo, įskaitant bendrai atliekamus MTTP;

| — | mokslinių tyrimų rezultatų skleidimas. |
| --- | --- |

—

mokslinių tyrimų rezultatų skleidimas.

| (184) | Be to, ji mano, kad technologijų perdavimas (licencijavimas, antrinių produktų kūrimas arba kitos mokslinių tyrimų įstaigos žinių valdymo formos) yra neekonominė veikla, jeigu ši veikla yra vidinio pobūdžio (190) ir visos pajamos iš šios veiklos reinvestuojamos į pagrindinę mokslinių tyrimų įstaigų veiklą. |
| --- | --- |

(184)

Be to, ji mano, kad technologijų perdavimas (licencijavimas, antrinių produktų kūrimas arba kitos mokslinių tyrimų įstaigos žinių valdymo formos) yra neekonominė veikla, jeigu ši veikla yra vidinio pobūdžio (190) ir visos pajamos iš šios veiklos reinvestuojamos į pagrindinę mokslinių tyrimų įstaigų veiklą.

| (185) | Tačiau Komisija mano, kad moksliniai tyrimai, atliekami pagal sutartis, sudarytas su pramonės atstovais, mokslinių tyrimų įrangos nuoma ir konsultacijų teikimas (191) yra ekonominė veikla. |
| --- | --- |

(185)

Tačiau Komisija mano, kad moksliniai tyrimai, atliekami pagal sutartis, sudarytas su pramonės atstovais, mokslinių tyrimų įrangos nuoma ir konsultacijų teikimas (191) yra ekonominė veikla.

| (186) | Šiuo atveju viešajai įstaigai IFP dėl turimo PKVĮ statuso teikiama neribota garantija yra taikoma ir neekonominei veiklai (valstybės pagalbos teisės požiūriu savaime dėl to problemų nekyla), ir dviejų rūšių ekonominei veiklai. |
| --- | --- |

(186)

Šiuo atveju viešajai įstaigai IFP dėl turimo PKVĮ statuso teikiama neribota garantija yra taikoma ir neekonominei veiklai (valstybės pagalbos teisės požiūriu savaime dėl to problemų nekyla), ir dviejų rūšių ekonominei veiklai.

| (187) | Dėl pirmosios rūšies ekonominės veiklos pažymėtina, kad Prancūzijos institucijos, nors ir mano (kaip nurodyta 31 konstatuojamojoje dalyje), kad viešosios įstaigos IFP veikla daugiausia yra neekonominė, 2010 m. sausio 13 d. ir liepos 16 d. raštuose pripažino, kad viešoji įstaiga IFP teikia daugiausia tokias su išskirtine patronuojamųjų bendrovių veikla nesusijusias paslaugas: nuomoja įrangą ir patalpas, parūpina darbuotojų, teikia teisines paslaugas patronuojamosioms bendrovėms ir pagal sutartis atlieka mokslinius tyrimus trečiųjų šalių bei patronuojamųjų bendrovių sąskaita. Kaip nurodyta 185 konstatuojamojoje dalyje, tokią veiklą Komisija paprastai laiko ekonomine. |
| --- | --- |

(187)

Dėl pirmosios rūšies ekonominės veiklos pažymėtina, kad Prancūzijos institucijos, nors ir mano (kaip nurodyta 31 konstatuojamojoje dalyje), kad viešosios įstaigos IFP veikla daugiausia yra neekonominė, 2010 m. sausio 13 d. ir liepos 16 d. raštuose pripažino, kad viešoji įstaiga IFP teikia daugiausia tokias su išskirtine patronuojamųjų bendrovių veikla nesusijusias paslaugas: nuomoja įrangą ir patalpas, parūpina darbuotojų, teikia teisines paslaugas patronuojamosioms bendrovėms ir pagal sutartis atlieka mokslinius tyrimus trečiųjų šalių bei patronuojamųjų bendrovių sąskaita. Kaip nurodyta 185 konstatuojamojoje dalyje, tokią veiklą Komisija paprastai laiko ekonomine.

| (188) | Dėl antrosios rūšies ekonominės veiklos pažymėtina, kad, kaip priminta 184 konstatuojamojoje dalyje, technologijų perdavimas, pavyzdžiui, licencijavimas, antrinių produktų kūrimas arba kitos mokslinių tyrimų įstaigos žinių valdymo formos, iš esmės yra neekonominė veikla, jeigu ji yra vidinio pobūdžio ir visos pajamos iš šios veiklos reinvestuojamos į viešuosius mokslinius tyrimus. Tačiau šiuo atveju, kaip Komisija padarė išvadą Sprendime Nr. C 51/2005, dėl itin specifinių viešosios įstaigos IFP ir tam tikrų jos patronuojamųjų bendrovių, reglamentuojamų pagal privatinę teisę, santykių „<...> tam tikra IFP grupės veikla nepatenka į neekonominės veiklos sritį, nes ji pavaldžiosioms bendrovėms sudaro komercinio panaudojimo galimybes“ (192). Komisija padarė išvadą, kad patronuojamosios bendrovės negali būti laikomos nuo patronuojančiosios bendrovės nepriklausomomis veiklos vykdytojomis, nes jų veikla yra viešosios įstaigos IFP plėtros strategijos dalis, viešoji įstaiga IFP vykdo ne tik teisinę, bet ir faktinę kontrolę, išimtinės sutartys rodo didelę ekonominę integraciją, o atitinkamų sektorių veiklos vykdytojai viešąją įstaigą IFP ir atitinkamas patronuojamąsias bendroves laiko viena grupe. Todėl viešosios įstaigos IFP technologijų perdavimas patronuojamosioms bendrovėms Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat, ypač atlikus pramoninius tyrimus (193) sukurtų technologijų perdavimas, turi būti laikomas ekonomine veikla pagal konkurencijos teisę. |
| --- | --- |

(188)

Dėl antrosios rūšies ekonominės veiklos pažymėtina, kad, kaip priminta 184 konstatuojamojoje dalyje, technologijų perdavimas, pavyzdžiui, licencijavimas, antrinių produktų kūrimas arba kitos mokslinių tyrimų įstaigos žinių valdymo formos, iš esmės yra neekonominė veikla, jeigu ji yra vidinio pobūdžio ir visos pajamos iš šios veiklos reinvestuojamos į viešuosius mokslinius tyrimus. Tačiau šiuo atveju, kaip Komisija padarė išvadą Sprendime Nr. C 51/2005, dėl itin specifinių viešosios įstaigos IFP ir tam tikrų jos patronuojamųjų bendrovių, reglamentuojamų pagal privatinę teisę, santykių „<...> tam tikra IFP grupės veikla nepatenka į neekonominės veiklos sritį, nes ji pavaldžiosioms bendrovėms sudaro komercinio panaudojimo galimybes“ (192). Komisija padarė išvadą, kad patronuojamosios bendrovės negali būti laikomos nuo patronuojančiosios bendrovės nepriklausomomis veiklos vykdytojomis, nes jų veikla yra viešosios įstaigos IFP plėtros strategijos dalis, viešoji įstaiga IFP vykdo ne tik teisinę, bet ir faktinę kontrolę, išimtinės sutartys rodo didelę ekonominę integraciją, o atitinkamų sektorių veiklos vykdytojai viešąją įstaigą IFP ir atitinkamas patronuojamąsias bendroves laiko viena grupe. Todėl viešosios įstaigos IFP technologijų perdavimas patronuojamosioms bendrovėms Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat, ypač atlikus pramoninius tyrimus (193) sukurtų technologijų perdavimas, turi būti laikomas ekonomine veikla pagal konkurencijos teisę.

7.1.3.   ŠIO SPRENDIMO TAIKYMO SRITIS

| (189) | Remiantis šio sprendimo 7.1.1 dalimi, valstybės garantija taikoma tik viešosios įstaigos IFP tiesiogiai vykdomai veiklai, tačiau netaikoma pagal privatinę teisę reglamentuojamų jos patronuojamųjų bendrovių vykdomai veiklai. |
| --- | --- |

(189)

Remiantis šio sprendimo 7.1.1 dalimi, valstybės garantija taikoma tik viešosios įstaigos IFP tiesiogiai vykdomai veiklai, tačiau netaikoma pagal privatinę teisę reglamentuojamų jos patronuojamųjų bendrovių vykdomai veiklai.

| (190) | Be to, prielaida, kad valstybės pagalba suteikta, gali būti daroma tik dėl viešosios įstaigos IFP tiesiogiai vykdomos ekonominės veiklos, kuriai taikoma valstybės garantija, jeigu taip pat vykdomos kitos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos. |
| --- | --- |

(190)

Be to, prielaida, kad valstybės pagalba suteikta, gali būti daroma tik dėl viešosios įstaigos IFP tiesiogiai vykdomos ekonominės veiklos, kuriai taikoma valstybės garantija, jeigu taip pat vykdomos kitos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nurodytos sąlygos.

| (191) | Galiausiai iš šio sprendimo 7.1.2 dalies matyti, kad ši ekonominė veikla yra tik viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai, technologijų perdavimas, susijęs su išimtinėmis patronuojamųjų bendrovių Axens, Prosernat ir Beicip-Franlab veiklos sritimis, taip pat infrastruktūros nuoma, darbuotojų ir teisinių paslaugų teikimas. |
| --- | --- |

(191)

Galiausiai iš šio sprendimo 7.1.2 dalies matyti, kad ši ekonominė veikla yra tik viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai, technologijų perdavimas, susijęs su išimtinėmis patronuojamųjų bendrovių Axens, Prosernat ir Beicip-Franlab veiklos sritimis, taip pat infrastruktūros nuoma, darbuotojų ir teisinių paslaugų teikimas.

7.1.4.   GRUPEI IFP TEIKIAMAS ATRANKINIS PRANAŠUMAS

| (192) | Siekdama išnagrinėti, ar grupė IFP galėjo gauti pranašumą dėl patronuojančiajai bendrovei – viešajai įstaigai IFP – teikiamos neribotos garantijos, susijusios su įstaigos turimu PKVĮ statusu, Komisija aptars du aspektus: pirmiausia ji išnagrinės galimą patronuojančiajai bendrovei teikiamą pranašumą (7.1.4.1 dalis), paskui – pranašumą, kuriuo gali naudotis jos patronuojamosios bendrovės (7.1.4.2 dalis). |
| --- | --- |

(192)

Siekdama išnagrinėti, ar grupė IFP galėjo gauti pranašumą dėl patronuojančiajai bendrovei – viešajai įstaigai IFP – teikiamos neribotos garantijos, susijusios su įstaigos turimu PKVĮ statusu, Komisija aptars du aspektus: pirmiausia ji išnagrinės galimą patronuojančiajai bendrovei teikiamą pranašumą (7.1.4.1 dalis), paskui – pranašumą, kuriuo gali naudotis jos patronuojamosios bendrovės (7.1.4.2 dalis).

7.1.4.1.   
  Viešajai įstaigai IFP teikiamas pranašumas

| (193) | Sprendime pradėti procedūrą pagal Pranešimo dėl garantijų 2.1.3 punktą Komisija nurodė, kad, jos nuomone, viešajai įstaigai IFP dėl turimo PKVĮ statuso galėtų būti teikiamas pranašumas, daugiausia dėl palankesnių negu finansų rinkose finansavimo sąlygų (194); pranašumas galėtų būti teikiamas dėl to, kad pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims netaikoma bendrojoje teisėje nustatyta teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūra. Be to, Komisija pažymėjo, kad, jeigu viešoji įstaiga nevykdytų įsipareigojimų, valstybės garantija būtų taikoma visoms viešosios įstaigos IFP skoloms, kurios, kaip nurodyta Sprendimo pradėti procedūrą 71 konstatuojamojoje dalyje, „gali būti ne tik finansinės, bet ir komercinės ar kitokio pobūdžio“, ypač skolos tiekėjams (kurių sąskaitos faktūros neapmokėtos) arba klientams (kuriems nesuteiktos paslaugos). |
| --- | --- |

(193)

Sprendime pradėti procedūrą pagal Pranešimo dėl garantijų 2.1.3 punktą Komisija nurodė, kad, jos nuomone, viešajai įstaigai IFP dėl turimo PKVĮ statuso galėtų būti teikiamas pranašumas, daugiausia dėl palankesnių negu finansų rinkose finansavimo sąlygų (194); pranašumas galėtų būti teikiamas dėl to, kad pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims netaikoma bendrojoje teisėje nustatyta teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūra. Be to, Komisija pažymėjo, kad, jeigu viešoji įstaiga nevykdytų įsipareigojimų, valstybės garantija būtų taikoma visoms viešosios įstaigos IFP skoloms, kurios, kaip nurodyta Sprendimo pradėti procedūrą 71 konstatuojamojoje dalyje, „gali būti ne tik finansinės, bet ir komercinės ar kitokio pobūdžio“, ypač skolos tiekėjams (kurių sąskaitos faktūros neapmokėtos) arba klientams (kuriems nesuteiktos paslaugos).

| (194) | Todėl išsamiai išnagrinėjusi aptariamą priemonę Komisija mano, kad vertinti, ar viešajai įstaigai IFP galėjo būti suteiktas pranašumas, reikėtų atsižvelgiant į jos santykius su A) bankais ir finansų įstaigomis, B) tiekėjais ir C) klientais. |
| --- | --- |

(194)

Todėl išsamiai išnagrinėjusi aptariamą priemonę Komisija mano, kad vertinti, ar viešajai įstaigai IFP galėjo būti suteiktas pranašumas, reikėtų atsižvelgiant į jos santykius su A) bankais ir finansų įstaigomis, B) tiekėjais ir C) klientais.

A.   Pranašumas palaikant ryšius su bankais ir finansų įstaigomis neteikiamas

| (195) | Sprendime pradėti procedūrą Komisija, nors ir pripažįsta, kad nepriklausoma kredito reitingų agentūra nenustato viešosios įstaigos IFP finansinių reitingų (195), pažymi, kad teikdami finansavimą viešajai įstaigai IFP kreditoriai neišvengiamai vertina įsipareigojimų neįvykdymo riziką (196). Atsižvelgdama į tai, kad viešoji įstaiga IFP „prašo paskolų kredito rinkoje savo skolai finansuoti“, Komisija nurodo, jog pirminio tyrimo etapu ji negali atmesti galimybės, kad viešoji įstaiga IFP gali gauti ekonominę naudą, nes atlikdami vertinimą finansų rinkų dalyviai atsižvelgia į valstybės, kaip paskutinio garanto laiduojant viešosios įstaigos IFP skolas, vaidmenį. |
| --- | --- |

(195)

Sprendime pradėti procedūrą Komisija, nors ir pripažįsta, kad nepriklausoma kredito reitingų agentūra nenustato viešosios įstaigos IFP finansinių reitingų (195), pažymi, kad teikdami finansavimą viešajai įstaigai IFP kreditoriai neišvengiamai vertina įsipareigojimų neįvykdymo riziką (196). Atsižvelgdama į tai, kad viešoji įstaiga IFP „prašo paskolų kredito rinkoje savo skolai finansuoti“, Komisija nurodo, jog pirminio tyrimo etapu ji negali atmesti galimybės, kad viešoji įstaiga IFP gali gauti ekonominę naudą, nes atlikdami vertinimą finansų rinkų dalyviai atsižvelgia į valstybės, kaip paskutinio garanto laiduojant viešosios įstaigos IFP skolas, vaidmenį.

| (196) | Atlikusi išsamų tyrimą Komisija pažymi Prancūzijos pateiktą informaciją, nurodytą 64 aukščiau konstatuojamojoje dalyje ir apibendrintą šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 1 lentelėje (kurioje santrumpa „tūkst. EUR“ reiškia „tūkstančiai eurų“).

  1   lentelė.


  2005–2010 m. viešosios įstaigos IFP skolos













  Įstaiga | IFP | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tūkst. EUR | Tūkst. EUR | Tūkst. EUR | Tūkst. EUR | Tūkst. EUR | Tūkst. EUR |
| Kredito įstaigų suteiktos paskolos ir skolos joms (197) | Trumpesni negu vienų metų terminai (1) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| Ilgesni negu vienų metų terminai | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| |
| (1) Įskaitant įprastą bankų finansavimą ir bankų kreditorių likučius. | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |

(196)

Atlikusi išsamų tyrimą Komisija pažymi Prancūzijos pateiktą informaciją, nurodytą 64 aukščiau konstatuojamojoje dalyje ir apibendrintą šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 1 lentelėje (kurioje santrumpa „tūkst. EUR“ reiškia „tūkstančiai eurų“).

1   lentelė.

2005–2010 m. viešosios įstaigos IFP skolos

Įstaiga

IFP

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Tūkst. EUR

Tūkst. EUR

Tūkst. EUR

Tūkst. EUR

Tūkst. EUR

Tūkst. EUR

Kredito įstaigų suteiktos paskolos ir skolos joms (197)

Trumpesni negu vienų metų terminai (1)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

Ilgesni negu vienų metų terminai

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

(1) Įskaitant įprastą bankų finansavimą ir bankų kreditorių likučius.

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

| Paskolų ir skolų, dėl kurių kredito įstaigose prisiimti įsipareigojimai, palūkanų normos | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Palūkanų norma ir marža | Palūkanų norma ir marža | Palūkanų norma ir marža | Palūkanų norma ir marža | Palūkanų norma ir marža | Palūkanų norma ir marža |
| Vidutinės ir ilgalaikės paskolos | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) | [...] (197) |
| Bankų finansavimas ir trumpalaikio kredito linijos | [pirmas bankas] (198) | EONIA + [...] (197) | EONIA + [...] (197) | | | | |
| [antras bankas] (198) | | | EONIA + [...] (197) | EONIA + [...] (197) | | |
| [trečias bankas] (198) | | | | | EONIA + [...] (197) | |
| [ketvirtas bankas] (198) | | | | | | EONIA + [...] (197) |
| | | | | | | |

Paskolų ir skolų, dėl kurių kredito įstaigose prisiimti įsipareigojimai, palūkanų normos

2005

2006

2007

2008

2009

2010

Palūkanų norma ir marža

Palūkanų norma ir marža

Palūkanų norma ir marža

Palūkanų norma ir marža

Palūkanų norma ir marža

Palūkanų norma ir marža

Vidutinės ir ilgalaikės paskolos

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

[...] (197)

Bankų finansavimas ir trumpalaikio kredito linijos

[pirmas bankas] (198)

EONIA + [...] (197)

EONIA + [...] (197)

[antras bankas] (198)

EONIA + [...] (197)

EONIA + [...] (197)

[trečias bankas] (198)

EONIA + [...] (197)

[ketvirtas bankas] (198)

EONIA + [...] (197)

| (197) | Iš šių duomenų matyti, kad viešoji įstaiga IFP paskolos, kurios terminas ilgesnis negu vieni metai, kredito įstaigų neprašė nuo tada, kai buvo pakeistas jos statusas, t. y. 2006–2009 m. (šių metų duomenys pateikiami). Tuo pačiu laikotarpiu po statuso pakeitimo paskolą, kurios terminas trumpesnis negu vieni metai, viešoji įstaiga IFP ėmė tik kartą 2009 m.; šios paskolos suma buvo nedidelė – [...] (*) EUR. Be to, pažymėtina, kad tuomet [trečio banko] (**) taikyta palūkanų norma (EONIA + [...] (*) %) buvo [...] (*) baziniais punktais didesnė (be to, visos sąlygos buvo vienodos) negu palūkanų norma, dėl kurios viešoji įstaiga IFP 2005 m. susitarė su [pirmu banku] (**) (EONIA + [...] (*) %), kai ji dar buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, todėl dar negavo valstybės garantijos, kuri šiuo metu jai teikiama dėl viešosios įstaigos statuso. |
| --- | --- |

(197)

Iš šių duomenų matyti, kad viešoji įstaiga IFP paskolos, kurios terminas ilgesnis negu vieni metai, kredito įstaigų neprašė nuo tada, kai buvo pakeistas jos statusas, t. y. 2006–2009 m. (šių metų duomenys pateikiami). Tuo pačiu laikotarpiu po statuso pakeitimo paskolą, kurios terminas trumpesnis negu vieni metai, viešoji įstaiga IFP ėmė tik kartą 2009 m.; šios paskolos suma buvo nedidelė – [...] (*) EUR. Be to, pažymėtina, kad tuomet [trečio banko] (**) taikyta palūkanų norma (EONIA + [...] (*) %) buvo [...] (*) baziniais punktais didesnė (be to, visos sąlygos buvo vienodos) negu palūkanų norma, dėl kurios viešoji įstaiga IFP 2005 m. susitarė su [pirmu banku] (**) (EONIA + [...] (*) %), kai ji dar buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, todėl dar negavo valstybės garantijos, kuri šiuo metu jai teikiama dėl viešosios įstaigos statuso.

| (198) | Dėl 2010 m. Prancūzijos institucijos patikslino, kad viešoji įstaiga IFP gavo keturis [...] (*) EUR kredito linijų pasiūlymus; vienų metų palūkanų norma buvo nevienoda: nuo EONIA + [...] (*) % [ketvirtame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR) ar [penktame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR) iki EONIA + [...] (*) % [trečiame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR) ar [pirmame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR). Viešoji įstaiga IFP taip pat gavo kitą [trečio banko] (**) „paskutinės minutės“ pasiūlymą (jo sąlygos priklauso nuo skolinimosi trukmės pasirinkimo), pagal kurį palūkanų norma lygi EURIBOR + [...] (*) %. Komisija pažymi, kad šios palūkanų normos atitinka tas normas, dėl kurių viešoji įstaiga IFP buvo susitarusi prieš 2006 m. pakeičiant jos statusą, kai ji dar buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, kuriam netaikoma valstybės garantija. |
| --- | --- |

(198)

Dėl 2010 m. Prancūzijos institucijos patikslino, kad viešoji įstaiga IFP gavo keturis [...] (*) EUR kredito linijų pasiūlymus; vienų metų palūkanų norma buvo nevienoda: nuo EONIA + [...] (*) % [ketvirtame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR) ar [penktame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR) iki EONIA + [...] (*) % [trečiame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR) ar [pirmame banke] (**) (ir [...] (*) % įsipareigojimo mokestis, t. y. [...] (*) EUR). Viešoji įstaiga IFP taip pat gavo kitą [trečio banko] (**) „paskutinės minutės“ pasiūlymą (jo sąlygos priklauso nuo skolinimosi trukmės pasirinkimo), pagal kurį palūkanų norma lygi EURIBOR + [...] (*) %. Komisija pažymi, kad šios palūkanų normos atitinka tas normas, dėl kurių viešoji įstaiga IFP buvo susitarusi prieš 2006 m. pakeičiant jos statusą, kai ji dar buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, kuriam netaikoma valstybės garantija.

| (199) | Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija pripažįsta, kad nuo tada, kai pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas, iki 2010 m. ši įstaiga, palaikydama ryšius su bankais ir finansų įstaigomis, faktinio ekonominio pranašumo dėl turimo PKVĮ statuso negavo. Kitaip tariant, akivaizdu, kad su palankesnėmis paskolų palūkanų normomis negu tos, kurios taikomos rinkos sąlygomis, susijęs pranašumas, kurį įmonė galėjo gauti dėl neribotos garantijos, minėtu laikotarpiu nebuvo gautas. |
| --- | --- |

(199)

Atsižvelgdama į tai, kas išdėstyta, Komisija pripažįsta, kad nuo tada, kai pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas, iki 2010 m. ši įstaiga, palaikydama ryšius su bankais ir finansų įstaigomis, faktinio ekonominio pranašumo dėl turimo PKVĮ statuso negavo. Kitaip tariant, akivaizdu, kad su palankesnėmis paskolų palūkanų normomis negu tos, kurios taikomos rinkos sąlygomis, susijęs pranašumas, kurį įmonė galėjo gauti dėl neribotos garantijos, minėtu laikotarpiu nebuvo gautas.

| (200) | Be abejo, tokia išvada daroma tik dėl praėjusio laikotarpio, nes Komisija negali numatyti būsimo rinkos subjektų elgesio ar to, kaip keisis jų požiūris į valstybės garantijos poveikį viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų neįvykdymo rizikai. Todėl reikėtų, kad metinėse ataskaitose, kurias Prancūzijos institucijų ateityje bus prašoma pateikti Komisijai, Prancūzijos institucijos pateiktų informaciją apie viešosios įstaigos IFP skolų dydį bei skolinimosi sąlygas ir įrodymą, kad šios paskolos atitinka rinkos sąlygas, arba nurodytų bendrąjį atitinkamos pagalbos ekvivalentą, didžiausias garantijos poveikio sumas apskaičiuodamos pagal metodiką, panašią į apibūdintąją 300 konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 6 lentelėje. |
| --- | --- |

(200)

Be abejo, tokia išvada daroma tik dėl praėjusio laikotarpio, nes Komisija negali numatyti būsimo rinkos subjektų elgesio ar to, kaip keisis jų požiūris į valstybės garantijos poveikį viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų neįvykdymo rizikai. Todėl reikėtų, kad metinėse ataskaitose, kurias Prancūzijos institucijų ateityje bus prašoma pateikti Komisijai, Prancūzijos institucijos pateiktų informaciją apie viešosios įstaigos IFP skolų dydį bei skolinimosi sąlygas ir įrodymą, kad šios paskolos atitinka rinkos sąlygas, arba nurodytų bendrąjį atitinkamos pagalbos ekvivalentą, didžiausias garantijos poveikio sumas apskaičiuodamos pagal metodiką, panašią į apibūdintąją 300 konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 6 lentelėje.

| (201) | Galiausiai Komisija atsižvelgia į Prancūzijos institucijų pasiūlymą, kuriuo siekiama dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti tokią rašytinę nuostatą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms):
  „Emisijai, programai arba paskolai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Nemokumo atveju valstybė nėra įpareigota perimti finansinius viešosios įstaigos IFP įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta.“ |
| --- | --- |

(201)

Galiausiai Komisija atsižvelgia į Prancūzijos institucijų pasiūlymą, kuriuo siekiama dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti tokią rašytinę nuostatą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms):

„Emisijai, programai arba paskolai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Nemokumo atveju valstybė nėra įpareigota perimti finansinius viešosios įstaigos IFP įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta.“

| (202) | Šiomis aplinkybėmis prisiėmus tokį įsipareigojimą, taikomą kartu su visais kitais Prancūzijos įsipareigojimais, net jei ir nebus galima garantijos taikymo klausimo išspręsti remiantis vien šiuo įsipareigojimu, prireikus bus galima taikyti prisiimtos rizikos išimtį ir labai sumažinti galimą neigiamą garantijos poveikį. |
| --- | --- |

(202)

Šiomis aplinkybėmis prisiėmus tokį įsipareigojimą, taikomą kartu su visais kitais Prancūzijos įsipareigojimais, net jei ir nebus galima garantijos taikymo klausimo išspręsti remiantis vien šiuo įsipareigojimu, prireikus bus galima taikyti prisiimtos rizikos išimtį ir labai sumažinti galimą neigiamą garantijos poveikį.

B.   Pranašumas palaikant ryšius su tiekėjais

| (203) | Dėl tiekėjų pažymėtina, kad, priešingai negu nurodo Prancūzijos institucijos (žr. 65 konstatuojamąją dalį), neužtenka remiantis Europos Sąjungos teise ar nacionaline teise viešajai įstaigai IFP taikyti prievolę rengti konkursus, kad būtų atmesta bet kokio pranašumo dėl PKVĮ statuso galimybė: kiekvienas viešojo pirkimo konkurse dalyvaujantis kandidatas (tiekėjas) gali iš anksto numatyti, kad viešoji įstaiga IFP negali bankrutuoti. Todėl aptariant viešojo pirkimo klausimą reikėtų atskirti, kodėl kaina mažesnė: dėl didesnio veiksmingumo, kurį galima užtikrinti konkurso dalyviams konkuruojant tarpusavyje (kaip Komisija nurodė Prancūzijos institucijų minėtoje ataskaitoje, tokia mažesnė kaina duoda tikrą „socialinę naudą“), ar dėl to, kad sutarties šalys įstaigos įsipareigojimų neįvykdymo riziką vertina palankiau, nes žino, kad dėl turimo viešosios įstaigos statuso ji apsaugota nuo teisminio likvidavimo rizikos. Nors abu veiksniai rodo pastangas sumažinti su viešuoju tiekimu susijusias kainas, jie iš esmės yra skirtingo pobūdžio, todėl Komisija negali antrojo veiksnio poveikio priskirti pirmajam veiksniui. |
| --- | --- |

(203)

Dėl tiekėjų pažymėtina, kad, priešingai negu nurodo Prancūzijos institucijos (žr. 65 konstatuojamąją dalį), neužtenka remiantis Europos Sąjungos teise ar nacionaline teise viešajai įstaigai IFP taikyti prievolę rengti konkursus, kad būtų atmesta bet kokio pranašumo dėl PKVĮ statuso galimybė: kiekvienas viešojo pirkimo konkurse dalyvaujantis kandidatas (tiekėjas) gali iš anksto numatyti, kad viešoji įstaiga IFP negali bankrutuoti. Todėl aptariant viešojo pirkimo klausimą reikėtų atskirti, kodėl kaina mažesnė: dėl didesnio veiksmingumo, kurį galima užtikrinti konkurso dalyviams konkuruojant tarpusavyje (kaip Komisija nurodė Prancūzijos institucijų minėtoje ataskaitoje, tokia mažesnė kaina duoda tikrą „socialinę naudą“), ar dėl to, kad sutarties šalys įstaigos įsipareigojimų neįvykdymo riziką vertina palankiau, nes žino, kad dėl turimo viešosios įstaigos statuso ji apsaugota nuo teisminio likvidavimo rizikos. Nors abu veiksniai rodo pastangas sumažinti su viešuoju tiekimu susijusias kainas, jie iš esmės yra skirtingo pobūdžio, todėl Komisija negali antrojo veiksnio poveikio priskirti pirmajam veiksniui.

| (204) | Norėdama įvertinti kainų mažėjimą, susijusį su tuo, kad PKVĮ įsipareigojimų neįvykdymo riziką jos tiekėjai vertina palankiau, Komisija ketina aptarti lygiavertės rizikos garantijos taikymo sąnaudas. Jei nebūtų valstybės garantijos, viešosios įstaigos IFP tiekėjas, norėdamas gauti panašią garantiją (t. y. visiškai apsidrausti nuo sutarties šalies įsipareigojimų neįvykdymo rizikos), galėtų prašyti specialios kredito ar draudimo įstaigos paslaugų. Prisiimti įsipareigojimų neįvykdymo riziką paprastai siūlo specialios faktoringo bendrovės (199). |
| --- | --- |

(204)

Norėdama įvertinti kainų mažėjimą, susijusį su tuo, kad PKVĮ įsipareigojimų neįvykdymo riziką jos tiekėjai vertina palankiau, Komisija ketina aptarti lygiavertės rizikos garantijos taikymo sąnaudas. Jei nebūtų valstybės garantijos, viešosios įstaigos IFP tiekėjas, norėdamas gauti panašią garantiją (t. y. visiškai apsidrausti nuo sutarties šalies įsipareigojimų neįvykdymo rizikos), galėtų prašyti specialios kredito ar draudimo įstaigos paslaugų. Prisiimti įsipareigojimų neįvykdymo riziką paprastai siūlo specialios faktoringo bendrovės (199).

| (205) | Komisija pažymi, kad tokios faktoringo paslaugos mokestį sudaro:






  a) | finansavimo mokestis (arba mokėtinos palūkanos), apskaičiuotas pagal principą prorata temporis siekiant padengti iš anksto tiekėjui suteiktą avansą; šis mokestis visų pirma priklauso nuo perleidžiant skolas galiojančios palūkanų normos; |
| --- | --- | --- |

(205)

Komisija pažymi, kad tokios faktoringo paslaugos mokestį sudaro:

a)

finansavimo mokestis (arba mokėtinos palūkanos), apskaičiuotas pagal principą prorata temporis siekiant padengti iš anksto tiekėjui suteiktą avansą; šis mokestis visų pirma priklauso nuo perleidžiant skolas galiojančios palūkanų normos;

| b) | pats faktoringo mokestis, kurį sudaro (200) 0,7–2,5 % pavestos apyvartos (vidutinė norma – 1,5 %), skaičiuojamas nuo perduotų skolų sumos ir yra skirtas apskaitos tvarkymo, skolų išieškojimo ir įvykdymą užtikrinančių užstatų teikimo paslaugoms apmokėti. |
| --- | --- |

b)

pats faktoringo mokestis, kurį sudaro (200) 0,7–2,5 % pavestos apyvartos (vidutinė norma – 1,5 %), skaičiuojamas nuo perduotų skolų sumos ir yra skirtas apskaitos tvarkymo, skolų išieškojimo ir įvykdymą užtikrinančių užstatų teikimo paslaugoms apmokėti.

| (206) | 2010 m. lapkričio 26 d. rašte Prancūzijos institucijos nurodė, kad, jų nuomone, Komisija faktoringo taikymą vertina remdamasi klaidingu priežasčių, dėl kurių įmonė gali prašyti teikti tokios rūšies paslaugas, vertinimu. Nors Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad faktoringo bendrovės gali teikti tris paslaugas: mokėti avansą, išieškoti skolas ir užtikrinti skolų apmokėjimą, bet patikslina, kad šias paslaugas jos gali teikti visas kartu arba atskirai. Remdamosi 2009 m. Prancūzijos banko atliktu tyrimu (201) jos priduria, kad iš šių įvairių paslaugų svarbiausia tarpininkų siūloma paslauga tampa valdymas pagal įgaliojimą (t. y. finansavimo operacija nevykdant skolų išieškojimo), todėl kreipiantis dėl faktoringo paslaugų vis dažniau prašoma vykdyti tik paprastą tiekėjo finansavimo operaciją. Komisija į šią pastabą atsižvelgia. |
| --- | --- |

(206)

2010 m. lapkričio 26 d. rašte Prancūzijos institucijos nurodė, kad, jų nuomone, Komisija faktoringo taikymą vertina remdamasi klaidingu priežasčių, dėl kurių įmonė gali prašyti teikti tokios rūšies paslaugas, vertinimu. Nors Prancūzijos institucijos pripažįsta, kad faktoringo bendrovės gali teikti tris paslaugas: mokėti avansą, išieškoti skolas ir užtikrinti skolų apmokėjimą, bet patikslina, kad šias paslaugas jos gali teikti visas kartu arba atskirai. Remdamosi 2009 m. Prancūzijos banko atliktu tyrimu (201) jos priduria, kad iš šių įvairių paslaugų svarbiausia tarpininkų siūloma paslauga tampa valdymas pagal įgaliojimą (t. y. finansavimo operacija nevykdant skolų išieškojimo), todėl kreipiantis dėl faktoringo paslaugų vis dažniau prašoma vykdyti tik paprastą tiekėjo finansavimo operaciją. Komisija į šią pastabą atsižvelgia.

| (207) | Be to, Prancūzijos institucijos nurodė mokėjimų, kuriuos viešoji įstaiga IFP tarpininkams atliko nuo 2004 m. (atsiskaitydama už teikiamas paslaugas, būtinas vykdant ekonominę ir neekonominę veiklą), sumas (202).

  2   lentelė.


  Faktoringo paslaugos, kuriomis 2004–2010 m. naudojosi viešosios įstaigos IFP tiekėjai









  Metai | Tiekėjų skaičius | Mokėjimai tarpininkams
  (eurais) | Sąskaitų faktūrų skaičius |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2005 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2006 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2007 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2010 (203) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Visas laikotarpis
  (2004–2010 m.) | | [...] (*) | [...] (*) |

(207)

Be to, Prancūzijos institucijos nurodė mokėjimų, kuriuos viešoji įstaiga IFP tarpininkams atliko nuo 2004 m. (atsiskaitydama už teikiamas paslaugas, būtinas vykdant ekonominę ir neekonominę veiklą), sumas (202).

2   lentelė.

Faktoringo paslaugos, kuriomis 2004–2010 m. naudojosi viešosios įstaigos IFP tiekėjai

Metai

Tiekėjų skaičius

Mokėjimai tarpininkams

(eurais)

Sąskaitų faktūrų skaičius

2004

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2005

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2006

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2007

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2010 (203)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Visas laikotarpis

(2004–2010 m.)

