# Europeiska unionens L 337/2011

| | ISSN 1977-0820
  doi:10.3000/19770820.L_2011.337.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 337 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 54 årgången20 december 2011 |

ISSN 1977-0820

doi:10.3000/19770820.L_2011.337.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 337

Svensk utgåva

Lagstiftning

54 årgången20 december 2011

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1310/2011 av den 13 december 2011 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 vad gäller återbetalningspliktigt stöd, finansieringstekniska instrument och vissa bestämmelser avseende utgiftsdeklarationen | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1311/2011 av den 13 december 2011 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 vad gäller vissa bestämmelser om den ekonomiska förvaltningen för vissa medlemsstater som drabbats eller hotas av stora svårigheter med avseende på deras finansiella stabilitet | 5 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU av den 13 december 2011 om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet | 9 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1310/2011 av den 13 december 2011 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 vad gäller återbetalningspliktigt stöd, finansieringstekniska instrument och vissa bestämmelser avseende utgiftsdeklarationen

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1311/2011 av den 13 december 2011 om ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 vad gäller vissa bestämmelser om den ekonomiska förvaltningen för vissa medlemsstater som drabbats eller hotas av stora svårigheter med avseende på deras finansiella stabilitet

5

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/95/EU av den 13 december 2011 om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet

9

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 av den 13 juli 2009 om krav för typgodkännande av allmän säkerhet hos motorfordon och deras släpvagnar samt av de system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för dem (EUT L 200 av den 31.7.2009) | 27 |

Rättelser

*

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 av den 13 juli 2009 om krav för typgodkännande av allmän säkerhet hos motorfordon och deras släpvagnar samt av de system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för dem (EUT L 200 av den 31.7.2009)

(EUT L 200 av den 31.7.2009)

27

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 20.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 337/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 337/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1310/2011

av den 13 december 2011

om ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 vad gäller återbetalningspliktigt stöd, finansieringstekniska instrument och vissa bestämmelser avseende utgiftsdeklarationen

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 177,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Medlemsstaterna har haft positiva erfarenheter med system för återbetalningspliktigt stöd på projektnivå under programplaneringsperioden 2000–2006 och har därför fortsatt att använda eller börjat genomföra system för återbetalningspliktigt stöd under den innevarande programplaneringsperioden 2007–2013. Vissa medlemsstater har också tagit med beskrivningar av sådana system i sina programplaneringsdokument, som godkänts av kommissionen. |
| --- | --- |

(1)

Medlemsstaterna har haft positiva erfarenheter med system för återbetalningspliktigt stöd på projektnivå under programplaneringsperioden 2000–2006 och har därför fortsatt att använda eller börjat genomföra system för återbetalningspliktigt stöd under den innevarande programplaneringsperioden 2007–2013. Vissa medlemsstater har också tagit med beskrivningar av sådana system i sina programplaneringsdokument, som godkänts av kommissionen.

| (2) | I rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden (3) fastställs finansieringstekniska instrument med tydliga användnings- och tillämpningsområden. De system för återbetalningspliktigt stöd som medlemsstaterna genomfört i form av återbetalningspliktiga bidrag och krediter som förvaltas av förvaltningsmyndigheterna via förmedlande organ omfattas dock inte på lämpligt sätt vare sig av bestämmelserna om finansieringstekniska instrument eller av andra bestämmelser i förordning (EG) nr 1083/2006. I enlighet med artikel 11.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1081/2006 av den 5 juli 2006 om Europeiska socialfonden (4), där det redan fastställs att stöd kan ges i form av bidrag som ska återbetalas, är det därför nödvändigt att ändra förordning (EG) nr 1083/2006 så att strukturfonderna kan samfinansiera återbetalningspliktigt stöd. Den ändringen bör omfatta återbetalningspliktiga bidrag och krediter som förvaltas av förvaltningsmyndigheter via förmedlande organ som är finansinstitut. |
| --- | --- |