[...] (*)

[...] (*)

| (208) | Prancūzijos institucijos pažymi, kad nuo tada, kai 2006 m. pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas, ši įstaiga tarpininkams atliko daugiau mokėjimų. Todėl jos daro išvadą, kad remiantis šiuo pokyčiu Komisijos argumentai dėl trečiųjų šalių nuomonės apie PKVĮ įsipareigojimų neįvykdymo riziką netenka pagrindo. Jos mano, kad, jeigu valstybė nuo 2006 m. viešajai įstaigai IFP būtų teikusi įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantiją, nuo tada tarpininkų paslaugomis turėtų būti naudojamasi rečiau arba visiškai nebesinaudojama. |
| --- | --- |

(208)

Prancūzijos institucijos pažymi, kad nuo tada, kai 2006 m. pakeistas viešosios įstaigos IFP statusas, ši įstaiga tarpininkams atliko daugiau mokėjimų. Todėl jos daro išvadą, kad remiantis šiuo pokyčiu Komisijos argumentai dėl trečiųjų šalių nuomonės apie PKVĮ įsipareigojimų neįvykdymo riziką netenka pagrindo. Jos mano, kad, jeigu valstybė nuo 2006 m. viešajai įstaigai IFP būtų teikusi įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantiją, nuo tada tarpininkų paslaugomis turėtų būti naudojamasi rečiau arba visiškai nebesinaudojama.

| (209) | Kadangi, kaip Prancūzijos institucijos pačios nurodo 206 konstatuojamojoje dalyje, naudojimasis faktoringo paslaugomis vis daugiau susijęs su poreikiu gauti avansinius mokėjimus (daugiau naudojamasi valdymo pagal įgaliojimą paslauga) ir vis mažiau – su neapmokėjimo rizikos prisiėmimu (mažiau teikiama išieškojimo, finansavimo ir skolų grąžinimo užtikrinimo paslaugų) ir kadangi viešosios įstaigos IFP apskaitoje faktoringo paslaugų, kuriomis naudojasi jos tiekėjai, negalima atskirti pagal paslaugos rūšį, Komisija mano priešingai – kad remiantis nustatytu viešosios įstaigos IFP pokyčiu Komisijos argumentų paneigti negalima ir juo labiau negalima įrodyti, kad viešosios įstaigos IFP tiekėjai padarė išvadą, jog pakeitus šios įstaigos statusą jos įsipareigojimų neįvykdymo rizika padidėjo. |
| --- | --- |

(209)

Kadangi, kaip Prancūzijos institucijos pačios nurodo 206 konstatuojamojoje dalyje, naudojimasis faktoringo paslaugomis vis daugiau susijęs su poreikiu gauti avansinius mokėjimus (daugiau naudojamasi valdymo pagal įgaliojimą paslauga) ir vis mažiau – su neapmokėjimo rizikos prisiėmimu (mažiau teikiama išieškojimo, finansavimo ir skolų grąžinimo užtikrinimo paslaugų) ir kadangi viešosios įstaigos IFP apskaitoje faktoringo paslaugų, kuriomis naudojasi jos tiekėjai, negalima atskirti pagal paslaugos rūšį, Komisija mano priešingai – kad remiantis nustatytu viešosios įstaigos IFP pokyčiu Komisijos argumentų paneigti negalima ir juo labiau negalima įrodyti, kad viešosios įstaigos IFP tiekėjai padarė išvadą, jog pakeitus šios įstaigos statusą jos įsipareigojimų neįvykdymo rizika padidėjo.

| (210) | Komisija pripažįsta, kad ji negali tiksliai apskaičiuoti priemokos, reikalingos siekiant suteikti tiekėjams viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantiją, jeigu šiai įstaigai jau nebūtų taikoma valstybės garantija, sumos. Tačiau Komisija pažymi, jog atsižvelgiant į tai, kad 205.b) punkte nurodytas faktoringo mokestis iš tikrųjų apima tris atskiras paslaugas (skolų išieškojimą, finansavimą ir neapmokėjimo rizikos garantiją), nurodyta didžiausia 2,5 % garantuojamos apyvartos suma bet kokiu atveju yra priemokos, reikalingos siekiant suteikti vien įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantiją, viršutinė riba. |
| --- | --- |

(210)

Komisija pripažįsta, kad ji negali tiksliai apskaičiuoti priemokos, reikalingos siekiant suteikti tiekėjams viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantiją, jeigu šiai įstaigai jau nebūtų taikoma valstybės garantija, sumos. Tačiau Komisija pažymi, jog atsižvelgiant į tai, kad 205.b) punkte nurodytas faktoringo mokestis iš tikrųjų apima tris atskiras paslaugas (skolų išieškojimą, finansavimą ir neapmokėjimo rizikos garantiją), nurodyta didžiausia 2,5 % garantuojamos apyvartos suma bet kokiu atveju yra priemokos, reikalingos siekiant suteikti vien įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantiją, viršutinė riba.

| (211) | Bet kokiu atveju Prancūzijos institucijoms suteikiama galimybė pranešti apie tikslesnę metodiką, taikomą siekiant įvertinti viešajai įstaigai dėl garantijos suteiktą pranašumą palaikant ryšius su tiekėjais. Dėl šios metodikos, kuri bus pagrįsta ekonominiu vertinimu, pagal rungimosi principą apsvarstytu vykstant tyrimui, Komisija prireikus galės priimti teigiamą sprendimą, ir Prancūzija šią metodiką galės taikyti siekdama įgyvendinti šio sprendimo nuostatose nurodytas prievoles teikti informaciją. |
| --- | --- |

(211)

Bet kokiu atveju Prancūzijos institucijoms suteikiama galimybė pranešti apie tikslesnę metodiką, taikomą siekiant įvertinti viešajai įstaigai dėl garantijos suteiktą pranašumą palaikant ryšius su tiekėjais. Dėl šios metodikos, kuri bus pagrįsta ekonominiu vertinimu, pagal rungimosi principą apsvarstytu vykstant tyrimui, Komisija prireikus galės priimti teigiamą sprendimą, ir Prancūzija šią metodiką galės taikyti siekdama įgyvendinti šio sprendimo nuostatose nurodytas prievoles teikti informaciją.

| (212) | Dėl aptariamų sumų Prancūzijos institucijos 2010 m. lapkričio 26 d. rašte nurodė, kad šių prekių ir paslaugų įsigijimo sąnaudos tiesiogiai įtrauktos į kuo geresnio darbuotojų, vykdančių su minėtų prekių ir paslaugų įsigijimu susijusią veiklą, panaudojimo sąnaudas (204). Be to, nepatiriama jokių didelių į sąskaitas faktūras įtraukiamų išlaidų, susijusių su komandiruotais darbuotojais ir patalpomis, nes visos atitinkamos sąnaudos jau yra įtrauktos į įstaigos veiklos organizavimo sąnaudas. |
| --- | --- |

(212)

Dėl aptariamų sumų Prancūzijos institucijos 2010 m. lapkričio 26 d. rašte nurodė, kad šių prekių ir paslaugų įsigijimo sąnaudos tiesiogiai įtrauktos į kuo geresnio darbuotojų, vykdančių su minėtų prekių ir paslaugų įsigijimu susijusią veiklą, panaudojimo sąnaudas (204). Be to, nepatiriama jokių didelių į sąskaitas faktūras įtraukiamų išlaidų, susijusių su komandiruotais darbuotojais ir patalpomis, nes visos atitinkamos sąnaudos jau yra įtrauktos į įstaigos veiklos organizavimo sąnaudas.

| (213) | Galiausiai, Prancūzijos institucijų teigimu, vidutinė metinė prekių ir paslaugų, įsigyjamų vien ekonominei veiklai vykdyti, suma sudaro tik nedidelę vidutinės metinės viešosios įstaigos IFP apyvartos dalį (205). Dėl pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų pažymėtina, kad pagal informaciją, viešosios įstaigos IFP sukauptą remiantis analitinės apskaitos sistema, vidutinė metinė prekių ir paslaugų, kurias viešoji įstaiga IFP įsigijo paslaugoms teikti 2006–2009 m., suma yra [...] (*) EUR per metus. |
| --- | --- |

(213)

Galiausiai, Prancūzijos institucijų teigimu, vidutinė metinė prekių ir paslaugų, įsigyjamų vien ekonominei veiklai vykdyti, suma sudaro tik nedidelę vidutinės metinės viešosios įstaigos IFP apyvartos dalį (205). Dėl pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų pažymėtina, kad pagal informaciją, viešosios įstaigos IFP sukauptą remiantis analitinės apskaitos sistema, vidutinė metinė prekių ir paslaugų, kurias viešoji įstaiga IFP įsigijo paslaugoms teikti 2006–2009 m., suma yra [...] (*) EUR per metus.

| (214) | Komisija mano, kad vykdydama ekonominę veiklą viešoji įstaiga IFP naudojosi faktiniu ekonominiu pranašumu – tiekėjai jai taikė mažesnes kainas ir palankiau vertino įmonės įsipareigojimų neįvykdymo riziką. Komisija negali nustatyti tikslios dėl šio pranašumo gautos sumos, tačiau mano, kad bet kokiu atveju atitinkamu laikotarpiu (2006–2009 m.) ji negali viršyti vidutiniškai [...] (*) EUR per metus (206). |
| --- | --- |

(214)

Komisija mano, kad vykdydama ekonominę veiklą viešoji įstaiga IFP naudojosi faktiniu ekonominiu pranašumu – tiekėjai jai taikė mažesnes kainas ir palankiau vertino įmonės įsipareigojimų neįvykdymo riziką. Komisija negali nustatyti tikslios dėl šio pranašumo gautos sumos, tačiau mano, kad bet kokiu atveju atitinkamu laikotarpiu (2006–2009 m.) ji negali viršyti vidutiniškai [...] (*) EUR per metus (206).

| (215) | Galiausiai Komisija pažymi, kad toks pranašumas viešajai įstaigai IFP palaikant ryšius su tiekėjais yra atrankinis, nes jos konkurentai, kuriems taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos teisminės reorganizavimo ir likvidavimo procedūros, negauna panašios valstybės garantijos, neatsiejamos nuo viešosios įstaigos IFP turimo viešosios įstaigos statuso. |
| --- | --- |

(215)

Galiausiai Komisija pažymi, kad toks pranašumas viešajai įstaigai IFP palaikant ryšius su tiekėjais yra atrankinis, nes jos konkurentai, kuriems taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos teisminės reorganizavimo ir likvidavimo procedūros, negauna panašios valstybės garantijos, neatsiejamos nuo viešosios įstaigos IFP turimo viešosios įstaigos statuso.

C.   Pranašumas palaikant ryšius su klientais

| (216) | Aptardama viešosios įstaigos IFP teikiamas mokslinių tyrimų paslaugas Komisija atsižvelgia į bendrovės UOP Limited pastabas: ši bendrovė nurodo, kad perleidžiant technologijas (ši veiklos sritis rizikinga jau vien savo pobūdžiu) jas įsigyjantys subjektai ypač daug dėmesio skiria garantijoms, kurias paslaugų teikėjai gali jiems suteikti ir sutartinės, ir deliktinės atsakomybės taikymo srityje. |
| --- | --- |

(216)

Aptardama viešosios įstaigos IFP teikiamas mokslinių tyrimų paslaugas Komisija atsižvelgia į bendrovės UOP Limited pastabas: ši bendrovė nurodo, kad perleidžiant technologijas (ši veiklos sritis rizikinga jau vien savo pobūdžiu) jas įsigyjantys subjektai ypač daug dėmesio skiria garantijoms, kurias paslaugų teikėjai gali jiems suteikti ir sutartinės, ir deliktinės atsakomybės taikymo srityje.

| (217) | Tačiau dėl deliktinės atsakomybės Prancūzijos institucijos 2010 m. sausio 13 d. rašte nurodė, kad bendrojoje teisėje nustatyta tvarka (Civilinio kodekso 1382 straipsnyje, ypač kalbant apie deliktinės atsakomybės taikymo tvarką (207)) pagal privatinę teisę reglamentuojamoms bendrovėms ir viešosioms įstaigoms Prancūzijoje taikoma nevienodai. Jos pridūrė, kad viešosios įstaigos IFP veiklos pobūdis yra ypatingas, nes vykdant šią veiklą naudojami laboratoriniai įrankiai ir degūs, sprogūs ar nuodingi produktai, dėl kurių gali kilti didelė „pramoninė“ rizika, kaip paprastai ją suvokia draudikai (208). Todėl viešoji įstaiga IFP pasirašė įvairias draudimo sutartis, kad apsidraustų ne tik nuo įprastos rizikos (civilinė atsakomybė), bet ir nuo specifinės rizikos, pavyzdžiui, su jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniais ar prie šulinių esančių mechaninių įrenginių gedimu susijusios rizikos. Viešosios įstaigos IFP draudimo sutartyje civilinės atsakomybės draudimas apima keturių rūšių riziką, susijusią su veiklos civiline atsakomybe, civiline atsakomybe po prekės pristatymo, profesine civiline atsakomybe ir žala aplinkai. |
| --- | --- |

(217)

Tačiau dėl deliktinės atsakomybės Prancūzijos institucijos 2010 m. sausio 13 d. rašte nurodė, kad bendrojoje teisėje nustatyta tvarka (Civilinio kodekso 1382 straipsnyje, ypač kalbant apie deliktinės atsakomybės taikymo tvarką (207)) pagal privatinę teisę reglamentuojamoms bendrovėms ir viešosioms įstaigoms Prancūzijoje taikoma nevienodai. Jos pridūrė, kad viešosios įstaigos IFP veiklos pobūdis yra ypatingas, nes vykdant šią veiklą naudojami laboratoriniai įrankiai ir degūs, sprogūs ar nuodingi produktai, dėl kurių gali kilti didelė „pramoninė“ rizika, kaip paprastai ją suvokia draudikai (208). Todėl viešoji įstaiga IFP pasirašė įvairias draudimo sutartis, kad apsidraustų ne tik nuo įprastos rizikos (civilinė atsakomybė), bet ir nuo specifinės rizikos, pavyzdžiui, su jonizuojančiosios spinduliuotės šaltiniais ar prie šulinių esančių mechaninių įrenginių gedimu susijusios rizikos. Viešosios įstaigos IFP draudimo sutartyje civilinės atsakomybės draudimas apima keturių rūšių riziką, susijusią su veiklos civiline atsakomybe, civiline atsakomybe po prekės pristatymo, profesine civiline atsakomybe ir žala aplinkai.

| (218) | Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad viešoji įstaiga IFP, prisiimdama riziką nelaimės atveju taikyti dėl PKVĮ statuso gaunamą garantiją, savo deliktinės atsakomybės jokiu būdu neperdavė valstybei, bet, priešingai, rinkoje pasirašė būtinas draudimo sutartis, kad apdraustų šią riziką. |
| --- | --- |

(218)

Iš to, kas išdėstyta, matyti, kad viešoji įstaiga IFP, prisiimdama riziką nelaimės atveju taikyti dėl PKVĮ statuso gaunamą garantiją, savo deliktinės atsakomybės jokiu būdu neperdavė valstybei, bet, priešingai, rinkoje pasirašė būtinas draudimo sutartis, kad apdraustų šią riziką.

| (219) | Dėl sutartinės atsakomybės pažymėtina, kad iš Prancūzijos institucijų informacijos, pateiktos atsakant į bendrovės UOP Limited pastabas, ypač iš 91 konstatuojamojoje dalyje pateiktos informacijos, matyti, kad teikiant paslaugas viešoji įstaiga IFP atsako savo klientams (patronuojamosioms bendrovėms ar trečiosioms šalims) „tik už [...] (*) % faktiškai surinkto mokesčio – atsižvelgiant į konkretų atvejį gali atsakyti už mokestį iki [...] (*) % viršutinės ribos“, taigi jei klientas mano, kad viešosios įstaigos IFP atliktas darbas turi trūkumų, ši įstaiga jokiu būdu negali būti verčiama darbus iš naujo atlikti neribotą laiką. Be to, Komisija pažymi Prancūzijos institucijų pastabą, kad dėl principo, pagal kurį atsakomybė netaikoma bendrai, sutarties šalis, siekdama gauti dėl sutartinių santykių patirtos žalos kompensaciją, negali remtis deliktine atsakomybe (209). |
| --- | --- |

(219)

Dėl sutartinės atsakomybės pažymėtina, kad iš Prancūzijos institucijų informacijos, pateiktos atsakant į bendrovės UOP Limited pastabas, ypač iš 91 konstatuojamojoje dalyje pateiktos informacijos, matyti, kad teikiant paslaugas viešoji įstaiga IFP atsako savo klientams (patronuojamosioms bendrovėms ar trečiosioms šalims) „tik už [...] (*) % faktiškai surinkto mokesčio – atsižvelgiant į konkretų atvejį gali atsakyti už mokestį iki [...] (*) % viršutinės ribos“, taigi jei klientas mano, kad viešosios įstaigos IFP atliktas darbas turi trūkumų, ši įstaiga jokiu būdu negali būti verčiama darbus iš naujo atlikti neribotą laiką. Be to, Komisija pažymi Prancūzijos institucijų pastabą, kad dėl principo, pagal kurį atsakomybė netaikoma bendrai, sutarties šalis, siekdama gauti dėl sutartinių santykių patirtos žalos kompensaciją, negali remtis deliktine atsakomybe (209).

| (220) | Tačiau dėl viešajai įstaigai IFP valstybės teikiamos garantijos šios įstaigos klientai yra tikri, kad jai niekada nebus taikoma teisminio likvidavimo procedūra, todėl ji visada galės vykdyti sutartinius įsipareigojimus arba, jeigu jų nevykdytų, dėl šio nevykdymo klientams bus sumokėta kompensacija. |
| --- | --- |

(220)

Tačiau dėl viešajai įstaigai IFP valstybės teikiamos garantijos šios įstaigos klientai yra tikri, kad jai niekada nebus taikoma teisminio likvidavimo procedūra, todėl ji visada galės vykdyti sutartinius įsipareigojimus arba, jeigu jų nevykdytų, dėl šio nevykdymo klientams bus sumokėta kompensacija.

| (221) | Remdamasi 204 ir tolesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstytais argumentais dėl ryšių su tiekėjais Komisija mano, kad jei nebūtų valstybės garantijos, norėdamas gauti tokią pat apsaugą klientas turėtų susitarti su finansų tarpininku (pavyzdžiui, banku ar draudimo bendrove) dėl įvykdymą užtikrinančio užstato (angl. performance bond), kad būtų tikras, jog su viešąja įstaiga IFP jį siejanti sutartis bus įgyvendinta. Tokios apsaugos tikslas – suteikti šiam klientui garantiją, kad dėl sutarties nevykdymo (visos sutarties ar jos dalies) patyręs žalą jis gaus finansinę kompensaciją. |
| --- | --- |

(221)

Remdamasi 204 ir tolesnėse konstatuojamosiose dalyse išdėstytais argumentais dėl ryšių su tiekėjais Komisija mano, kad jei nebūtų valstybės garantijos, norėdamas gauti tokią pat apsaugą klientas turėtų susitarti su finansų tarpininku (pavyzdžiui, banku ar draudimo bendrove) dėl įvykdymą užtikrinančio užstato (angl. performance bond), kad būtų tikras, jog su viešąja įstaiga IFP jį siejanti sutartis bus įgyvendinta. Tokios apsaugos tikslas – suteikti šiam klientui garantiją, kad dėl sutarties nevykdymo (visos sutarties ar jos dalies) patyręs žalą jis gaus finansinę kompensaciją.

| (222) | Šiuo klausimu Komisija pažymi, jog, kaip nurodyta 66 konstatuojamojoje dalyje, Prancūzija ne be tam tikrų išlygų pripažįsta, kad „nesudarant susitarimų dėl įvykdymą užtikrinančių užstatų, vien dėl numanomo poveikio viešajai įstaigai IFP, kuris gali būti nustatytas, patiriama mažiau išlaidų“. Todėl nepaaiškindamos išsamiau Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad atsižvelgiant į „sumas, kurių paprastai reikalauja bankai ir draudimo bendrovės, kad būtų teikiamos šios rūšies paslaugos, akivaizdu, kad tokių išlaidų suma yra nedidelė.“ |
| --- | --- |

(222)

Šiuo klausimu Komisija pažymi, jog, kaip nurodyta 66 konstatuojamojoje dalyje, Prancūzija ne be tam tikrų išlygų pripažįsta, kad „nesudarant susitarimų dėl įvykdymą užtikrinančių užstatų, vien dėl numanomo poveikio viešajai įstaigai IFP, kuris gali būti nustatytas, patiriama mažiau išlaidų“. Todėl nepaaiškindamos išsamiau Prancūzijos institucijos daro išvadą, kad atsižvelgiant į „sumas, kurių paprastai reikalauja bankai ir draudimo bendrovės, kad būtų teikiamos šios rūšies paslaugos, akivaizdu, kad tokių išlaidų suma yra nedidelė.“

| (223) | Pirmiausia Komisija pažymi, kad apskaičiuojant su įvykdymą užtikrinančiu užstatu susijusias sąnaudas atsižvelgiama į įvairius veiksnius, kaip antai sutarties rūšį, garantuojamą sumą, samdomus darbuotojus, finansinę padėtį, įsipareigojimų neįvykdymo riziką, įmonės, kurios teikiamos paslaugos garantuojamos, nuostolingumą, ir kitus grynai finansinius veiksnius, pavyzdžiui, darbo užmokesčius ar tarpininkų komisinius. Remdamasi vieša informacija (210) Komisija mano, kad paprastai taikoma 1–5 % garantuojamos apyvartos norma. |
| --- | --- |

(223)

Pirmiausia Komisija pažymi, kad apskaičiuojant su įvykdymą užtikrinančiu užstatu susijusias sąnaudas atsižvelgiama į įvairius veiksnius, kaip antai sutarties rūšį, garantuojamą sumą, samdomus darbuotojus, finansinę padėtį, įsipareigojimų neįvykdymo riziką, įmonės, kurios teikiamos paslaugos garantuojamos, nuostolingumą, ir kitus grynai finansinius veiksnius, pavyzdžiui, darbo užmokesčius ar tarpininkų komisinius. Remdamasi vieša informacija (210) Komisija mano, kad paprastai taikoma 1–5 % garantuojamos apyvartos norma.

| (224) | Profesionalūs tarpininkai garantijos tarifus nustato remdamiesi statistiniais metodais, kurie gali būti pritaikyti pagal rizikos rūšį, taigi a priori negalima nustatyti įvykdymą užtikrinančiam užstatui taikomos vienodo dydžio normos. Galutinė užstato kaina in fine priklauso nuo numatomos galimų nuostolių sumos ir nuo tikimybės patirti šiuos nuostolius. Todėl nors tam tikruose sektoriuose (pavyzdžiui, civilinės inžinerijos ir statybos pramonės arba tarptautinės prekybos sektoriuose) gali būti siūlomas „visišką įgyvendinimą“ užtikrinantis užstatas, neatrodo, kad teikiant pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas būtų įmanoma suteikti didesnę garantiją negu „didžiausių pastangų“ garantija, nes MTTP sritis rizikinga vien savo pobūdžiu – mokslinius tyrimus užsakantis atlikti subjektas visiškai nėra tikras, ar bus pasiekti laukiami rezultatai. Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad pagal sutartis viešosios įstaigos IFP klientams, įskaitant jos patronuojamąsias bendroves, garantuojama suma yra ne didesnė negu vieną kartą atliktų mokslinių tyrimų kaina. |
| --- | --- |

(224)

Profesionalūs tarpininkai garantijos tarifus nustato remdamiesi statistiniais metodais, kurie gali būti pritaikyti pagal rizikos rūšį, taigi a priori negalima nustatyti įvykdymą užtikrinančiam užstatui taikomos vienodo dydžio normos. Galutinė užstato kaina in fine priklauso nuo numatomos galimų nuostolių sumos ir nuo tikimybės patirti šiuos nuostolius. Todėl nors tam tikruose sektoriuose (pavyzdžiui, civilinės inžinerijos ir statybos pramonės arba tarptautinės prekybos sektoriuose) gali būti siūlomas „visišką įgyvendinimą“ užtikrinantis užstatas, neatrodo, kad teikiant pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas būtų įmanoma suteikti didesnę garantiją negu „didžiausių pastangų“ garantija, nes MTTP sritis rizikinga vien savo pobūdžiu – mokslinius tyrimus užsakantis atlikti subjektas visiškai nėra tikras, ar bus pasiekti laukiami rezultatai. Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad pagal sutartis viešosios įstaigos IFP klientams, įskaitant jos patronuojamąsias bendroves, garantuojama suma yra ne didesnė negu vieną kartą atliktų mokslinių tyrimų kaina.

| (225) | Komisija pripažįsta, kad ji negali tiksliai įvertinti priemokos, reikalingos siekiant suteikti klientams (taip pat patronuojamosioms bendrovėms) viešosios įstaigos IFP „didžiausių pastangų“ garantiją, susijusią su mokslinių tyrimų paslaugų teikimu, sumos. Šiuo klausimu Prancūzijos institucijos 2010 m. lapkričio 26 d. rašte nurodė, kad informacijos apie priemokų, kurių rinkos dalyviai prašo norėdami suteikti su MTTP sritimi susijusios konkrečios rizikos garantiją, dydžius taip pat neturi. Tačiau Komisija mano, kad priemoka, kurios rinkos dalyviai prašytų siekdami suteikti tokios rizikos garantiją (tik su moksliniais tyrimais susijusių „didžiausių pastangų“ rizikos, kuri atitinkamai yra mažesnė negu su sutarties „visišku įgyvendinimu“ susijusi rizika, garantiją), logiškai turėtų būti mažesnė negu 223 konstatuojamojoje dalyje nurodyti didžiausi įverčiai. Todėl Komisija mano, kad bet kokiu atveju priemokos, reikalingos siekiant suteikti tokios rizikos garantiją, viršutinė riba yra ne didesnė negu 5 % apyvartos, gautos teikiant garantuojamą paslaugą. |
| --- | --- |

(225)

Komisija pripažįsta, kad ji negali tiksliai įvertinti priemokos, reikalingos siekiant suteikti klientams (taip pat patronuojamosioms bendrovėms) viešosios įstaigos IFP „didžiausių pastangų“ garantiją, susijusią su mokslinių tyrimų paslaugų teikimu, sumos. Šiuo klausimu Prancūzijos institucijos 2010 m. lapkričio 26 d. rašte nurodė, kad informacijos apie priemokų, kurių rinkos dalyviai prašo norėdami suteikti su MTTP sritimi susijusios konkrečios rizikos garantiją, dydžius taip pat neturi. Tačiau Komisija mano, kad priemoka, kurios rinkos dalyviai prašytų siekdami suteikti tokios rizikos garantiją (tik su moksliniais tyrimais susijusių „didžiausių pastangų“ rizikos, kuri atitinkamai yra mažesnė negu su sutarties „visišku įgyvendinimu“ susijusi rizika, garantiją), logiškai turėtų būti mažesnė negu 223 konstatuojamojoje dalyje nurodyti didžiausi įverčiai. Todėl Komisija mano, kad bet kokiu atveju priemokos, reikalingos siekiant suteikti tokios rizikos garantiją, viršutinė riba yra ne didesnė negu 5 % apyvartos, gautos teikiant garantuojamą paslaugą.

| (226) | Dėl ekonominės veiklos, kuriai gali būti teikiama tokia garantija, sumos Komisija primena, kad ši veikla yra dviejų rūšių: 1) infrastruktūros nuoma, mokslinius tyrimus atliekančių darbuotojų teikimas, teisinių paslaugų teikimas ir viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai (tiek trečiųjų šalių, tiek patronuojamųjų bendrovių sąskaita), 2) viešosios įstaigos IFP technologijų perdavimas patronuojamosioms bendrovėms išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse. Komisija jau nurodė, kad visa viešosios įstaigos IFP veikla, vykdoma išskirtinėje patronuojamosios bendrovės Beicip-Franlab veiklos srityje (211), yra finansuojama iš pajamų, gautų konsultacijų naftos telkinių eksploatavimo klausimais ir naftos eksploatavimo programinės įrangos kūrimo rinkose. Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija nustatė, kad grupės viduje viešoji įstaiga IFP viešojo finansavimo lėšų patronuojamajai bendrovei Beicip-Franlab neperveda, nes abi įstaigos komercinius santykius palaiko įprastomis rinkos sąlygomis. Kadangi bendrovės Beicip-Franlab viešajai įstaigai IFP mokamo užmokesčio „visiškai“ užtenka (212) šios įstaigos darbų, atliekamų išskirtinėje patronuojamosios bendrovės veiklos srityje, sąnaudoms padengti, Komisija gali daryti išvadą, kad atsižvelgiant į taikomus tarifus bendrovė Beicip-Franlab bet kokiu atveju jau kompensuoja galimą papildomą valstybės garantijos poveikį viešosios įstaigos IFP patiriamoms mokslinių tyrimų sąnaudoms. Šiomis sąlygomis valstybės garantiją taikant patronuojamosios bendrovės ir jos patronuojančiosios bendrovės komerciniams santykiams konkurencinis pranašumas nėra teikiamas viešajai įstaigai IFP vykdant veiklą išskirtinėse patronuojamosios bendrovės Beicip-Franlab mokslinių tyrimų srityse. Todėl valstybės garantija, kuri gali būti teikiama šiai veiklai, nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(226)

Dėl ekonominės veiklos, kuriai gali būti teikiama tokia garantija, sumos Komisija primena, kad ši veikla yra dviejų rūšių: 1) infrastruktūros nuoma, mokslinius tyrimus atliekančių darbuotojų teikimas, teisinių paslaugų teikimas ir viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai (tiek trečiųjų šalių, tiek patronuojamųjų bendrovių sąskaita), 2) viešosios įstaigos IFP technologijų perdavimas patronuojamosioms bendrovėms išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse. Komisija jau nurodė, kad visa viešosios įstaigos IFP veikla, vykdoma išskirtinėje patronuojamosios bendrovės Beicip-Franlab veiklos srityje (211), yra finansuojama iš pajamų, gautų konsultacijų naftos telkinių eksploatavimo klausimais ir naftos eksploatavimo programinės įrangos kūrimo rinkose. Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija nustatė, kad grupės viduje viešoji įstaiga IFP viešojo finansavimo lėšų patronuojamajai bendrovei Beicip-Franlab neperveda, nes abi įstaigos komercinius santykius palaiko įprastomis rinkos sąlygomis. Kadangi bendrovės Beicip-Franlab viešajai įstaigai IFP mokamo užmokesčio „visiškai“ užtenka (212) šios įstaigos darbų, atliekamų išskirtinėje patronuojamosios bendrovės veiklos srityje, sąnaudoms padengti, Komisija gali daryti išvadą, kad atsižvelgiant į taikomus tarifus bendrovė Beicip-Franlab bet kokiu atveju jau kompensuoja galimą papildomą valstybės garantijos poveikį viešosios įstaigos IFP patiriamoms mokslinių tyrimų sąnaudoms. Šiomis sąlygomis valstybės garantiją taikant patronuojamosios bendrovės ir jos patronuojančiosios bendrovės komerciniams santykiams konkurencinis pranašumas nėra teikiamas viešajai įstaigai IFP vykdant veiklą išskirtinėse patronuojamosios bendrovės Beicip-Franlab mokslinių tyrimų srityse. Todėl valstybės garantija, kuri gali būti teikiama šiai veiklai, nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

| (227) | Dėl pirmosios rūšies veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdo tiek trečiųjų šalių, tiek patronuojamųjų bendrovių sąskaita, pažymėtina, kad Prancūzijos institucijos 2010 m. lapkričio 26 d. rašte nurodė ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė 2006–2009 m., sumą. Iš šios informacijos matyti, kad vidutinė metinė mokslinių tyrimų paslaugų suma šiuo laikotarpiu yra [...] (*) EUR; iš šios sumos [...] (*) EUR gauta mokslinius tyrimus atliekant trečiųjų šalių sąskaita ir [...] (*) EUR – patronuojamųjų bendrovių sąskaita. |
| --- | --- |

(227)

Dėl pirmosios rūšies veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdo tiek trečiųjų šalių, tiek patronuojamųjų bendrovių sąskaita, pažymėtina, kad Prancūzijos institucijos 2010 m. lapkričio 26 d. rašte nurodė ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė 2006–2009 m., sumą. Iš šios informacijos matyti, kad vidutinė metinė mokslinių tyrimų paslaugų suma šiuo laikotarpiu yra [...] (*) EUR; iš šios sumos [...] (*) EUR gauta mokslinius tyrimus atliekant trečiųjų šalių sąskaita ir [...] (*) EUR – patronuojamųjų bendrovių sąskaita.

| (228) | Be to, Prancūzijos institucijos pateikė duomenis, susijusius su tuo pačiu laikotarpiu viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms suteiktomis administracinėmis paslaugomis. Iš šios informacijos matyti, kad nuo 2006 m. viešoji įstaiga IFP į patronuojamosioms bendrovėms išrašytas sąskaitas faktūras įtraukė šias vidutines metines sumas: [...] (*) EUR su komandiruotais darbuotojais susijusių sąnaudų ir [...] (*) EUR išlaidų patalpų nuomai ir papildomoms paslaugoms (213). |
| --- | --- |

(228)

Be to, Prancūzijos institucijos pateikė duomenis, susijusius su tuo pačiu laikotarpiu viešosios įstaigos IFP patronuojamosioms bendrovėms suteiktomis administracinėmis paslaugomis. Iš šios informacijos matyti, kad nuo 2006 m. viešoji įstaiga IFP į patronuojamosioms bendrovėms išrašytas sąskaitas faktūras įtraukė šias vidutines metines sumas: [...] (*) EUR su komandiruotais darbuotojais susijusių sąnaudų ir [...] (*) EUR išlaidų patalpų nuomai ir papildomoms paslaugoms (213).

| (229) | Dėl antrosios rūšies veiklos (t. y. viešosios įstaigos IFP technologijų perdavimo patronuojamosioms bendrovėms išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse) pirmiausia reikėtų pažymėti, kad Sprendime Nr. C 51/2005 jau buvo nurodytos 2006 m. veiklos sumos:






  a) | išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje viešoji įstaiga IFP parengė [...] (*) EUR kainavusias techninių galimybių studijas, rengiamas prieš atliekant pramoninius tyrimus, ir atliko [...] (*) EUR kainavusius pramoninius tyrimus; bendra ekonominės veiklos suma yra [...] (*) EUR; |
| --- | --- | --- |

(229)

Dėl antrosios rūšies veiklos (t. y. viešosios įstaigos IFP technologijų perdavimo patronuojamosioms bendrovėms išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse) pirmiausia reikėtų pažymėti, kad Sprendime Nr. C 51/2005 jau buvo nurodytos 2006 m. veiklos sumos:

a)

išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje viešoji įstaiga IFP parengė [...] (*) EUR kainavusias techninių galimybių studijas, rengiamas prieš atliekant pramoninius tyrimus, ir atliko [...] (*) EUR kainavusius pramoninius tyrimus; bendra ekonominės veiklos suma yra [...] (*) EUR;

| b) | išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje viešoji įstaiga IFP parengė [...] (*) EUR kainavusias techninių galimybių studijas ir atliko [...] (*) EUR kainavusius pramoninius tyrimus; bendra ekonominės veiklos suma yra [...] (*) EUR; |
| --- | --- |

b)

išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje viešoji įstaiga IFP parengė [...] (*) EUR kainavusias techninių galimybių studijas ir atliko [...] (*) EUR kainavusius pramoninius tyrimus; bendra ekonominės veiklos suma yra [...] (*) EUR;

| c) | taigi išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse viešoji įstaiga IFP mokslinių tyrimų paslaugų iš viso suteikė už 56,4 mln. EUR (parengė 7,4 mln. EUR kainavusias techninių galimybių studijas ir atliko 49,0 mln. EUR kainavusius pramoninius tyrimus), o jos nuosavų išteklių suma buvo tik [...] (*) EUR, todėl Komisija pareiškė nuomonę, kad šiai mokslinių tyrimų veiklai iš viešųjų lėšų skirta 11,3 mln. EUR subsidijų (taigi pagalbos intensyvumas (214) yra 20 %). |
| --- | --- |

c)

taigi išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse viešoji įstaiga IFP mokslinių tyrimų paslaugų iš viso suteikė už 56,4 mln. EUR (parengė 7,4 mln. EUR kainavusias techninių galimybių studijas ir atliko 49,0 mln. EUR kainavusius pramoninius tyrimus), o jos nuosavų išteklių suma buvo tik [...] (*) EUR, todėl Komisija pareiškė nuomonę, kad šiai mokslinių tyrimų veiklai iš viešųjų lėšų skirta 11,3 mln. EUR subsidijų (taigi pagalbos intensyvumas (214) yra 20 %).

| (230) | Dėl vėlesnių metų pažymėtina, kad pagal Sprendimo Nr. C 51/2005 5 straipsnio 1 dalį, kol baigsis išimtinių sutarčių galiojimo terminas, Prancūzija privalo „Komisijai pateikti išsamią metinę ataskaitą apie IFP grupės vykdomus projektus bendrovių Axens ir Prosernat išskirtinėse veiklos srityse“. Pagal šiose metinėse ataskaitose pateikiamą informaciją galima tiksliai apskaičiuoti metinę mokslinių tyrimų paslaugų, kurias viešoji įstaiga IFP suteikė patronuojamųjų bendrovių sąskaita išskirtinėse jų veiklos srityse, sumą. |
| --- | --- |

(230)

Dėl vėlesnių metų pažymėtina, kad pagal Sprendimo Nr. C 51/2005 5 straipsnio 1 dalį, kol baigsis išimtinių sutarčių galiojimo terminas, Prancūzija privalo „Komisijai pateikti išsamią metinę ataskaitą apie IFP grupės vykdomus projektus bendrovių Axens ir Prosernat išskirtinėse veiklos srityse“. Pagal šiose metinėse ataskaitose pateikiamą informaciją galima tiksliai apskaičiuoti metinę mokslinių tyrimų paslaugų, kurias viešoji įstaiga IFP suteikė patronuojamųjų bendrovių sąskaita išskirtinėse jų veiklos srityse, sumą.

| (231) | Šiuo metu Prancūzija Komisijai yra pateikusi 2007, 2008 ir 2009 m. metines ataskaitas. Kadangi apskaitos duomenims sutvarkyti reikia laiko, 2010 m. ataskaita bus pateikta 2011 m. |
| --- | --- |

(231)

Šiuo metu Prancūzija Komisijai yra pateikusi 2007, 2008 ir 2009 m. metines ataskaitas. Kadangi apskaitos duomenims sutvarkyti reikia laiko, 2010 m. ataskaita bus pateikta 2011 m.

| (232) | Ekonominė veikla, 2007–2009 m. vykdyta išskirtinėse bendrovės Axens veiklos srityse, apibendrinama šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 3 lentelėje (tūkstančiais eurų).

  3   lentelė.


  2007–2009 m. viešosios įstaigos IFP išskirtinėse bendrovės Axens veiklos srityse vykdyta veikla









  (tūkstančiais eurų) |
| --- | --- |
| Iš viso | Bendros išlaidos | Bendri nuosavi ištekliai | Valstybės ištekliai (+) arba pelnas (–) |
| 2007 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(232)

Ekonominė veikla, 2007–2009 m. vykdyta išskirtinėse bendrovės Axens veiklos srityse, apibendrinama šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 3 lentelėje (tūkstančiais eurų).

3   lentelė.

2007–2009 m. viešosios įstaigos IFP išskirtinėse bendrovės Axens veiklos srityse vykdyta veikla

(tūkstančiais eurų)

Iš viso

Bendros išlaidos

Bendri nuosavi ištekliai

Valstybės ištekliai (+) arba pelnas (–)

2007

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (233) | Taigi iš ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė teikdama mokslinių tyrimų paslaugas išskirtinėse bendrovės Axens veiklos srityse, 2007 m. gauta [...] (*) EUR, 2008 m. – [...] (*) EUR, o 2009 m. – [...] (*) EUR; ši veikla panaši į Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija minėtą 2006 m. veiklą (iš jos gauta [...] (*) EUR). |
| --- | --- |

(233)

Taigi iš ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė teikdama mokslinių tyrimų paslaugas išskirtinėse bendrovės Axens veiklos srityse, 2007 m. gauta [...] (*) EUR, 2008 m. – [...] (*) EUR, o 2009 m. – [...] (*) EUR; ši veikla panaši į Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija minėtą 2006 m. veiklą (iš jos gauta [...] (*) EUR).

| (234) | Ekonominė veikla, 2007–2009 m. vykdyta išskirtinėse bendrovės Prosernat veiklos srityse, apibendrinama šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 4 lentelėje (tūkstančiais eurų).

  4   lentelė.


  2007–2009 m. viešosios įstaigos IFP išskirtinėse bendrovės Prosernat veiklos srityse vykdyta veikla









  (tūkstančiais eurų) |
| --- | --- |
| Iš viso | Bendros išlaidos | Bendri nuosavi ištekliai | Valstybės ištekliai (+) arba pelnas (–) |
| 2007 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2008 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| 2009 | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(234)

Ekonominė veikla, 2007–2009 m. vykdyta išskirtinėse bendrovės Prosernat veiklos srityse, apibendrinama šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 4 lentelėje (tūkstančiais eurų).

4   lentelė.

2007–2009 m. viešosios įstaigos IFP išskirtinėse bendrovės Prosernat veiklos srityse vykdyta veikla

(tūkstančiais eurų)

Iš viso

Bendros išlaidos

Bendri nuosavi ištekliai

Valstybės ištekliai (+) arba pelnas (–)

2007

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2008

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

2009

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (235) | Taigi iš ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė teikdama mokslinių tyrimų paslaugas išskirtinėse bendrovės Prosernat veiklos srityse, 2007 m. gauta [...] (*) EUR, 2008 m. – [...] (*) EUR, o 2009 m. – [...] (*) EUR; ši veikla panaši į Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija nurodytą 2006 m. veiklą (iš jos gauta [...] (*) EUR). |
| --- | --- |

(235)

Taigi iš ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė teikdama mokslinių tyrimų paslaugas išskirtinėse bendrovės Prosernat veiklos srityse, 2007 m. gauta [...] (*) EUR, 2008 m. – [...] (*) EUR, o 2009 m. – [...] (*) EUR; ši veikla panaši į Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija nurodytą 2006 m. veiklą (iš jos gauta [...] (*) EUR).

| (236) | Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija mano, kad vykdydama ekonominę veiklą viešoji įstaiga IFP naudojosi faktiniu ekonominiu pranašumu: nebuvo mokamos priemokos, susijusios su įvykdymą užtikrinančiu užstatu, bent jau su „didžiausių pastangų“ garantija, kuriuos vykdydama mokslinių tyrimų veiklą įstaiga galėjo teikti savo klientams, taip pat patronuojamosios bendrovėms Axens ir Prosernat išskirtinėse jų veiklos srityse. Dėl garantuojamos rizikos ypatumų Komisija negali nustatyti tikslios su šiuo pranašumu susijusios sumos, tačiau mano, kad bet kokiu atveju vertinant kiekvieną paslaugą ir kiekvienus metus ji negali viršyti sumų, nurodytų šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 5 lentelėje (kurioje santrumpa „EUR“ reiškia eurus, o santrumpa „mln. EUR“ – milijonus eurų).

  5   lentelė.


  Ekonominio pranašumo, kurį 2006–2009 m. viešoji įstaiga IFP dėl neribotos garantijos gavo palaikydama ryšius su klientais, viršutinės ribos | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mokslinių tyrimų paslaugos (ne išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse) | AP
  (mln. EUR) | Viršutinė riba (215)

  (garantinio draudimo įmoka) | AP
  (mln. EUR) | Viršutinė riba
  (garantinio draudimo įmoka) | AP
  (mln. EUR) | Viršutinė riba
  (garantinio draudimo įmoka) | AP
  (mln. EUR) | Viršutinė riba
  (garantinio draudimo įmoka) |
| Teikiamos patronuojamųjų bendrovių sąskaita | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Teikiamos trečiųjų šalių sąskaita | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Administracinės paslaugos | | | | | | | | |
| Sąskaitose faktūrose nurodytos sąnaudos, susijusios su komandiruotais darbuotojais | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Sąskaitose faktūrose nurodytos išlaidos, susijusios su adresais | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| Paslaugos išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR |
| Paslaugos išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |
| | | | | | | | | |
| Bendra su patronuojamosiomis bendrovėmis susijusi suma | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR | [...] (*) | [...] (*) mln. EUR |
| Bendra su trečiosiomis šalimis susijusi suma | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR | [...] (*) | [...] (*) EUR |

(236)

Remdamasi tuo, kas išdėstyta, Komisija mano, kad vykdydama ekonominę veiklą viešoji įstaiga IFP naudojosi faktiniu ekonominiu pranašumu: nebuvo mokamos priemokos, susijusios su įvykdymą užtikrinančiu užstatu, bent jau su „didžiausių pastangų“ garantija, kuriuos vykdydama mokslinių tyrimų veiklą įstaiga galėjo teikti savo klientams, taip pat patronuojamosios bendrovėms Axens ir Prosernat išskirtinėse jų veiklos srityse. Dėl garantuojamos rizikos ypatumų Komisija negali nustatyti tikslios su šiuo pranašumu susijusios sumos, tačiau mano, kad bet kokiu atveju vertinant kiekvieną paslaugą ir kiekvienus metus ji negali viršyti sumų, nurodytų šioje konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 5 lentelėje (kurioje santrumpa „EUR“ reiškia eurus, o santrumpa „mln. EUR“ – milijonus eurų).

5   lentelė.

Ekonominio pranašumo, kurį 2006–2009 m. viešoji įstaiga IFP dėl neribotos garantijos gavo palaikydama ryšius su klientais, viršutinės ribos

2006

2007

2008

2009

Mokslinių tyrimų paslaugos (ne išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse)

AP

(mln. EUR)

Viršutinė riba (215)

(garantinio draudimo įmoka)

AP

(mln. EUR)

Viršutinė riba

(garantinio draudimo įmoka)

AP

(mln. EUR)

Viršutinė riba

(garantinio draudimo įmoka)

AP

(mln. EUR)

Viršutinė riba

(garantinio draudimo įmoka)

Teikiamos patronuojamųjų bendrovių sąskaita

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Teikiamos trečiųjų šalių sąskaita

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Administracinės paslaugos

Sąskaitose faktūrose nurodytos sąnaudos, susijusios su komandiruotais darbuotojais

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Sąskaitose faktūrose nurodytos išlaidos, susijusios su adresais

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Paslaugos išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

Paslaugos išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

Bendra su patronuojamosiomis bendrovėmis susijusi suma

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

[...] (*)

[...] (*) mln. EUR

Bendra su trečiosiomis šalimis susijusi suma

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

[...] (*)

[...] (*) EUR

| (237) | Bet kokiu atveju Prancūzijos institucijoms suteikiama galimybė pranešti apie tikslesnę metodiką, taikomą siekiant įvertinti viešajai įstaigai dėl garantijos suteiktą pranašumą palaikant ryšius su klientais. Dėl šios metodikos, kuri bus pagrįsta ekonominiu vertinimu, pagal rungimosi principą apsvarstytu vykstant tyrimui, Komisija prireikus galės priimti teigiamą sprendimą, ir Prancūzija šią metodiką galės taikyti siekdama įgyvendinti šio sprendimo nuostatose nurodytas prievoles teikti informaciją. |
| --- | --- |

(237)

Bet kokiu atveju Prancūzijos institucijoms suteikiama galimybė pranešti apie tikslesnę metodiką, taikomą siekiant įvertinti viešajai įstaigai dėl garantijos suteiktą pranašumą palaikant ryšius su klientais. Dėl šios metodikos, kuri bus pagrįsta ekonominiu vertinimu, pagal rungimosi principą apsvarstytu vykstant tyrimui, Komisija prireikus galės priimti teigiamą sprendimą, ir Prancūzija šią metodiką galės taikyti siekdama įgyvendinti šio sprendimo nuostatose nurodytas prievoles teikti informaciją.

| (238) | Galiausiai Komisija pažymi, kad toks pranašumas viešajai įstaigai IFP palaikant ryšius su klientais yra atrankinis, nes jos konkurentai, kuriems taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos teisminės reorganizavimo ir likvidavimo procedūros, negauna panašios valstybės garantijos, neatsiejamos nuo viešosios įstaigos IFP turimo viešosios įstaigos statuso. |
| --- | --- |

(238)

Galiausiai Komisija pažymi, kad toks pranašumas viešajai įstaigai IFP palaikant ryšius su klientais yra atrankinis, nes jos konkurentai, kuriems taikomos pagal bendrąją teisę reglamentuojamos teisminės reorganizavimo ir likvidavimo procedūros, negauna panašios valstybės garantijos, neatsiejamos nuo viešosios įstaigos IFP turimo viešosios įstaigos statuso.

7.1.4.2.   
  Pagal privatinę teisę reglamentuojamoms grupės IFP patronuojamosioms bendrovėms teikiamas pranašumas

| (239) | Dėl viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių Sprendime pradėti procedūrą Komisija nurodė, jog atliekant pirminį tyrimą negalima atmesti galimybės, kad „trys patronuojamosios bendrovės taip pat gali gauti pranašumą, susijusį su viešosios įstaigos IFP turimu PKVĮ statusu, pavyzdžiui, joms visų pirma gali būti taikomos palankesnės skolinimosi sąlygos“ (216). |
| --- | --- |

(239)

Dėl viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių Sprendime pradėti procedūrą Komisija nurodė, jog atliekant pirminį tyrimą negalima atmesti galimybės, kad „trys patronuojamosios bendrovės taip pat gali gauti pranašumą, susijusį su viešosios įstaigos IFP turimu PKVĮ statusu, pavyzdžiui, joms visų pirma gali būti taikomos palankesnės skolinimosi sąlygos“ (216).

| (240) | Atlikus išsamų tyrimą, dėl 7.1.1.2 dalyje išdėstytų priežasčių nereikėtų manyti, kad viešoji įstaiga IFP ir atitinkamai Prancūzijos valstybė galėtų būti atsakingos už bendrovėms Axens ir Prosernat vykdant ekonominę veiklą susidariusių skolų trečiosioms šalims grąžinimą, ypač jeigu būtų vykdoma šių bendrovių teisminio likvidavimo procedūra, nes pagal Prancūzijos teisę nėra numatyta bendra akcininko atsakomybė už patronuojamąsias bendroves, veikiančias bendrovių grupėse. |
| --- | --- |

(240)

Atlikus išsamų tyrimą, dėl 7.1.1.2 dalyje išdėstytų priežasčių nereikėtų manyti, kad viešoji įstaiga IFP ir atitinkamai Prancūzijos valstybė galėtų būti atsakingos už bendrovėms Axens ir Prosernat vykdant ekonominę veiklą susidariusių skolų trečiosioms šalims grąžinimą, ypač jeigu būtų vykdoma šių bendrovių teisminio likvidavimo procedūra, nes pagal Prancūzijos teisę nėra numatyta bendra akcininko atsakomybė už patronuojamąsias bendroves, veikiančias bendrovių grupėse.

| (241) | Tačiau pažymėtina, kad nors Sprendime Nr. 531/2005 Komisija ir pareiškė nuomonę, kad, kaip primenama 177 konstatuojamojoje dalyje, įstaigai Banque Postale, kaip akcinei bendrovei, teisminio reorganizavimo ir likvidavimo srityje taikoma bendroji teisė, todėl neribota valstybės garantija jos vardu neteikiama, ji iškėlė galimo vieninteliam akcininkui teikiamos valstybės garantijos poveikio patronuojamajai bendrovei klausimą (217). |
| --- | --- |

(241)

Tačiau pažymėtina, kad nors Sprendime Nr. 531/2005 Komisija ir pareiškė nuomonę, kad, kaip primenama 177 konstatuojamojoje dalyje, įstaigai Banque Postale, kaip akcinei bendrovei, teisminio reorganizavimo ir likvidavimo srityje taikoma bendroji teisė, todėl neribota valstybės garantija jos vardu neteikiama, ji iškėlė galimo vieninteliam akcininkui teikiamos valstybės garantijos poveikio patronuojamajai bendrovei klausimą (217).

| (242) | Komisija pareiškė (218), kad dėl grupės veiklos struktūros akcininkas (Paštas) ir patronuojamoji bendrovė (Banque Postale) daro įtaką vienas kitam, nes patiriamas toks bendras poveikis: i) patronuojamoji bendrovė naudojasi patronuojančiosios bendrovės suteiktais žmogiškaisiais ištekliais ir įranga; ii) už šiuos išteklius užmokestis mokamas remiantis patronuojančiosios bendrovės patirtomis sąnaudomis, taigi dėl ekonominio pranašumo sumažėjus Pašto sąnaudoms, atitinkamai sumažėtų bendrovės Banque Postale patronuojančiajai bendrovei mokamas užmokestis, todėl patronuojamajai bendrovei būtų suteiktas ekonominis pranašumas (bent dalis jo). |
| --- | --- |

(242)

Komisija pareiškė (218), kad dėl grupės veiklos struktūros akcininkas (Paštas) ir patronuojamoji bendrovė (Banque Postale) daro įtaką vienas kitam, nes patiriamas toks bendras poveikis: i) patronuojamoji bendrovė naudojasi patronuojančiosios bendrovės suteiktais žmogiškaisiais ištekliais ir įranga; ii) už šiuos išteklius užmokestis mokamas remiantis patronuojančiosios bendrovės patirtomis sąnaudomis, taigi dėl ekonominio pranašumo sumažėjus Pašto sąnaudoms, atitinkamai sumažėtų bendrovės Banque Postale patronuojančiajai bendrovei mokamas užmokestis, todėl patronuojamajai bendrovei būtų suteiktas ekonominis pranašumas (bent dalis jo).

| (243) | Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija taip pat pareiškė, kad tam tikra tarpusavio įtaka daroma visų pirma viešajai įstaigai IFP priimant sprendimus dėl paslaugų, kurios bendrovėms Axens ir Prosernat teikiamos jų išskirtinėse veiklos srityse, tarifų, todėl grupės vidaus komerciniai santykiai ne atitinka rinkos logiką, o priešingai – palaikant juos galima iš patronuojančiajai bendrovei skirtų viešųjų lėšų suteikti kryžmines subsidijas patronuojamųjų bendrovių ekonominei veiklai. Be to, kaip primenama 226 konstatuojamojoje dalyje, Komisija padarė išvadą, kad viešoji įstaiga IFP santykius su patronuojamąja bendrove Beicip-Prosernat
   (219) palaiko įprastomis rinkos sąlygomis. |
| --- | --- |

(243)

Sprendime Nr. C 51/2005 Komisija taip pat pareiškė, kad tam tikra tarpusavio įtaka daroma visų pirma viešajai įstaigai IFP priimant sprendimus dėl paslaugų, kurios bendrovėms Axens ir Prosernat teikiamos jų išskirtinėse veiklos srityse, tarifų, todėl grupės vidaus komerciniai santykiai ne atitinka rinkos logiką, o priešingai – palaikant juos galima iš patronuojančiajai bendrovei skirtų viešųjų lėšų suteikti kryžmines subsidijas patronuojamųjų bendrovių ekonominei veiklai. Be to, kaip primenama 226 konstatuojamojoje dalyje, Komisija padarė išvadą, kad viešoji įstaiga IFP santykius su patronuojamąja bendrove Beicip-Prosernat
   (219) palaiko įprastomis rinkos sąlygomis.

| (244) | Sprendime dėl Banque Postale Komisija pareiškė, kad Prancūzijos institucijos privalo prisiimti įsipareigojimus įdiegti mechanizmą, pagal kurį būtų atsvertas patronuojančiajai bendrovei teikiamo pranašumo poveikis patronuojamajai bendrovei. Finansavimo sąlygų klausimu prisiimtas įsipareigojimas „dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti rašytinę nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms), kad pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Ši sutarties nuostata turi būti paskelbta su kiekviena operacija susijusiame prospekte.“ (220) |
| --- | --- |

(244)

Sprendime dėl Banque Postale Komisija pareiškė, kad Prancūzijos institucijos privalo prisiimti įsipareigojimus įdiegti mechanizmą, pagal kurį būtų atsvertas patronuojančiajai bendrovei teikiamo pranašumo poveikis patronuojamajai bendrovei. Finansavimo sąlygų klausimu prisiimtas įsipareigojimas „dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti rašytinę nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms), kad pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Ši sutarties nuostata turi būti paskelbta su kiekviena operacija susijusiame prospekte.“ (220)

| (245) | Šiuo atveju viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) skolinimosi sąlygų klausimu Prancūzijos institucijos prisiėmė įsipareigojimą dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti rašytinę nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms), kad „pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija“. |
| --- | --- |

(245)

Šiuo atveju viešosios įstaigos IFP patronuojamųjų bendrovių (Axens, Beicip-Franlab, Prosernat) skolinimosi sąlygų klausimu Prancūzijos institucijos prisiėmė įsipareigojimą dėl kiekvienos operacijos į finansavimo sutartį įtraukti rašytinę nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms), kad „pagal Prancūzijos teisę (pagal kurią visų pirma turi būti gautas aiškus teisės aktu nustatytas leidimas teikti kiekvieną garantiją) šiai finansavimo operacijai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija“.

| (246) | Dėl patronuojamųjų bendrovių naudojimosi patronuojančiosios bendrovės suteiktais žmogiškaisiais ištekliais ir įranga pažymėtina, kad, kaip Komisija nurodė Sprendime Nr. C 51/2005, „jei ekonominė veikla subsidijuojama, tai tokios subsidijos susijusios su atitinkamų pavaldžiųjų bendrovių pagrindinei bendrovei mokamu užmokesčiu ir atsispindi IFP grupės sąskaitose“ (221). Tačiau iš viešosios įstaigos IFP apskaitos matyti, kad Komisija dar neatsižvelgė į tuos sąnaudų duomenis, kurie priskiriami 2006 m. (Sprendime Nr. C 51/2005) bei vėlesniems metams (Prancūzijos institucijų pateiktose metinėse ataskaitose) ir kurie susiję su neribotos garantijos taikymu paslaugoms, kurias viešoji įstaiga IFP teikia patronuojamosioms bendrovėms. Kadangi su įvykdymą užtikrinančiu užstatu susijusi priemoka ar bent jau „didžiausių pastangų“ garantijos priemoka valstybei nebuvo mokama, ji taip pat negalėjo būti nustatyta teikiant paslaugas patronuojamosioms bendrovėms. |
| --- | --- |

(246)

Dėl patronuojamųjų bendrovių naudojimosi patronuojančiosios bendrovės suteiktais žmogiškaisiais ištekliais ir įranga pažymėtina, kad, kaip Komisija nurodė Sprendime Nr. C 51/2005, „jei ekonominė veikla subsidijuojama, tai tokios subsidijos susijusios su atitinkamų pavaldžiųjų bendrovių pagrindinei bendrovei mokamu užmokesčiu ir atsispindi IFP grupės sąskaitose“ (221). Tačiau iš viešosios įstaigos IFP apskaitos matyti, kad Komisija dar neatsižvelgė į tuos sąnaudų duomenis, kurie priskiriami 2006 m. (Sprendime Nr. C 51/2005) bei vėlesniems metams (Prancūzijos institucijų pateiktose metinėse ataskaitose) ir kurie susiję su neribotos garantijos taikymu paslaugoms, kurias viešoji įstaiga IFP teikia patronuojamosioms bendrovėms. Kadangi su įvykdymą užtikrinančiu užstatu susijusi priemoka ar bent jau „didžiausių pastangų“ garantijos priemoka valstybei nebuvo mokama, ji taip pat negalėjo būti nustatyta teikiant paslaugas patronuojamosioms bendrovėms.

| (247) | Todėl reikia daryti išvadą, kad pagal privatinę teisę reglamentuojamoms patronuojamosioms bendrovėms Axens ir Prosernat suteiktas ekonominis pranašumas, kuris viešajai įstaigai teikiamas dėl garantijos, taikomos turint viešosios įstaigos statusą. |
| --- | --- |

(247)

Todėl reikia daryti išvadą, kad pagal privatinę teisę reglamentuojamoms patronuojamosioms bendrovėms Axens ir Prosernat suteiktas ekonominis pranašumas, kuris viešajai įstaigai teikiamas dėl garantijos, taikomos turint viešosios įstaigos statusą.

| (248) | Dėl sutarčių, kurias viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės Axens, Prosernat bei Beicip-Franlab kartu pasirašė su bendrais tiekėjais ir kurias Komisija nurodė Sprendime pradėti procedūrą, o bendrovė UOP Limited savo pastabose, kaip minėta 73 konstatuojamojoje dalyje, pažymėtina, jog nors Prancūzijos institucijos patvirtino, kad jos yra, tačiau patikslino, kad šios sutartys daugiausia susijusios su įvairių įstaigų darbuotojų kelionėmis oro ir geležinkelių transportu darbo reikalais. Komisija mano, kad, jeigu patronuojamosioms bendrovėms galėjo būti taikomos grupei IFP sudarytos palankesnės pirkimo sąlygos (nors aptariamo prekių tiekimo ir paslaugų teikimo atveju tai nėra visiškai aišku), jos buvo taikomos daugiau dėl to, kad vykdydami bendrą pirkimą tiekėjai galėjo laikytis nuolaidų už kiekį politikos, o ne dėl galimo garantijos poveikio. Bet kokiu atveju net jeigu 7.1.4.1 dalies B punkte pateikta su viešąja įstaiga susijusi išvada galėtų būti taikoma patronuojamosioms bendrovėms tuo atveju, kai prekės ar paslaugos įgyjamos kartu su viešąja įstaiga, ir jeigu šios patronuojamosios bendrovės dėl tokio mechanizmo naudotųsi viešajai įstaigai IFP dėl garantijos teikiamu pranašumu šias paslaugas pirkdamos pigiau, atitinkamos sumos būtų tokios nedidelės, kad Komisija abejoja, ar dėl jų galėtų būti gautas faktinis ekonominis pranašumas. |
| --- | --- |

(248)

Dėl sutarčių, kurias viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės Axens, Prosernat bei Beicip-Franlab kartu pasirašė su bendrais tiekėjais ir kurias Komisija nurodė Sprendime pradėti procedūrą, o bendrovė UOP Limited savo pastabose, kaip minėta 73 konstatuojamojoje dalyje, pažymėtina, jog nors Prancūzijos institucijos patvirtino, kad jos yra, tačiau patikslino, kad šios sutartys daugiausia susijusios su įvairių įstaigų darbuotojų kelionėmis oro ir geležinkelių transportu darbo reikalais. Komisija mano, kad, jeigu patronuojamosioms bendrovėms galėjo būti taikomos grupei IFP sudarytos palankesnės pirkimo sąlygos (nors aptariamo prekių tiekimo ir paslaugų teikimo atveju tai nėra visiškai aišku), jos buvo taikomos daugiau dėl to, kad vykdydami bendrą pirkimą tiekėjai galėjo laikytis nuolaidų už kiekį politikos, o ne dėl galimo garantijos poveikio. Bet kokiu atveju net jeigu 7.1.4.1 dalies B punkte pateikta su viešąja įstaiga susijusi išvada galėtų būti taikoma patronuojamosioms bendrovėms tuo atveju, kai prekės ar paslaugos įgyjamos kartu su viešąja įstaiga, ir jeigu šios patronuojamosios bendrovės dėl tokio mechanizmo naudotųsi viešajai įstaigai IFP dėl garantijos teikiamu pranašumu šias paslaugas pirkdamos pigiau, atitinkamos sumos būtų tokios nedidelės, kad Komisija abejoja, ar dėl jų galėtų būti gautas faktinis ekonominis pranašumas.

| (249) | Todėl atsižvelgiant į Sprendime Nr. C 51/2005 pateiktas išvadas pažymėtina, kad vienintelė veikla, kurią vykdant dėl valstybės garantijos, patronuojančiajai bendrovei teikiamos atliekant mokslinius tyrimus išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse, galėjo būti gautas pranašumas, yra tik „[viešosios įstaigos IFP] parama veiklai bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse“ (222). Dėl garantuojamos rizikos ypatumų Komisija negali nustatyti tikslios su bendrovėms Axens ir Prosernat suteiktu pranašumu susijusios sumos, tačiau mano, kad bet kokiu atveju vertinant kiekvieną paslaugą ir kiekvienus metus ji negali viršyti sumų, nurodytų 236 konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 5 lentelėje. |
| --- | --- |

(249)

Todėl atsižvelgiant į Sprendime Nr. C 51/2005 pateiktas išvadas pažymėtina, kad vienintelė veikla, kurią vykdant dėl valstybės garantijos, patronuojančiajai bendrovei teikiamos atliekant mokslinius tyrimus išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse, galėjo būti gautas pranašumas, yra tik „[viešosios įstaigos IFP] parama veiklai bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse“ (222). Dėl garantuojamos rizikos ypatumų Komisija negali nustatyti tikslios su bendrovėms Axens ir Prosernat suteiktu pranašumu susijusios sumos, tačiau mano, kad bet kokiu atveju vertinant kiekvieną paslaugą ir kiekvienus metus ji negali viršyti sumų, nurodytų 236 konstatuojamojoje dalyje pateiktoje 5 lentelėje.

| (250) | Komisija mano, kad toks ekonominis pranašumas, kurį dėl viešosios įstaigos IFP gavo pagal privatinę teisę reglamentuojamos jos patronuojamosios bendrovės Axens ir Prosernat, yra atrankinis, nes šių bendrovių konkurentai neturi galimybių naudotis viešosios įstaigos IFP technologijomis, žmogiškaisiais ištekliais ir įranga tokiomis pat palankiomis sąlygomis. |
| --- | --- |

(250)

Komisija mano, kad toks ekonominis pranašumas, kurį dėl viešosios įstaigos IFP gavo pagal privatinę teisę reglamentuojamos jos patronuojamosios bendrovės Axens ir Prosernat, yra atrankinis, nes šių bendrovių konkurentai neturi galimybių naudotis viešosios įstaigos IFP technologijomis, žmogiškaisiais ištekliais ir įranga tokiomis pat palankiomis sąlygomis.

7.1.5.   KONKURENCIJOS IŠKRAIPYMAS IR POVEIKIS TARPUSAVIO PREKYBAI

| (251) | Taikant nagrinėjamą priemonę, gali būti sumažintos viešosios įstaigos IFP veiklos, susijusios su trečiosioms šalims teikiamomis paslaugomis (pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais), sąnaudos ir bendrovių Axens bei Prosernat veiklos, susijusios su patronuojančiosios bendrovės joms teikiamomis paslaugomis (išskirtinėse jų veiklos srityse atliekamais moksliniais tyrimais, pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais, darbuotojų ir įrangos teikimu, administracinių paslaugų teikimu), sąnaudos, todėl grupei IFP sudaromos palankesnės sąlygos, taigi ir iškraipoma konkurencija pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(251)

Taikant nagrinėjamą priemonę, gali būti sumažintos viešosios įstaigos IFP veiklos, susijusios su trečiosioms šalims teikiamomis paslaugomis (pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais), sąnaudos ir bendrovių Axens bei Prosernat veiklos, susijusios su patronuojančiosios bendrovės joms teikiamomis paslaugomis (išskirtinėse jų veiklos srityse atliekamais moksliniais tyrimais, pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais, darbuotojų ir įrangos teikimu, administracinių paslaugų teikimu), sąnaudos, todėl grupei IFP sudaromos palankesnės sąlygos, taigi ir iškraipoma konkurencija pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

| (252) | Kadangi rinkose, kuriose veikia grupė IFP, – ypač pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų rinkoje (joje viešoji įstaiga IFP veikia tiesiogiai), katalizatorių ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtų technologijų rinkoje (joje veikia patronuojamoji bendrovė Axens) ir su dujų perdirbimu bei sieros šalinimu susijusių tyrimų, paslaugų bei įrangos rinkoje (joje veikia patronuojamoji bendrovė Prosernat) – Europos Sąjungoje plačiu mastu vykdoma tarpusavio prekyba, tokia priemonė gali turėti neigiamą poveikį konkuruojančioms įmonėms, kurios atitinkamose rinkose plėtoja ar nori plėtoti panašią ekonominę veiklą. |
| --- | --- |

(252)

Kadangi rinkose, kuriose veikia grupė IFP, – ypač pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų rinkoje (joje viešoji įstaiga IFP veikia tiesiogiai), katalizatorių ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtų technologijų rinkoje (joje veikia patronuojamoji bendrovė Axens) ir su dujų perdirbimu bei sieros šalinimu susijusių tyrimų, paslaugų bei įrangos rinkoje (joje veikia patronuojamoji bendrovė Prosernat) – Europos Sąjungoje plačiu mastu vykdoma tarpusavio prekyba, tokia priemonė gali turėti neigiamą poveikį konkuruojančioms įmonėms, kurios atitinkamose rinkose plėtoja ar nori plėtoti panašią ekonominę veiklą.

| (253) | Šiomis sąlygomis dėl viešajai įstaigai IFP teikiamos neribotos valstybės garantijos gali būti iškraipoma konkurencija ir daromas poveikis tarpusavio prekybai pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(253)

Šiomis sąlygomis dėl viešajai įstaigai IFP teikiamos neribotos valstybės garantijos gali būti iškraipoma konkurencija ir daromas poveikis tarpusavio prekybai pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.1.6.   IŠVADA DĖL PAGAL PRIEMONĘ TEIKIAMOS PAGALBOS POBŪDŽIO

| (254) | Taigi valstybė, dėl viešosios įstaigos IFP statuso jai teikdama valstybės garantiją, perduoda valstybės išteklius; dėl šios garantijos yra arba gali būti iškraipoma konkurencija ir valstybių narių tarpusavio prekyba, nes grupei IFP sudaromos palankesnės sąlygos. |
| --- | --- |

(254)

Taigi valstybė, dėl viešosios įstaigos IFP statuso jai teikdama valstybės garantiją, perduoda valstybės išteklius; dėl šios garantijos yra arba gali būti iškraipoma konkurencija ir valstybių narių tarpusavio prekyba, nes grupei IFP sudaromos palankesnės sąlygos.

| (255) | Komisija daro išvadą, kad ši garantija yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį. |
| --- | --- |

(255)

Komisija daro išvadą, kad ši garantija yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

7.2.   PAGALBOS PRIEMONĖS NETEISĖTUMAS

| (256) | Prieš pakeičiant įstaigos IFP statusą ji buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, įsteigtas kaip profesinė įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612. Šiuo pagrindu įstaigai IFP buvo taikomos bendrojoje teisėje nustatytos teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros ir nebuvo teikiama valstybės garantija, susijusi su PKVĮ statusu. |
| --- | --- |

(256)

Prieš pakeičiant įstaigos IFP statusą ji buvo pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo, įsteigtas kaip profesinė įstaiga pagal 1943 m. lapkričio 17 d. Profesinių interesų valdymo įstatymą Nr. 43-612. Šiuo pagrindu įstaigai IFP buvo taikomos bendrojoje teisėje nustatytos teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros ir nebuvo teikiama valstybės garantija, susijusi su PKVĮ statusu.

| (257) | 2006 m. liepos 6 d. dekretu, priimtu įgyvendinant 2005 m. liepos 13 d. Įstatymą Nr. 2005-781, įstaiga IFP 2006 m. liepos 7 d. tapo PKVĮ. Pakeitus šį statusą viešajai įstaigai IFP pradėta taikyti neribota valstybės garantija. Todėl aptariama priemonė turi būti laikoma nauja pagalba pagal Procedūros reglamento 1 straipsnio c punktą. |
| --- | --- |

(257)

2006 m. liepos 6 d. dekretu, priimtu įgyvendinant 2005 m. liepos 13 d. Įstatymą Nr. 2005-781, įstaiga IFP 2006 m. liepos 7 d. tapo PKVĮ. Pakeitus šį statusą viešajai įstaigai IFP pradėta taikyti neribota valstybės garantija. Todėl aptariama priemonė turi būti laikoma nauja pagalba pagal Procedūros reglamento 1 straipsnio c punktą.

| (258) | Pagal Procedūros reglamento 2 straipsnio 1 dalį valstybės narės privalo laiku pranešti „apie planus skirti naują pagalbą“. Kadangi apie viešosios įstaigos IFP statuso pakeitimą Prancūzija oficialiai nepranešė, o tik atsitiktinai nurodė kitoje byloje ir kadangi priemonė faktiškai įgyvendinta nesilaikant sąlygos, kad Komisija ją turi iš anksto patvirtinti, Prancūzijos vyriausybė aptariamą valstybės pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį. |
| --- | --- |

(258)

Pagal Procedūros reglamento 2 straipsnio 1 dalį valstybės narės privalo laiku pranešti „apie planus skirti naują pagalbą“. Kadangi apie viešosios įstaigos IFP statuso pakeitimą Prancūzija oficialiai nepranešė, o tik atsitiktinai nurodė kitoje byloje ir kadangi priemonė faktiškai įgyvendinta nesilaikant sąlygos, kad Komisija ją turi iš anksto patvirtinti, Prancūzijos vyriausybė aptariamą valstybės pagalbą suteikė pažeisdama SESV 108 straipsnio 3 dalį.

| (259) | Todėl Komisija mano, kad ši priemonė yra neteisėta pagalba pagal Procedūros reglamento 1 straipsnio f punktą. |
| --- | --- |

(259)

Todėl Komisija mano, kad ši priemonė yra neteisėta pagalba pagal Procedūros reglamento 1 straipsnio f punktą.

7.3.   PAGALBOS PRIEMONĖS SUDERINAMUMAS

7.3.1.   PAGALBA, SUSIJUSI SU VIEŠOSIOS ĮSTAIGOS IFP PAGAL SUTARTIS ATLIEKAMAIS MOKSLINIAIS TYRIMAIS IR JOS TEIKIAMOMIS PASLAUGOMIS

| (260) | Viešoji įstaiga teikia šias paslaugas: nuomoja mokslinių tyrimų infrastruktūrą, parūpina darbuotojų arba teikia teisines paslaugas (patronuojamųjų bendrovių sąskaita). |
| --- | --- |

(260)

Viešoji įstaiga teikia šias paslaugas: nuomoja mokslinių tyrimų infrastruktūrą, parūpina darbuotojų arba teikia teisines paslaugas (patronuojamųjų bendrovių sąskaita).

| (261) | Teikdama pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas viešoji įstaiga IFP paprastai padeda klientui (trečiajai šaliai arba patronuojamajai bendrovei (223)), norinčiam atlikti mokslinius tyrimus, dėl kurių galima geriau suprasti ar kontroliuoti mokslinį ar techninį reiškinį (224). Prašymas atlikti mokslinius tyrimus gali būti tikslus arba nelabai tikslus, o viešajai įstaigai IFP gali būti suteikta didelė arba mažesnė veiksmų laisvė: pradedant tuo, kad paprasčiausiai laikomasi kliento griežtai nustatytų specifikacijų, ir baigiant tuo, kad teikiama visa mokslinių tyrimų paslauga, įskaitant rekomendacijas. [...] (*) Pagal kiekvieną prašymą viešoji įstaiga IFP pateikia techninį komercinį pasiūlymą kartu su sutartinėmis įgyvendinimo sąlygomis, tuomet dėl jo deramasi su klientu. Prancūzijos institucijos pateikė paaiškinimus, susijusius su viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu trijose jos kompetencijos srityse: švino poveikio pavojaus nustatymo (pranc. CREP), su naftos chemijos produktų perdirbimu susijusių rezultatų teikimo (pranc. CRRP) ir su variklių energija susijusių rezultatų teikimo (pranc. CRME) srityse). |
| --- | --- |

(261)

Teikdama pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas viešoji įstaiga IFP paprastai padeda klientui (trečiajai šaliai arba patronuojamajai bendrovei (223)), norinčiam atlikti mokslinius tyrimus, dėl kurių galima geriau suprasti ar kontroliuoti mokslinį ar techninį reiškinį (224). Prašymas atlikti mokslinius tyrimus gali būti tikslus arba nelabai tikslus, o viešajai įstaigai IFP gali būti suteikta didelė arba mažesnė veiksmų laisvė: pradedant tuo, kad paprasčiausiai laikomasi kliento griežtai nustatytų specifikacijų, ir baigiant tuo, kad teikiama visa mokslinių tyrimų paslauga, įskaitant rekomendacijas. [...] (*) Pagal kiekvieną prašymą viešoji įstaiga IFP pateikia techninį komercinį pasiūlymą kartu su sutartinėmis įgyvendinimo sąlygomis, tuomet dėl jo deramasi su klientu. Prancūzijos institucijos pateikė paaiškinimus, susijusius su viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu trijose jos kompetencijos srityse: švino poveikio pavojaus nustatymo (pranc. CREP), su naftos chemijos produktų perdirbimu susijusių rezultatų teikimo (pranc. CRRP) ir su variklių energija susijusių rezultatų teikimo (pranc. CRME) srityse).

| (262) | Teikiant su CREP susijusias paslaugas visų pirma siekiama patvirtinti ir (arba) patobulinti mokslinių tyrimų centro sukurtas metodikas, technologijas ir programinę įrangą. Be to, kad būtų teikiamos tam tikros paslaugos, CREP veiklą vykdantis padalinys leidžia pramonės partneriams naudotis viešosios įstaigos IFP įranga ir skaičiavimo algoritmais arba retų tyrimų išvadomis, kuriomis nėra galimybės naudotis, kai komercinę paslaugą teikia privatus veiklos vykdytojas. Šios paslaugos gali būti suskirstytos į tokias grupes:






  a) | su konkrečia įranga, į kurią panašios įrangos pasaulyje nėra arba yra labai nedaug, susijusios paslaugos (225); |
| --- | --- | --- |

(262)

Teikiant su CREP susijusias paslaugas visų pirma siekiama patvirtinti ir (arba) patobulinti mokslinių tyrimų centro sukurtas metodikas, technologijas ir programinę įrangą. Be to, kad būtų teikiamos tam tikros paslaugos, CREP veiklą vykdantis padalinys leidžia pramonės partneriams naudotis viešosios įstaigos IFP įranga ir skaičiavimo algoritmais arba retų tyrimų išvadomis, kuriomis nėra galimybės naudotis, kai komercinę paslaugą teikia privatus veiklos vykdytojas. Šios paslaugos gali būti suskirstytos į tokias grupes:

a)

su konkrečia įranga, į kurią panašios įrangos pasaulyje nėra arba yra labai nedaug, susijusios paslaugos (225);

| b) | tam tikrų atvejų, kai reikia naudoti viešosios įstaigos IFP sukurtą programinę įrangą, kuri dar neparduodama arba kuriai naudoti šiomis konkrečiomis aplinkybėmis reikia konkrečios patirties, taikomos naudojantis viešosios įstaigos IFP gebėjimais, aiškinimas (226); |
| --- | --- |

b)

tam tikrų atvejų, kai reikia naudoti viešosios įstaigos IFP sukurtą programinę įrangą, kuri dar neparduodama arba kuriai naudoti šiomis konkrečiomis aplinkybėmis reikia konkrečios patirties, taikomos naudojantis viešosios įstaigos IFP gebėjimais, aiškinimas (226);

| c) | viešosios įstaigos IFP konkrečios patirties taikymas (227); |
| --- | --- |

c)

viešosios įstaigos IFP konkrečios patirties taikymas (227);

| d) | plėtojamos patirties taikymas siekiant patvirtinti vystomus gebėjimus ir sukurtas technologijas bei metodikas (228) |
| --- | --- |

d)

plėtojamos patirties taikymas siekiant patvirtinti vystomus gebėjimus ir sukurtas technologijas bei metodikas (228)

| (263) | CRRP srityje teikiant pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas, buvo padedama, pavyzdžiui, užsienio universitetui (229) pradėti vykdyti veiklą, priklausančią konkrečiai įstaigos IFP kompetencijai katalizatorių srityje, atliekami su „[...] (*) (230)“ susiję darbai siekiant suprasti [...] (*) reiškinius arba vykdomas [...] (*) tyrimas (231). |
| --- | --- |

(263)

CRRP srityje teikiant pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas, buvo padedama, pavyzdžiui, užsienio universitetui (229) pradėti vykdyti veiklą, priklausančią konkrečiai įstaigos IFP kompetencijai katalizatorių srityje, atliekami su „[...] (*) (230)“ susiję darbai siekiant suprasti [...] (*) reiškinius arba vykdomas [...] (*) tyrimas (231).

| (264) | CRME srityje teikiant pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas, pavyzdžiui, nuo [...] (*) buvo vykdoma [...] (*) automobilių gamintojų sąskaita, įgyvendinama [...] (*), taikoma viešosios įstaigos IFP metodika (232) ir atliekamas [...] (*) (233) tyrimas baigus viešosios įstaigos IFP mokslinius tyrimus [...] (*) arba vykdomi [...] (*) bandymai, susiję su [...] (*), kuriuos sukūrė viešoji įstaiga IFP (234). |
| --- | --- |

(264)

CRME srityje teikiant pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugas, pavyzdžiui, nuo [...] (*) buvo vykdoma [...] (*) automobilių gamintojų sąskaita, įgyvendinama [...] (*), taikoma viešosios įstaigos IFP metodika (232) ir atliekamas [...] (*) (233) tyrimas baigus viešosios įstaigos IFP mokslinius tyrimus [...] (*) arba vykdomi [...] (*) bandymai, susiję su [...] (*), kuriuos sukūrė viešoji įstaiga IFP (234).

| (265) | Iš šio aprašymo matyti, kad mokslinių tyrimų, kuriuos viešoji įstaiga IFP pagal sutartis atlieka trečiųjų šalių sąskaita, tikslas yra parengti prieš atliekant mokslinius tyrimus rengiamas techninių galimybių studijas, įgyti naujų žinių ir gebėjimų Instituto kompetencijos srityse arba viešosios įstaigos IFP sukurtas technologijas ir žinias taikyti siekiant patobulinti naujus produktus, technologijas ar paslaugas. |
| --- | --- |

(265)

Iš šio aprašymo matyti, kad mokslinių tyrimų, kuriuos viešoji įstaiga IFP pagal sutartis atlieka trečiųjų šalių sąskaita, tikslas yra parengti prieš atliekant mokslinius tyrimus rengiamas techninių galimybių studijas, įgyti naujų žinių ir gebėjimų Instituto kompetencijos srityse arba viešosios įstaigos IFP sukurtas technologijas ir žinias taikyti siekiant patobulinti naujus produktus, technologijas ar paslaugas.

| (266) | Prancūzijos institucijos pateikė duomenis, susijusius su 2004–2009 m. viešosios įstaigos IFP vykdyta veikla trečiųjų šalių sąskaita – pagal sutartis atliktais moksliniais tyrimais ir suteiktomis paslaugomis. Iš pateiktos informacijos matyti, kad šios mokslinių tyrimų paslaugos kasmet sudaro apie [0–5] (**) % bendro viešosios įstaigos IFP biudžeto (taigi paslaugų suteikta už [...] (*) EUR, o biudžetą sudaro apie 300 mln. EUR), todėl ši ekonominė veikla gali būti laikoma nedidele viešosios įstaigos veiklos dalimi. |
| --- | --- |

(266)

Prancūzijos institucijos pateikė duomenis, susijusius su 2004–2009 m. viešosios įstaigos IFP vykdyta veikla trečiųjų šalių sąskaita – pagal sutartis atliktais moksliniais tyrimais ir suteiktomis paslaugomis. Iš pateiktos informacijos matyti, kad šios mokslinių tyrimų paslaugos kasmet sudaro apie [0–5] (**) % bendro viešosios įstaigos IFP biudžeto (taigi paslaugų suteikta už [...] (*) EUR, o biudžetą sudaro apie 300 mln. EUR), todėl ši ekonominė veikla gali būti laikoma nedidele viešosios įstaigos veiklos dalimi.