(2)

I rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden (3) fastställs finansieringstekniska instrument med tydliga användnings- och tillämpningsområden. De system för återbetalningspliktigt stöd som medlemsstaterna genomfört i form av återbetalningspliktiga bidrag och krediter som förvaltas av förvaltningsmyndigheterna via förmedlande organ omfattas dock inte på lämpligt sätt vare sig av bestämmelserna om finansieringstekniska instrument eller av andra bestämmelser i förordning (EG) nr 1083/2006. I enlighet med artikel 11.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1081/2006 av den 5 juli 2006 om Europeiska socialfonden (4), där det redan fastställs att stöd kan ges i form av bidrag som ska återbetalas, är det därför nödvändigt att ändra förordning (EG) nr 1083/2006 så att strukturfonderna kan samfinansiera återbetalningspliktigt stöd. Den ändringen bör omfatta återbetalningspliktiga bidrag och krediter som förvaltas av förvaltningsmyndigheter via förmedlande organ som är finansinstitut.

| (3) | Eftersom de finansiella medel som används som återbetalningspliktigt stöd helt eller delvis ska betalas tillbaka av stödmottagarna är det nödvändigt att införa lämpliga bestämmelser för återanvändning av det återbetalade stödet för samma ändamål eller i enlighet med målen för respektive operativa program, för att säkerställa att de medel som betalats tillbaka investeras på ett ändamålsenligt sätt och att unionens stöd används så effektivt som möjligt. |
| --- | --- |

(3)

Eftersom de finansiella medel som används som återbetalningspliktigt stöd helt eller delvis ska betalas tillbaka av stödmottagarna är det nödvändigt att införa lämpliga bestämmelser för återanvändning av det återbetalade stödet för samma ändamål eller i enlighet med målen för respektive operativa program, för att säkerställa att de medel som betalats tillbaka investeras på ett ändamålsenligt sätt och att unionens stöd används så effektivt som möjligt.

| (4) | Det är nödvändigt att precisera att bestämmelserna om större projekt, inkomstgenererande projekt och insatsernas varaktighet av principskäl inte bör vara tillämpliga på finansieringstekniska instrument, eftersom dessa bestämmelser snarare är avsedda för andra typer av insatser. |
| --- | --- |

(4)

Det är nödvändigt att precisera att bestämmelserna om större projekt, inkomstgenererande projekt och insatsernas varaktighet av principskäl inte bör vara tillämpliga på finansieringstekniska instrument, eftersom dessa bestämmelser snarare är avsedda för andra typer av insatser.

| (5) | Det finns ett behov av att öka insynen i genomförandeprocessen och se till att genomförandet av finansieringstekniska instrument övervakas på lämpligt sätt av medlemsstaterna och kommissionen, bland annat för att medlemsstaterna ska kunna lämna lämpliga uppgifter till kommissionen om vilken typ av instrument som införts och vilka insatser som gjorts via dessa instrument. Det är därför lämpligt att införa en bestämmelse om rapportering om finansieringstekniska instrument. Sådan rapportering skulle också ge kommissionen möjlighet att bättre bedöma de övergripande resultaten av de finansieringstekniska instrumenten och tillhandahålla en sammanfattning av framstegen på unions- och medlemsstatsnivå. |
| --- | --- |

(5)

Det finns ett behov av att öka insynen i genomförandeprocessen och se till att genomförandet av finansieringstekniska instrument övervakas på lämpligt sätt av medlemsstaterna och kommissionen, bland annat för att medlemsstaterna ska kunna lämna lämpliga uppgifter till kommissionen om vilken typ av instrument som införts och vilka insatser som gjorts via dessa instrument. Det är därför lämpligt att införa en bestämmelse om rapportering om finansieringstekniska instrument. Sådan rapportering skulle också ge kommissionen möjlighet att bättre bedöma de övergripande resultaten av de finansieringstekniska instrumenten och tillhandahålla en sammanfattning av framstegen på unions- och medlemsstatsnivå.