7.3.1.1.   
  Valstybės pagalbos perdavimo trečiosioms šalims arba patronuojamosioms bendrovėms prielaida

| (267) | Pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 3.1.2 punktą, tuo atveju, jeigu ne pelno siekianti mokslinių tyrimų įstaiga kartais vykdo ekonominę veiklą, pavyzdžiui, nuomoja įrangą, teikia paslaugas įmonėms ar vykdo mokslinių tyrimų sutartis, šiai ekonominei veiklai skiriant viešąjį finansavimą paprastai teikiama valstybės pagalba. Tačiau jeigu galima įrodyti, kad visos viešojo finansavimo lėšos perduotos galutiniam naudos gavėjui ir kad tarpininkas iš jų negavo jokios naudos, galima laikyti, kad tarpininkas valstybės pagalbos negavo. |
| --- | --- |

(267)

Pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 3.1.2 punktą, tuo atveju, jeigu ne pelno siekianti mokslinių tyrimų įstaiga kartais vykdo ekonominę veiklą, pavyzdžiui, nuomoja įrangą, teikia paslaugas įmonėms ar vykdo mokslinių tyrimų sutartis, šiai ekonominei veiklai skiriant viešąjį finansavimą paprastai teikiama valstybės pagalba. Tačiau jeigu galima įrodyti, kad visos viešojo finansavimo lėšos perduotos galutiniam naudos gavėjui ir kad tarpininkas iš jų negavo jokios naudos, galima laikyti, kad tarpininkas valstybės pagalbos negavo.

| (268) | Kadangi šiuo atveju viešoji įstaiga IFP, kuri yra mokslinių tyrimų įstaiga, pagal sutartis atlieka mokslinius tyrimus ir jai taikoma neribota valstybės garantija, reikėtų laikyti, kad ji gauna valstybės pagalbą, nebent būtų įrodyta, kad dėl šių paslaugų pardavimo kainos visą valstybės pagalbą buvo galima perduoti jos klientams. |
| --- | --- |

(268)

Kadangi šiuo atveju viešoji įstaiga IFP, kuri yra mokslinių tyrimų įstaiga, pagal sutartis atlieka mokslinius tyrimus ir jai taikoma neribota valstybės garantija, reikėtų laikyti, kad ji gauna valstybės pagalbą, nebent būtų įrodyta, kad dėl šių paslaugų pardavimo kainos visą valstybės pagalbą buvo galima perduoti jos klientams.

| (269) | Viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugų tarifai nustatomi remiantis visomis su šiais tyrimais susijusiomis gamybos sąnaudomis (235), kurioms taikoma marža; šios maržos norma priklauso nuo 261 konstatuojamojoje dalyje minėtų derybų su klientu rezultatų. Vis dėlto vienintelė sąnaudų dalis, į kurią viešoji įstaiga veikiausiai neatsižvelgė, yra kaip tik viešosios įstaigos IFP įvykdymą užtikrinančio užstato (arba „didžiausių pastangų“ garantijos) priemoka. |
| --- | --- |

(269)

Viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugų tarifai nustatomi remiantis visomis su šiais tyrimais susijusiomis gamybos sąnaudomis (235), kurioms taikoma marža; šios maržos norma priklauso nuo 261 konstatuojamojoje dalyje minėtų derybų su klientu rezultatų. Vis dėlto vienintelė sąnaudų dalis, į kurią viešoji įstaiga veikiausiai neatsižvelgė, yra kaip tik viešosios įstaigos IFP įvykdymą užtikrinančio užstato (arba „didžiausių pastangų“ garantijos) priemoka.

| (270) | Dėl viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugų, teikiamų patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat sąskaita, Komisija mano, kad su garantija susijusį ekonominį pranašumą gali gauti viešoji įstaiga IFP ir prireikus pasinaudoti juo kitiems tikslams arba, atsižvelgiant į ypatingus šių bendrovių ryšius su patronuojančiąja bendrove, šis pranašumas taikant tarifus gali būti suteiktas patronuojamosioms bendrovėms:






  a) | pirmuoju atveju pagalbos suderinamumas aptariamas šioje dalyje; |
| --- | --- | --- |

(270)

Dėl viešosios įstaigos IFP pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugų, teikiamų patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat sąskaita, Komisija mano, kad su garantija susijusį ekonominį pranašumą gali gauti viešoji įstaiga IFP ir prireikus pasinaudoti juo kitiems tikslams arba, atsižvelgiant į ypatingus šių bendrovių ryšius su patronuojančiąja bendrove, šis pranašumas taikant tarifus gali būti suteiktas patronuojamosioms bendrovėms:

a)

pirmuoju atveju pagalbos suderinamumas aptariamas šioje dalyje;

| b) | antruoju atveju Komisija daro nuorodą į 7.3.2 dalyje pateiktą suderinamumo tyrimą, į kurį atsargumo sumetimais įtrauktos sumos, taikomos vertinant patronuojamosioms bendrovėms galimai suteiktą pranašumą. |
| --- | --- |

b)

antruoju atveju Komisija daro nuorodą į 7.3.2 dalyje pateiktą suderinamumo tyrimą, į kurį atsargumo sumetimais įtrauktos sumos, taikomos vertinant patronuojamosioms bendrovėms galimai suteiktą pranašumą.

| (271) | Dėl klientų, kurie yra trečiosios šalys, taip pat pažymėtina, kad, jeigu būtų galima nustatyti, jog taikant tarifus trečiosios šalys sistemingai gaudavo šią papildomų sąnaudų dalį atitinkančią sumą, labai tikėtina, kad atlikus išsamų perduotos pagalbos tyrimą būtų nustatytos de minimis sumos (236). Prancūzijos institucijų pateikta informacija rodo, kad teikiant daugumą į sąskaitas faktūras įtrauktų paslaugų gauta mažesnė negu [...] (*) EUR apyvarta (taigi didžiausia įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantijos suma – [...] (*) EUR), o didžiausios apimties sutarties suma buvo tik [...] (*) EUR (taigi didžiausia įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantijos suma – [...] (*) EUR). |
| --- | --- |

(271)

Dėl klientų, kurie yra trečiosios šalys, taip pat pažymėtina, kad, jeigu būtų galima nustatyti, jog taikant tarifus trečiosios šalys sistemingai gaudavo šią papildomų sąnaudų dalį atitinkančią sumą, labai tikėtina, kad atlikus išsamų perduotos pagalbos tyrimą būtų nustatytos de minimis sumos (236). Prancūzijos institucijų pateikta informacija rodo, kad teikiant daugumą į sąskaitas faktūras įtrauktų paslaugų gauta mažesnė negu [...] (*) EUR apyvarta (taigi didžiausia įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantijos suma – [...] (*) EUR), o didžiausios apimties sutarties suma buvo tik [...] (*) EUR (taigi didžiausia įsipareigojimų neįvykdymo rizikos garantijos suma – [...] (*) EUR).

| (272) | Tačiau negalima atmesti galimybės, kad viešajai įstaigai IFP taikant maržą, pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugomis besinaudojančiam klientui ne visada buvo galima perduoti visą valstybės pagalbos sumą. Tokiu atveju valstybei nesumokėta garantijos priemoka už garantijos taikymą pagal sutartis trečiosioms šalims atliekamų mokslinių tyrimų sutartims būtų papildomo viešojo finansavimo lėšos, kurias valstybė perdavė viešajai įstaigai. |
| --- | --- |

(272)

Tačiau negalima atmesti galimybės, kad viešajai įstaigai IFP taikant maržą, pagal sutartis atliekamų mokslinių tyrimų paslaugomis besinaudojančiam klientui ne visada buvo galima perduoti visą valstybės pagalbos sumą. Tokiu atveju valstybei nesumokėta garantijos priemoka už garantijos taikymą pagal sutartis trečiosioms šalims atliekamų mokslinių tyrimų sutartims būtų papildomo viešojo finansavimo lėšos, kurias valstybė perdavė viešajai įstaigai.

| (273) | Taigi atitinkamos viešosios lėšos galėtų būti panaudotos trims tikslams:






  a) | neekonominei viešosios įstaigos veiklai finansuoti – tokiu atveju šios lėšos nebūtų valstybės pagalba; arba |
| --- | --- | --- |

(273)

Taigi atitinkamos viešosios lėšos galėtų būti panaudotos trims tikslams:

a)

neekonominei viešosios įstaigos veiklai finansuoti – tokiu atveju šios lėšos nebūtų valstybės pagalba; arba

| b) | kitai veiklai, susijusiai su pagal sutartis trečiųjų šalių ar patronuojamųjų bendrovių sąskaita atliekamais moksliniais tyrimais, finansuoti. Ši prielaida išsamiai nagrinėjama 7.3.1.2 dalyje; arba |
| --- | --- |

b)

kitai veiklai, susijusiai su pagal sutartis trečiųjų šalių ar patronuojamųjų bendrovių sąskaita atliekamais moksliniais tyrimais, finansuoti. Ši prielaida išsamiai nagrinėjama 7.3.1.2 dalyje; arba

| c) | moksliniams tyrimams, kuriuos viešoji įstaiga atlieka išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse, finansuoti; tokiu atveju šios lėšos galėtų būti pridėtos prie patronuojamosioms bendrovėms jau perduotų valstybės pagalbos sumų. Ši prielaida išsamiai nagrinėjama 7.3.2 dalyje. |
| --- | --- |

c)

moksliniams tyrimams, kuriuos viešoji įstaiga atlieka išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse, finansuoti; tokiu atveju šios lėšos galėtų būti pridėtos prie patronuojamosioms bendrovėms jau perduotų valstybės pagalbos sumų. Ši prielaida išsamiai nagrinėjama 7.3.2 dalyje.

7.3.1.2.   
  Valstybės garantijos, kuri mokslinių tyrimų įstaigai taikoma papildomoms paslaugoms, susijusioms su paslaugų teikimu bei pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir teikiamoms vykdant pagrindinę nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklą, suderinamumas

| (274) | Prieš nagrinėdama šio atvejo ypatumus Komisija nori dar kartą patvirtinti principinę poziciją, kurios laikosi savo sprendimuose: ekonominei veiklai taikoma neribota valstybės garantija iš esmės yra nesuderinama valstybės pagalba (237). Paprastai Komisija mano, kad konkurencijai atvirame ekonomikos sektoriuje neribotos garantijos yra nesuderinamos su SESV, nes visų pirma dėl tokios garantijos valstybė privalo prisiimti visą su ekonomine veikla susijusią riziką, o pagalbą gaunanti įmonė nepatiria su tokiu prisiėmimu susijusių sąnaudų – atsiranda moralinė rizika, dėl kurios pagalbą gaunanti įmonė, apsaugota nuo bet kokios bankroto grėsmės, skatinama prisiimti daugiau rizikos negu tuomet, jeigu patirtų visus neigiamus savo veiksmų padarinius. Pagal proporcingumo principą tokios neribotos garantijos dažniausiai negali būti grindžiamos visuotinės svarbos ekonominėmis užduotimis, nes teikiant neribotą garantiją neįmanoma patikrinti, ar pagalbos suma neviršija grynųjų viešosios paslaugos teikimo sąnaudų (238). |
| --- | --- |

(274)

Prieš nagrinėdama šio atvejo ypatumus Komisija nori dar kartą patvirtinti principinę poziciją, kurios laikosi savo sprendimuose: ekonominei veiklai taikoma neribota valstybės garantija iš esmės yra nesuderinama valstybės pagalba (237). Paprastai Komisija mano, kad konkurencijai atvirame ekonomikos sektoriuje neribotos garantijos yra nesuderinamos su SESV, nes visų pirma dėl tokios garantijos valstybė privalo prisiimti visą su ekonomine veikla susijusią riziką, o pagalbą gaunanti įmonė nepatiria su tokiu prisiėmimu susijusių sąnaudų – atsiranda moralinė rizika, dėl kurios pagalbą gaunanti įmonė, apsaugota nuo bet kokios bankroto grėsmės, skatinama prisiimti daugiau rizikos negu tuomet, jeigu patirtų visus neigiamus savo veiksmų padarinius. Pagal proporcingumo principą tokios neribotos garantijos dažniausiai negali būti grindžiamos visuotinės svarbos ekonominėmis užduotimis, nes teikiant neribotą garantiją neįmanoma patikrinti, ar pagalbos suma neviršija grynųjų viešosios paslaugos teikimo sąnaudų (238).

| (275) | Šiuo atveju reikėtų pažymėti, kad Prancūzijos teisės aktais viešajai įstaigai IFP pavesta vykdyti su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus, pagal kuriuos įgyvendinamos trys užduotys: atliekami moksliniai tyrimai, rengiami mokymai ir vykdoma dokumentavimo veikla; priešingai negu visuotinės ekonominės svarbos paslaugos (239), šios užduotys neįeina į ekonominės veiklos sritį pagal Sąjungos teisę. Todėl šiai neekonominei veiklai taikant valstybės garantiją, susijusią su įstaigos statusu, jokia valstybės pagalba neteikiama. Be to, pagrindinė viešosios įstaigos IFP veikla yra neekonominė. Todėl garantijos, kuri jai teikiama dėl turimo statuso, poveikis daugiausia daromas šiai neekonominei veiklai; papildomoms paslaugoms, susijusioms su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugomis, šis poveikis daromas tik kartais. |
| --- | --- |

(275)

Šiuo atveju reikėtų pažymėti, kad Prancūzijos teisės aktais viešajai įstaigai IFP pavesta vykdyti su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus, pagal kuriuos įgyvendinamos trys užduotys: atliekami moksliniai tyrimai, rengiami mokymai ir vykdoma dokumentavimo veikla; priešingai negu visuotinės ekonominės svarbos paslaugos (239), šios užduotys neįeina į ekonominės veiklos sritį pagal Sąjungos teisę. Todėl šiai neekonominei veiklai taikant valstybės garantiją, susijusią su įstaigos statusu, jokia valstybės pagalba neteikiama. Be to, pagrindinė viešosios įstaigos IFP veikla yra neekonominė. Todėl garantijos, kuri jai teikiama dėl turimo statuso, poveikis daugiausia daromas šiai neekonominei veiklai; papildomoms paslaugoms, susijusioms su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugomis, šis poveikis daromas tik kartais.

| (276) | Priešingai, jeigu tokia garantija taikoma mokslinių tyrimų įstaigų ekonominei veiklai (pavyzdžiui, pagal sutartis atliekamiems moksliniams tyrimams ar paslaugų teikimui), kurios tarifai nustatomi ne pagal rinkos kainą, dėl šios garantijos mokslinių tyrimų įstaigai teikiama valstybės pagalba, kuri, kaip jau paaiškinta, gali būti sumuojama su įstaigos visuotinės svarbos neekonominės veiklos (nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų) viešojo finansavimo lėšomis, kitos ekonominės veiklos, susijusios su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu, finansavimo lėšomis arba veiklos, susijusios su technologijų perdavimu patronuojamosioms bendrovėms Axens ir Prosernat, finansavimo lėšomis (240). |
| --- | --- |

(276)

Priešingai, jeigu tokia garantija taikoma mokslinių tyrimų įstaigų ekonominei veiklai (pavyzdžiui, pagal sutartis atliekamiems moksliniams tyrimams ar paslaugų teikimui), kurios tarifai nustatomi ne pagal rinkos kainą, dėl šios garantijos mokslinių tyrimų įstaigai teikiama valstybės pagalba, kuri, kaip jau paaiškinta, gali būti sumuojama su įstaigos visuotinės svarbos neekonominės veiklos (nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų) viešojo finansavimo lėšomis, kitos ekonominės veiklos, susijusios su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu, finansavimo lėšomis arba veiklos, susijusios su technologijų perdavimu patronuojamosioms bendrovėms Axens ir Prosernat, finansavimo lėšomis (240).

| (277) | Vis dėlto dėl dviejų pirmųjų atvejų pažymėtina, kad, nors valstybės garantija a priori yra neribota, šiuo atveju išimties tvarka a posteriori galima įvertinti 2006–2009 m. bendrojo subsidijos ekvivalento, susijusio su šios garantijos poveikiu (valstybei nesumokėta rizikos priemoka), viršutinę ribą, kuri įtraukta į valstybės lėšas (jeigu su šia riba susijusios sumos liko viešajai įstaigai IFP), valstybės šiai įstaigai jau išmokėtas siekiant padengti su nepriklausomais viešaisiais moksliniais tyrimais ir pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais arba paslaugų teikimu susijusios veiklos grynąsias sąnaudas. |
| --- | --- |

(277)

Vis dėlto dėl dviejų pirmųjų atvejų pažymėtina, kad, nors valstybės garantija a priori yra neribota, šiuo atveju išimties tvarka a posteriori galima įvertinti 2006–2009 m. bendrojo subsidijos ekvivalento, susijusio su šios garantijos poveikiu (valstybei nesumokėta rizikos priemoka), viršutinę ribą, kuri įtraukta į valstybės lėšas (jeigu su šia riba susijusios sumos liko viešajai įstaigai IFP), valstybės šiai įstaigai jau išmokėtas siekiant padengti su nepriklausomais viešaisiais moksliniais tyrimais ir pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais arba paslaugų teikimu susijusios veiklos grynąsias sąnaudas.

| (278) | Šiuo klausimu Komisija nori pabrėžti, kad teikiamos paslaugos ir pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai, kuriems taikoma valstybės garantija, vis dėlto yra tik papildoma veikla (ši veikla papildo su nepriklausomais viešaisiais moksliniais tyrimais susijusią pagrindinę veiklą), t. y. ekonominė veikla:






  a) | kuria nedaromas neigiamas poveikis įprastai mokslinių tyrimų įstaigos veiklai, nepriklausomumui ar neutralumui; |
| --- | --- | --- |

(278)

Šiuo klausimu Komisija nori pabrėžti, kad teikiamos paslaugos ir pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai, kuriems taikoma valstybės garantija, vis dėlto yra tik papildoma veikla (ši veikla papildo su nepriklausomais viešaisiais moksliniais tyrimais susijusią pagrindinę veiklą), t. y. ekonominė veikla:

a)

kuria nedaromas neigiamas poveikis įprastai mokslinių tyrimų įstaigos veiklai, nepriklausomumui ar neutralumui;

| b) | kuri vykdoma įprastomis rinkos sąlygomis, visų pirma taikant rinkos kainą arba, jeigu rinkos kaina netaikoma, – kainą, kuri atspindi visas šios institucijos sąnaudas (neatsižvelgiant į garantijos poveikį), prie kurių pridedama pagrįsta marža; |
| --- | --- |

b)

kuri vykdoma įprastomis rinkos sąlygomis, visų pirma taikant rinkos kainą arba, jeigu rinkos kaina netaikoma, – kainą, kuri atspindi visas šios institucijos sąnaudas (neatsižvelgiant į garantijos poveikį), prie kurių pridedama pagrįsta marža;

| c) | kurios apskaita, ypač atitinkamų jos sąnaudų ir finansavimo apskaita, atskirta nuo nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų apskaitos; |
| --- | --- |

c)

kurios apskaita, ypač atitinkamų jos sąnaudų ir finansavimo apskaita, atskirta nuo nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų apskaitos;

| d) | kuri taip susijusi su pagrindine nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veikla, kad techniškai jos negalima atskirti, nes visų pirma naudojama ta pati infrastruktūra, įranga, įrenginiai ar technologijos arba samdomi tie patys tyrėjai, mokslininkai, inžinieriai, projektuotojai ar techniniai darbuotojai. |
| --- | --- |

d)

kuri taip susijusi su pagrindine nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veikla, kad techniškai jos negalima atskirti, nes visų pirma naudojama ta pati infrastruktūra, įranga, įrenginiai ar technologijos arba samdomi tie patys tyrėjai, mokslininkai, inžinieriai, projektuotojai ar techniniai darbuotojai.

| (279) | Papildomą veiklą gali sudaryti mokslinių tyrimų sutarčių vykdymas, ekspertizių atlikimas, techninių ar mokslinių konsultacijų teikimas prireikus naudojantis naujoviškais infrastruktūra, įrenginiais, įranga ar technologijomis, kurie finansuojami ar diegiami atliekant nepriklausomus viešuosius mokslinius tyrimus, yra reikalingi šiems tyrimams, kurių atitikmenų pasaulyje nėra arba yra labai nedaug (241) (tokias paslaugas teikia viena ar kelios panašios mokslinių tyrimų įstaigos) ir kuriems naudoti reikia tyrėjų, mokslininkų, inžinierių, projektuotojų ar techninių darbuotojų, kuriuos mokslinių tyrimų įstaiga samdo kaip pagrindinius darbuotojus, kad jie padėtų atlikti nepriklausomus viešuosius mokslinius tyrimus, patirties ir kompetencijos. |
| --- | --- |

(279)

Papildomą veiklą gali sudaryti mokslinių tyrimų sutarčių vykdymas, ekspertizių atlikimas, techninių ar mokslinių konsultacijų teikimas prireikus naudojantis naujoviškais infrastruktūra, įrenginiais, įranga ar technologijomis, kurie finansuojami ar diegiami atliekant nepriklausomus viešuosius mokslinius tyrimus, yra reikalingi šiems tyrimams, kurių atitikmenų pasaulyje nėra arba yra labai nedaug (241) (tokias paslaugas teikia viena ar kelios panašios mokslinių tyrimų įstaigos) ir kuriems naudoti reikia tyrėjų, mokslininkų, inžinierių, projektuotojų ar techninių darbuotojų, kuriuos mokslinių tyrimų įstaiga samdo kaip pagrindinius darbuotojus, kad jie padėtų atlikti nepriklausomus viešuosius mokslinius tyrimus, patirties ir kompetencijos.

| (280) | Be to, teikiant šias paslaugas, mokslo žinias, sukauptas atlikus viešuosius mokslinius tyrimus, galima skleisti pramonės sektoriaus atstovams: įmonėms, kaip klientėms, suteikiama galimybė naudotis viešosios įstaigos IFP eksperimentinėmis priemonėmis, technologijomis ir darbuotojų praktine patirtimi, o viešajai įstaigai IFP sudaromos sąlygos sužinoti, kokios jos pradinių tyrimų perspektyvos, ir tuo remiantis ateityje pagerinti nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklą. Šis kryžminis mokslo žinių poveikis abipusiškai naudingas įvairiems veiklos vykdytojams ir visai Europos Sąjungai. |
| --- | --- |

(280)

Be to, teikiant šias paslaugas, mokslo žinias, sukauptas atlikus viešuosius mokslinius tyrimus, galima skleisti pramonės sektoriaus atstovams: įmonėms, kaip klientėms, suteikiama galimybė naudotis viešosios įstaigos IFP eksperimentinėmis priemonėmis, technologijomis ir darbuotojų praktine patirtimi, o viešajai įstaigai IFP sudaromos sąlygos sužinoti, kokios jos pradinių tyrimų perspektyvos, ir tuo remiantis ateityje pagerinti nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklą. Šis kryžminis mokslo žinių poveikis abipusiškai naudingas įvairiems veiklos vykdytojams ir visai Europos Sąjungai.

| (281) | Kaip nurodyta 266 konstatuojamojoje dalyje, 2004–2009 m. suteiktos paslaugos ir pagal sutartis atlikti moksliniai tyrimai sudarė tik [0–5] (**) % bendro viešosios įstaigos IFP biudžeto – tai labai nedidelė dalis. |
| --- | --- |

(281)

Kaip nurodyta 266 konstatuojamojoje dalyje, 2004–2009 m. suteiktos paslaugos ir pagal sutartis atlikti moksliniai tyrimai sudarė tik [0–5] (**) % bendro viešosios įstaigos IFP biudžeto – tai labai nedidelė dalis.

| (282) | Be to, kiekvienam klientui suteiktų paslaugų, įtrauktų į sąskaitas faktūras, suma dažniausiai sudaro mažesnę negu [...] (*) EUR apyvartos dalį, taigi didžiausia apskaičiuota pagalbos suma dažniausiai yra nedidelė – [...] (*) EUR vienai sutarčiai. Todėl Komisija mano, kad aptariama pagalba yra proporcinga visuotinės svarbos tikslui Europos Sąjungoje skleisti mokslo žinias. |
| --- | --- |

(282)

Be to, kiekvienam klientui suteiktų paslaugų, įtrauktų į sąskaitas faktūras, suma dažniausiai sudaro mažesnę negu [...] (*) EUR apyvartos dalį, taigi didžiausia apskaičiuota pagalbos suma dažniausiai yra nedidelė – [...] (*) EUR vienai sutarčiai. Todėl Komisija mano, kad aptariama pagalba yra proporcinga visuotinės svarbos tikslui Europos Sąjungoje skleisti mokslo žinias.

| (283) | Darydama prielaidą, kad ši papildoma veikla ir toliau sudarys labai nedidelę biudžeto, kurį viešoji įstaiga IFP skiria pagrindinei savo užduočiai – nepriklausomiems viešiesiems moksliniams tyrimams atlikti, dalį, ir atsižvelgdama į teigiamą šios papildomos veiklos poveikį, susijusį su visuotinės svarbos tikslais, Komisija mano, kad šiai veiklai taikant valstybės garantiją tarpusavio prekybos sąlygoms jokiu būdu negali būti daromas toks poveikis, kuris prieštarautų Sąjungos interesams pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą. |
| --- | --- |

(283)

Darydama prielaidą, kad ši papildoma veikla ir toliau sudarys labai nedidelę biudžeto, kurį viešoji įstaiga IFP skiria pagrindinei savo užduočiai – nepriklausomiems viešiesiems moksliniams tyrimams atlikti, dalį, ir atsižvelgdama į teigiamą šios papildomos veiklos poveikį, susijusį su visuotinės svarbos tikslais, Komisija mano, kad šiai veiklai taikant valstybės garantiją tarpusavio prekybos sąlygoms jokiu būdu negali būti daromas toks poveikis, kuris prieštarautų Sąjungos interesams pagal SESV 107 straipsnio 3 dalies c punktą.

| (284) | Prancūzijos institucijos aptariamos priemonės metinėse ataskaitose turės įrodyti, kad ši sąlyga vykdoma ir ateityje. Jeigu kiltų abejonių dėl to, ar teikiamos paslaugos arba pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai yra papildoma veikla, būtinai reikėtų nedelsiant apie tai pranešti Komisijai ir prireikus informuoti apie galimą valstybės pagalbą atsižvelgiant į valstybės garantijos poveikį. |
| --- | --- |

(284)

Prancūzijos institucijos aptariamos priemonės metinėse ataskaitose turės įrodyti, kad ši sąlyga vykdoma ir ateityje. Jeigu kiltų abejonių dėl to, ar teikiamos paslaugos arba pagal sutartis atliekami moksliniai tyrimai yra papildoma veikla, būtinai reikėtų nedelsiant apie tai pranešti Komisijai ir prireikus informuoti apie galimą valstybės pagalbą atsižvelgiant į valstybės garantijos poveikį.

| (285) | Šiomis aplinkybėmis Komisija taip pat pažymi Prancūzijos institucijų pasiūlymą į visas sutartis, konkrečiai susijusias su viešosios įstaigos IFP ekonomine veikla ir atitinkamai su jos teikiamomis paslaugomis bei pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais, įtraukti sąlygą, kad valstybė neprisiima atsakomybės, kad prireikus būtų taikoma prisiimtos rizikos išimtis ir iš esmės sumažintas galimas neigiamas garantijos poveikis. |
| --- | --- |

(285)

Šiomis aplinkybėmis Komisija taip pat pažymi Prancūzijos institucijų pasiūlymą į visas sutartis, konkrečiai susijusias su viešosios įstaigos IFP ekonomine veikla ir atitinkamai su jos teikiamomis paslaugomis bei pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais, įtraukti sąlygą, kad valstybė neprisiima atsakomybės, kad prireikus būtų taikoma prisiimtos rizikos išimtis ir iš esmės sumažintas galimas neigiamas garantijos poveikis.

7.3.2.   PAGALBA GRUPEI IFP IŠSKIRTINĖSE BENDROVIŲ AXENS IR PROSERNAT VEIKLOS SRITYSE

7.3.2.1.   
  Pagrindas, taikomas nagrinėjant pagalbos suderinamumą

| (286) | Siekiant išnagrinėti valstybės pagalbos priemonės, kuria siekiama remti viešosios įstaigos IFP vykdomą MTTP veiklą, suderinamumą, taikomos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai taisyklės. |
| --- | --- |

(286)

Siekiant išnagrinėti valstybės pagalbos priemonės, kuria siekiama remti viešosios įstaigos IFP vykdomą MTTP veiklą, suderinamumą, taikomos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai taisyklės.

| (287) | Kadangi viešosios įstaigos IFP statusas buvo pakeistas 2006 m. liepos 7 d., valstybė aptariamą neribotą garantiją taikė iki 2007 m. sausio 1 d. – MTTV ir naujovių diegimo sistemos įsigaliojimo dienos. Todėl nagrinėdama šios priemonės suderinamumą, Komisija pagal Pranešimą dėl taisyklių, taikomų vertinant neteisėtą valstybės pagalbą, nustatymo (242) šiai pagalbai, apie kurią nepranešta, taiko 1996 m. Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai programą, kuri galiojo teikiant pagalbą. |
| --- | --- |

(287)

Kadangi viešosios įstaigos IFP statusas buvo pakeistas 2006 m. liepos 7 d., valstybė aptariamą neribotą garantiją taikė iki 2007 m. sausio 1 d. – MTTV ir naujovių diegimo sistemos įsigaliojimo dienos. Todėl nagrinėdama šios priemonės suderinamumą, Komisija pagal Pranešimą dėl taisyklių, taikomų vertinant neteisėtą valstybės pagalbą, nustatymo (242) šiai pagalbai, apie kurią nepranešta, taiko 1996 m. Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai programą, kuri galiojo teikiant pagalbą.

| (288) | Tačiau atsižvelgdama į tai, kad viešosios įstaigos IFP ekonominei veiklai neribota garantija dėl įstaigai suteikto PKVĮ statuso turi būti taikoma neribotą laiką ir į tai, kad, kaip paaiškinta 277 konstatuojamojoje dalyje, išimties tvarka šiuo atveju galima įvertinti didžiausią garantijos poveikį, Komisija pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos nuostatas taip pat nagrinės, ar nuo šios sistemos įsigaliojimo dienos – 2007 m. sausio 1 d. – neribotos garantijos taikymas viešosios įstaigos veiklai, vykdomai išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, yra suderinamas su vidaus rinka. Bet kokiu atveju, kad ir koks būtų taikomas pagrindas, suderinamumo tyrimo išvados tokios pačios. |
| --- | --- |

(288)

Tačiau atsižvelgdama į tai, kad viešosios įstaigos IFP ekonominei veiklai neribota garantija dėl įstaigai suteikto PKVĮ statuso turi būti taikoma neribotą laiką ir į tai, kad, kaip paaiškinta 277 konstatuojamojoje dalyje, išimties tvarka šiuo atveju galima įvertinti didžiausią garantijos poveikį, Komisija pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos nuostatas taip pat nagrinės, ar nuo šios sistemos įsigaliojimo dienos – 2007 m. sausio 1 d. – neribotos garantijos taikymas viešosios įstaigos veiklai, vykdomai išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, yra suderinamas su vidaus rinka. Bet kokiu atveju, kad ir koks būtų taikomas pagrindas, suderinamumo tyrimo išvados tokios pačios.

7.3.2.2.   
  Mokslinių tyrimų etapai

| (289) | Sprendime Nr. C 51/2005 (243) Komisija pareiškė, kad veikla, kurią viešoji įstaiga IFP vykdo išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse bendradarbiaudama su jomis, iš tikrųjų priskiriama MTTP sričiai, nes nustatyta, kad kiekviename projekte aptariami poleminiai klausimai, susiję su komponentais, jų ryšiais, technologijų ypatumais ar tiksliniais produktais, o darbus prieš patvirtinimo etapą, kurių rezultatai plačiai aptariami ir patentuojami, daugiausia atlieka tyrėjai ir techniniai darbuotojai, remdamiesi bandymais, aiškinimu ir modeliavimu pagrįstais metodais. Komisija taip pat pažymėjo, kad tos pačios rūšies veikla, kurią vykdo kiti sektoriaus veiklos vykdytojai, paprastai priskiriama mokslinių tyrimų veiklai (244). Atliekamų mokslinių tyrimų inovaciniai aspektai išnagrinėti remiantis tarptautiniu mastu pripažintais Frascati vadovo (245) standartais. |
| --- | --- |

(289)

Sprendime Nr. C 51/2005 (243) Komisija pareiškė, kad veikla, kurią viešoji įstaiga IFP vykdo išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse bendradarbiaudama su jomis, iš tikrųjų priskiriama MTTP sričiai, nes nustatyta, kad kiekviename projekte aptariami poleminiai klausimai, susiję su komponentais, jų ryšiais, technologijų ypatumais ar tiksliniais produktais, o darbus prieš patvirtinimo etapą, kurių rezultatai plačiai aptariami ir patentuojami, daugiausia atlieka tyrėjai ir techniniai darbuotojai, remdamiesi bandymais, aiškinimu ir modeliavimu pagrįstais metodais. Komisija taip pat pažymėjo, kad tos pačios rūšies veikla, kurią vykdo kiti sektoriaus veiklos vykdytojai, paprastai priskiriama mokslinių tyrimų veiklai (244). Atliekamų mokslinių tyrimų inovaciniai aspektai išnagrinėti remiantis tarptautiniu mastu pripažintais Frascati vadovo (245) standartais.

| (290) | Sprendime Nr. C 51/2005 (246) Komisija išnagrinėjo 2006 m. darbus, atliktus pagal mokslinių tyrimų sutartis, kurias sudarė viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Axens, taip pat viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Prosernat. Komisija padarė išvadą, kad pagal 1996 m. MTTP programą šie darbai yra pramoniniai tyrimai ir prieš įgyvendinant pramoninių tyrimų projektus parengtos techninių galimybių studijos. Ši mokslinių tyrimų veikla (kiekviena mokslinių tyrimų veikla, kurią vykdė viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Axens, taip pat viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Prosernat) konkrečiai kategorijai priskirta remiantis konkrečiais pavyzdžiais ir paaiškinimais, pateiktais Frascati vadove. |
| --- | --- |

(290)

Sprendime Nr. C 51/2005 (246) Komisija išnagrinėjo 2006 m. darbus, atliktus pagal mokslinių tyrimų sutartis, kurias sudarė viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Axens, taip pat viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Prosernat. Komisija padarė išvadą, kad pagal 1996 m. MTTP programą šie darbai yra pramoniniai tyrimai ir prieš įgyvendinant pramoninių tyrimų projektus parengtos techninių galimybių studijos. Ši mokslinių tyrimų veikla (kiekviena mokslinių tyrimų veikla, kurią vykdė viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Axens, taip pat viešoji įstaiga IFP ir bendrovė Prosernat) konkrečiai kategorijai priskirta remiantis konkrečiais pavyzdžiais ir paaiškinimais, pateiktais Frascati vadove.

| (291) | Be to, pagal Sprendimą Nr. C 51/2005 pateiktose ataskaitose Prancūzijos institucijos 2007, 2008 ir 2009 m. projektus, vykdytus išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, suskirstė į dvi minėtas kategorijas pagal 1996 m. MTTP programą arba atitinkamai priskyrė pramoniniams tyrimams pagal 2006 m. MTTV ir naujovių diegimo sistemos 2.2 dalies f punktą ir techninių galimybių studijoms, rengiamoms prieš atliekant pramoninius tyrimus, pagal šios sistemos 5.2 dalį. Šie darbai buvo susiję su naujų sintezės būdų tyrimu ar tobulinimu su pramone nesusijusiu mastu. Jais buvo siekiama patvirtinti koncepcijas ir jie priskirti pramoniniams tyrimams pagal 1996 m. MTTP programą ir MTTV ir naujovių diegimo sistemą. Kartu su metinėmis ataskaitomis, pateiktomis įgyvendinant pagalbą Nr. C 51/2005, Komisijai pateiktos metinės kiekvieno projekto santraukos. |
| --- | --- |

(291)

Be to, pagal Sprendimą Nr. C 51/2005 pateiktose ataskaitose Prancūzijos institucijos 2007, 2008 ir 2009 m. projektus, vykdytus išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, suskirstė į dvi minėtas kategorijas pagal 1996 m. MTTP programą arba atitinkamai priskyrė pramoniniams tyrimams pagal 2006 m. MTTV ir naujovių diegimo sistemos 2.2 dalies f punktą ir techninių galimybių studijoms, rengiamoms prieš atliekant pramoninius tyrimus, pagal šios sistemos 5.2 dalį. Šie darbai buvo susiję su naujų sintezės būdų tyrimu ar tobulinimu su pramone nesusijusiu mastu. Jais buvo siekiama patvirtinti koncepcijas ir jie priskirti pramoniniams tyrimams pagal 1996 m. MTTP programą ir MTTV ir naujovių diegimo sistemą. Kartu su metinėmis ataskaitomis, pateiktomis įgyvendinant pagalbą Nr. C 51/2005, Komisijai pateiktos metinės kiekvieno projekto santraukos.

| (292) | Dėl vėlesnių metų Komisija primena, kad pagal Sprendimą Nr. C 51/2005 Prancūzija privalo Komisijai teikti metinę ataskaitą, į kurią turi įtraukti išsamią informaciją apie viešosios įstaigos IFP įgyvendintus projektus, suskirstytus pagal mokslinių tyrimų kategorijas. |
| --- | --- |

(292)

Dėl vėlesnių metų Komisija primena, kad pagal Sprendimą Nr. C 51/2005 Prancūzija privalo Komisijai teikti metinę ataskaitą, į kurią turi įtraukti išsamią informaciją apie viešosios įstaigos IFP įgyvendintus projektus, suskirstytus pagal mokslinių tyrimų kategorijas.

7.3.2.3.   
  Tinkamos finansuoti sąnaudos

| (293) | Išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse įgyvendinamų projektų sąnaudos, nurodytos Sprendime Nr. C 51/2005 (247) (2006 m. sąnaudos) ir metinėse ataskaitose (2007, 2008 ir 2009 m. sąnaudos), atitinka 1996 m. MTTP programos II priede nustatytas tinkamas finansuoti išlaidas, taip pat tinkamas finansuoti sąnaudas pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 5.1.4 dalį. |
| --- | --- |

(293)

Išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse įgyvendinamų projektų sąnaudos, nurodytos Sprendime Nr. C 51/2005 (247) (2006 m. sąnaudos) ir metinėse ataskaitose (2007, 2008 ir 2009 m. sąnaudos), atitinka 1996 m. MTTP programos II priede nustatytas tinkamas finansuoti išlaidas, taip pat tinkamas finansuoti sąnaudas pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 5.1.4 dalį.

| (294) | Primintina, kad į sąnaudas, kurias viešoji įstaiga IFP nurodo bendrovėms Axens ir Prosernat išrašytose sąskaitose faktūrose, susijusiose su mokslinių tyrimų veikla, įtraukiamos tiesiogiai projektams priskirtinos išlaidos; šios sąnaudos susijusios su subranga, kelionėmis, draudimu, dokumentais, prekėmis, paslaugomis ir smulkia įranga. Į šias sąnaudas taip pat įtraukiamos kitos projektams priskirtinos išlaidos, pavyzdžiui, išlaidos, susijusios su mokslinius tyrimus atliekančiais darbuotojais ir materialiojo bei nematerialiojo turto nusidėvėjimu, ir kitos bendros išlaidos. Šios sąnaudos tiesiogiai patiriamos dėl mokslinių tyrimų veiklos ir įvairiems mokslinių tyrimų projektams priskiriamos proporcingai laikui, kurį kiekvienam projektui skyrė mokslinius tyrimus atliekantys darbuotojai. Be to, horizontaliųjų MTTP projektų sąnaudos, susijusios su kituose MTTP projektuose taikytais metodais ir naudota įranga, įtraukiamos proporcingai kiekvieno MTTP projekto sąnaudoms. |
| --- | --- |

(294)

Primintina, kad į sąnaudas, kurias viešoji įstaiga IFP nurodo bendrovėms Axens ir Prosernat išrašytose sąskaitose faktūrose, susijusiose su mokslinių tyrimų veikla, įtraukiamos tiesiogiai projektams priskirtinos išlaidos; šios sąnaudos susijusios su subranga, kelionėmis, draudimu, dokumentais, prekėmis, paslaugomis ir smulkia įranga. Į šias sąnaudas taip pat įtraukiamos kitos projektams priskirtinos išlaidos, pavyzdžiui, išlaidos, susijusios su mokslinius tyrimus atliekančiais darbuotojais ir materialiojo bei nematerialiojo turto nusidėvėjimu, ir kitos bendros išlaidos. Šios sąnaudos tiesiogiai patiriamos dėl mokslinių tyrimų veiklos ir įvairiems mokslinių tyrimų projektams priskiriamos proporcingai laikui, kurį kiekvienam projektui skyrė mokslinius tyrimus atliekantys darbuotojai. Be to, horizontaliųjų MTTP projektų sąnaudos, susijusios su kituose MTTP projektuose taikytais metodais ir naudota įranga, įtraukiamos proporcingai kiekvieno MTTP projekto sąnaudoms.

| (295) | Šios sąnaudos atitinka tokias kategorijas: konsultantų paslaugų ir panašių paslaugų sąnaudos, su darbuotojais susijusios išlaidos, su įrankiais, įrenginiais, žeme ir patalpomis susijusios sąnaudos, bendros papildomos išlaidos ir kitos veiklos sąnaudos pagal 1996 m. MTTP programoje bei MTTV ir naujovių diegimo sistemoje nurodytas tinkamų finansuoti sąnaudų kategorijas. |
| --- | --- |

(295)

Šios sąnaudos atitinka tokias kategorijas: konsultantų paslaugų ir panašių paslaugų sąnaudos, su darbuotojais susijusios išlaidos, su įrankiais, įrenginiais, žeme ir patalpomis susijusios sąnaudos, bendros papildomos išlaidos ir kitos veiklos sąnaudos pagal 1996 m. MTTP programoje bei MTTV ir naujovių diegimo sistemoje nurodytas tinkamų finansuoti sąnaudų kategorijas.

| (296) | Ši informacija taip pat turės būti pateikta Prancūzijos institucijų vėlesnių metų metinėse ataskaitose. |
| --- | --- |

(296)

Ši informacija taip pat turės būti pateikta Prancūzijos institucijų vėlesnių metų metinėse ataskaitose.

7.3.2.4.   
  Pagalbos intensyvumas

| (297) | Iš 1996 m. MTTP programos matyti, kad didžiausias leidžiamas pagalbos intensyvumas yra 75 % sąnaudų, susijusių su prieš įgyvendinant pramoninių tyrimų projektus rengiamomis techninių galimybių studijomis (5.4 punktas), ir 50 % pramoninių tyrimų projektų sąnaudų (5.3 punktas). |
| --- | --- |

(297)

Iš 1996 m. MTTP programos matyti, kad didžiausias leidžiamas pagalbos intensyvumas yra 75 % sąnaudų, susijusių su prieš įgyvendinant pramoninių tyrimų projektus rengiamomis techninių galimybių studijomis (5.4 punktas), ir 50 % pramoninių tyrimų projektų sąnaudų (5.3 punktas).

| (298) | Iš MTTV ir naujovių diegimo sistemos matyti, kad pagalbos intensyvumas, apskaičiuojamas remiantis tinkamomis finansuoti projekto sąnaudomis, negali viršyti 50 % pramoninių tyrimų sąnaudų (5.1.2 dalies b punktas) ir 65 % tyrimų, atliekamų rengiantis didžiosiose įmonėse vykdomiems pramoniniams tyrimams, sąnaudų (5.2. dalies b punktas). Primintina, kad veikla, kuriai taikoma valstybės garantija, yra susijusi tik su viešosios įstaigos IFP atliekamais pramoniniais tyrimais ir rengiamomis techninių galimybių studijomis, nes visą 1996 m. MTTP programoje minimą ikikonkurencinio lygmens technologinės plėtros veiklą (arba visą MTTV ir naujovių diegimo sistemoje minimą bandomąją taikomąją veiklą) bendrovės Axens ir Prosernat finansuoja nuosavais ištekliais, sudarytais iš rinkose gautų pajamų. |
| --- | --- |

(298)

Iš MTTV ir naujovių diegimo sistemos matyti, kad pagalbos intensyvumas, apskaičiuojamas remiantis tinkamomis finansuoti projekto sąnaudomis, negali viršyti 50 % pramoninių tyrimų sąnaudų (5.1.2 dalies b punktas) ir 65 % tyrimų, atliekamų rengiantis didžiosiose įmonėse vykdomiems pramoniniams tyrimams, sąnaudų (5.2. dalies b punktas). Primintina, kad veikla, kuriai taikoma valstybės garantija, yra susijusi tik su viešosios įstaigos IFP atliekamais pramoniniais tyrimais ir rengiamomis techninių galimybių studijomis, nes visą 1996 m. MTTP programoje minimą ikikonkurencinio lygmens technologinės plėtros veiklą (arba visą MTTV ir naujovių diegimo sistemoje minimą bandomąją taikomąją veiklą) bendrovės Axens ir Prosernat finansuoja nuosavais ištekliais, sudarytais iš rinkose gautų pajamų.

| (299) | Komisija, remdamasi projektų sąrašais, kuriuose nurodomos metinės sąnaudos pagal projektą bei mokslinių tyrimų etapą, ir viešosios įstaigos IFP nuosavų išteklių suvestine, parengė 300 konstatuojamojoje dalyje pateikiamą 6 lentelę. |
| --- | --- |

(299)

Komisija, remdamasi projektų sąrašais, kuriuose nurodomos metinės sąnaudos pagal projektą bei mokslinių tyrimų etapą, ir viešosios įstaigos IFP nuosavų išteklių suvestine, parengė 300 konstatuojamojoje dalyje pateikiamą 6 lentelę.

| (300) | Rengdama šią lentelę Komisija taikė konservatyvų metodą: įtraukė visas sąnaudas, tiesiogiai ar netiesiogiai priskiriamas išskirtinėms bendrovių Axens ir Prosernat veiklos sritims, ir atmetė visas pajamas, nesusijusias su iš bendrovių Axens ir Prosernat gautomis pajamomis (248). Atsargumo sumetimais Komisija šioje lentelėje taip pat atsižvelgė į visą poveikį, kokį galėtų daryti neribota garantija, jeigu viešoji įstaiga IFP visas dėl jo gautas lėšas būtų panaudojusi (ši prielaida vis dėlto mažai tikėtina) moksliniams tyrimams finansuoti išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse (garantijos poveikis palaikant ryšius su tiekėjais ir klientais – ne tik patronuojamosiomis bendrovėmis, bet ir trečiosiomis šalimis).

  6   lentelė.


  Didžiausias bendros viso viešojo finansavimo, kurį 2006–2009 m. viešoji įstaiga IFP skyrė išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse vykdomai veiklai, sumos įvertis










  (milijonais eurų) |
| --- | --- |
| | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| Su techninių galimybių studijomis susijusios metinės sąnaudos (milijonais eurų) |
| Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens veiklos sritis | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat veiklos sritis | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Iš viso | 7,4 | 3,5 | 0,9 | 0,9 |
| Su pramoniniais tyrimais susijusios metinės sąnaudos (milijonais eurų) |
| Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens veiklos sritis | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat veiklos sritis | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Iš viso | 49,0 | 45,5 | 52,8 | 55,2 |
| Nuosavi ištekliai (milijonais eurų) |
| Suma | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Metinė valstybės pagalba (milijonais eurų) |
| Viešojo finansavimo suma (249) | 11,3 | 6,4 | 7,7 | 11,1 |
| Garantijos poveikio, daromo viešajai įstaigai palaikant ryšius su tiekėjais, viršutinė riba | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Garantijos poveikio, daromo viešajai įstaigai palaikant ryšius su klientais, viršutinė riba (250) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| — | išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse; |

(300)

Rengdama šią lentelę Komisija taikė konservatyvų metodą: įtraukė visas sąnaudas, tiesiogiai ar netiesiogiai priskiriamas išskirtinėms bendrovių Axens ir Prosernat veiklos sritims, ir atmetė visas pajamas, nesusijusias su iš bendrovių Axens ir Prosernat gautomis pajamomis (248). Atsargumo sumetimais Komisija šioje lentelėje taip pat atsižvelgė į visą poveikį, kokį galėtų daryti neribota garantija, jeigu viešoji įstaiga IFP visas dėl jo gautas lėšas būtų panaudojusi (ši prielaida vis dėlto mažai tikėtina) moksliniams tyrimams finansuoti išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse (garantijos poveikis palaikant ryšius su tiekėjais ir klientais – ne tik patronuojamosiomis bendrovėmis, bet ir trečiosiomis šalimis).

6   lentelė.

Didžiausias bendros viso viešojo finansavimo, kurį 2006–2009 m. viešoji įstaiga IFP skyrė išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse vykdomai veiklai, sumos įvertis

(milijonais eurų)

2006

2007

2008

2009

Su techninių galimybių studijomis susijusios metinės sąnaudos (milijonais eurų)

Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens veiklos sritis

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat veiklos sritis

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Iš viso

7,4

3,5

0,9

0,9

Su pramoniniais tyrimais susijusios metinės sąnaudos (milijonais eurų)

Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens veiklos sritis

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat veiklos sritis

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Iš viso

49,0

45,5

52,8

55,2

Nuosavi ištekliai (milijonais eurų)

Suma

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Metinė valstybės pagalba (milijonais eurų)

Viešojo finansavimo suma (249)

11,3

6,4

7,7

11,1

Garantijos poveikio, daromo viešajai įstaigai palaikant ryšius su tiekėjais, viršutinė riba

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Garantijos poveikio, daromo viešajai įstaigai palaikant ryšius su klientais, viršutinė riba (250)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

—

išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse;

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| — | ne išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse. |
| --- | --- |

—

ne išskirtinėse patronuojamųjų bendrovių veiklos srityse.

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Didžiausia viešojo finansavimo suma

(įskaitant garantijos poveikio viršutinę ribą)

13,1

9,8

11,3

14,7

Pagalbos intensyvumas

(be garantijos poveikio viršutinės ribos)

20,0 %

13,0 %

14,3 %

19,8 %

Pagalbos intensyvumo viršutinė riba

(įskaitant garantijos poveikio viršutinę ribą)

23,2 %

20,0 %

21,0 %

26,2 %

Didžiausias leidžiamas intensyvumas (251)

| — | 1996 m. MTTP programos nuostatos |
| --- | --- |

—

1996 m. MTTP programos nuostatos

53 %

51,8 %

50,4 %

50,4 %

| — | MTTV ir naujovių diegimo sistemos nuostatos |
| --- | --- |

—

MTTV ir naujovių diegimo sistemos nuostatos

—

51,1 %

50,3 %

50,2 %

| (301) | Ar laikomasi leidžiamo intensyvumo, Komisija patikrino pagal mokslinių tyrimų etapus, remdamasi 2006–2009 m. įgyvendintų projektų metiniais sąrašais ir atsižvelgdama į didžiausią galimą neribotos garantijos, susijusios su viešosios įstaigos IFP turimu viešosios įstaigos statusu, poveikį; kaip papildomą pagalbos dalį ji įtraukė apskaičiuotą įvairios rizikos garantijos priemokų viršutinę ribą. Bet kokiu atveju net ir atsižvelgus į visą garantijos poveikį, kuris galėtų būti daromas palaikant ryšius su klientais ir tiekėjais, pagalbos intensyvumo viršutinė riba lieka gerokai mažesnė negu didžiausias leidžiamas intensyvumas. Todėl Komisija mano, kad pagalbos intensyvumo, kuris leidžiamas pagal 1996 m. MTTP programą bei MTTV ir naujovių diegimo sistemą, laikomasi. |
| --- | --- |

(301)

Ar laikomasi leidžiamo intensyvumo, Komisija patikrino pagal mokslinių tyrimų etapus, remdamasi 2006–2009 m. įgyvendintų projektų metiniais sąrašais ir atsižvelgdama į didžiausią galimą neribotos garantijos, susijusios su viešosios įstaigos IFP turimu viešosios įstaigos statusu, poveikį; kaip papildomą pagalbos dalį ji įtraukė apskaičiuotą įvairios rizikos garantijos priemokų viršutinę ribą. Bet kokiu atveju net ir atsižvelgus į visą garantijos poveikį, kuris galėtų būti daromas palaikant ryšius su klientais ir tiekėjais, pagalbos intensyvumo viršutinė riba lieka gerokai mažesnė negu didžiausias leidžiamas intensyvumas. Todėl Komisija mano, kad pagalbos intensyvumo, kuris leidžiamas pagal 1996 m. MTTP programą bei MTTV ir naujovių diegimo sistemą, laikomasi.

| (302) | Dėl vėlesnių metų Komisija primena, kad pagal Sprendimą Nr. C 51/2005 Prancūzija Komisijai privalo teikti metines ataskaitas, kad ši įsitikintų, jog pagalbos intensyvumo taip pat laikomasi kiekvienu mokslinių tyrimų etapu ir kiekvieno projekto atveju. Nuo 2010 m. šiose ataskaitose turi būti pateikiama informacija apie visus bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse vykdytus projektus, suskirstytus pagal mokslinių tyrimų kategorijas, ir, be projektų sąnaudų pagal mokslinių tyrimų etapus, viešojo finansavimo sumų ir viešosios įstaigos IFP bei jos patronuojamųjų bendrovių skirtų nuosavų išteklių, turi būti nurodyta garantijos priemokos sumos viršutinė riba, apskaičiuota taikant šiame sprendime aprašytą metodą, taip pat galimas poveikis viešosios įstaigos IFP skolinimosi sąlygoms pagal 200 konstatuojamojoje dalyje pateiktus argumentus. |
| --- | --- |

(302)

Dėl vėlesnių metų Komisija primena, kad pagal Sprendimą Nr. C 51/2005 Prancūzija Komisijai privalo teikti metines ataskaitas, kad ši įsitikintų, jog pagalbos intensyvumo taip pat laikomasi kiekvienu mokslinių tyrimų etapu ir kiekvieno projekto atveju. Nuo 2010 m. šiose ataskaitose turi būti pateikiama informacija apie visus bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse vykdytus projektus, suskirstytus pagal mokslinių tyrimų kategorijas, ir, be projektų sąnaudų pagal mokslinių tyrimų etapus, viešojo finansavimo sumų ir viešosios įstaigos IFP bei jos patronuojamųjų bendrovių skirtų nuosavų išteklių, turi būti nurodyta garantijos priemokos sumos viršutinė riba, apskaičiuota taikant šiame sprendime aprašytą metodą, taip pat galimas poveikis viešosios įstaigos IFP skolinimosi sąlygoms pagal 200 konstatuojamojoje dalyje pateiktus argumentus.

7.3.2.5.   
  Sumavimas

| (303) | Sumavimo nuostatų, paaiškintų ir 1996 m. MTTP programos 5.12 dalyje, ir MTTV ir naujovių diegimo sistemos 8 dalyje, laikomasi. Komisija visą viešojo finansavimo sumą, įskaitant didžiausią neribotos garantijos poveikį 2006–2009 m., apskaičiavo neatsižvelgdama į finansavimo šaltinį. |
| --- | --- |

(303)

Sumavimo nuostatų, paaiškintų ir 1996 m. MTTP programos 5.12 dalyje, ir MTTV ir naujovių diegimo sistemos 8 dalyje, laikomasi. Komisija visą viešojo finansavimo sumą, įskaitant didžiausią neribotos garantijos poveikį 2006–2009 m., apskaičiavo neatsižvelgdama į finansavimo šaltinį.

| (304) | Nuo 2010 m. Prancūzijos institucijos tokį pat metodą taiko rengdamos Komisijai perduodamas metines ataskaitas. |
| --- | --- |

(304)

Nuo 2010 m. Prancūzijos institucijos tokį pat metodą taiko rengdamos Komisijai perduodamas metines ataskaitas.

7.3.2.6.   
  Skatinamasis poveikis

| (305) | Pagal 1996 m. MTTP programą ir MTTV ir naujovių diegimo sistemą, valstybės pagalba privalo turėti skatinamąjį poveikį, t. y. dėl tokios pagalbos jos gavėjo elgesys turi pasikeisti taip, kad šis padidintų su MTTP (ir inovacijomis) susijusios veiklos apimtis. Norint įrodyti, kad projektams, kuriems pagalba teikiama taikant išsamiai išnagrinėtas ribas, daromas skatinamasis poveikis, paprastai užtenka šių kriterijų: didesnė projekto apimtis, didesnis jo mastas, didesnė projekto įgyvendinimo sparta ir didesnė bendra MTTP ir inovacijų diegimui skirta suma. Jeigu gali būti įrodytas didelis poveikis bent vienam iš šių kriterijų, Komisija, atsižvelgdama į įprastą aptariamo sektoriaus įmonės elgesį, paprastai laikosi nuomonės, kad pagalbos projektas turi skatinamąjį poveikį (252). |
| --- | --- |

(305)

Pagal 1996 m. MTTP programą ir MTTV ir naujovių diegimo sistemą, valstybės pagalba privalo turėti skatinamąjį poveikį, t. y. dėl tokios pagalbos jos gavėjo elgesys turi pasikeisti taip, kad šis padidintų su MTTP (ir inovacijomis) susijusios veiklos apimtis. Norint įrodyti, kad projektams, kuriems pagalba teikiama taikant išsamiai išnagrinėtas ribas, daromas skatinamasis poveikis, paprastai užtenka šių kriterijų: didesnė projekto apimtis, didesnis jo mastas, didesnė projekto įgyvendinimo sparta ir didesnė bendra MTTP ir inovacijų diegimui skirta suma. Jeigu gali būti įrodytas didelis poveikis bent vienam iš šių kriterijų, Komisija, atsižvelgdama į įprastą aptariamo sektoriaus įmonės elgesį, paprastai laikosi nuomonės, kad pagalbos projektas turi skatinamąjį poveikį (252).

| (306) | Komisija daro nuorodą į Sprendimo Nr. C 51/2005 196–198 konstatuojamosiose dalyse apibūdintą tyrimą, susijusį su techninių komitetų nustatytais ir patvirtintais strateginiais interesais atlikti viešosios įtaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių mokslinius tyrimus, susijusius su ilgalaikiu energijos tiekimo užtikrinimu, ypač naftos ir dujų gamybos atnaujinimu ir didinimu (sėkmingesnė žvalgyba, daugiau atkuriamų telkinių, netradicinių išteklių naudojimas ir pan.), perdirbimo technologijų kūrimu, konversijos technologijomis, naujoviškų degalų bei veiksmingų variklių technologijų plėtojimu ir degalams gaminti reikalingos energijos šaltinių įvairinimu – dauguma iš šių sričių yra Europos Sąjungos mokslinių tyrimų, energetikos politikos ir aplinkos politikos prioritetai. |
| --- | --- |

(306)

Komisija daro nuorodą į Sprendimo Nr. C 51/2005 196–198 konstatuojamosiose dalyse apibūdintą tyrimą, susijusį su techninių komitetų nustatytais ir patvirtintais strateginiais interesais atlikti viešosios įtaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių mokslinius tyrimus, susijusius su ilgalaikiu energijos tiekimo užtikrinimu, ypač naftos ir dujų gamybos atnaujinimu ir didinimu (sėkmingesnė žvalgyba, daugiau atkuriamų telkinių, netradicinių išteklių naudojimas ir pan.), perdirbimo technologijų kūrimu, konversijos technologijomis, naujoviškų degalų bei veiksmingų variklių technologijų plėtojimu ir degalams gaminti reikalingos energijos šaltinių įvairinimu – dauguma iš šių sričių yra Europos Sąjungos mokslinių tyrimų, energetikos politikos ir aplinkos politikos prioritetai.

| (307) | Dėl 2006 m. Komisija pakartoja Sprendimo Nr. C 51/2005 199 konstatuojamojoje dalyje pateiktą išvadą, kad viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės, gavusios valstybinę paramą, kurios sudedamoji dalis yra neribota garantija, galėjo atlikti papildomus mokslinius tyrimus, kurių nebūtų galėjusios atlikti dėl technologinės rizikos ar labai abejotinos investicijų grąžos. |
| --- | --- |

(307)

Dėl 2006 m. Komisija pakartoja Sprendimo Nr. C 51/2005 199 konstatuojamojoje dalyje pateiktą išvadą, kad viešoji įstaiga IFP ir jos patronuojamosios bendrovės, gavusios valstybinę paramą, kurios sudedamoji dalis yra neribota garantija, galėjo atlikti papildomus mokslinius tyrimus, kurių nebūtų galėjusios atlikti dėl technologinės rizikos ar labai abejotinos investicijų grąžos.

| (308) | Remdamasi Prancūzijos institucijų pateiktomis metinėmis ataskaitomis Komisija pažymi, kad ši išvada tinka ir 2007, 2008 bei 2009 m. Šiose ataskaitose Prancūzijos institucijos nurodė kiekvienam projektui daromą pagalbos skatinamąjį poveikį, visų pirma susijusį su projekto mastu, įgyvendinimo sparta ir didesne bendra MTTP skirta suma. |
| --- | --- |

(308)

Remdamasi Prancūzijos institucijų pateiktomis metinėmis ataskaitomis Komisija pažymi, kad ši išvada tinka ir 2007, 2008 bei 2009 m. Šiose ataskaitose Prancūzijos institucijos nurodė kiekvienam projektui daromą pagalbos skatinamąjį poveikį, visų pirma susijusį su projekto mastu, įgyvendinimo sparta ir didesne bendra MTTP skirta suma.

| (309) | Pavyzdžiui, 2007 m. grupė IFP išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje vykdė pavyzdinius projektus [...] (*) (253).[...] (*). Be valstybės pagalbos būtų prireikę kelerių metų, kad šie produktai būtų pateikti rinkai: MTTP projektai būtų buvę pradėti vykdyti vėliau, jie būtų buvę plėtojami lėčiau ir [...] (*). |
| --- | --- |

(309)

Pavyzdžiui, 2007 m. grupė IFP išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje vykdė pavyzdinius projektus [...] (*) (253).[...] (*). Be valstybės pagalbos būtų prireikę kelerių metų, kad šie produktai būtų pateikti rinkai: MTTP projektai būtų buvę pradėti vykdyti vėliau, jie būtų buvę plėtojami lėčiau ir [...] (*).

| (310) | Be to, išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje dėl valstybės pagalbos buvo galima pradėti vykdyti projektą [...] (*), susijusį su [...] (*), ištobulinti ir patentuoti originalias [...] (*) (254) technologijas [...] (*). [Vykdant tokį projektą] (**) atliktos tam tikrų gebėjimų reikalaujančios sudėtingos operacijos, kurioms reikėjo didelių žmogiškųjų, techninių ir finansinių investicijų, kurių tokia bendrovė kaip Prosernat viena skirti negali. Todėl buvo būtina viešosios įstaigos IFP viešoji parama. Pvz., tik viešoji įstaiga IFP turėjo specialistų, gebančių ištobulinti modelius, reikalingus sveikatai pavojingoms sudedamosioms dalims perdirbti pritaikytai laboratorijos technologijai ir įrangai kurti. |
| --- | --- |

(310)

Be to, išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje dėl valstybės pagalbos buvo galima pradėti vykdyti projektą [...] (*), susijusį su [...] (*), ištobulinti ir patentuoti originalias [...] (*) (254) technologijas [...] (*). [Vykdant tokį projektą] (**) atliktos tam tikrų gebėjimų reikalaujančios sudėtingos operacijos, kurioms reikėjo didelių žmogiškųjų, techninių ir finansinių investicijų, kurių tokia bendrovė kaip Prosernat viena skirti negali. Todėl buvo būtina viešosios įstaigos IFP viešoji parama. Pvz., tik viešoji įstaiga IFP turėjo specialistų, gebančių ištobulinti modelius, reikalingus sveikatai pavojingoms sudedamosioms dalims perdirbti pritaikytai laboratorijos technologijai ir įrangai kurti.

| (311) | 2008 m. išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje dėl valstybės pagalbos buvo galima pašalinti mokslines ir technines kliūtis, susijusias su [...] (*). Be to, didelės pažangos taip pat pasiekta vykdant projektą [...] (*) (255). Dėl valstybės pagalbos viešoji įstaiga IFP kartu su pramonės partneriais galėjo plėtoti technologiją [...] (*), kurią rinkoje bus galima įsigyti turint licenciją. Plėtojant šios rūšies technologiją reikia ir [...] (*), ir [...] (*). |
| --- | --- |

(311)

2008 m. išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje dėl valstybės pagalbos buvo galima pašalinti mokslines ir technines kliūtis, susijusias su [...] (*). Be to, didelės pažangos taip pat pasiekta vykdant projektą [...] (*) (255). Dėl valstybės pagalbos viešoji įstaiga IFP kartu su pramonės partneriais galėjo plėtoti technologiją [...] (*), kurią rinkoje bus galima įsigyti turint licenciją. Plėtojant šios rūšies technologiją reikia ir [...] (*), ir [...] (*).

| (312) | Be to, išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje vykdytas projektas [...] (*), susijęs su CO2 surinkimu iš dūmų. CO2 surinkimas ir (arba) saugojimas (256) yra vienas iš nustatytų klimato atšilimo mažinimo būdų. Atsižvelgdama į dūmų sudėtį ir nedidelį jų spaudimą, viešoji įstaiga IFP išsprendė naujas technologines problemas. Bendrovė Prosernat nuosavomis lėšomis šios technologijos plėtoti nebūtų pajėgusi dėl neaiškumų, susijusių su būsimos CO2 surinkimo rinkos struktūra, mastu, plėtra ir reglamentavimo pagrindu. |
| --- | --- |

(312)

Be to, išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje vykdytas projektas [...] (*), susijęs su CO2 surinkimu iš dūmų. CO2 surinkimas ir (arba) saugojimas (256) yra vienas iš nustatytų klimato atšilimo mažinimo būdų. Atsižvelgdama į dūmų sudėtį ir nedidelį jų spaudimą, viešoji įstaiga IFP išsprendė naujas technologines problemas. Bendrovė Prosernat nuosavomis lėšomis šios technologijos plėtoti nebūtų pajėgusi dėl neaiškumų, susijusių su būsimos CO2 surinkimo rinkos struktūra, mastu, plėtra ir reglamentavimo pagrindu.

| (313) | Kaip 2009 m. pavyzdį, galima paminėti išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje vykdytą [...] (*) technologijų projektą [...] (*). Jo tikslas – plėtoti [...] (*) ir tobulinti tam tikras technologijas [...] (*). Dėl viešųjų lėšų buvo galima išnagrinėti [...] (*) – tai leido labai pagerinti [...] (*). Vykdant projektą [...] (*) dėl viešojo finansavimo buvo galima išnagrinėti sprendimus, kurių negalima įgyvendinti naudojant dabartines technologijas, [...] (*). Taip pat buvo tęsiamas su katalizatoriais susijęs projektas [...] (*); šiuos katalizatorius pateikus rinkai buvo galima užtikrinti įvairesnę pasiūlą sparčiai augančioje [...] (*) rinkoje. Be valstybės pagalbos katalizatoriai būtų buvę kuriami daug nenuosekliau ir veiklos rezultatai būtų gerėję lėčiau. [...] (*) srityje vykdant projektą [...] (*), susijusį su naujoviškais katalizatoriais [...] (*), dėl valstybės pagalbos buvo galima ištirti naujas sritis, o įgyvendinant projektą [...] (*), kuriuo siekta ištirti technologijos taikymo ribas (ypač apkrovos pokyčius), kad būtų galima [...] (*), technologijos taikymo ribos išplėstos pagerinus dabartines eksploatacines savybes. |
| --- | --- |

(313)

Kaip 2009 m. pavyzdį, galima paminėti išskirtinėje bendrovės Axens veiklos srityje vykdytą [...] (*) technologijų projektą [...] (*). Jo tikslas – plėtoti [...] (*) ir tobulinti tam tikras technologijas [...] (*). Dėl viešųjų lėšų buvo galima išnagrinėti [...] (*) – tai leido labai pagerinti [...] (*). Vykdant projektą [...] (*) dėl viešojo finansavimo buvo galima išnagrinėti sprendimus, kurių negalima įgyvendinti naudojant dabartines technologijas, [...] (*). Taip pat buvo tęsiamas su katalizatoriais susijęs projektas [...] (*); šiuos katalizatorius pateikus rinkai buvo galima užtikrinti įvairesnę pasiūlą sparčiai augančioje [...] (*) rinkoje. Be valstybės pagalbos katalizatoriai būtų buvę kuriami daug nenuosekliau ir veiklos rezultatai būtų gerėję lėčiau. [...] (*) srityje vykdant projektą [...] (*), susijusį su naujoviškais katalizatoriais [...] (*), dėl valstybės pagalbos buvo galima ištirti naujas sritis, o įgyvendinant projektą [...] (*), kuriuo siekta ištirti technologijos taikymo ribas (ypač apkrovos pokyčius), kad būtų galima [...] (*), technologijos taikymo ribos išplėstos pagerinus dabartines eksploatacines savybes.

| (314) | Be to, išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje dėl valstybės pagalbos buvo galima, pavyzdžiui, iš naujo pradėti ir tęsti su MTTP susijusią veiklą, vykdytą [...] (*) srityje, bet laipsniškai apleistą. Taigi dėl viešosios paramos ankstesnės technologinės žinios nebuvo prarastos, o rinkoje išlaikyta įvairi technologijų [...] (*) pasiūla. Dėl valstybės pagalbos taip pat buvo tęsiamas projektas [...] (*), susijęs su CO2 surinkimu [...] (*). |
| --- | --- |

(314)

Be to, išskirtinėje bendrovės Prosernat veiklos srityje dėl valstybės pagalbos buvo galima, pavyzdžiui, iš naujo pradėti ir tęsti su MTTP susijusią veiklą, vykdytą [...] (*) srityje, bet laipsniškai apleistą. Taigi dėl viešosios paramos ankstesnės technologinės žinios nebuvo prarastos, o rinkoje išlaikyta įvairi technologijų [...] (*) pasiūla. Dėl valstybės pagalbos taip pat buvo tęsiamas projektas [...] (*), susijęs su CO2 surinkimu [...] (*).

| (315) | Komisija taip pat pažymi, kad rodikliai, kuriais remiantis vertinama viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat vykdoma MTTP veikla ir kurių gerėjimą Komisija buvo nustačiusi Sprendimo Nr. C 51/2005 200 konstatuojamojoje dalyje, gerėjo ir 2007–2009 m.

  7   lentelė.


  Rodiklių, kuriais remiantis vertinama viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat vykdoma veikla, gerėjimas 2007, 2008 ir 2009 m.












  Rodiklių gerėjimas | IFP / Axens | IFP / Prosernat |
| --- | --- | --- | --- |
| | 2007 / 2003 | 2008 / 2003 | 2009 / 2003 | 2007 / 2003 | 2008 / 2003 | 2009 / 2003 |
| Išskirtinėse veiklos srityse MTTP skirtos išlaidos | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |
| Darbuotojai, išskirtinėse veiklos srityse vykdantys MTTP veiklą | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) | [...] (*) |

(315)

Komisija taip pat pažymi, kad rodikliai, kuriais remiantis vertinama viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat vykdoma MTTP veikla ir kurių gerėjimą Komisija buvo nustačiusi Sprendimo Nr. C 51/2005 200 konstatuojamojoje dalyje, gerėjo ir 2007–2009 m.

7   lentelė.

Rodiklių, kuriais remiantis vertinama viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat vykdoma veikla, gerėjimas 2007, 2008 ir 2009 m.

Rodiklių gerėjimas

IFP / Axens

IFP / Prosernat

2007 / 2003

2008 / 2003

2009 / 2003

2007 / 2003

2008 / 2003

2009 / 2003

Išskirtinėse veiklos srityse MTTP skirtos išlaidos

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

Darbuotojai, išskirtinėse veiklos srityse vykdantys MTTP veiklą

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

[...] (*)

| (316) | Be to, Komisija pakartoja pastabas, kurias apibendrino Sprendimo Nr. C 51/2005 201–203 konstatuojamosiose dalyse: MTTP išlaidų dalis grupės IFP apyvartoje yra itin didelė, nors ši grupė veikia srityje, kuriai taikoma daug nuolat keičiamų nacionalinės teisės aktų, visų pirma aplinkos standartų ar intelektinės nuosavybės apsaugos taisyklių. |
| --- | --- |

(316)

Be to, Komisija pakartoja pastabas, kurias apibendrino Sprendimo Nr. C 51/2005 201–203 konstatuojamosiose dalyse: MTTP išlaidų dalis grupės IFP apyvartoje yra itin didelė, nors ši grupė veikia srityje, kuriai taikoma daug nuolat keičiamų nacionalinės teisės aktų, visų pirma aplinkos standartų ar intelektinės nuosavybės apsaugos taisyklių.

| (317) | Kaip ir Sprendimo Nr. C 51/2005 204 konstatuojamojoje dalyje, Komisija atsižvelgia į pasiūlos įvairovę, struktūrą ir konkurenciją (257) naftos perdirbimo ar naftos chemijos technologijų rinkoje. Šiuo klausimu ji pažymi, kad tam tikrų konkurentų konkurencinė padėtis yra daug geresnė negu grupės IFP, nes, pavyzdžiui, bendrovė UOP Limited pagal vertę užima apie 57 % pasaulinės rinkos, o grupė IFP – tik 7 %. Todėl Komisija mano, kad grupės IFP vykdomiems MTTP projektams suteikta viešoji parama (atsižvelgiant į jos pobūdį ar dalis) negali būti kliūtis skatinti perdirbimo technologijų rinkos veiklą. Be to, pažymėtina, kad Europos Sąjungos prekybos partneriai, visų pirma Jungtinės Amerikos Valstijos, skiria daug lėšų energijos srityje atliekamiems moksliniams tyrimams finansuoti, ir šiomis lėšomis buvo galima remti grupės IFP konkurentų vykdomus MTTP projektus. Todėl tam tikri grupės IFP konkurentai, visų pirma bendrovė UOP Limited, gavo didelę viešąją paramą (258) arba netiesioginę viešąją paramą dėl partnerystės ryšių su mokslinių tyrimų institutais ir universitetais. |
| --- | --- |

(317)

Kaip ir Sprendimo Nr. C 51/2005 204 konstatuojamojoje dalyje, Komisija atsižvelgia į pasiūlos įvairovę, struktūrą ir konkurenciją (257) naftos perdirbimo ar naftos chemijos technologijų rinkoje. Šiuo klausimu ji pažymi, kad tam tikrų konkurentų konkurencinė padėtis yra daug geresnė negu grupės IFP, nes, pavyzdžiui, bendrovė UOP Limited pagal vertę užima apie 57 % pasaulinės rinkos, o grupė IFP – tik 7 %. Todėl Komisija mano, kad grupės IFP vykdomiems MTTP projektams suteikta viešoji parama (atsižvelgiant į jos pobūdį ar dalis) negali būti kliūtis skatinti perdirbimo technologijų rinkos veiklą. Be to, pažymėtina, kad Europos Sąjungos prekybos partneriai, visų pirma Jungtinės Amerikos Valstijos, skiria daug lėšų energijos srityje atliekamiems moksliniams tyrimams finansuoti, ir šiomis lėšomis buvo galima remti grupės IFP konkurentų vykdomus MTTP projektus. Todėl tam tikri grupės IFP konkurentai, visų pirma bendrovė UOP Limited, gavo didelę viešąją paramą (258) arba netiesioginę viešąją paramą dėl partnerystės ryšių su mokslinių tyrimų institutais ir universitetais.

| (318) | Taigi Komisija daro išvadą, kad valstybės pagalba, grupei IFP suteikta išskirtinėse jos patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, 2006, 2007, 2008 ir 2009 m. turėjo skatinamąjį poveikį. |
| --- | --- |

(318)

Taigi Komisija daro išvadą, kad valstybės pagalba, grupei IFP suteikta išskirtinėse jos patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, 2006, 2007, 2008 ir 2009 m. turėjo skatinamąjį poveikį.

| (319) | Metinėse ataskaitose, kurias nuo 2010 m. Prancūzija Komisijai teiks tol, kol baigsis išimtinių viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat sutarčių galiojimo terminas, turės būti įrodyta, kad pagalba tebeturi skatinamąjį poveikį. |
| --- | --- |

(319)

Metinėse ataskaitose, kurias nuo 2010 m. Prancūzija Komisijai teiks tol, kol baigsis išimtinių viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat sutarčių galiojimo terminas, turės būti įrodyta, kad pagalba tebeturi skatinamąjį poveikį.

| (320) | Atsižvelgdama į pateiktą informaciją Komisija daro išvadą, kad valstybės pagalba, kuri grupei IFP suteikta veiklai vykdyti išskirtinėse jos patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, taip pat pagalbos dalis, susijusi su viešajai įstaigai IFP teikiamos neribotos garantijos poveikiu, atitinka 1996 m. MTTP programos ir MTTV ir naujovių diegimo sistemos nuostatas, jeigu laikomasi šiuose dokumentuose išdėstytų sąlygų. |
| --- | --- |

(320)

Atsižvelgdama į pateiktą informaciją Komisija daro išvadą, kad valstybės pagalba, kuri grupei IFP suteikta veiklai vykdyti išskirtinėse jos patronuojamųjų bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, taip pat pagalbos dalis, susijusi su viešajai įstaigai IFP teikiamos neribotos garantijos poveikiu, atitinka 1996 m. MTTP programos ir MTTV ir naujovių diegimo sistemos nuostatas, jeigu laikomasi šiuose dokumentuose išdėstytų sąlygų.

7.3.3.   IŠVADA DĖL APTARIAMOS PRIEMONĖS SUDERINAMUMO

| (321) | Taigi Komisija mano, kad aptariama priemonė yra suderinama su vidaus rinka, jeigu laikomasi šio sprendimo 7.3.1 ir 7.3.2 dalyse nurodytų sąlygų. |
| --- | --- |

(321)

Taigi Komisija mano, kad aptariama priemonė yra suderinama su vidaus rinka, jeigu laikomasi šio sprendimo 7.3.1 ir 7.3.2 dalyse nurodytų sąlygų.

8.   NEUTRALUMAS DĖL NUOSAVYBĖS SISTEMOS

| (322) | Komisija nori pabrėžti, jog ji jokiu būdu neabejoja, kad viešoji įstaiga IFP priklauso valstybei, ir neginčija pagal viešąją teisę reglamentuojamo juridinio asmens statuso. |
| --- | --- |

(322)

Komisija nori pabrėžti, jog ji jokiu būdu neabejoja, kad viešoji įstaiga IFP priklauso valstybei, ir neginčija pagal viešąją teisę reglamentuojamo juridinio asmens statuso.

| (323) | Pagal SESV 345 straipsnį, Bendrija neutrali dėl valstybių narių normų, kuriomis reglamentuojama nuosavybės sistema, ir pagal jokią Sutarties nuostatą valstybei netrukdoma turėti įmonių (valdyti jas visas ar jų dalį). Tačiau konkurencijos taisyklės privačioms ir viešosioms įmonėms turi būti taikomos vienodai. Taikant šias taisykles, jokiai viešajai ir privačiai įmonei negalima sudaryti palankesnių ar nepalankesnių sąlygų. |
| --- | --- |

(323)

Pagal SESV 345 straipsnį, Bendrija neutrali dėl valstybių narių normų, kuriomis reglamentuojama nuosavybės sistema, ir pagal jokią Sutarties nuostatą valstybei netrukdoma turėti įmonių (valdyti jas visas ar jų dalį). Tačiau konkurencijos taisyklės privačioms ir viešosioms įmonėms turi būti taikomos vienodai. Taikant šias taisykles, jokiai viešajai ir privačiai įmonei negalima sudaryti palankesnių ar nepalankesnių sąlygų.

| (324) | Šiuo atveju viešajai įstaigai IFP garantija taikoma ne dėl to, kad ji priklauso valstybei, bet dėl įmonės teisinio statuso. Valstybės narės laisvai priima sprendimą dėl įmonių teisinio statuso, bet priimdamos sprendimą turi laikytis Sutartyje taisyklių dėl konkurencijos. Vien tai, kad valstybės garantija yra savaime susijusi su konkrečiu teisiniu statusu, nereiškia, kad ši garantija nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jeigu vykdomos toje dalyje išdėstytos sąlygos (259), |
| --- | --- |

(324)

Šiuo atveju viešajai įstaigai IFP garantija taikoma ne dėl to, kad ji priklauso valstybei, bet dėl įmonės teisinio statuso. Valstybės narės laisvai priima sprendimą dėl įmonių teisinio statuso, bet priimdamos sprendimą turi laikytis Sutartyje taisyklių dėl konkurencijos. Vien tai, kad valstybės garantija yra savaime susijusi su konkrečiu teisiniu statusu, nereiškia, kad ši garantija nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį, jeigu vykdomos toje dalyje išdėstytos sąlygos (259),

PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:

1 straipsnis

1.   Kadangi Prancūzija įstaigai IFP suteikė pramoninės ir komercinės viešosios įstaigos statusą, nuo 2006 m. liepos 7 d. visai šios įstaigos veiklai taikoma neribota valstybės garantija (toliau – valstybės garantija).