| (6) | För att säkerställa överensstämmelse med artikel 61.2 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (5), bör den utgiftsdeklaration som ska lämnas in till kommissionen innehålla alla uppgifter som kommissionen behöver för att utarbeta räkenskaper med full insyn som ger en rättvisande bild av unionens tillgångar och genomförandet av budgeten. I detta syfte bör det i bilagan till varje utgiftsdeklaration anges dels de totala utgifter som betalats i samband med inrättande av eller bidragande till finansieringstekniska instrument, dels de förskott som har utbetalats till stödmottagarna inom ramen för statligt stöd. Bilagans form bör fastställas i en bilaga till förordning (EG) nr 1083/2006 i syfte att säkerställa rättssäkerhet och samstämmighet. I praktiken bör emellertid insamlingen av de uppgifter som behövs för bilagan göras på nationell nivå, och så långt den tillämpliga rättsliga ramen det tillåter bör detta inte leda till en ändring av nationella datasystem. |
| --- | --- |

(6)

För att säkerställa överensstämmelse med artikel 61.2 i rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 av den 25 juni 2002 med budgetförordning för Europeiska gemenskapernas allmänna budget (5), bör den utgiftsdeklaration som ska lämnas in till kommissionen innehålla alla uppgifter som kommissionen behöver för att utarbeta räkenskaper med full insyn som ger en rättvisande bild av unionens tillgångar och genomförandet av budgeten. I detta syfte bör det i bilagan till varje utgiftsdeklaration anges dels de totala utgifter som betalats i samband med inrättande av eller bidragande till finansieringstekniska instrument, dels de förskott som har utbetalats till stödmottagarna inom ramen för statligt stöd. Bilagans form bör fastställas i en bilaga till förordning (EG) nr 1083/2006 i syfte att säkerställa rättssäkerhet och samstämmighet. I praktiken bör emellertid insamlingen av de uppgifter som behövs för bilagan göras på nationell nivå, och så långt den tillämpliga rättsliga ramen det tillåter bör detta inte leda till en ändring av nationella datasystem.

| (7) | De ändringar som hänför sig till formerna för och återanvändningen av det återbetalningspliktiga stödet och till uteslutningen av tillämpningen av bestämmelserna om större projekt, inkomstgenererande projekt och insatsernas varaktighet på insatser som omfattas av artikel 44 (finansieringstekniska instrument) syftar till att öka rättssäkerheten och skapa större tydlighet när det gäller tillämpningen av en etablerad praxis inom dessa områden, med verkan från och med början av stödperioden enligt förordning (EG) nr 1083/2006. Dessa ändringar bör därför ges retroaktiv effekt från och med början av den innevarande programplaneringsperioden 2007–2013. |
| --- | --- |

(7)

De ändringar som hänför sig till formerna för och återanvändningen av det återbetalningspliktiga stödet och till uteslutningen av tillämpningen av bestämmelserna om större projekt, inkomstgenererande projekt och insatsernas varaktighet på insatser som omfattas av artikel 44 (finansieringstekniska instrument) syftar till att öka rättssäkerheten och skapa större tydlighet när det gäller tillämpningen av en etablerad praxis inom dessa områden, med verkan från och med början av stödperioden enligt förordning (EG) nr 1083/2006. Dessa ändringar bör därför ges retroaktiv effekt från och med början av den innevarande programplaneringsperioden 2007–2013.

| (8) | Förordning (EG) nr 1083/2006 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(8)

Förordning (EG) nr 1083/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 1083/2006 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2 ska följande punkter läggas till:
  ”8.   återbetalningspliktigt bidrag: ett direkt finansiellt bidrag som utges och ska betalas tillbaka, helt eller delvis, utan ränta.
  9.   finansieringsram: ett finansiellt instrument som gör det möjligt för stödmottagaren att minska det finansiella bidraget som ska betalas tillbaka, helt eller delvis, i förhållande till utgifter som betalats av stödmottagaren och styrkts genom kvitterade fakturor eller bokföringsunderlag som har motsvarande bevisvärde.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 2 ska följande punkter läggas till:

”8.   återbetalningspliktigt bidrag: ett direkt finansiellt bidrag som utges och ska betalas tillbaka, helt eller delvis, utan ränta.