2.   Valstybės garantija, taikoma viešosios įstaigos IFP neekonominei veiklai, ypač mokymo veiklai, vykdomai siekiant parengti daugiau žmogiškųjų išteklių, kurie būtų geriau kvalifikuoti, su nepriklausomais MTTP susijusiai veiklai, vykdomai siekiant įgyti daugiau žinių ir geresnio suvokimo, ir mokslinių tyrimų rezultatų skleidimui, nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

3.   Valstybės garantija, taikoma technologijų perdavimo veiklai, kurią viešoji įstaiga IFP vykdo srityse, numatytose su patronuojamąja bendrove Beicip-Franlab sudarytoje išimtinėje plėtros, pardavimo ir naudojimo sutartyje, nėra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

4.   Valstybės garantija, taikoma technologijų perdavimo veiklai, kurią viešoji įstaiga IFP vykdo srityse, numatytose su patronuojamosiomis bendrovėmis Axens bei Prosernat sudarytose išimtinėse sutartyse, minėtose 2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimo dėl valstybės pagalbos, kurią Prancūzija suteikė IFP grupei (toliau – Sprendimas Nr. C 51/2005) 3 straipsnio 1 dalyje, yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

5.   Valstybės garantija, taikoma su viešosios įstaigos IFP paslaugomis ir pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais susijusiai veiklai, vykdomai tiek trečiųjų šalių, tiek patronuojamųjų bendrovių sąskaita, yra valstybės pagalba pagal SESV 107 straipsnio 1 dalį.

2 straipsnis

Jei Prancūzija iš dalies keičia viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamosios bendrovės Beicip-Franlab sutartį, nurodytą šio sprendimo 1 straipsnio 3 dalyje, apie šią sutartį ji praneša Komisijai atsižvelgdama į galimą valstybės garantijos poveikį, kad būtų įvertinta bendra galima viešojo finansavimo suma, nebent dėl naujų sutarties sąlygų valstybės pagalbos galimybę būtų galima atmesti.

3 straipsnis

Valstybės garantija, kuri šio sprendimo 1 straipsnio 4 ir 5 dalyse minėtai ekonominei veiklai taikyta 2006 m. liepos 7 d. – 2009 m. gruodžio 31 d., buvo pagalba, suderinama su vidaus rinka.

4 straipsnis

Valstybės garantija, kuri šio sprendimo 1 straipsnio 4 dalyje minėtai ekonominei veiklai nuo 2010 m. sausio 1 d. taikoma tol, kol baigsis Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 1 dalyje nurodytų viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat išimtinių sutarčių galiojimo terminas, yra pagalba, suderinama su vidaus rinka, jeigu laikomasi šio sprendimo 5 ir 6 straipsniuose nustatytų sąlygų.

5 straipsnis

1.   Sprendimo Nr. C 51/2005 4 straipsnio 2 dalyje minėtoje metinėje finansinėje ataskaitoje, be Sprendimo 5 straipsnio 1 dalyje jau nurodytos informacijos, pateikiama šio straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse išdėstyta informacija.

2.   Metinėje finansinėje ataskaitoje pateikiama ši informacija: atitinkamais metais viešosios įstaigos IFP gautų paskolų suma, palūkanų norma bei sutarčių sąlygos ir su valstybės garantija susijusios galimos palūkanų subsidijos bendrojo subsidijos ekvivalento įvertis, nebent būtų įrodoma, kad šios paskolų sutartys atitinka įprastas rinkos sąlygas, lyginant šių sutarčių sąlygas su sąlygomis, kurios viešajai įstaigai IFP sudarytos prieš pakeičiant jos statusą, arba remiantis Komisijos iš anksto patvirtinta tikslesne metodika.

3.   Metinėje finansinėje ataskaitoje nurodoma prekių ir paslaugų, kurias viešoji įstaiga IFP iš tiekėjų įsigijo siekdama atitinkamais metais teikti šio sprendimo 1 straipsnio 4 ir 5 dalyse minėtas ekonomines paslaugas, suma ir didžiausias pagalbos, gautos dėl to, kad tiekėjai palankiau vertino įmonės įsipareigojimų neįvykdymo riziką, bendrojo subsidijos ekvivalento įvertis. Įvertis apskaičiuojamas įsigytų prekių ir paslaugų sumai taikant vienodą 2,5 % normą arba remiantis Komisijos iš anksto patvirtinta tikslesne metodika.

4.   Metinėje finansinėje ataskaitoje nurodoma šio sprendimo 1 straipsnio 4 ir 5 dalyse minėtos ekonominės veiklos, kurią viešoji įstaiga IFP vykdė atitinkamais metais, suma ir didžiausias pagalbos, gautos dėl to, kad nebuvo mokama su įvykdymą užtikrinančiu užstatu susijusi priemoka ar bent jau „didžiausių pastangų“ garantijos priemoka, šį užstatą ir garantiją teikiant minėtų ekonominių paslaugų gavėjams, bendrojo subsidijos ekvivalento įvertis. Šis įvertis apskaičiuojamas suteiktų paslaugų sumai taikant vienodą 5 % normą arba remiantis Komisijos iš anksto patvirtinta tikslesne metodika.

6 straipsnis

1.   Bendra viešųjų lėšų, skirtų viešosios įstaigos IFP veiklai vykdyti išskirtinėse bendrovių Axens ir Prosernat veiklos srityse, suma, įskaitant didžiausią valstybės garantijos poveikį, įvertintą šio sprendimo 5 straipsnio 2, 3 ir 4 dalyse, turi būti mažesnė negu Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistemoje nurodytas didžiausias leidžiamas intensyvumas.

2.   Jeigu šio straipsnio 1 dalyje nurodyta riba viršijama, atitinkama patronuojamoji bendrovė (Axens arba Prosernat) pagalbos perteklių prireikus grąžina viešajai įstaigai IFP.

7 straipsnis

Valstybės garantija, kuri 1 straipsnio 5 dalyje minėtai ekonominei veiklai taikoma nuo 2010 m. sausio 1 d., yra valstybės pagalba, suderinama su vidaus rinka, jeigu laikomasi šio sprendimo 8 straipsnyje nurodytų sąlygų.

8 straipsnis

1.   Šio sprendimo 1 straipsnio 5 dalyje minėta viešosios įstaigos IFP veikla, susijusi su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu, turi likti veikla, papildanti pagrindinę nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklą.

2.   Kad viešosios įstaigos IFP veikla, susijusi su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu, būtų laikoma papildoma, turi būti vykdomos šios sąlygos:

| — | ši veikla neturi daryti neigiamo poveikio viešosios įstaigos IFP įprastai veiklai, nepriklausomumui ir neutralumui; |
| --- | --- |

—

ši veikla neturi daryti neigiamo poveikio viešosios įstaigos IFP įprastai veiklai, nepriklausomumui ir neutralumui;

| — | veiklos kaina turi atitikti rinkos kainą arba, jeigu rinkos kainos nėra, – kainą, atspindinčią visas sąnaudas, prie kurių pridedama pagrįsta marža, neatsižvelgiant į galimą valstybės garantijos poveikį; |
| --- | --- |

—

veiklos kaina turi atitikti rinkos kainą arba, jeigu rinkos kainos nėra, – kainą, atspindinčią visas sąnaudas, prie kurių pridedama pagrįsta marža, neatsižvelgiant į galimą valstybės garantijos poveikį;

| — | šios veiklos apskaita turi būti atskirta nuo veiklos, susijusios su nepriklausomais viešaisiais moksliniais tyrimais, apskaitos (atskiriama abiejų rūšių veiklos atitinkamų sąnaudų ir finansavimo apskaita), o visos iš šios veiklos gautos pajamos turi būti reinvestuojamos į pagrindinę nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklą; |
| --- | --- |

—

šios veiklos apskaita turi būti atskirta nuo veiklos, susijusios su nepriklausomais viešaisiais moksliniais tyrimais, apskaitos (atskiriama abiejų rūšių veiklos atitinkamų sąnaudų ir finansavimo apskaita), o visos iš šios veiklos gautos pajamos turi būti reinvestuojamos į pagrindinę nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklą;

| — | ši veikla turi būti neatsiejama nuo pagrindinės viešosios įstaigos IFP nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklos visų pirma dėl to, kad naudojama ta pati infrastruktūra, įranga, įrenginiai ar technologijos arba samdomi tie patys tyrėjai, mokslininkai, inžinieriai, projektuotojai ar techniniai darbuotojai; |
| --- | --- |

—

ši veikla turi būti neatsiejama nuo pagrindinės viešosios įstaigos IFP nepriklausomų viešųjų mokslinių tyrimų veiklos visų pirma dėl to, kad naudojama ta pati infrastruktūra, įranga, įrenginiai ar technologijos arba samdomi tie patys tyrėjai, mokslininkai, inžinieriai, projektuotojai ar techniniai darbuotojai;

| — | šiai veiklai neturi būti taikomos Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 1 dalyje minėtos viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat išimtinės sutartys, kurios prireikus pratęsiamos arba iš dalies keičiamos pagal Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 2 dalį ir šio sprendimo 12 straipsnio 2 dalį; |
| --- | --- |

—

šiai veiklai neturi būti taikomos Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 1 dalyje minėtos viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat išimtinės sutartys, kurios prireikus pratęsiamos arba iš dalies keičiamos pagal Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 2 dalį ir šio sprendimo 12 straipsnio 2 dalį;

| — | ši veikla turi sudaryti likutinę biudžeto, kurį viešoji įstaiga IFP skiria nepriklausomiems viešiesiems moksliniams tyrimams finansuoti, dalį. |
| --- | --- |

—

ši veikla turi sudaryti likutinę biudžeto, kurį viešoji įstaiga IFP skiria nepriklausomiems viešiesiems moksliniams tyrimams finansuoti, dalį.

3.   Kiekvienais metais Prancūzija Komisijai teikia ataskaitą apie viešosios įstaigos IFP veiklą, susijusią su pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais ir paslaugų teikimu, kurioje nurodo su šia veikla susijusios sumos dalį nepriklausomiems viešiesiems moksliniams tyrimams finansuoti skirtame biudžete.

9 straipsnis

1.   Prancūzijos institucijos ir viešoji įstaiga IFP į finansavimo sutartį dėl kiekvienos operacijos įsipareigoja įtraukti šią nuorodą (taikomą visoms sutartyje minimoms priemonėms):

„Emisijai, programai arba paskolai netaikoma jokia bet kokio pobūdžio tiesioginė ar netiesioginė valstybės garantija. Nemokumo atveju valstybė nėra įpareigota perimti finansinius viešosios įstaigos IFP įsipareigojimus, kad skola būtų sumokėta.“

2.   Prancūzijos institucijos tokią pat sąlygą, pagal kurią valstybė neprisiima atsakomybės, įsipareigoja įtraukti į visas sutartis, susijusias su šio sprendimo 1 straipsnio 5 dalyje minėta veikla – pagal sutartis atliekamais moksliniais tyrimais arba paslaugų teikimu.

3.   Prancūzijos institucijos tokią pat sąlygą, pagal kurią viešoji įstaiga IFP ir valstybė neprisiima atsakomybės, įsipareigoja įtraukti į visas akcinių bendrovių Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat sudarytas sutartis, pagal kurias prisiimami įsipareigojimai dėl skolos.

Axens, Beicip-Franlab

Prosernat

4.   Viešoji įstaiga IFP akcinėms bendrovėms Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat neišduoda jokios rūšies garantijos, patvirtinimo, laidavimo, ketinimų protokolo ar patikinimo rašto, kurie neatitiktų įprastų rinkos sąlygų.

Axens, Beicip-Franlab

Prosernat

10 straipsnis

Prancūzija Komisijai atskirai praneša apie pagalbą, kurios suma viršija Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistemoje nustatytas ribas, atsižvelgdama į galimą valstybės garantijos poveikį.

11 straipsnis

Prancūzija per du mėnesius nuo pranešimo apie šį sprendimą dienos praneša Komisijai apie priemones, kurių ėmėsi sprendimui įgyvendinti.

12 straipsnis

1.   Šio sprendimo 4, 5 ir 6 straipsniai taikomi tol, kol baigsis viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat išimtinių sutarčių, minėtų Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 1 dalyje, galiojimo terminas.

Axens

Prosernat

2.   Pranešdamos Komisijai apie minėtų išimtinių sutarčių pratęsimą arba pakeitimą pagal Sprendimo Nr. C 51/2005 3 straipsnio 2 dalį Prancūzijos institucijos atsižvelgia į valstybės garantijos poveikį, kad būtų įvertinta bendra viešojo finansavimo suma.

13 straipsnis

Šis sprendimas skirtas Prancūzijos Respublikai.

Priimta Briuselyje 2011 m. birželio 29 d.

Komisijos vardu

Joaquín ALMUNIA

Pirmininko pavaduotojas

---

(1)  OL C 83, 2010 3 30, p. 47. Nuo 2009 m. gruodžio 1 d. EB sutarties 87 ir 88 straipsniai tapo Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (SESV) 107 ir 108 straipsniais. Abiejų sutarčių nuostatos iš esmės sutampa. Nuorodos į SESV 107 ir 108 straipsnius šiame sprendime prireikus suprantamos kaip nuorodas į EB sutarties 87 ir 88 straipsnius. SESV taip pat pakeisti tam tikri terminai, pavyzdžiui, „Bendrija“ pakeista į „Sąjungą“, „bendroji rinka“ – į „vidaus rinką“.

1

(2)  OL L 1, 1994 1 3, p. 1.

2

(3)  OL C 259, 2008 10 11, p. 12.

3

(4)  Nuo 2010 m. liepos 13 d. įstaiga Institut Français du Pétrole vadinama Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles. Šis pavadinimas pakeistas 2010 m. liepos 12 d. Įstatymo Nr. 2010-788 dėl nacionalinių įsipareigojimų aplinkos srityje (Įstatymo Grenelle 2) 81 straipsniu (2010 m. liepos 13 d. viešosios įstaigos IFP pranešimas spaudai, kuris 2011 m. birželio 28 d. paskelbtas interneto svetainėje http://www.ifpenergiesnouvelles.fr/actualites/communiques-de-presse/).

4

Institut Français du Pétrole

Institut Français du Pétrole Énergies Nouvelles

Grenelle 2

(5)  2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimas 2009/157/EB dėl valstybės pagalbos, kurią Prancūzija suteikė IFP grupei (Nr. C 51/05 (ex NN 84/05)) (OL L 53, 2009 2 26, p. 13).

5

(6)  2008 m. liepos 16 d. Komisijos sprendimas dėl valstybės pagalbos C 35/08 (ex NN 11/08) – IFP suteikta neribota valstybinė garantija – Kvietimas teikti pastabas pagal SESV 108 straipsnio 2 dalį (OL C 259, 2008 10 11, p. 12).

6

(7)  OL L 83, 1999 3 27, p. 1.

7

(8)  OL L 274, 2010 10 19, p. 1.

8

(9)  Šiuo klausimu visų pirma žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 19 konstatuojamąją dalį. Prieš 2010 m. Paštą pertvarkant į akcinę bendrovę, dėl šios įstaigos PKVĮ statuso spręsdavo teismai: Kasacinis teismas (antroji civilinių bylų kolegija) 2001 m. sausio 18 d. sprendime nustatė principą, pagal kurį Paštui priskiriamas PKVĮ statusas; šiuo sprendimu buvo patvirtintas 1998 m. spalio 22 d. Duė apeliacinio teismo sprendime iškeltas principas. Be to, 2003 m. Ekonomikos komiteto pranešime Prancūzijos Senatui pabrėžiama: „Visi žino, kad 1990 m. įvykdžius reformą patronuojančiajai bendrovei Paštas taikomas statusas yra panašus į pramoninės ir komercinės viešosios įstaigos statusą.“

9

Visi žino, kad 1990 m. įvykdžius reformą patronuojančiajai bendrovei Paštas taikomas statusas yra panašus į pramoninės ir komercinės viešosios įstaigos statusą

(10)  Žr. atitinkamas minėto Sprendimo pradėti procedūrą ir minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 2.1 dalis („IFP grupė“).

10

IFP grupė

(11)  Tai yra:

11

| a) | dešimt metų galiojanti išimtinė pagrindinės licencijos sutartis, pagal kurią patronuojamoji bendrovė veiklos srityje gali naudotis dabartine ir būsima viešosios įstaigos IFP intelektine nuosavybe, daugiausia susijusia su tam tikromis technologijomis, kad teiktų klientams su šiomis technologijomis susijusias inžinerijos paslaugas ir perduotų jiems teisę naudotis susijusiomis technologijomis pagal perleistą koncesiją suteikdama patentų licencijas; |
| --- | --- |

a)

dešimt metų galiojanti išimtinė pagrindinės licencijos sutartis, pagal kurią patronuojamoji bendrovė veiklos srityje gali naudotis dabartine ir būsima viešosios įstaigos IFP intelektine nuosavybe, daugiausia susijusia su tam tikromis technologijomis, kad teiktų klientams su šiomis technologijomis susijusias inžinerijos paslaugas ir perduotų jiems teisę naudotis susijusiomis technologijomis pagal perleistą koncesiją suteikdama patentų licencijas;

| b) | dešimt metų galiojanti išimtinė gamybos licencijos sutartis, pagal kurią patronuojamoji bendrovė veiklos srityje gali naudotis dabartinėmis ir būsimomis viešosios įstaigos IFP technologijomis, siekdama gaminti ir savo klientams parduoti katalizatorius, adsorbentus, surinkimo mases, įrangą, kitus viešosios įstaigos IFP sukurtus produktus ir programinę įrangą; |
| --- | --- |

b)

dešimt metų galiojanti išimtinė gamybos licencijos sutartis, pagal kurią patronuojamoji bendrovė veiklos srityje gali naudotis dabartinėmis ir būsimomis viešosios įstaigos IFP technologijomis, siekdama gaminti ir savo klientams parduoti katalizatorius, adsorbentus, surinkimo mases, įrangą, kitus viešosios įstaigos IFP sukurtus produktus ir programinę įrangą;

| c) | dešimt metų galiojanti pramoninių tyrimų sutartis, pagal kurią [IFP patronuojamajai bendrovei siūlo naudotis savo mokslinių tyrimų, atliktų naftos perdirbimo ir naftos chemijos srityje, rezultatais, kad ši bendrovė, jei to pageidauja, galėtų tęsti mokslinius tyrimus pagal bendrą su IFP projektą ir paskui praktiškai naudoti minėtus rezultatus] (). Jeigu patronuojamoji bendrovė tokia galimybe nesinaudoja, viešoji įstaiga IFP šiuos rezultatus gali pasiūlyti naudoti kitai įmonei. Kiekvienas partneris padengia savo dalyvavimo projekte sąnaudas; mokslinių tyrimų projektui pasibaigus viešoji įstaiga IFP turi teises į produktų ir technologijų nuosavybę, o jos patronuojamoji bendrovė – teises į nuosavybę, susijusias su produktų ir technologijų gamybos etapais. |
| --- | --- |

c)

dešimt metų galiojanti pramoninių tyrimų sutartis, pagal kurią [IFP patronuojamajai bendrovei siūlo naudotis savo mokslinių tyrimų, atliktų naftos perdirbimo ir naftos chemijos srityje, rezultatais, kad ši bendrovė, jei to pageidauja, galėtų tęsti mokslinius tyrimus pagal bendrą su IFP projektą ir paskui praktiškai naudoti minėtus rezultatus] (). Jeigu patronuojamoji bendrovė tokia galimybe nesinaudoja, viešoji įstaiga IFP šiuos rezultatus gali pasiūlyti naudoti kitai įmonei. Kiekvienas partneris padengia savo dalyvavimo projekte sąnaudas; mokslinių tyrimų projektui pasibaigus viešoji įstaiga IFP turi teises į produktų ir technologijų nuosavybę, o jos patronuojamoji bendrovė – teises į nuosavybę, susijusias su produktų ir technologijų gamybos etapais.

(12)  Tam tikros šio teksto dalys pakeistos siekiant užtikrinti, kad nebūtų pateikta jokia konfidenciali informacija. Neatskleista informacija jose paaiškinama kitais žodžiais, kad sprendimas būtų suprantamas ir nuoseklus. Šios dalys apskliaustos laužtiniais skliausteliais, pažymėtais dviem žvaigždutėmis.

(13)  Tam tikros šio teksto dalys pašalintos siekiant užtikrinti, kad nebūtų pateikta jokia konfidenciali informacija. Vietoj šių dalių įrašyti žvaigždute pažymėti daugtaškiai.

13

(14)  2009 m. birželio 18 d. raštu Prancūzijos institucijos Komisijai pateikė viešosios įstaigos IFP ir jos patronuojamųjų bendrovių Axens bei Prosernat sutarčių priedų kopijas pagal minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 6 straipsnį. Bendrovės Axens sutarties priedą [...] (*) [...] (*) viešoji įstaiga IFP ir [...] (*) bendrovė Axens pasirašė 2009 m. (**). Bendrovės Prosernat sutarties priedą [...] (*) [...] (*) viešoji įstaiga IFP ir [...] (*) bendrovė Prosernat pasirašė 2009 m. (**).

14

Axens

Prosernat

Axens

Axens

Prosernat

Prosernat

(15)  Komisijos pranešimas „Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams ir technologinei plėtrai programa“ (OL C 45, 1996 2 17, p. 5).

15

(16)  Nustačius šiuos mažiausius užmokesčius, kiekvienai patronuojamajai bendrovei teikiama pagalba faktiškai yra ne didesnė negu 75 % prieš atliekant pramoninius tyrimus rengiamų galimybių studijų sąnaudų, 50 % pramoninių tyrimų sąnaudų ir 25 % ikikonkurencinio lygmens technologinės plėtros veiklos sąnaudų.

16

(17)  Sprendimo pradėti procedūrą 18 konstatuojamojoje dalyje nurodyta, kad Komisija ketina nagrinėti IFP pertvarkymo į PKVĮ poveikį viešajai įstaigai IFP ir jos patronuojamosioms bendrovėms, kaip vienam rinkos veiklos vykdytojui. Sprendimo pradėti procedūrą 36 konstatuojamojoje dalyje patikslinama, kad šis vienas subjektas laikomas galimu neribotos valstybės garantijos gavėju.

17

(18)  Be valdžios institucijų, pavyzdžiui, valstybės ir vietos valdžios institucijų, Prancūzijoje yra dviejų pagrindinių kategorijų pagal viešąją teisę reglamentuojami juridiniai asmenys: viešosios įstaigos ir viešojo intereso grupės, įsteigtos 1982 m. liepos 15 d. įstatymu. Viešosios įstaigos iš esmės gali būti skirstomos į administracines viešąsias įstaigas (AVĮ), kurios atlieka įprastas administravimo funkcijas, ir pramonines bei komercines viešąsias įstaigas (PKVĮ), vykdančias ekonominio pobūdžio veiklą.

18

(19)  Visų pirma žr. 1987 m. gruodžio 21 d. sprendimą (pirmoji civilinių bylų kolegija).

19

(20)  Tokie pat argumentai plačiau išdėstyti minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2.1 dalies 20–22konstatuojamosiose dalyse.

20

(21)  Taip pat žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2.2 dalies 23–30 konstatuojamąsias dalis.

21

(22)  Pagal 2006 m. liepos 6 d. dekreto 21 straipsnį „finansų ir apskaitos valdymo srityje viešajai įstaigai IFP galioja pramonės ir komercinėms įmonėms taikytinos taisyklės.“ Nors viešoji įstaiga IFP neturi viešojo apskaitininko, iš kai kurių duomenų matyti, kad viešojo apskaitininko neturinčių PKVĮ veiklos nutraukimo atveju jų skolos taip pat būtų perduotos valstybei arba kitai viešajai įstaigai. Komisija nurodo Sprendimo pradėti procedūrą 49 ir 50 konstatuojamosiose dalyse minimus įmonės Charbonnages de France ir viešosios įstaigos ERAP pavyzdžius, iš kurių matyti, kad likvidavus net ir neturinčią viešojo apskaitininko PKVĮ tikimybė, kad teisės ir pareigos bus perduotos kitai viešajai įstaigai ar valstybei, yra ne tik galima, bet ir aiškiai numatoma rinkoje.

22

finansų ir apskaitos valdymo srityje viešajai įstaigai IFP galioja pramonės ir komercinėms įmonėms taikytinos taisyklės

Charbonnages de France

(23)  Taip pat žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2.3 dalies 31–36 konstatuojamąsias dalis.

23

(24)  Taip pat žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2.4 dalies 37 konstatuojamąją dalį.

24

(25)  Visų pirma žr. 2006 m. liepos 18 d., 2008 m. sausio 30 d. ir 2008 m. birželio 26 d. Prancūzijos institucijų raštus.

25

(26)  Komisija pabrėžia, kad šie argumentai jau buvo pateikti minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 3 dalyje („Prancūzijos institucijų pastabos ir pasiūlymai“). Todėl siekdama paprasčiau pateikti informaciją Komisija kuo dažniau darys nuorodą į šiuos argumentus.

26

Prancūzijos institucijų pastabos ir pasiūlymai

(27)  1938 m. balandžio 1 d. Valstybės tarybos sprendimas Société de l’hôtel d’Albe, Rink. p. 341.

27

Société de l’hôtel d’Albe

(28)  1999 m. lapkričio 10 d. ir 2005 m. lapkričio 18 d. Valstybės tarybos sprendimai byloje Campoloro. Žr. Sprendimo pradėti procedūrą 59 konstatuojamąją dalį.

28

Campoloro

(29)  Žr. nagrinėjant Pašto bylą 2008 m. sausio 23 d. ir 2009 m. spalio 27 d. Prancūzijos institucijų pateiktas pastabas, į kurias jos mutatis mutandis darė nuorodas vykdant šią su viešąja įstaiga IFP susijusią procedūrą.

29

mutatis mutandis

(30)  Žr. 2006 m. Valstybės tarybos ataskaitą, p. 69.

30

(31)  Žr. 2009 m. spalio 27 d. pagal Sprendimą Nr. C 56/2007 Prancūzijos institucijų pateiktas pastabas.

31

(32)  Prancūzijos institucijos pabrėžia, kad, priešingai, 1991 m. paštų ir telekomunikacijų administraciją pertvarkant į savarankišką juridinį asmenį, turėjo būti suteikta aiškiai išreikšta garantija; to nebūtų prireikę, jeigu Paštas, kaip PKVĮ prilyginama įstaiga, valstybės garantiją būtų gavęs dėl statuso. Aiškiai išreikštos garantijos taip pat suteiktos įstaigoms ERAP ir Agence Française du Développement, kurios abi turi PKVĮ statusą.

32

Agence Française du Développement

(33)  La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de „garantie de l’État“, D. Labetoulle, 2006 m. spalio mėn. Revue juridique de l’économie publique (RJEP/CJEG) Nr. 635.

33

La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de „garantie de l’État“

Revue juridique de l’économie publique

(34)  Žr. nagrinėjant Pašto bylą 2008 m. sausio 23 d. Prancūzijos institucijų pateiktas pastabas.

34

(35)  1999 m. lapkričio 10 d. Valstybės tarybos sprendimas Société de gestion du port de Campoloro, Rink. p. 3409.

35

Société de gestion du port de Campoloro

(36)  2005 m. lapkričio 18 d. Valstybės tarybos sprendimas Société de gestion du port de Campoloro.

36

Société de gestion du port de Campoloro

(37)  Le Préfet face à l’inexécution par une collectivité territoriale d’un jugement la condamnant pécuniairement; P. Bon, Revue française de droit administratif (RFDA), 2006 m. kovo–balandžio mėn., p. 341. Le pouvoir de substitution du préfet en cas d’inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales; C. Landais ir F. Lenica, Actualité juridique de droit administratif (AJDA), 2006 m. sausio 23 d., p. 137.

37

Le Préfet face à l’inexécution par une collectivité territoriale d’un jugement la condamnant pécuniairement

Revue française de droit administratif

Le pouvoir de substitution du préfet en cas d’inexécution de la chose jugée par les collectivités territoriales

Actualité juridique de droit administratif

(38)  Komisijos pranešimas dėl EB sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo garantijomis suteikiamai valstybės pagalbai, OL C 71, 2000 3 11, p. 14.

38

(39)  Procedūra, kuri būtų taikoma viešosios įstaigos IFP nemokumo atveju, turėtų būti nustatyta ir paskelbta viešai.

39

(40)  Ši procedūra turėtų būti arba privatinėje teisėje nustatyta procedūra, arba procedūra, pagal kurią viešosios įstaigos IFP kreditoriams suteikiamos teisės yra ne didesnės negu tos, kurias jie turėtų taikant komercinę teisę.

40

(41)  Pasak Prancūzijos institucijų, šių kriterijų laikomasi tinkamai, kad būtų atmesta bet kokio pranašumo galimybė, bet jų laikytis nebūtina. Jų teigimu, visų pirma manyti, kad turint pagrįstų abejonių dėl nemokumo atveju taikomos procedūros galėtų būti sudaromos geresnės finansavimo sąlygos, prieštarautų intuicijai.

41

(42)  Prancūzijos teigimu, panašiomis aplinkybėmis įmonė pirmiausia turėtų pradėti derybas su kreditoriais, kad parengtų skolų dengimo planą. Antra, jeigu būtų nuspręsta, kad planas nepatenkinamas, arba jeigu jis nepadėtų įveikti finansinių sunkumų, nesant naujo susitarimo su kreditoriais šie kreditoriai – arba kai kurie iš jų – galėtų kreiptis į kompetentingą teismą, kad skolininkas būtų pripažintas kaltu ir atitinkamai būtų pripažintos jiems grąžintinos skolos. Tada būtų taikoma 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatyta procedūra. Prireikus pagal ją kontrolės institucija galėtų perimti viešosios įstaigos IFP vykdomuosius įsipareigojimus ir priimti sprendimus, būtinus įstaigos skoloms apmokėti jos lėšomis. Prancūzijos institucijų teigimu, jeigu 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatyta procedūra užstrigtų dėl viešosios įstaigos IFP turto trūkumo ir jeigu kontrolės institucija, nebeturėdama parduodamo turto, materialiai nebūtų pajėgi sukaupti būtinų lėšų įsiskolintai sumai sumokėti, 1980 m. liepos 16 d. įstatymu nustatyta procedūra būtų baigta.

42

(43)  Pagal Komercinio kodekso L. 225-258 straipsnį tuo atveju, jeigu bendrovės nuosavas kapitalas tapo mažesnis negu pusė jos kapitalo, visuotiniame susirinkime turi būti tai užfiksuota ir nuspręsta, ar reikia likviduoti bendrovę anksčiau laiko. Jeigu nusprendžiama bendrovės veiklą tęsti, bendrovė ne vėliau kaip pasibaigus antriesiems finansiniams metams po tų, kuriais buvo užfiksuoti nuostoliai, privalo sudaryti kapitalą, kuris būtų lygus bent pusei akcinio kapitalo, ir jį sumažinti, jeigu kapitalas nebuvo sudarytas kitaip.

43

(44)  1991 m. kovo 21 d. EBTT sprendimo Italija prieš Komisiją, C-303/88, Rink. p. I-1433, 21 punktas.

44

Italija prieš Komisiją

(45)  Visų pirma žr. 2002 m. gegužės 16 d. EBTT sprendimo Prancūzija prieš Komisiją (byla Stardust Marine), C-482/99, Rink. p. I-4397, 68–83 punktus.

45

Prancūzija prieš Komisiją

Stardust Marine

(46)  2005 m. gruodžio 21 d. Europos Komisijos sprendimas, Valstybės pagalba N 531/2005 – Prancūzija – Priemonės, susijusios su įstaiga Banque Postale steigimu ir veikimu.

46

Banque Postale

(47)  2007 m. rugsėjo 12 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimas Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE prieš Komisiją, T-68/03, dar nepaskelbtas Rinkinyje; šiuo klausimu taip pat žr. 2008 m. liepos 1 d. Europos Bendrijų Pirmosios instancijos teismo sprendimo Deutsche Post AG prieš Komisiją, T-266/02, dar nepaskelbto Rinkinyje, 92 punktą: „Be to, Komisija privalo patikrinti realios naudos pagalbos gavėjui buvimą“.

47

Olympiaki Aeroporia Ypiresies AE prieš Komisiją

Deutsche Post AG prieš Komisiją

Be to, Komisija privalo patikrinti realios naudos pagalbos gavėjui buvimą

(48)  Dekretas Nr. 81-501. Tuo metu, kai Prancūzijos institucijos pateikė pasiūlymą, įgyvendinimo dekretas buvo 1981 m. gegužės 12 d. Dekretas Nr. 81-501, priimtas siekiant įgyvendinti 1980 m. liepos 16 d. įstatymą dėl administracinėse bylose paskelbtų priverstinių priemonių ir sprendimų įgyvendinimo, už kurį atsakingi pagal viešąją teisę reglamentuojami juridiniai asmenys, ir susijęs su Valstybės tarybos Ataskaitų ir tyrimų skyriumi.

48

(49)  Iš dalies pakeista dekreto nuostata būtų suformuluota taip:

49

„Jeigu pasibaigus šiems terminams į įspėjimą neatsižvelgiama, valstybės atstovas arba kontrolės institucija įtraukia išlaidas į įsipareigojimų nevykdančios valdžios institucijos ar viešosios įstaigos biudžetą. Prireikus būtinus išteklius iš valdžios institucijos ar įstaigos biudžeto jis skiria arba sumažindamas kitoms išlaidoms skirtus ir dar nepanaudotus asignavimus, arba padidindamas išteklius“ (pakeitimai pabraukti).

(50)  Prancūzijos institucijos nurodo Sprendimo pradėti procedūrą 68 konstatuojamąją dalį, kurioje Komisija teigia, kad dėl Prancūzijos institucijų pasiūlymo iš dalies keisti dekretą, kuriuo įgyvendinamas 1980 m. liepos 16 d. įstatymas, „negalima atmesti prielaidos, kad jeigu visi viešosios įstaigos IFP ištekliai būtų išnaudoti, kreditorius, kuriam skola nebūtų grąžinta taikant 1980 m. įstatymą, kreiptųsi į teismą siekdamas, kad valstybė prisiimtų atsakomybę už lygybės viešųjų prievolių atžvilgiu pažeidimą.“

50

negalima atmesti prielaidos, kad jeigu visi viešosios įstaigos IFP ištekliai būtų išnaudoti, kreditorius, kuriam skola nebūtų grąžinta taikant 1980 m. įstatymą, kreiptųsi į teismą siekdamas, kad valstybė prisiimtų atsakomybę už lygybės viešųjų prievolių atžvilgiu pažeidimą

(51)  1998 m. lapkričio 16 d. Valstybės tarybos sprendimas Sille: „Kadangi, pirma, kaip nusprendė pirmosios instancijos teismas, nors valdžios institucija gali būti patraukta atsakomybėn net be kaltės remiantis piliečių lygybės viešųjų prievolių atžvilgiu principu tuo atveju, jeigu dėl teisėtai priimtos priemonės fiziniam ar juridiniam asmeniui padaroma ypatinga tam tikro dydžio žala, tokia nuostata šiuo atveju netaikoma, nes ponas Sille, kaip nekilnojamojo turto specialistas, negalėjo nežinoti, kad nenumatyti įvykiai neišvengiami įgyvendinant nekilnojamojo turto programą, kurią parengti buvo numatyta šiuo atveju ir kuriai įgyvendinti visų pirma reikėjo iš dalies pakeisti žemės naudojimo plano nuostatas ir gauti savivaldybės tarybos leidimą; nes ponas Sille turėjo tiesiog numatyti galimybę, kad jeigu visuomenės apklausos rezultatai būtų neigiami ir projektas būtų sutiktas priešiškai, savivaldybė jo atsisakytų; nes, prisiėmęs riziką puikiai suvokdamas padėtį, ponas Sille negali tvirtinti, kad patyrė neįprastą žalą ir kad savivaldybė padengti finansinius nuostolius, kuriuos jis patyrė atsisakius projekto“.

51

Sille

Kadangi, pirma, kaip nusprendė pirmosios instancijos teismas, nors valdžios institucija gali būti patraukta atsakomybėn net be kaltės remiantis piliečių lygybės viešųjų prievolių atžvilgiu principu tuo atveju, jeigu dėl teisėtai priimtos priemonės fiziniam ar juridiniam asmeniui padaroma ypatinga tam tikro dydžio žala, tokia nuostata šiuo atveju netaikoma, nes ponas Sille, kaip nekilnojamojo turto specialistas, negalėjo nežinoti, kad nenumatyti įvykiai neišvengiami įgyvendinant nekilnojamojo turto programą, kurią parengti buvo numatyta šiuo atveju ir kuriai įgyvendinti visų pirma reikėjo iš dalies pakeisti žemės naudojimo plano nuostatas ir gauti savivaldybės tarybos leidimą; nes ponas Sille turėjo tiesiog numatyti galimybę, kad jeigu visuomenės apklausos rezultatai būtų neigiami ir projektas būtų sutiktas priešiškai, savivaldybė jo atsisakytų; nes, prisiėmęs riziką puikiai suvokdamas padėtį, ponas Sille negali tvirtinti, kad patyrė neįprastą žalą ir kad savivaldybė padengti finansinius nuostolius, kuriuos jis patyrė atsisakius projekto

(52)  1996 m. liepos 10 d. Valstybės tarybos sprendimas Meunier: „Pareiškęs, kad suinteresuotasis asmuo, priėmęs sprendimą steigti parduotuvę tokioje vietoje ir gavęs mero raštą dėl galimybės perkelti sklypą, savo įstaigos patiriamą nestabilumo riziką prisiėmė suvokdamas padėtį, administracinis apeliacinis teismas pateikė nepriklausomą vertinimą. Pareiškęs, kad dėl padėties, kurioje suinteresuotasis asmuo atsidūrė sąmoningai, patirta žala jam nesuteikia teisės gauti kompensaciją, teismas nepažeidė viešųjų juridinių asmenų atsakomybei taikomų taisyklių.“

52

Meunier

Pareiškęs, kad suinteresuotasis asmuo, priėmęs sprendimą steigti parduotuvę tokioje vietoje ir gavęs mero raštą dėl galimybės perkelti sklypą, savo įstaigos patiriamą nestabilumo riziką prisiėmė suvokdamas padėtį, administracinis apeliacinis teismas pateikė nepriklausomą vertinimą. Pareiškęs, kad dėl padėties, kurioje suinteresuotasis asmuo atsidūrė sąmoningai, patirta žala jam nesuteikia teisės gauti kompensaciją, teismas nepažeidė viešųjų juridinių asmenų atsakomybei taikomų taisyklių

(53)  2010 m. gegužės 21 d. Bendrojo Teismo sprendimas Prancūzija prieš Komisiją sujungtose bylose T-425/04, T-444/04, T-450/04 ir T-456/04, dar nepaskelbtas Rinkinyje. Šiame sprendime Bendrasis Teismas padarė išvadą, kad Komisija neįrodė „galimo šio pasiūlymo nulemto FT ekonominės padėties pagerėjimo [akcininko paskolos sutarties projekto FT nepasirašė ir nevykdė]<...>, palyginti su padėtimi, kurioje ši buvo <...>“ (254 punktas) ir kad „remdamasi vien vienašališku valstybės pasiūlymu suteikti tam tikro dydžio kredito liniją Komisija negali daryti prielaidos, kad šis pasiūlymas sukelia palankesnes ekonomines pasekmes gavėjui, ir neatsižvelgti į nagrinėjamos paskolos sutarties vykdymo sąlygas, o ypač į sąlygas, susijusias su minėtos paskolos suteikimu ir grąžinimu, tuo labiau, kad gavėjas nepriėmė šio pasiūlymo, o tik refinansuoja savo skolas rinkoje egzistavusiomis sąlygomis.“ (255 punktas) (tekstą pabraukė Prancūzijos institucijos).