9.   finansieringsram: ett finansiellt instrument som gör det möjligt för stödmottagaren att minska det finansiella bidraget som ska betalas tillbaka, helt eller delvis, i förhållande till utgifter som betalats av stödmottagaren och styrkts genom kvitterade fakturor eller bokföringsunderlag som har motsvarande bevisvärde.”

| 2. | I avdelning III kapitel II ska följande avsnitt införas:
  ”AVSNITT 3A



  Återbetalningspliktigt stöd


  Artikel 43a
  Former av återbetalningspliktigt stöd
  1.   Strukturfonderna kan som en del av ett operativt program samfinansiera återbetalningspliktigt stöd i form av






  a) | återbetalningspliktiga bidrag, eller |
| --- | --- | --- |

2.

I avdelning III kapitel II ska följande avsnitt införas:

”AVSNITT 3A

Återbetalningspliktigt stöd

Artikel 43a

Former av återbetalningspliktigt stöd

1.   Strukturfonderna kan som en del av ett operativt program samfinansiera återbetalningspliktigt stöd i form av

a)

återbetalningspliktiga bidrag, eller

| b) | krediter som förvaltas av förvaltningsmyndigheten via förmedlande organ som är finansinstitut. |
| --- | --- |

b)

krediter som förvaltas av förvaltningsmyndigheten via förmedlande organ som är finansinstitut.

2.   Utgiftsdeklarationen för återbetalningspliktigt stöd ska lämnas in i enlighet med artikel 78.1–78.5.

Artikel 43b

Återanvändning av återbetalningspliktigt stöd

Återbetalningspliktigt stöd som återbetalats till det organ som tillhandahöll det stödet eller till en annan behörig myndighet i medlemsstaten ska återanvändas för samma ändamål eller i överensstämmelse med målen för det relevanta operativa programmet. Medlemsstaterna ska säkerställa att det återbetalningspliktiga stöd som återbetalas på lämpligt sätt registreras i det behöriga organets eller den behöriga myndighetens bokföringssystem.”

| 3. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 44a
  Icke-tillämpning av vissa bestämmelser
  Artiklarna 39, 55 och 57 ska inte tillämpas på insatser som omfattas av artikel 44.” |
| --- | --- |

3.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 44a

Icke-tillämpning av vissa bestämmelser

Artiklarna 39, 55 och 57 ska inte tillämpas på insatser som omfattas av artikel 44.”

| 4. | Artikel 67 ska ändras på följande sätt::






  a) | I punkt 2 första stycket ska följande led läggas till:






  ”j) | De framsteg som uppnåtts i finansieringen och genomförandet av de finansieringstekniska instrumenten i enlighet med definitionen i artikel 44, det vill säga:






  i) | En beskrivning av det finansieringstekniska instrumentet och genomförandevillkoren. |
| --- | --- | --- | --- | --- |

4.

Artikel 67 ska ändras på följande sätt::

a)

I punkt 2 första stycket ska följande led läggas till:

”j)

De framsteg som uppnåtts i finansieringen och genomförandet av de finansieringstekniska instrumenten i enlighet med definitionen i artikel 44, det vill säga:

i)

En beskrivning av det finansieringstekniska instrumentet och genomförandevillkoren.

| ii) | Identifiering av de enheter som genomför det finansieringstekniska instrumentet, inbegripet sådana som agerar via holdingfonder. |
| --- | --- |

ii)

Identifiering av de enheter som genomför det finansieringstekniska instrumentet, inbegripet sådana som agerar via holdingfonder.

| iii) | Storleken på stöd från strukturfonderna och nationell samfinansiering som utbetalats till det finansieringstekniska instrumentet. |
| --- | --- |

iii)

Storleken på stöd från strukturfonderna och nationell samfinansiering som utbetalats till det finansieringstekniska instrumentet.

| iv) | Storleken på stöd från strukturfonderna och nationell samfinansiering som utbetalats av det finansieringstekniska instrumentet.” |
| --- | --- |

iv)

Storleken på stöd från strukturfonderna och nationell samfinansiering som utbetalats av det finansieringstekniska instrumentet.”

| b) | Följande punkt ska läggas till:
  ”5.   Kommissionen ska årligen senast den 1 oktober överlämna en sammanfattning av de uppgifter om de framsteg som uppnåtts i finansieringen och genomförandet av de finansieringstekniska instrumenten som insänts av förvaltningsmyndigheterna i enlighet med artikel 67.2 j.” |
| --- | --- |

b)

Följande punkt ska läggas till:

”5.   Kommissionen ska årligen senast den 1 oktober överlämna en sammanfattning av de uppgifter om de framsteg som uppnåtts i finansieringen och genomförandet av de finansieringstekniska instrumenten som insänts av förvaltningsmyndigheterna i enlighet med artikel 67.2 j.”

| 5. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 78a
  Krav på att tillhandahålla ytterligare information i utgiftsdeklarationen om finansieringstekniska instrumentet och förskott som utbetalats till stödmottagarna inom ramen för statligt stöd
  I en bilaga till varje utgiftsdeklaration som ska lämnas in till kommissionen, i den form som anges i bilaga V, ska följande uppgifter anges i förhållande till de totala utgifter som ingår i utgiftsdeklarationen:






  a) | Vad gäller finansieringstekniska instrument i enlighet med definitionen i artikel 44 och som framgår av artikel 78.6, de totala utgifter som betalats för att inrätta eller bidra till sådana fonder eller holdingfonder och motsvarande offentliga bidrag. |
| --- | --- | --- |

5.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 78a

Krav på att tillhandahålla ytterligare information i utgiftsdeklarationen om finansieringstekniska instrumentet och förskott som utbetalats till stödmottagarna inom ramen för statligt stöd

I en bilaga till varje utgiftsdeklaration som ska lämnas in till kommissionen, i den form som anges i bilaga V, ska följande uppgifter anges i förhållande till de totala utgifter som ingår i utgiftsdeklarationen:

a)

Vad gäller finansieringstekniska instrument i enlighet med definitionen i artikel 44 och som framgår av artikel 78.6, de totala utgifter som betalats för att inrätta eller bidra till sådana fonder eller holdingfonder och motsvarande offentliga bidrag.

| b) | Vad gäller förskott som har utbetalats inom ramen för statligt stöd, i enlighet med artikel 78.2, de totala utgifter som betalats i form av ett förskott till stödmottagarna av det organ som beviljade stödet, och motsvarande offentliga bidrag.” |
| --- | --- |

b)

Vad gäller förskott som har utbetalats inom ramen för statligt stöd, i enlighet med artikel 78.2, de totala utgifter som betalats i form av ett förskott till stödmottagarna av det organ som beviljade stödet, och motsvarande offentliga bidrag.”

| 6. | Den text som återges i bilagan till denna förordning ska läggas till som bilaga V till förordning (EU) nr 1083/2006. |
| --- | --- |

6.

Den text som återges i bilagan till denna förordning ska läggas till som bilaga V till förordning (EU) nr 1083/2006.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 1.1, 1.2 och 1.3 ska tillämpas retroaktivt från och med den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 13 december 2011.