53

Prancūzija prieš Komisiją

galimo šio pasiūlymo nulemto FT ekonominės padėties pagerėjimo [akcininko paskolos sutarties projekto FT nepasirašė ir nevykdė]<...>, palyginti su padėtimi, kurioje ši buvo <...>

remdamasi vien vienašališku valstybės pasiūlymu suteikti tam tikro dydžio kredito liniją Komisija negali daryti prielaidos, kad šis pasiūlymas sukelia palankesnes ekonomines pasekmes gavėjui, ir neatsižvelgti į nagrinėjamos paskolos sutarties vykdymo sąlygas, o ypač į sąlygas, susijusias su minėtos paskolos suteikimu ir grąžinimu, tuo labiau, kad gavėjas nepriėmė šio pasiūlymo, o tik refinansuoja savo skolas rinkoje egzistavusiomis sąlygomis

(54)  1990 m. kovo 7 d. EBTT sprendimas Krantz.

54

Krantz

(55)  2010 m. rugsėjo 2 d. EBTT sprendimas Deutsche Post AG.

55

Deutsche Post AG

(56)  Prancūzijos institucijos nurodo remtis 2008 m. gegužės 7 d. ir birželio 9 d. raštais.

56

(57)  Prancūzijos institucijos nurodo remtis atsakymu į 2007 m. rugpjūčio 3 d. Komisijos raštą.

57

(58)  OL L 134, 2004 4 30, p. 114.

58

(59)  2004 m. vasario 3 d. Europos Komisijos ataskaita apie ES viešojo pirkimo rinkų veikimą.

59

(60)  Bendrovė UOP Limited nurodo, kad veikia rinkose, kuriose naftos perdirbimo, dujų perdirbimo, naftos chemijos gamybos pramonei ir daugeliui apdirbamosios pramonės šakų tiekiami produktai ir teikiamos paslaugos. Konkrečiai ji nurodo, kad rengia ir taiko licencijas, suteikia leidimus jomis naudotis ir vykdo techninę procesų technologijų, tokių kaip naftos perdirbimo, švarių degalų gamybos, sieros šalinimo iš degalų ir naftos chemijos technologijos, taikymo priežiūrą. Ji taip pat nurodo, kad gamina katalizatorius, molekulinius sietus, sugerties įrenginius ir kitą specialią įrangą. Be to, ji pažymi, kad veikia įvairiose Europos Sąjungos valstybėse narėse (Austrijoje, Belgijoje, Čekijoje, Danijoje, Prancūzijoje, Vokietijoje, Vengrijoje, Airijoje, Italijoje, Nyderlanduose, Portugalijoje, Lenkijoje, Slovakijoje, Ispanijoje, Švedijoje ir Jungtinėje Karalystėje), turi atstovybes Belgijoje, Prancūzijoje bei Vokietijoje ir dvi gamyklas – vieną Didžiojoje Britanijoje (Brimsdaune, Enfildo rajone), kitą – Italijoje (Kalabrijos regione).

60

UOP Limited

(61)  Bendrovė UOP Limited daro nuorodą į 2008 m. lapkričio 20 d. tinklalapį http://www.axens.net/about/history.html.

61

UOP Limited

(62)  Pavyzdžiui, garantuotų pagamintų produktų kiekį ir švarumą arba žaliavų naudojimą.

62

(63)  Prancūzijos institucijos nurodo minėtą Sprendimą Nr. 531/2005 (3 išnaša).

63

(64)  Šis pranešimas parengtas [...] (*), jį nuolat atnaujindavo ir patvirtindavo [...] (*). Prancūzijos institucijos prie savo rašto pridėjo [...] (*) versiją.

64

(65)  Prancūzijos institucijos daro nuorodą į 2009 m. sausio 23 d. bendrovės UOP Limited raštą, kuriame, jų teigimu, pakartojami 2008 m. lapkričio 28 d. rašto 3 dalies b punkte išdėstyti argumentai.

65

UOP Limited

(66)  Pagal pagrindinės licencijos sutartį Axens veiklos srityje gali naudotis dabartine ir būsima viešosios įstaigos IFP intelektine nuosavybe, daugiausia susijusia su tam tikromis technologijomis, kad teiktų klientams su šiomis technologijomis susijusias inžinerijos paslaugas ir perduotų jiems teisę naudotis susijusiomis technologijomis pagal perleistą koncesiją suteikdama patentų licencijas.

66

Axens

(67)  Pagal gamybos licencijos sutartį Axens veiklos srityje gali naudotis dabartinėmis ir būsimomis viešosios įstaigos IFP technologijomis, siekdama gaminti ir savo klientams parduoti katalizatorius, adsorbentus, surinkimo mases, įrangą, kitus viešosios įstaigos IFP sukurtus produktus ir programinę įrangą.

67

Axens

(68)  [...] (*).

68

(69)  2008 m. spalio 13 d. Prancūzijos institucijų rašto 203 punktas.

69

(70)  Žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio C punktą „Išvada dėl Paštui suteikiamos valstybės garantijos egzistavimo“ (251–255 konstatuojamosios dalys).

70

Išvada dėl Paštui suteikiamos valstybės garantijos egzistavimo

(71)  Kaip nurodyta 12 konstatuojamojoje dalyje (11 išnaša), prieš pakeičiant Pašto statusą į akcinės bendrovės statusą jis buvo panašus į PKVĮ statusą.

71

(72)  1938 m. balandžio 1 d. Valstybės tarybos sprendimas Société de l’hôtel d’Albe, Rink. p. 341.

72

Société de l’hôtel d’Albe

(73)  1999 m. lapkričio 10 d. ir 2005 m. lapkričio 18 d. Valstybės tarybos sprendimai Campoloro.

73

Campoloro

(74)  Šiame sprendime Valstybės taryba tik atsisakė patenkinti kreditoriaus prašymą, pateiktą tiesiogiai viešųjų darbų ministrui. Tačiau garantija taikoma nemokumo atveju; tai nereiškia, kad vien paprašius kreditoriui valstybė privalo sumokėti viešosios įstaigos skolą.

74

(75)  Komisija daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunkčio 3 dalyje pateiktą išvadą dėl Sprendimo Camporolo.

75

Camporolo

(76)  Tačiau jeigu viešosios įstaigos IFP turto trūkumas būtų nustatytas po įstaigos statuso pakeitimo, visų jos kreditorių padėtis, neatsižvelgiant į jiems grąžintinų skolų atsiradimo datą, būtų panaši – bendrojoje teisėje nustatytos sunkumų patiriančių įmonių reorganizavimo ir likvidavimo procedūros viešajai įstaigai IFP nebūtų taikomos. Visi viešosios įstaigos IFP kreditoriai būtų užtikrinti, kad skolos jiems galiausiai bus grąžintos, kaip paaiškinta A punkto b papunktyje.

76

(77)  Kadangi garantijoms, teikiamoms dėl su teismų praktika susijusios prievolės, PĮFĮ 34 straipsnis netaikomas, teismų praktika su koncesijų gavėjais susijusioms garantijoms taikoma ir po 2001 m. Tai, kad šis straipsnis netaikomas, taip pat reiškia, kad visais atvejais, kai valstybė yra bendrovės ar grupės, kuriai pagal Prekybos kodeksą skolų grąžinimo garantija neribojama, akcininkė arba dalininkė, ji neprivalo to nurodyti finansų įstatyme. Komisija šiuo klausimu nori patikslinti, kad šiame sprendime nagrinėjama garantija yra susijusi su viešosios įstaigos IFP turimu PKVĮ statusu, kad šia garantija valstybė siejama su viešąja įstaiga IFP (šios įstaigos kreditoriai garantiją gauna tik netiesiogiai) ir kad ši garantija taikoma ne tik individualių skolų grąžinimui, bet ir viešosios įstaigos IFP veiklos tęstinumui ir (arba) jos įsipareigojimų įgyvendinimui.

77

(78)  2008 m. birželio 26 d. Pirmosios instancijos teismo sprendimas SIC prieš Komisiją, T-442/03 (2008 m. Rink. p. II-1161, 124–127 punktai). Taip pat žr. minėtą Pranešimą dėl garantijų.

78

SIC prieš Komisiją

(79)  Visų pirma nepriimtos pertvarkant įstaigas IFP, France Télécom, Gaz de France, EDF ir ADP.

79

France Télécom, Gaz de France

(80)  Prancūzijos institucijų teigimu, priešingai negu esant ankstesnei padėčiai, jeigu Paštui dėl turimo statuso būtų buvusi taikoma valstybės garantija, nebūtų reikėję suteikti aiškios garantijos, kad Paštui perleistos paštų ir telekomunikacijų įstaigos skolos bus grąžintos. Tačiau tokia garantija buvo suteikta 1990 m. gruodžio 31 d. nutarimu.

80

(81)  La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de „garantie de l’État“; D. Labetoulle, 2006 m. spalio mėn. Revue juridique de l’économie publique / Cahiers juridiques de l’électricité et du gaz (RJEP/CJEG) Nr. 635.

81

La responsabilité des AAI dotées de la personnalité morale: coup d’arrêt à l’idée de „garantie de l’État“

Revue juridique de l’économie publique / Cahiers juridiques de l’électricité et du gaz

(82)  Šiuo klausimu Komisija daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunkčio 3 dalį.

82

(83)  Komisija daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 139–141 konstatuojamąsias dalis. 1995 m. pranešimo rengėjai paviešino šią pranešimo dalį (p. 219): „Rengiant įstatymo projektą dėl valstybės veiksmų, susijusių su įstaigų Crédit Lyonnais ir Comptoir des Entrepreneurs reorganizavimo planais, Valstybės taryba <...> pareiškė, kad nesant aiškių teisės aktų nuostatų, valstybės garantija šiai įstaigai taikoma dėl to, kad ji yra viešoji įstaiga“.

83

Rengiant įstatymo projektą dėl valstybės veiksmų, susijusių su įstaigų

ir

reorganizavimo planais, Valstybės taryba <...> pareiškė, kad nesant aiškių teisės aktų nuostatų, valstybės garantija šiai įstaigai taikoma dėl to, kad ji yra viešoji įstaiga

(84)  Žr. šio pranešimo priedo 5 punktą, kuriame nurodomi įvairūs teisės aktai, pavyzdžiui, „ministro raštas ar bet koks kitas pagrindas“.

84

ministro raštas ar bet koks kitas pagrindas

(85)  Prie šio pranešimo pridėtame aiškinamajame aprašyme, tiksliau 3 dalyje, pavadintoje „Atsižvelgiant į patirtį, sukauptą nagrinėjant apeliacinius skundus dėl garantijų, ir Valstybės tarybos praktiką buvo galima atrinkti tam tikrus pavyzdinius numanomos garantijos taikymo atvejus, kurie turi būti nustatyti“, nurodoma, kad „tam tikrus teisinius statusus turinčių įstaigų, ypač viešųjų bendrijų (pranc. sociétés en nom collectif, SNC) ir laikinųjų įmonių grupių (pranc. groupement momentané d’entreprises, GIE), akcininkai turi prisiimti atsakomybę vien dėl tokių įstaigų struktūros. Jeigu įstaigos turi vieną iš šių dviejų statusų, trečiosios šalys sistemingai siekia valstybinio akcininko atsakomybės. Jos taip pat jos siekia tais atvejais, kai steigiamos viešosios įstaigos ir įsigyjamos tam tikros akcinių bendrovių kapitalo dalys“.

85

Atsižvelgiant į patirtį, sukauptą nagrinėjant apeliacinius skundus dėl garantijų, ir Valstybės tarybos praktiką buvo galima atrinkti tam tikrus pavyzdinius numanomos garantijos taikymo atvejus, kurie turi būti nustatyti

tam tikrus teisinius statusus turinčių įstaigų, ypač viešųjų bendrijų (pranc.

SNC) ir laikinųjų įmonių grupių (pranc.

GIE), akcininkai turi prisiimti atsakomybę vien dėl tokių įstaigų struktūros. Jeigu įstaigos turi vieną iš šių dviejų statusų, trečiosios šalys sistemingai siekia valstybinio akcininko atsakomybės. Jos taip pat jos siekia tais atvejais, kai steigiamos viešosios įstaigos ir įsigyjamos tam tikros akcinių bendrovių kapitalo dalys

(86)  Taikomų teisės aktų – 1980 m. liepos 16 d. įstatymo, 2008 m. gegužės 20 d. dekreto, kuriuo pakeičiamas 1981 m. gegužės 12 d. dekretas, ir 1989 m. spalio 16 d. aplinkraščio – nuostatos primintos šio sprendimo dalyje „Priemonės aprašymas“.

86

(87)  1980 m. liepos 16 d. įstatyme nustatyta, kad „jeigu sprendimus priimantis valdžios institucijos arba įstaigos organas neskyrė arba nesukaupė išteklių, <...> kontrolės institucija tuo pasirūpina ir, jeigu reikia, tam tikrus nurodymus pateikia savo iniciatyva“.

87

jeigu sprendimus priimantis valdžios institucijos arba įstaigos organas neskyrė arba nesukaupė išteklių, <...> kontrolės institucija tuo pasirūpina ir, jeigu reikia, tam tikrus nurodymus pateikia savo iniciatyva

(88)  1981 m. gegužės 12 d. dekrete, kuris šiuo klausimu nėra pakeistas 2008 m. dekretu, nurodoma, kad valstybės atstovas arba kontrolės institucija „jei reikia, būtinus išteklius skiria arba sumažindamas kitoms išlaidoms skirtus ir dar nepanaudotus asignavimus, arba padidindamas išteklius“.

88

jei reikia, būtinus išteklius skiria arba sumažindamas kitoms išlaidoms skirtus ir dar nepanaudotus asignavimus, arba padidindamas išteklius

(89)  Komisija nurodo minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.1 skirsnio A punkto b papunkčio 3 dalį.

89

(90)  Nagrinėjant Pašto bylą 2009 m. spalio 27 d. pateiktame pranešime Prancūzijos institucijos nesutiko, kad nuosavi ištekliai „negali“ būti sukaupti; jos rėmėsi dviem argumentais, tačiau pirmasis argumentas dėl Pašto nustatytų tarifų šiomis aplinkybėmis negali būti taikomas, nes viešosios įstaigos IFP tarifams, kitaip negu Pašto, nėra taikomas sektorinis reglamentavimas.

90

(91)  Komisija nurodo nagrinėjant Pašto bylą 2008 m. sausio 23 d. Prancūzijos institucijų pateikto pranešimo 112 ir 113 punktus.

91

(92)  Daugiau informacijos apie Prancūzijos institucijų poziciją visų pirma žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 3.1.1 skirsnio B punkto a papunkčio 2 dalį.

92

(93)  2006 m. gruodžio 6 d. EŽTT sprendimas Société de gestion du port de Campoloro ir Société fermière de Campoloro prieš Prancūziją, Nr. 57516/00. EŽTT sprendime Campoloro nustatė, kad visas skolas, kurias bendrovėms ieškovėms turi grąžinti Santa Marija Podžo savivaldybė, turi padengti valstybė.

93

Société de gestion du port de Campoloro ir Société fermière de Campoloro prieš Prancūziją

Campoloro

(94)  Sprendime nurodoma, kad: „[Prancūzijos vyriausybė] mano, jog visiškai įgyvendinti sprendimus buvo delsiama vien dėl objektyvių priežasčių, susijusių tik su tuo, kad savivaldybė faktiškai negalėjo skirti pakankamai pajamų“; „todėl vyriausybė tvirtina, jog priimti sprendimai nevykdomi ne dėl to, kad nacionalinės institucijos, valstybė ar savivaldybė tyčia nesiima veiksmų. Tai, kad trūksta lėšų, yra ne priežastis, o faktas, susijęs su įsiskolinusio juridinio asmens nemokumu“; „skola nepadengiama tik dėl savivaldybės patiriamų finansinių sunkumų, ir dėl šių aplinkybių valdžios institucija negali nevykdyti įsipareigojimų ar perkelti savo skolos naštą valstybei (Valstybės taryba, Pajūrio Ba savivaldybė, 1970 m. rugsėjo 25 d.). Nacionalinėje teisėje nėra jokio teisinio pagrindo, pagal kurį valstybė perimtų savivaldybės įsipareigojimus siekdama išmokėti kompensacijas. Šis įsipareigojimų perėmimas juo labiau negalėtų būti grindžiamas Konvencijos 6 straipsnio 1 dalimi, nes toks sprendimas prieštarautų pačiai juridinio asmens sąvokai, kuri reiškia savarankiškumą ir turto atskirumą“.

94

[Prancūzijos vyriausybė] mano, jog visiškai įgyvendinti sprendimus buvo delsiama vien dėl objektyvių priežasčių, susijusių tik su tuo, kad savivaldybė faktiškai negalėjo skirti pakankamai pajamų

todėl vyriausybė tvirtina, jog priimti sprendimai nevykdomi ne dėl to, kad nacionalinės institucijos, valstybė ar savivaldybė tyčia nesiima veiksmų. Tai, kad trūksta lėšų, yra ne priežastis, o faktas, susijęs su įsiskolinusio juridinio asmens nemokumu

skola nepadengiama tik dėl savivaldybės patiriamų finansinių sunkumų, ir dėl šių aplinkybių valdžios institucija negali nevykdyti įsipareigojimų ar perkelti savo skolos naštą valstybei (Valstybės taryba, Pajūrio Ba savivaldybė, 1970 m. rugsėjo 25 d.). Nacionalinėje teisėje nėra jokio teisinio pagrindo, pagal kurį valstybė perimtų savivaldybės įsipareigojimus siekdama išmokėti kompensacijas. Šis įsipareigojimų perėmimas juo labiau negalėtų būti grindžiamas Konvencijos 6 straipsnio 1 dalimi, nes toks sprendimas prieštarautų pačiai juridinio asmens sąvokai, kuri reiškia savarankiškumą ir turto atskirumą

(95)  „Taigi nacionalinėje teisėje nėra numatyta jokių pagalbos priemonių, kurios būtų taikomos savivaldybei nutraukus mokėjimus“; „valstybė negali nevykdyti įsipareigojimo vykdyti teismo sprendimus remdamasi tuo, kad trūksta lėšų ar kad vietos valdžios institucijos yra savarankiškos, o jų savarankiškumo valstybė iki šiol negalėjo užtikrinti, nes savivaldybė negali susimokėti skolų. Todėl ieškovės skundžiasi, kad valstybė nesugeba imtis teigiamų priemonių, kurios būtų padėjusios savivaldybei vykdyti jai tenkančią mokesčių mokėjimo prievolę“; „ieškovės pažymi, jog Valstybės taryba 2005 m. lapkričio 18 d. sprendime nustatė, kad teisės aktų leidėjas siekė valstybės atstovui suteikti įgaliojimą perimti regiono ar vietos valdžios institucijos įsipareigojimus tuo atveju, jeigu šios valdžios institucijos organai neužtikrintų teismo sprendimo vykdymo, kad būtų skirta ar sukaupta išteklių, kurie leistų visiškai įvykdyti šį teismo sprendimą. Būtent dėl šio Prancūzijos valstybės įsipareigojimų nevykdymo ieškovės prašo konstatuoti, kad pažeista 6 straipsnio 1 dalis, ir atlyginti su tuo susijusią žalą, nes tai visiškai neprieštarauja nei pačiai juridinio asmens statuso sąvokai, nei nepriklausomumo ir turto atskirumo sąvokoms“.

95

Taigi nacionalinėje teisėje nėra numatyta jokių pagalbos priemonių, kurios būtų taikomos savivaldybei nutraukus mokėjimus

valstybė negali nevykdyti įsipareigojimo vykdyti teismo sprendimus remdamasi tuo, kad trūksta lėšų ar kad vietos valdžios institucijos yra savarankiškos, o jų savarankiškumo valstybė iki šiol negalėjo užtikrinti, nes savivaldybė negali susimokėti skolų. Todėl ieškovės skundžiasi, kad valstybė nesugeba imtis teigiamų priemonių, kurios būtų padėjusios savivaldybei vykdyti jai tenkančią mokesčių mokėjimo prievolę

ieškovės pažymi, jog Valstybės taryba 2005 m. lapkričio 18 d. sprendime nustatė, kad teisės aktų leidėjas siekė valstybės atstovui suteikti įgaliojimą perimti regiono ar vietos valdžios institucijos įsipareigojimus tuo atveju, jeigu šios valdžios institucijos organai neužtikrintų teismo sprendimo vykdymo, kad būtų skirta ar sukaupta išteklių, kurie leistų visiškai įvykdyti šį teismo sprendimą. Būtent dėl šio Prancūzijos valstybės įsipareigojimų nevykdymo ieškovės prašo konstatuoti, kad pažeista 6 straipsnio 1 dalis, ir atlyginti su tuo susijusią žalą, nes tai visiškai neprieštarauja nei pačiai juridinio asmens statuso sąvokai, nei nepriklausomumo ir turto atskirumo sąvokoms

(96)  „Tai, jog suinteresuotieji asmenys negalėjo pasiekti, kad šie sprendimai būtų vykdomi, yra kišimasis į jų teisę į nuosavybę, numatytą Protokolo Nr. 1 straipsnio pirmos pastraipos pirmajame sakinyje. Vyriausybė niekaip nepagrindė tokio kišimosi, ir teismas mano, kad tokio sprendimų nevykdymo negalima pateisinti išteklių trūkumu.“ „Galiausiai teismas mano, kad bendrovės ieškovės patyrė ir vis dar patiria ypatingą, per didelę naštą, nes nebuvo sumokėtos sumos, kurias jos turėjo gauti vykdant minėtus 1992 m. liepos 10 d. sprendimus. Todėl pažeistas Protokolo Nr. 1 straipsnis.“

96

Tai, jog suinteresuotieji asmenys negalėjo pasiekti, kad šie sprendimai būtų vykdomi, yra kišimasis į jų teisę į nuosavybę, numatytą Protokolo Nr. 1 straipsnio pirmos pastraipos pirmajame sakinyje. Vyriausybė niekaip nepagrindė tokio kišimosi, ir teismas mano, kad tokio sprendimų nevykdymo negalima pateisinti išteklių trūkumu

Galiausiai teismas mano, kad bendrovės ieškovės patyrė ir vis dar patiria ypatingą, per didelę naštą, nes nebuvo sumokėtos sumos, kurias jos turėjo gauti vykdant minėtus 1992 m. liepos 10 d. sprendimus. Todėl pažeistas Protokolo Nr. 1 straipsnis

(97)  „Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, teismas mano, kad valstybė atsakovė privalo sumokėti ieškovėms arba prireikus – suinteresuotosioms šalims – 1992 m. liepos 10 d. Bastjos administracinio teismo sprendimais (ibidem) priteistas skolas su palūkanomis, apskaičiuotomis iki šio sprendimo paskelbimo dienos.“

97

Atsižvelgdamas į tai, kas išdėstyta, teismas mano, kad valstybė atsakovė privalo sumokėti ieškovėms arba prireikus – suinteresuotosioms šalims – 1992 m. liepos 10 d. Bastjos administracinio teismo sprendimais

priteistas skolas su palūkanomis, apskaičiuotomis iki šio sprendimo paskelbimo dienos

(98)  Komisija nori pabrėžti, kad iš EŽTT vartojamų terminų galima spręsti ne apie galimą valstybės atsakomybę, o apie tai, kad valstybė turi „užtikrinti“, jog skola būtų sumokėta. Šie terminai daugiau reiškia garantiją, o ne atsakomybę.

98

užtikrinti

(99)  Todėl nacionalinės teisės teisinis mechanizmas gali būti aiškinamas kaip numanoma garantija.

99

(100)  1980 m. gegužės 13 d. EŽTT sprendimas Artico prieš Italiją, serija A Nr. 37: EŽTT nusprendė, kad tuo atveju, jeigu įsipareigojimų nevykdymu kaltinama ne valstybė, o kitas juridinis asmuo, valstybė, kuri privalo taikyti 6 straipsnio 1 dalyje numatytą garantiją, turi užtikrinti ieškovo galimybę faktiškai naudotis teise, kuri jam pripažįstama šiuo straipsniu.

100

Artico prieš Italiją

(101)  1997 m. kovo 19 d. EŽTT sprendimas Bourdov prieš Rusiją, 59498/00: Teismas taip pat nusprendė, kad „siekdama nemokėti skolos valstybės institucija negali remtis tuo, kad trūksta lėšų“.

101

Bourdov prieš Rusiją

siekdama nemokėti skolos valstybės institucija negali remtis tuo, kad trūksta lėšų

(102)  Komisija visų pirma nurodo Sprendime Nr. C 56/2007 pateiktus argumentus dėl kitos įstaigos prijungimo prie viešosios įstaigos, kuri perima prijungtos įstaigos teises ir pareigas, poveikio valstybės atsakomybei. Jeigu viešoji įstaiga paskui turėtų mokėti prijungtos įstaigos skolas trečiajai šaliai, jokia sutartimi ir jokiu teisės aktu nebūtų numatyta, kad valstybė neprivalo grąžinti viešosios įstaigos skolų prijungtos įstaigos kreditoriams, nes tokia padėtis nenumatoma iš anksto. Todėl pertvarkant tam tikras viešojo sektoriaus įstaigas (įstaigas sujungiant, prijungiant vieną prie kitos), viešoji įstaiga IFP galėtų tapti trečiųjų šalių skolininke, ir sutartimi negalima iš anksto numatyti valstybės garantijos ribojimo.

102

(103)  Kaip bus nurodyta šios dalies B punkte, viešosios įstaigos IFP kreditorius, kuris negalėtų atgauti jam grąžintinos konkrečios skolos paprašęs vykdyti įsipareigojimus, visada galėtų tikėtis, kad skola bus grąžinta vykdant valstybės finansuojamą bendrą viešosios įstaigos IFP reorganizavimą.

103

(104)  Teisėtos klaidos, dėl kurios gali atsirasti teisiniai padariniai, sąvoka susijusi su regimybės teorija. Kaip nurodoma G. Cornu teisės terminų žodyne, regimybė yra „aspektas, susijęs – tyčia arba ne – su išorės požymiais, kurie paprastai būdingi būklei ar funkcijai (įgaliotinio, paveldėtojo, savininko ir pan. statusas) ir dėl kurių galima tikėti, kad šiuos požymius turintis asmuo iš tiesų yra tokios būklės arba atlieka tokią funkciją“. Regimybės teorija yra „pretorinė teorija, pagal kurią vien regimybės pakanka, kad trečiosios šalys, kurios dėl teisėtos klaidos nebuvo susipažinusios su faktine padėtimi, patirtų padarinius“. Taikant regimybės teoriją, teismų praktikoje (2001 m. birželio 7 d. EŽTT sprendimas Kress) ir privatinėje teisėje galima pripažinti teisinius padarinius, susijusius su sutartimi, kurios viena iš šalių teisėtai pasitikėjo vien regimybės aspektu. Taip pat galima paminėti regimos gyvenamosios vietos pavyzdį arba, kalbant apie viešąją teisę, faktinių pareigūnų, kurių sprendimai gali likti galutiniai, pavyzdį. Šios teorijos pranašumas yra tas, kad pagal ją lengviau įrodyti teisinį požymį arba teisinį padarinį, jeigu jie aiškiai nepatvirtinami jokiame dokumente.

104

aspektas, susijęs – tyčia arba ne – su išorės požymiais, kurie paprastai būdingi būklei ar funkcijai (įgaliotinio, paveldėtojo, savininko ir pan. statusas) ir dėl kurių galima tikėti, kad šiuos požymius turintis asmuo iš tiesų yra tokios būklės arba atlieka tokią funkciją

pretorinė teorija, pagal kurią vien regimybės pakanka, kad trečiosios šalys, kurios dėl teisėtos klaidos nebuvo susipažinusios su faktine padėtimi, patirtų padarinius

Kress

(105)  Priežastys išskiriamos remiantis argumentais, pateiktais S. Carpi-Petit disertacijoje Les successions en droit administratif, PUR, 2006.

105

Les successions en droit administratif

(106)  Komisijos žiniomis, nėra jokio teisės akto, kuriuo būtų įteisinamas skolų panaikinimas.

106

(107)  G. Cornu teisės terminų žodyne nurodoma, kad turtas yra „visas to paties asmens turtas ir pareigos (t. y. pinigais įvertinamos jo teisės ir pareigos)“.

107

visas to paties asmens turtas ir pareigos (t. y. pinigais įvertinamos jo teisės ir pareigos)

(108)  Komisijos ekspertas Pašto byloje nurodo vienintelį žinomą viešosios įstaigos, kurios veiklos laikotarpis baigėsi, likvidavimo pavyzdį: teminės pakraipos Aženo universiteto likvidavimą (2002 m. liepos 15 d. nutarimas, 2002 m. liepos 23 d. Prancūzijos Respublikos oficialusis leidinys). Minėto nutarimo 1 straipsnyje nustatyta, kad likvidatoriui pavedama „už aukštąjį mokslą atsakingam ministrui pasiūlyti likvidavus universitetą likusį turtą, kreditoriams grąžintinas skolas, skolas ir likvidavimo sąskaitos likutį paskirstyti Bordo I ir Bordo IV universitetams“. Taigi aiškiai numatyta likviduotos viešosios įstaigos skolas perduoti kitiems pagal viešąją teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims.

108

už aukštąjį mokslą atsakingam ministrui pasiūlyti likvidavus universitetą likusį turtą, kreditoriams grąžintinas skolas, skolas ir likvidavimo sąskaitos likutį paskirstyti Bordo I ir Bordo IV universitetams

(109)  Žr. 25 konstatuojamąją dalį (trečiąją įtrauką) ir 45 konstatuojamąją dalį, taip pat 20 išnašą.

109

(110)  Pirmosios instancijos teismo sprendimo EPAC prieš Komisiją, sujungtos bylos T-204/97 ir T-270/97, 2000 m. Rink. p. II-2267, 80 ir 81 punktai.

110

EPAC prieš Komisiją

(111)  Sprendimo Nr. C 51/2005 7.1 skirsnis.

111

(112)  Viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Axens pramoninių tyrimų sutarties 3-1 straipsnio c punktas; viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Prosernat pramoninių tyrimų sutarties 3-1 straipsnio c punktas; viešosios įstaigos IFP ir bendrovės Beicip-Franlab sutarties III.2 straipsnis.

112

Axens

Prosernat

Beicip-Franlab

(113)  Reikėtų priminti, kad 1985 m. sausio 25 d. įstatymo 2 straipsnyje, tapusiame Komercinio kodekso L. 620-2 straipsniu, nurodoma: „Teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros taikomos visiems prekybininkams, amatų registre įregistruotiems asmenims, ūkininkams ir pagal privatinę teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims.“ (pabraukė Komisija).

113

Teisminio reorganizavimo ir likvidavimo procedūros taikomos visiems prekybininkams, amatų registre įregistruotiems asmenims, ūkininkams ir pagal privatinę teisę reglamentuojamiems juridiniams asmenims

(114)  Žr. Komercinio kodekso L. 640-1 straipsnio pirmą pastraipą.

114

(115)  2005 m. liepos 26 d. įstatymu nustatyta supaprastinta procedūra patronuojamosioms bendrovėms Axens, Beicip-Franlab ir Prosernat netaikoma. Kaip nurodyta Komercinio kodekso L.641-2 straipsnyje, ši supaprastinta procedūra taikoma tuomet, jeigu į skolininko turtą neįeina nekilnojamasis turtas, jeigu šešis mėnesius iki procedūros pradėjimo įmonėje nedirbo daugiau negu penki darbuotojai ir jeigu įmonės apyvarta atskaičius mokesčius lygi 750 000 EUR arba yra už šią sumą mažesnė. Todėl vykdant teisminį likvidavimą šioms patronuojamosioms bendrovėms taikoma pagal bendrąją teisę reglamentuojama procedūra, glaustai apibūdinta 143 ir 144 konstatuojamosiose dalyse.

115

Axens, Beicip-Franlab

Prosernat

(116)  Žr. Komercinio kodekso L. 640-4 straipsnį.

116

(117)  Žr. Komercinio kodekso L. 640-1 straipsnį.

117

(118)  Žr. Komercinio kodekso L. 641-1 straipsnio antrąją pastraipą.

118

(119)  Žr. Komercinio kodekso L. 641-4 straipsnio pirmąją pastraipą. Šio straipsnio antrojoje pastraipoje nurodoma, kad negarantuojamos skolos iš esmės nėra tikrinamos, jeigu matyti, kad visas turtas bus panaudotas teismo išlaidoms ir pirmaeilėms skoloms padengti.

119

(120)  Paskelbus sprendimą dėl likvidavimo visi viešosios įstaigos IFP atitinkamos patronuojamosios bendrovės kreditoriai, kuriems grąžintina skola atsirado iki sprendimo pradėti likvidavimą paskelbimo, per du mėnesius nuo sprendimo pradėti likvidavimą paskelbimo Oficialiajame civilinių ir komercinių skelbimų biuletenyje (pranc. Bulletin Officiel des Annonces Civiles et Commerciales – BODACC) dienos kreditorių atstovui turi pateikti pareiškimą apie jiems grąžintinas skolas.

120

Bulletin Officiel des Annonces Civiles et Commerciales

(121)  Žr. Komercinio kodekso L.643-9 ir tolesnius straipsnius.

121

(122)  Yra kelios draudimo atnaujinti skolininko persekiojimą principo išimtys, visų pirma taikomos šiais atvejais: 1) skolininkui paskelbus asmeninį bankrotą; 2) teismo nuosprendžiu įpareigojus skolininką skelbti bankrotą; 3) jeigu likus mažiau negu penkeriems metams iki atitinkamos procedūros pradžios įgyvendinta ankstesnė teisminio likvidavimo procedūra (baigta dėl turto trūkumo); 4) vienam ar keliems kreditoriams nukentėjus nuo sukčiavimo (tuomet teismas visiems kreditoriams leidžia atnaujinti individualų skolininko persekiojimą). Galiausiai procedūrą baigus dėl turto trūkumo ji gali būti vėl pradėta, jeigu paaiškėja, kad turtas nebuvo parduotas arba kad vykdant procedūrą nesiimta kreditoriams naudingų veiksmų.

122

(123)  Kaip nurodo J. Mestre (Lamy Sociétés Commerciales, 2003, Nr. 1914), ketinimų protokolas apibūdinamas kaip „dokumentas, kurį patronuojančioji bendrovė pateikia patronuojamosios bendrovės bankui kreditoriui ir kuriuo ši patronuojančioji bendrovė, vartodama įvairias sąvokas, patikina adresatą, kad patronuojamoji bendrovė jai turi įsipareigojimų“. Kaip nurodo M. Cozian, A. Viandier ir F. Deboissy (Droit des sociétés, 16-asis leidimas, Litec, Nr. 1992 ir paskesni), „pasirašydama ketinimų protokolą patronuojančioji bendrovė kreditoriui pažada užtikrinti, kad patronuojamoji bendrovė būtų pajėgi įvykdyti įsipareigojimus“. Remiantis Prancūzijos institucijų pateikta informacija, pagal privatinę teisę reglamentuojamų grupės IFP patronuojamųjų bendrovių įsipareigojimų viešoji įstaiga IFP aiškiai neužtikrina.

123

Lamy Sociétés Commerciales

dokumentas, kurį patronuojančioji bendrovė pateikia patronuojamosios bendrovės bankui kreditoriui ir kuriuo ši patronuojančioji bendrovė, vartodama įvairias sąvokas, patikina adresatą, kad patronuojamoji bendrovė jai turi įsipareigojimų

Droit des sociétés

Litec

pasirašydama ketinimų protokolą patronuojančioji bendrovė kreditoriui pažada užtikrinti, kad patronuojamoji bendrovė būtų pajėgi įvykdyti įsipareigojimus

(124)  B. Grimonprez, 2009, „Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales“, Revue des sociétés, p. 715, 8 punktas.

124

Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales

Revue des sociétés

(125)  Šiame straipsnyje nurodoma: „Asmuo, padaręs bet kokią veiką, dėl kurios kitam asmeniui padaryta žala, privalo šios veikos žalą atlyginti.“

125

Asmuo, padaręs bet kokią veiką, dėl kurios kitam asmeniui padaryta žala, privalo šios veikos žalą atlyginti

(126)  Žr. Komercinio kodekso L. 651-2 straipsnį.

126

(127)  1984 m. liepos 2 d. Arbitražo teismo sprendimas Respublikos komisaras Luarė departamente prieš Orleano apygardos teismą, Rink. p. 449; Actualité juridique du droit administratif (AJDA), 1984.562, D. Lateboulle išvados.

127

Respublikos komisaras Luarė departamente prieš Orleano apygardos teismą

Actualité juridique du droit administratif

(128)  1989 m. sausio 23 d. Arbitražo teismo sprendimas Luaros prefektas prieš Sent Etjeno komercinių bylų teismą, Rink. p. 291; Dalloz 1989.367, F. Flipo išvados; Dalloz 1898.370, P. Amseleko ir F. Derrida pranešimas.

128

Luaros prefektas prieš Sent Etjeno komercinių bylų teismą

Dalloz

Dalloz

(129)  Vyriausybės komisaro Emmanuel Glaser išvados, pateiktos 2005 m. gruodžio 5 d. Valstybės tarybos sprendime Dordonės departamentas, (3/8 SSR), skundas Nr. 259748; visų pirma žr. Bulletin Juridique des Collectivités Locales Nr. 2/06, „La faillite d’un comité d’expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l’a créé?“, p. 138–143.

129

Dordonės departamentas

Bulletin Juridique des Collectivités Locales

La faillite d’un comité d’expansion économique entraîne-t-elle la responsabilité du département qui l’a créé?

(130)  1999 m. lapkričio 15 d. Arbitražo teismo sprendimas Dordonės plėtros komitetas prieš Dordonės departamentą, Rink. p. 479; AJDA, 1999.992, P. Fombeur ir M. Guyomaro kronika.

130

Dordonės plėtros komitetas prieš Dordonės departamentą

(131)  1873 m. vasario 8 d. Arbitražo teismo sprendimas, 1 Rink. 61 priedas, Davido išvados; GAJA, 15-asis leidimas, Nr. 1.

131

(132)  2006 m. lapkričio 20 d. Arbitražo teismo sprendimas SEM Olympique d’Alès en Cévennes, Rink., Stahlio išvados.

132

SEM Olympique d’Alès en Cévennes

(133)  SEM Olympique d’Alès en Cévennes visų pirma organizuodavo mokamus sporto renginius, samdydavo bei rengdavo žaidėjus ir visomis priemonėmis reklamuodavo miesto profesionalų komandą.

133

SEM Olympique d’Alès en Cévennes

(134)  SEM Olympique d’Alès en Cévennes buvo finansuojama iš veiklos pajamų, daugiausia gautų iš žiūrovų sumokėtų įėjimo mokesčių, reklamos, rėmėjų ir Nacionalinės futbolo lygos bei Prancūzijos futbolo federacijos subsidijų.

134

SEM Olympique d’Alès en Cévennes

(135)  Bendrovė Axens parduoda katalizatorius ir naftos perdirbimo bei naftos chemijos pramonei skirtas technologijas; bendrovė Beicip-Franlab kuria ir platina specialią programinę įrangą, atlieka tyrimus ir teikia konsultacijas; bendrovė Prosernat parduoda dujoms perdirbti ir sierai šalinti skirtą įrangą ir teikia su tuo susijusias paslaugas.

135

Axens

Beicip-Franlab

Prosernat

(136)  Kaip profesinė įstaiga, viešoji įstaiga IFP buvo ne viešoji įstaiga, bet pagal privatinę teisę reglamentuojamas juridinis asmuo (1984 m. gruodžio 7 d. Valstybės tarybos sprendimas, 5 / 3 SSR, 16900 22572, paskelbtas rinkinyje Lebon). Šis aiškinimas patvirtintas nuomonėje, kurią Valstybės tarybos Finansų skyrius 1997 m. pateikė paprašytas Ekonomikos, finansų ir pramonės ministro (1997 m. rugpjūčio 26 d. Finansų skyriaus nuomonė Nr. 360 991).