På Europaparlamentets vägnar

J. BUZEK

Ordförande

På rådets vägnar

M. SZPUNAR

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 27 oktober 2011 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 1 december 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 12 december 2011.

2

(3)  EUT L 210, 31.7.2006, s. 25.

3

(4)  EUT L 210, 31.7.2006, s. 12.

4

(5)  EGT L 248, 16.9.2002, s. 1.

5

---

BILAGA

”BILAGA V

Bilaga till den utgiftsdeklarationen som avses i artikel 78a

Det operativa programmets referens (CCI-nr): ...

Det operativa programmets namn: ...

Datum för preliminärt bokslut: ...

Datum för inlämnande till kommissionen: ...

Finansieringstekniska instrument(artikel 78.6) (ackumulerade belopp):

| Prioriterat område | Grund för beräkning av gemenskapens bidrag (offentligt eller sammanlagt) | 2007–2015 |
| --- | --- | --- |
| Totalt belopp för stödberättigande utgifter deklarerade i enlighet med artikel 78.6 | Motsvarande offentligt stöd |
| Prioriterat område 1 | | | |
| Prioriterat område 2 | | | |
| Prioriterat område 3 | | | |
| Totalt | | | |

Prioriterat område

Grund för beräkning av gemenskapens bidrag (offentligt eller sammanlagt)

2007–2015

Totalt belopp för stödberättigande utgifter deklarerade i enlighet med artikel 78.6

Motsvarande offentligt stöd

Prioriterat område 1

Prioriterat område 2

Prioriterat område 3

Totalt

Förskott som har utbetalats inom ramen för statligt stöd (artikel 78.2) (ackumulerade belopp):

| Prioriterat område | Grund för beräkning av gemenskapens bidrag (offentligt eller sammanlagt) | 2007–2015 |
| --- | --- | --- |
| Totalt belopp för stödberättigande utgifter deklarerade i enlighet med artikel 78.2 | Motsvarande offentligt stöd |
| Prioriterat område 1 | | | |
| Prioriterat område 2 | | | |
| Prioriterat område 3 | | | |
| Totalt | | | |

Prioriterat område

Grund för beräkning av gemenskapens bidrag (offentligt eller sammanlagt)

2007–2015

Totalt belopp för stödberättigande utgifter deklarerade i enlighet med artikel 78.2

Motsvarande offentligt stöd

Prioriterat område 1

Prioriterat område 2

Prioriterat område 3

Totalt

OBS: Om ett operativt program berör flera mål eller flera fonder ska det för det prioriterade området anges vilka mål och fonder som berörs.”

---

| 20.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 337/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 337/5

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 1311/2011

av den 13 december 2011

om ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 vad gäller vissa bestämmelser om den ekonomiska förvaltningen för vissa medlemsstater som drabbats eller hotas av stora svårigheter med avseende på deras finansiella stabilitet

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 177,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Den globala finanskrisen, som är den svåraste hittills, och konjunkturnedgången har skadat den ekonomiska tillväxten och den finansiella stabiliteten allvarligt och medfört en kraftig försämring av de finansiella, ekonomiska och sociala förhållandena i flera medlemsstater. Vissa medlemsstater har drabbats, eller hotas, av stora svårigheter, särskilt i form av problem med den ekonomiska tillväxten och den finansiella stabiliteten, och deras situation i fråga om underskott och skuldsättning håller på att förvärras, även det till följd av det ekonomiska och finansiella världsläget. |
| --- | --- |

(1)

Den globala finanskrisen, som är den svåraste hittills, och konjunkturnedgången har skadat den ekonomiska tillväxten och den finansiella stabiliteten allvarligt och medfört en kraftig försämring av de finansiella, ekonomiska och sociala förhållandena i flera medlemsstater. Vissa medlemsstater har drabbats, eller hotas, av stora svårigheter, särskilt i form av problem med den ekonomiska tillväxten och den finansiella stabiliteten, och deras situation i fråga om underskott och skuldsättning håller på att förvärras, även det till följd av det ekonomiska och finansiella världsläget.