136

Lebon

(137)  Žr. Komercinio kodekso L. 621-2 straipsnio antrąją pastraipą: „Procedūra, pradėta administratoriui, bankroto administratoriui ir prokuratūrai paprašius arba savo iniciatyva, gali būti išplėsta ir taikoma vienam ar keliems kitiems juridiniams asmenims, jeigu jų ir skolininko turtas yra bendras arba juridinis asmuo yra fiktyvus. Šiuo tikslu jurisdikcija priskiriama pirminę procedūrą pradėjusiam teismui.“ (pabraukė Komisija).

137

Procedūra, pradėta administratoriui, bankroto administratoriui ir prokuratūrai paprašius arba savo iniciatyva, gali būti išplėsta ir taikoma vienam ar keliems kitiems juridiniams asmenims, jeigu jų ir skolininko turtas yra bendras arba juridinis asmuo yra fiktyvus. Šiuo tikslu jurisdikcija priskiriama pirminę procedūrą pradėjusiam teismui

(138)  B. Grelon ir C. Dessus-Larrivé, „La confusion de patrimoines au sein d’un groupe“, Rev. sociétés, 2006, 281, Nr. 3.

138

La confusion de patrimoines au sein d’un groupe

Rev. sociétés

(139)  Žr. visų pirma 158 konstatuojamąją dalį.

139

(140)  2001 m. spalio 16 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegijos sprendimas, Lettre d’actualité des procédures collectives 2001-20, Nr. 256; 2002 m. sausio 8 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegijos sprendimas, Lettre d’actualité des procédures collectives 2002-6, Nr. 70.

140

Lettre d’actualité des procédures collectives

Lettre d’actualité des procédures collectives

(141)  2005 m. balandžio 19 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegijos sprendimas Nr. 05-10094 (Metaleurop), Dalloz 2005. Actualité jurisprudentielle 1225, A. Lienhard pastabos ir santrauka 2013, F.-X. Lucas pastabos; Semaine juridique E 2005. 721, B. Rolland pranešimas ir kronika 1274, P. Petel pastabos.

141

Metaleurop

Dalloz

Actualité jurisprudentielle

Semaine juridique

(142)  2006 m. sausio 10 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegijos sprendimas, Rev. sociétés, 2006. 629, P. Rousel Galle pranešimas.

142

Rev. sociétés

(143)  Žr. 117 išnašą.

143

(144)  P. Roussel Galle, minėtas pranešimas; P. Delmotte, Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation, Revue de jurisprudence de droit des affaires (RJDA) 2006-6. 539, Nr. 14.

144

Les critères de la confusion de patrimoines dans la jurisprudence de la Cour de cassation, Revue de jurisprudence de droit des affaires

(145)  Žr. minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 132 konstatuojamąją dalį.

145

(146)  Taigi a fortiori ir bendrovės UOP Limited pastabose nurodytas faktas, kad bendrovės Axens ir viešosios įstaigos IFP darbuotojai kartais kartu lanko savo klientus.

146

a fortiori

UOP Limited

Axens

(147)  1998 m. spalio 13 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegijos sprendimas, Bulletin Joly, 1999. 58, P. Seerlooten pranešimas.

147

Bulletin Joly

(148)  Todėl, kaip teigia 165 konstatuojamojoje dalyje nurodyto parlamento pranešimo rengėjai, bendrovė, įsteigta siekiant užtikrinti kitos bendrovės, dėl kurios vykdoma kolektyvinė procedūra, įsipareigojimų vykdymą, tęsianti tos kitos bendrovės veiklą tose pačiose patalpose, vadovaujama tų pačių vadovų ir dirbdama su tais pačiais klientais pagal tą pačią franšizės sutartį, pagal teismų praktiką yra fiktyvi bendrovė ir atsižvelgiant į tai reorganizavimo procedūra pagrįstai išplečiama.

148

(149)  Visų pirma šiose 2011 m. birželio 28 d. interneto svetainėse: http://www.ifpenergiesnouvelles.fr; http://www.axens.net/; http://www.beicip.com/index.php/eng; http://www.prosernat.com/en/.

149

(150)  Adresas: 1 & 4, avenue de Bois-Préau, 92852 Rueil-Malmaison Cedex – France.

150

(151)  Adresas: Rond-point de l’échangeur de Solaize, BP 3, 69360 Solaize – France.

151

(152)  Adresas: Hélioparc Pau-Pyrénées, 2, avenue du Président Pierre Angot, 64000 Pau – France.

152

(153)  Adresas: 89, boulevard Franklin Roosevelt – BP 50802, 92508 Rueil-Malmaison Cedex – France.

153

(154)  Adresas: 232, Avenue Napoléon Bonaparte – P.O. BOX 213, 92502 Rueil-Malmaison – France.

154

(155)  Adresas: 100 -101, Terrasse Boieldieu, 92800 Puteaux – France.

155

(156)  Informacija 2011 m. birželio 28 d. pateikta šioje interneto svetainėje: http://www.prosernat.com/en/contactus/zoom_image_img20080715219.php.

156

(157)  Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegija, 2007 m. gruodžio 18 d., Nr. 06-14093.

157

(158)  P. Delebecque, „Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe“, Revue des procédures collectives, 1998/2, p. 129, spec. Nr. 14.

158

Groupes de sociétés et procédures collectives: confusion de patrimoines et responsabilités des membres du groupe

Revue des procédures collectives

(159)  Minėtas parlamento pranešimas, p. 63.

159

(160)  B. Grimonprez, minėto straipsnio „Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales“ 10 punktas.

160

Pour une responsabilité des sociétés mères du fait de leurs filiales

(161)  Ibidem, 11 punktas.

161

Ibidem

(162)  D. Schmidt, La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés, Rev. sociétés, 1981, p. 725.

162

La responsabilité civile dans les relations de groupes de sociétés, Rev. sociétés

(163)  Įpareigoti prisiimti atsakomybę už trečiąsias šalis teoriškai galima remiantis Komercinio kodekso L. 223-22 ir L. 225-251 straipsniais.

163

(164)  Dėl faktinio vadovavimo pažymėtina, kad patronuojančiosios bendrovės nesistemingai laikomos faktiškai vadovaujančiomis, vertinimą in concreto atliekantis teisėjas reikalauja nurodyti konkrečius veiksmus, kurie galėtų būti priskirti kontroliuojančiajai bendrovei, ir įrodo, kad administruodama patronuojamąją bendrovę ji neteisėtai tiesiogiai ar netiesiogiai vykdė teigiamą ir nepriklausomą veiklą; visų pirma žr. 1978 m. gegužės 9 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų sprendimą, Dalloz, 1979, 419, M. Vasseuro pranešimas. Adde, J.-L. Rives-Langes, La notion de dirigeant de fait, Dalloz, 1975, kronika Nr. 41; D. Tricot, Les critères de la gestion de fait, leidinys Droit et patrimoine, 1996 m. sausio mėn., p. 24, – šis straipsnis cituojamas minėto B. Grimonprez straipsnio 13 punkte.

164

in concreto

Dalloz

Adde

La notion de dirigeant de fait, Dalloz

Les critères de la gestion de fait

Droit et patrimoine

(165)  Neatsižvelgiant į kolektyvinių procedūrų teisę paminėtina, jog 2008 m. kovo 26 d. Kasacinio teismo Komercinių bylų kolegijos sprendime Ademe prieš Elf Aquitaine, Nr. 07-11.619, neseniai pareikšta, kad, nors patronuojančiosios bendrovės, veikiančios kartu su patronuojamąja bendrove, atsakomybės esant patronuojančiosios bendrovės kaltei buvo galima siekti, patronuojančioji bendrovė vien dėl dalyvavimo patronuojamosios bendrovės veikloje neprivalėjo šios bendrovės finansuoti tam, kad ši galėtų įvykdyti įsipareigojimus (net jeigu patronuojamajai bendrovei būtų pavesta teikti viešoji paslauga, dėl kurios gali kilti su visuotinės svarbos interesais susijusi rizika).

165

Ademe prieš Elf Aquitaine

(166)  Žr. Komercinio kodekso L. 651-2 straipsnį.

166

(167)  Antai minėto parlamento pranešimo rengėjai nurodo, jog 2005 m. balandžio 19 d. Kasacinio teismo priimtame sprendime Metaleurop Kasacinio teismo Dokumentavimo ir tyrimų skyrius nurodė, kad „tam tikri patronuojančiosios bendrovės veiksmai <...>, susiję su patronuojamąja bendrove, faktiškai galėjo būti valdymo klaidos, dėl kurių galėjo atsirasti patronuojamosios bendrovės turto trūkumas“.

167

Metaleurop

tam tikri patronuojančiosios bendrovės veiksmai <...>, susiję su patronuojamąja bendrove, faktiškai galėjo būti valdymo klaidos, dėl kurių galėjo atsirasti patronuojamosios bendrovės turto trūkumas

(168)  Aptariant konkretų žalos aplinkai atvejį paminėtina, kad atsižvelgiant į su aplinka susijusių įsipareigojimų svarbą visuomenei ir riziką, kuri kiltų jų neįgyvendinus, neseniai buvo iš dalies pakeistas Aplinkos kodekso L. 512-17 straipsnis dėl baigtų eksploatuoti vietovių atkūrimo, kad esant patronuojančiosios bendrovės kaltei, dėl kurios atsirado turto trūkumas, neleidžiantis patronuojamajai bendrovei įvykdyti įsipareigojimų atkurti aplinką, patronuojančiąją bendrovę būtų galima patraukti atsakomybėn. Aplinkos kodekso 512-17 straipsnyje, parengtame pagal 2010 m. liepos 12 d. Įstatymą Nr. 2010-788 dėl su aplinka susijusių nacionalinių įsipareigojimų (žr. 277 straipsnį), nustatyta: „Jeigu veiklos vykdytojas yra patronuojamoji bendrovė pagal Komercinio kodekso L. 233-1 straipsnį ir jeigu buvo pradėta ar paskelbta šios bendrovės teisminio likvidavimo procedūra, likvidatorius, prokuratūra ar valstybės atstovas departamente gali kreiptis į teisminio likvidavimo procedūrą pradėjusį ar apie ją paskelbusį teismą, kad būtų nustatyta akivaizdi patronuojančiosios bendrovės kaltė, prisidėjusi prie patronuojamosios bendrovės turto trūkumo, ir teismo būtų paprašyta nustačius tokią kaltę įpareigoti patronuojančiąją bendrovę finansuoti visas vietovės ar vietovių, kuriose veikla nebevykdoma, atkūrimo priemones ar šių priemonių dalį.“ (pabraukė Komisija). Priežastinio ryšio klausimas aptariamas leidinyje Bulletin Joly (Paryžius, 1999 m. sausio 15 d., Bulletin Joly, 1999, 626, 137 dalis, B. Saintourens pranešimas).

168

Jeigu veiklos vykdytojas yra patronuojamoji bendrovė pagal Komercinio kodekso L. 233-1 straipsnį ir jeigu buvo pradėta ar paskelbta šios bendrovės teisminio likvidavimo procedūra, likvidatorius, prokuratūra ar valstybės atstovas departamente gali kreiptis į teisminio likvidavimo procedūrą pradėjusį ar apie ją paskelbusį teismą, kad būtų nustatyta akivaizdi patronuojančiosios bendrovės kaltė, prisidėjusi prie patronuojamosios bendrovės turto trūkumo, ir teismo būtų paprašyta nustačius tokią kaltę įpareigoti patronuojančiąją bendrovę finansuoti visas vietovės ar vietovių, kuriose veikla nebevykdoma, atkūrimo priemones ar šių priemonių dalį

Bulletin Joly

Bulletin Joly

(169)  Įstatymų komiteto vardu parengtas ir 2009 m. liepos 15 d. Senatui pateiktas Alain Anziani ir Laurent Béteille informacinis pranešimas Nr. 558 (2008–2009 m.) dėl civilinės atsakomybės (pateikiamas Senato interneto svetainėje: http://www.senat.fr/rap/r08-558/r08-5581.pdf).

169

(170)  Minėtas parlamento pranešimas, p. 62.

170

(171)  Kaip nurodoma Civilinio kodekso 1384 straipsnio pirmojoje pastraipoje, „atsakomybė prisiimama ne tik už žalą, padarytą savo veiksmais, bet ir už žalą, padarytą dėl asmenų, už kuriuos reikia atsakyti, veiksmų ar dėl prižiūrimų didesnio pavojaus šaltinių“. Minėto parlamento pranešimo rengėjai pažymi, kad teismų praktikoje įvestos jokiuose teisės aktuose nenumatytos atsakomybės – atsakomybės už didesnio pavojaus šaltinių padarytą žalą, netiesioginės deliktinės atsakomybės ar atsakomybės už neįprastų nepatogumų kėlimą kaimynams – taisyklės. Tačiau teismų praktikoje iki šiol nenustatyta patronuojančiosios bendrovės atsakomybė už patronuojamųjų bendrovių veiksmus.

171

atsakomybė prisiimama ne tik už žalą, padarytą savo veiksmais, bet ir už žalą, padarytą dėl asmenų, už kuriuos reikia atsakyti, veiksmų ar dėl prižiūrimų didesnio pavojaus šaltinių

(172)  Šiuo atveju asociacija Consommation, Logement et Cadre de Vie (CLCV) ir asociacija UFC-Que choisir, žr. minėtą parlamento pranešimą, p. 62 ir p. 65.

172

Consommation, Logement et Cadre de Vie

UFC-Que choisir

(173)  2005 m. rugsėjo 22 d. pateiktas teisingumo ministro pranešimas: „Preliminarus prievolių teisės (Civilinio kodekso 1101–1386 straipsniai) ir senaties teisės (Civilinio kodekso 2234–2281 straipsniai) pakeitimo projektas“.

173

Preliminarus prievolių teisės (Civilinio kodekso 1101–1386 straipsniai) ir senaties teisės (Civilinio kodekso 2234–2281 straipsniai) pakeitimo projektas

(174)  Minėtas preliminarus projektas Catala, p. 166.

174

Catala

(175)  Minėtas preliminarus projektas Catala, p. 177.

175

Catala

(176)  Paskelbtas Senato interneto svetainėje http://www.senat.fr/leg/ppl09-657.pdf.

176

(177)  Šiuo klausimu Komisija pažymi, kad patronuojamosios bendrovės Prosernat kapitalas restruktūrizuotas (tai Prancūzijos institucijos nurodė pastabose, pateiktose 46 punkte) 2006 m. kovo mėn. (taigi prieš pakeičiant viešosios įstaigos IFP statusą 2006 m. liepos 7 d.), kai viešajai įstaigai IFP dar nebuvo taikoma neribota valstybės garantija.

177

Prosernat

(178)  2003 m. gruodžio 16 d. Komisijos sprendimas 2005/145/EB dėl Prancūzijos suteiktos valstybės pagalbos bendrovei EDF (Prancūzijos elektra), elektros energijos ir dujų gamybos sektoriui (OL L 49, 2005 2 22, p. 9). Visų pirma žr. sprendimo 135 konstatuojamąją dalį: „Komisija mano, kad, EDF pritaikius bendrosios teisės nustatytą bankroto procedūrą, bus panaikinta neribota valstybės garantija, kuria naudojosi EDF“ (pabraukė Komisija).

178

Komisija mano, kad, EDF pritaikius bendrosios teisės nustatytą bankroto procedūrą, bus panaikinta neribota valstybės garantija, kuria naudojosi EDF

(179)  Žr. minėto Sprendimo Nr. C 56/2007 2 straipsnį: „Paštą pertvarkius į akcinę bendrovę, jam suteikta neribota garantija bus faktiškai panaikinta“ (pabraukė Komisija).

179

Paštą pertvarkius į akcinę bendrovę, jam suteikta neribota garantija bus faktiškai panaikinta

(180)  Komisija daro nuorodą į minėto Sprendimo Nr. 531/2005 3 išnašą: „bendrovei Banque Postale, kaip pagal bendrąją teisę reglamentuojamai akcinei bendrovei, taikomos bendrosios teisės nuostatos, ypač Įstatymas Nr. 85-98 dėl įmonių atsiskaitymo ir teisminio likvidavimo. Šiuo pagrindu neribota valstybės garantija jai netaikoma.“ (pabraukė Komisija).

180

bendrovei

kaip pagal bendrąją teisę reglamentuojamai akcinei bendrovei, taikomos bendrosios teisės nuostatos, ypač Įstatymas Nr. 85-98 dėl įmonių atsiskaitymo ir teisminio likvidavimo. Šiuo pagrindu neribota valstybės garantija jai netaikoma

(181)  Žr. Sprendimo Nr. C 51/2005 18 konstatuojamąją dalį ir Sprendimo pradėti procedūrą 6 konstatuojamąją dalį.

181

(182)  Bendrijos valstybės pagalbos moksliniams tyrimams, taikomajai veiklai ir naujovių diegimui sistema, OL C 323, 2006 12 30, p. 1.

182

(183)  Pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 2.2 dalies e punktą.

183

(184)  Pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 2.2 dalies f punktą.

184

(185)  Pagal MTTV ir naujovių diegimo sistemos 2.2 dalies g punktą.

185

(186)  1991 m. balandžio 23 d. Teisingumo Teismo sprendimo Hoefner & Elser, C-41/90, Rink. p. I-1979, 21 punktas; 2002 m. vasario 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo C-309/99, Rink. p. I-157, 46 ir tolesni punktai.

186

Hoefner & Elser

(187)  Jeigu taip pat yra įgyvendintos kitos SESV 107 straipsnio 1 dalyje nustatytos sąlygos.

187

(188)  1987 m. birželio 16 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Italiją, C-118/85, Rink. p. 2599, 7 punktas; 1998 m. birželio 18 d. Teisingumo Teismo sprendimo Komisija prieš Italiją (CNSD), C-35/96, Rink. p. I-3851, 36 punktas; 2002 m. vasario 19 d. Teisingumo Teismo sprendimo Wouters, C-309/99, Rink. p. I-1577, 46 punktas.

188

Komisija prieš Italiją

Komisija prieš Italiją (CNSD)

Wouters

(189)  Ši praktika visų pirma apžvelgiama MTTV ir naujovių diegimo sistemos 3.1.1 dalyje.

189

(190)  Žr. MTTV ir naujovių diegimo sistemos 25 išnašą: vartodama sąvoką „vidinio pobūdžio“ Komisija turi omenyje, kad mokslinių tyrimų įstaigos (-ų) žinias valdo jos (-ų) padalinys, patronuojamoji bendrovė arba pati mokslinių tyrimų įstaiga kartu su kitomis mokslinių tyrimų įstaigomis.

190

(191)  Žr. MTTV ir naujovių diegimo sistemos 24 išnašą.

191

(192)  Žr. Sprendimo Nr. C 51/2005 151 konstatuojamąją dalį.

192

(193)  Žr. minėto Sprendimo Nr. C 51/23005 181 konstatuojamąją dalį: „valstybės finansavimas skirtas tik pramoninių tyrimų etapams“.

193

valstybės finansavimas skirtas tik pramoninių tyrimų etapams

(194)  Žr. Sprendimo pradėti procedūrą 90 ir 98 konstatuojamąsias dalis.

194

(195)  Sprendimo Nr. C 56/2007 4.1.2 dalies a punkte Komisija įrodė, kad įmonėms, kurių finansinius reitingus nustato nepriklausomos agentūros, pavyzdžiui, Paštui, dėl gaunamos su viešosios įstaigos statusu susijusios garantijos gali būti taikomos palankesnės kredito sąlygos negu tos, kurios būtų taikomos atsižvelgiant į jų pačių nuopelnus.

195

(196)  Žr. Sprendimo pradėti procedūrą 101 ir 102 konstatuojamąsias dalis, kuriose Komisija cituoja Prancūzijos Senato pranešimą: šiame pranešime Finansų komitetas viešosios įstaigos Réseau Ferré National klausimu pareiškė: „Dėl šio [finansavimo] mechanizmo, taikomo kartu su numanoma neribota ir besąlygiška valstybės garantija, teikiama dėl įstaigos turimo PKVĮ statuso, įstaigos Réseau Ferré National skolinimosi pajėgumai gali tapti dideli taikant palūkanų normas, labai panašias į įstaigai SNCF taikomas normas“.

196

Réseau Ferré National

Dėl šio [finansavimo] mechanizmo, taikomo kartu su numanoma neribota ir besąlygiška valstybės garantija, teikiama dėl įstaigos turimo PKVĮ statuso, įstaigos

skolinimosi pajėgumai gali tapti dideli taikant palūkanų normas, labai panašias į įstaigai SNCF taikomas normas

(197)  Neperskaičiavus išperkamosios nuomos konsoliduotų duomenų.

197

(198)  Kadangi duomenys pateikiami kiekvienų metų gruodžio 31 d., 2010 m. duomenys nežinomi.

198

(199)  Reikėtų priminti, kad faktoringas yra sutartis, pagal kurią tarpininkas (t. y. speciali kredito įstaiga) už atlygį perka klientų skolas tiekėjui. Tiekėjui teikiamos trys paslaugos: tarpininkas išmoka avansą, už tiekėją atlieka skolų išieškojimo operacijas ir užtikrina skolų apmokėjimą (jeigu jos neapmokamos, visų pirma tuo atveju, jeigu klientas neįvykdo įsipareigojimų, riziką ir toliau prisiima tarpininkas). Dėl skolų apmokėjimo užtikrinimo reikėtų pažymėti, kad teikiamas įvykdymą užtikrinantis užstatas, nes tarpininkas įsipareigoja apmokėti pardavėjui šio išrašytas sąskaitas faktūras. Tarpininkas prisiima pirkėjo nemokumo riziką ir riziką, kad atėjus terminui mokėjimas nebus atliktas.

199

(200)  Komisija šį vertinimą grindžia vieša informacija. Visų pirma žr. interneto svetaines, kuriose pateikiama finansinė informacija: http://www.netpme.fr ir http://www.banque-info.com, ypač Luc Bernet-Rollande straipsnį faktoringo tema (Lucas Bernet-Rollande teikia konsultacijas ir moko bankų ir finansų klausimais šiose interneto svetainėse: http://www.banque-info.com/fiches-pratiques-bancaires/l-affacturage ir http://www.netpme.fr/banque-entreprise/2-affacturage.html (paskelbtose 2011 m. birželio 28 d.).

200

(201)  Remdamosi Prancūzijos banko pateiktais duomenimis Prancūzijos institucijos pažymi, kad operacijų, įtrauktų į bendrą visas nurodytas paslaugas apimantį pasiūlymą, dalis toliau kinta: nuo 45 % 2008 m. ji sumažėjo iki 35 % 2009 m., o valdymo pagal įgaliojimą paslaugų dalis nuo 35 % padidėjo iki 49 %. Remiantis tuo pačiu tyrimu faktoringo veikla pagal operacijų rūšį 2009 m. suskirstyta taip: išieškojimas, finansavimas ir skolų grąžinimo užtikrinimas (be valdymo pagal įgaliojimą): 35,5 %; išieškojimas ir finansavimas (be valdymo pagal įgaliojimą): 6,9 %; valdymas pagal įgaliojimą: 49,1 %; išieškojimas ir skolų grąžinimo užtikrinimas: 0,3 %; atvirkštinis faktoringas: 3,8 % (tai tvarka, pagal kurią skolininkas gali prašyti tarpininko perimti jo įsipareigojimus, kad būtų apmokėtos skolos pagrindiniams skolininko tiekėjams. Taip tiekėjui suteikiama garantija, kad skolos bus apmokėtos grynaisiais pinigais ir be ieškinio. Pirkėjas laikosi mokėjimo terminų, išlaiko lojalius tiekėjus, aprūpina juos finansais, o jo mokėjimas grynaisiais pinigais yra diskontuojamas); jungimo veikla: 3,8 %; kita veikla: 2,5 %.

201

(202)  Šiuo klausimu Prancūzijos institucijos teisingai pažymi, kad tuo atveju, kai tiekėjams mokama tiesiogiai, negalima nustatyti, ar jie sudarė (ar nesudarė) su valdymu pagal įgaliojimą susijusio faktoringo sutartį; taip pat tuo atveju, kai tarpininkui mokama vietoj tiekėjo, negalima nustatyti tikslaus paslaugų, kurias tiekėjas pagal subrangos principą teikia tarpininkui, apimties, visų pirma to, ar šiam tiekėjui faktoringo paslauga teikiama su garantija (ar be jos).

202

(203)  Pirmieji dešimt 2010 m. mėnesių.

203

(204)  Kaip paaiškinta Sprendime Nr. C 51/2005, su įvairiomis įsigyjamomis prekėmis ir paslaugomis susijusios sąnaudos ir su darbuotojais susijusios išlaidos apskaitoje išskiriamos: viešosios įstaigos IFP apskaitoje aiškiai atskiriama dviejų rūšių viešosios įstaigos veikla (ekonominė ir neekonominė) ir šios veiklos sąnaudos bei finansavimas.

204

(205)  Nedidelė dalis ([...] (*) %) paaiškinama tuo, kad prekių ir paslaugų, skirtų ekonominei veiklai vykdyti, sąnaudos daugiausia susijusios su darbo užmokesčiais, subranga, kelionės išlaidomis ir vartojimo prekių, dėl kurių klientui išrašoma sąskaita faktūra ir kurios tiesiogiai susijusios su atitinkama mokslinių tyrimų paslauga, pirkimu.

205

(206)  Ši suma gauta metinę apyvartą ([...] (*) EUR) padauginus iš didžiausios normos, taikomos siekiant padengti viešosios įstaigos IFP įsipareigojimų neįvykdymo riziką (2,5 %). Taikant tokį pat skaičiavimo būdą ir atsižvelgiant į apyvartos pokyčius, metinės sumos yra tokios: [...] (*) EUR 2007 m., [...] (*) EUR 2008 m., [...] (*) EUR 2009 m. Teoriškai 2006 m. taip pat reikėtų taikyti 48,5 % normą (= (365–188) / 365) siekiant atsižvelgti į principą prorata temporis, nes garantija pradėta taikyti tik nuo 2006 m. liepos 7 d. – 188-ąją 2006 m. dieną, ir į viešosios įstaigos IFP statuso pakeitimo dieną, taigi didžiausia suma yra [...] (*) EUR.

206

prorata temporis

(207)  Beje, deliktinės atsakomybės taikymo sąlygos yra griežtai reglamentuojamos: turi būti nustatyta i) kaltė, ii) žala, iii) kaltės ir žalos priežastinis ryšys.

207

(208)  Kadangi ši rizika yra didelė, viešoji įstaiga IFP sudarė sutartį su pagrindine draudimo įmone, kuri paprašė bendradraudiko paslaugų, kad pasidalytų su sutartimi susijusius pelną ir riziką.

208

(209)  1993 m. birželio 9 d. Kasacinio teismo Antrosios civilinių bylų kolegijos sprendimas: „Kadangi šios nuostatos [Civilinio kodekso 1382 straipsnis] netaikomos žalos, susijusios su sutartinio įsipareigojimo vykdymu, atlyginimui“.

209

Kadangi šios nuostatos

netaikomos žalos, susijusios su sutartinio įsipareigojimo vykdymu, atlyginimui

(210)  2011 m. birželio 28 d. interneto svetainėje, kurioje aptariami įvykdymą užtikrinančių užstatų klausimai (http://www.performancesuretybonds.com).

210

(211)  Žr. minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 149–151 konstatuojamąsias dalis.

211

(212)  Žr. minėto Sprendimo Nr. C 51/2005 149 konstatuojamąją dalį.

212

(213)  Tai finansiniai srautai, susiję su įrangos ar patalpų (laboratorijų) nuoma ir papildomomis paslaugomis (teisinėmis paslaugomis).

213

(214)  Pagalbos intensyvumas yra panaudotų viešųjų lėšų santykis su visomis mokslinių tyrimų projekto sąnaudomis, taigi šiuo atveju – 11,3 / 56,4 = 20 %.

214

(215)  Šios sumos gautos metinę apyvartą (kiekvienų metų apyvarta nurodoma stulpelyje „AP“) padauginus iš didžiausios normos, taikomos siekiant suteikti įvykdymą užtikrinantį užstatą (5 %). Teoriškai 2006 m. šiai priemonei reikėtų taikyti 48,5 % normą (= (365–188) / 365) siekiant atsižvelgti į principą prorata temporis, nes garantija pradėta taikyti tik nuo 2006 m. liepos 7 d. – 188-ąją 2006 m. dieną, ir į viešosios įstaigos IFP statuso pakeitimo dieną.

215

prorata temporis

(216)  Žr. Sprendimo pradėti procedūrą 104 konstatuojamąją dalį.

216

(217)  Žr. Sprendimo Nr. 531/2005 8 konstatuojamąją dalį: „Dėl Paštui teikiamos neribotos valstybės garantijos bus vykdoma atskira procedūra. Tačiau šios garantijos poveikis įstaigai Banque Postale nagrinėjamas šiame sprendime.“ (pabraukė Komisija).

217

Dėl Paštui teikiamos neribotos valstybės garantijos bus vykdoma atskira procedūra. Tačiau šios garantijos poveikis įstaigai Banque Postale nagrinėjamas šiame sprendime.

(218)  Žr. minėto Sprendimo Nr. 531/2005 88–91 konstatuojamąsias dalis.

218

(219)  Korektūros klaida; vietoj Beicip-Prosernat reikia skaityti Beicip-Franlab.

219

Beicip-Prosernat

Beicip-Franlab

(220)  Žr. minėto Sprendimo Nr. 531/2005 96 konstatuojamąją dalį.

220

(221)  Žr. sprendimo 132 konstatuojamąją dalį.

221

(222)  Žr. Sprendimo Nr. C 51/2005 154 konstatuojamąją dalį.

222

(223)  Reikėtų priminti, kad tuo atveju, jeigu moksliniai tyrimai pagal sutartis atliekami patronuojamųjų bendrovių sąskaita, jie yra susiję su klausimais, neįeinančiais į išskirtines bendrovių Axens ir Prosernat veiklos sritis.

223

Axens

Prosernat

(224)  Prancūzijos institucijos paaiškina, kad tai gali būti, pavyzdžiui, geologinis tyrimas remiantis kliento pateiktais duomenimis, laboratoriniai bandymai, susiję su [...] (*), arba veiklos rezultatų apskaičiavimas remiantis kliento pateikta medžiaga.

224

(225)  Prancūzijos institucijos visų pirma paminėjo šiuos naudojimo pavyzdžius:

225

| — | mokslinių tyrimų įrangos [...] (*) naudojimas siekiant įvertinti [...] (*) arba atlikti bandymus [...] (*); |
| --- | --- |

—

mokslinių tyrimų įrangos [...] (*) naudojimas siekiant įvertinti [...] (*) arba atlikti bandymus [...] (*);

| — | mokslinių tyrimų įrangos [...] (*) naudojimas siekiant sukurti [...] (*) bandymų programą arba išbandyti [...] (*); |
| --- | --- |

—

mokslinių tyrimų įrangos [...] (*) naudojimas siekiant sukurti [...] (*) bandymų programą arba išbandyti [...] (*);

| — | [...] (*), kurią viešoji įstaiga IFP konkrečiai pritaikė savo moksliniams tyrimams [...] (*) srityje atlikti, naudojimas ir [...] (*) naudojimas siekiant [...] (*); |
| --- | --- |

—

[...] (*), kurią viešoji įstaiga IFP konkrečiai pritaikė savo moksliniams tyrimams [...] (*) srityje atlikti, naudojimas ir [...] (*) naudojimas siekiant [...] (*);

| — | [...] (*) metodikos, kurią viešoji įstaiga IFP sukūrė siekdama atlikti [...] (*) tyrimą, taikymas; |
| --- | --- |

—

[...] (*) metodikos, kurią viešoji įstaiga IFP sukūrė siekdama atlikti [...] (*) tyrimą, taikymas;

| — | bandymo elementų, pritaikytų [...] (*) arba [...] (*), naudojimas. |
| --- | --- |

—

bandymo elementų, pritaikytų [...] (*) arba [...] (*), naudojimas.

(226)  Prancūzijos institucijos visų pirma paminėjo [...] (*) naudojimo, siekiant [...] (*), pavyzdį.

226

(227)  Prancūzijos institucijos visų pirma paminėjo šiuos naudojimo pavyzdžius:

227

| — | [...] (*) patirties taikymas; |
| --- | --- |

—

[...] (*) patirties taikymas;

| — | su [...] (*) susijusi galimybių studija. |
| --- | --- |

—

su [...] (*) susijusi galimybių studija.

(228)  Prancūzijos institucijos visų pirma paminėjo šiuos naudojimo pavyzdžius:

228

| — | galimybių studija [...] (*) ir galimybių studija [...] (*): patirties [...] (*) srityje, plėtojamos su [...] (*), taikymas; |
| --- | --- |

—

galimybių studija [...] (*) ir galimybių studija [...] (*): patirties [...] (*) srityje, plėtojamos su [...] (*), taikymas;

| — | [...] (*) tyrimas [...] (*) vietovėje, [...] (*) projektas: patirties taikymas [...] (*) srityje – [...] (*) patvirtinimas ir tobulinimas; |
| --- | --- |

—

[...] (*) tyrimas [...] (*) vietovėje, [...] (*) projektas: patirties taikymas [...] (*) srityje – [...] (*) patvirtinimas ir tobulinimas;

| — | [...] (*) įgyvendinant [...] (*) projektą ([...] (*) sąvokos patvirtinimas) [...] (*) sąskaita. |
| --- | --- |

—

[...] (*) įgyvendinant [...] (*) projektą ([...] (*) sąvokos patvirtinimas) [...] (*) sąskaita.

(229)  Tai buvo [...] (*), neseniai įsteigtas ([...] (*) m.) universitetas, kuriam sąskaitos faktūros už pagal sutartis suteiktas mokslinių tyrimų paslaugas išrašytos pagal mokslinių tyrimų konsorciumą, kuriame dalyvavo viešoji įstaiga IFP ir [...] (*), veikianti [...] (*) sąskaita.

229

(230)  Moksliniai tyrimai atlikti [...] (*) sąskaita. [...] (*) visų pirma leidžia [...] (*) nuo [...] (*).

230

(231)  Tyrimas atliktas [...] (*) sąskaita: viešoji įstaiga IFP visų pirma patikrino [...] (*) ir pateikė rekomendacijas dėl [...] (*), naudojamų siekiant [...] (*).

231

(232)  [...] (*), kuris žinojo apie šią priemonę, paprašė viešosios įstaigos IFP ją taikyti [...] (*).

232

(233)  [...] (*) paprašė viešosios įstaigos IFP pritaikyti [...] (*), leidžiantį išbandyti [...] (*).

233

(234)  [...] (*) paprašė viešosios įstaigos IFP pritaikyti savo praktinę patirtį, susijusią su [...] (*), kad būtų patvirtinta [...] (*).

234

(235)  [...] (*).

235

(236)  2006 m. gruodžio 15 d. Komisijos reglamentas (EB) Nr. 1998/2006 dėl Sutarties 87 ir 88 straipsnių taikymo de minimis pagalbai (OL L 379, 2006 12 28, p. 5).

236

de minimis

(237)  Komisija visų pirma daro nuorodą į Pranešimo dėl garantijų 4.1 dalies b punktą ir Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos geležinkelio įmonėms (OL C 184, 2008 7 22, p. 13, toliau – Gairės dėl geležinkelio) 118–123 punktus.

237

Bendrijos gairių dėl valstybės pagalbos geležinkelio įmonėms

(238)  Visų pirma žr. Gairių dėl geležinkelio 120 punktą, Sprendimo dėl EDF 127 konstatuojamąją dalį ir Sprendimo Nr. C 56/2007 311 konstatuojamąją dalį.

238

(239)  Nors sąvoka „visuotinės ekonominės svarbos paslaugos“ Sutartyje neapibrėžta, „sutarta, kad ši sąvoka reiškia ekonominio pobūdžio paslaugas, kurias valstybės narės arba Bendrija pagal visuotinės svarbos kriterijus paveda teikti nustačiusios konkrečius su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus“ (Komisija, Žalioji knyga dėl visuotinės svarbos paslaugų, 2003 m. gegužės 21 d., 17 punktas; pabraukė Komisija).

239

sutarta, kad ši sąvoka reiškia ekonominio pobūdžio paslaugas, kurias valstybės narės arba Bendrija pagal visuotinės svarbos kriterijus paveda teikti nustačiusios konkrečius su viešąja paslauga susijusius įsipareigojimus

(240)  Tokio pagalbos naudojimo suderinamumas nagrinėjamas 7.3.2 dalyje.

240

(241)  Visų pirma dėl to, kad tai – prototipai ar bandomieji projektai, kaip apibrėžta MTTV ir naujovių diegimo sistemos 2.2 dalies g punkte, ir, jeigu parodomiesiems ir patvirtinimo tikslams šiuos prototipus ar bandomuosius projektus naudotų tik viešosios įstaigos IFP klientai, juos kurti būtų per brangu.

241

(242)  OL C 119, 2002 5 22, p. 22.

242

(243)  Žr. sprendimo 168–171 konstatuojamąsias dalis.

243

(244)  Šiuo klausimu žr. SINTEF interneto svetainę http://www.sintef.no/default.aspx?id=490 (2011 m. birželio 28 d. svetainėje pateikta informacija).

244

(245)  Ekonominio bendradarbiavimo ir plėtros organizacija, 2002 m. „Mokslinės ir technologinės veiklos vertinimas, siūloma standartinė mokslinių tyrimų ir eksperimentinės plėtros apžvalgos praktika“.

245

(246)  Žr. Sprendimo 168–171 konstatuojamąsias dalis.

246

(247)  Žr. Sprendimo 168–171 konstatuojamąsias dalis.

247

(248)  Nuosavus išteklius sudaro dividendai, mokesčiai ir kitos pajamos, pavyzdžiui, gautos iš viešosios įstaigos IFP patentų. Komisija į savo tyrimą įtraukė tik bendrovių Axens ir Prosernat sumokėtus užmokesčius.

248

Axens

Prosernat

(249)  2006 m. duomenys paimti iš Sprendimo Nr. C 51/2005, o 2007–2009 m. duomenys – iš Prancūzijos institucijų pateiktų metinių ataskaitų.

249

(250)  Žr. dvi paskutines 236 konstatuojamojoje dalyje pateiktos 5 lentelės eilutes.

250

(251)  Pagalbos intensyvumo, leidžiamo atliekant pramoninius tyrimus ir rengiant galimybių studijas, svertinis vidurkis.

251

(252)  Žr. MTTV ir naujovių diegimo sistemos 6 punktą.

252

(253)  [...] (*).

253

(254)  [...] (*).

254

(255)  Taikant šią technologiją [...] (*) galima [...] (*). Tai pagrindinė grandinių plokštė [...] (*), kurios tikslas yra [...] (*). Be to, grandinė [...] (*) yra svarbi [...] (*).

255

(256)  Surinkimas po deginimo yra vienas iš būdų, leidžiančių užtikrinti, kad degant angliavandeniliui arba anglims į atmosferą nebūtų išmetamas anglies dioksidas.

256

(257)  Komisija pažymi, kad konkurencija dėl kainų nėra pagrindinis argumentas kalbant apie pasiūlos rinkoje skirtumus, nes klientai technologiją renkasi atsižvelgdami į įvairius kriterijus – kai kurie iš šių kriterijų, pavyzdžiui, atitinkamo įrenginio sąnaudos ir investicijų pelningumas, laikomi pagrindiniais, bet yra visiškai nesusiję su mokslinių tyrimų projektais.

257

(258)  Komisija daro nuorodą į Sprendimo Nr. C 51/2005 204 konstatuojamąją dalį.

258

(259)  Visų pirma žr. Pranešimo dėl garantijų 1.5 punktą, kuriame patvirtinamas neutralumo principas, ir 1.2 punktą, kuriame paaiškinama, kad valstybės garantija gali būti suteikta vien dėl teisinio statuso (antroji ir trečioji šio punkto įtraukos).

259

---