| (2) | Även om en rad viktiga åtgärder för att motverka de negativa effekterna av krisen redan har vidtagits, bland annat lagstiftningsändringar, är finanskrisens effekter på den reala ekonomin, arbetsmarknaden och medborgarna kännbara. Belastningen på de nationella ekonomiska resurserna ökar och mer bör göras snabbt för att minska påfrestningarna genom att maximera och optimera användningen av medlen från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden. |
| --- | --- |

(2)

Även om en rad viktiga åtgärder för att motverka de negativa effekterna av krisen redan har vidtagits, bland annat lagstiftningsändringar, är finanskrisens effekter på den reala ekonomin, arbetsmarknaden och medborgarna kännbara. Belastningen på de nationella ekonomiska resurserna ökar och mer bör göras snabbt för att minska påfrestningarna genom att maximera och optimera användningen av medlen från strukturfonderna och Sammanhållningsfonden.

| (3) | På grundval av artikel 122.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, som anger att ekonomiskt bistånd från unionen kan beviljas en medlemsstat som har svårigheter eller allvarligt hotas av stora svårigheter till följd av osedvanliga händelser utanför dess kontroll, inrättades genom rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (3) en sådan mekanism i syfte att bevara den finansiella stabiliteten i unionen. |
| --- | --- |

(3)

På grundval av artikel 122.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, som anger att ekonomiskt bistånd från unionen kan beviljas en medlemsstat som har svårigheter eller allvarligt hotas av stora svårigheter till följd av osedvanliga händelser utanför dess kontroll, inrättades genom rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2010 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (3) en sådan mekanism i syfte att bevara den finansiella stabiliteten i unionen.

| (4) | Genom rådets genomförandebeslut 2011/77/EU (4) och 2011/344/EU (5) beviljades Irland respektive Portugal sådant ekonomiskt bistånd. |
| --- | --- |

(4)

Genom rådets genomförandebeslut 2011/77/EU (4) och 2011/344/EU (5) beviljades Irland respektive Portugal sådant ekonomiskt bistånd.

| (5) | Grekland hade stora svårigheter med den finansiella stabiliteten i landet redan innan förordning (EU) nr 407/2010 trädde i kraft. Det ekonomiska biståndet till Grekland kunde därför inte grunda sig på den förordningen. |
| --- | --- |

(5)

Grekland hade stora svårigheter med den finansiella stabiliteten i landet redan innan förordning (EU) nr 407/2010 trädde i kraft. Det ekonomiska biståndet till Grekland kunde därför inte grunda sig på den förordningen.

| (6) | Borgenärsavtalet och låneavtalet för Grekland, som ingicks den 8 maj 2010, trädde i kraft den 11 maj 2010. Det föreskrivs att borgenärsavtalet ska omfatta en treårig programperiod och förbli giltigt och i kraft så länge det finns utestående belopp inom ramen för låneavtalet. |
| --- | --- |

(6)

Borgenärsavtalet och låneavtalet för Grekland, som ingicks den 8 maj 2010, trädde i kraft den 11 maj 2010. Det föreskrivs att borgenärsavtalet ska omfatta en treårig programperiod och förbli giltigt och i kraft så länge det finns utestående belopp inom ramen för låneavtalet.

| (7) | I rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (6) föreskrivs att rådet ska bevilja medelfristigt ekonomiskt bistånd om en medlemsstat som inte har antagit euron har svårigheter eller allvarligt hotas av svårigheter beträffande sin betalningsbalans. |
| --- | --- |

(7)

I rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (6) föreskrivs att rådet ska bevilja medelfristigt ekonomiskt bistånd om en medlemsstat som inte har antagit euron har svårigheter eller allvarligt hotas av svårigheter beträffande sin betalningsbalans.

| (8) | Genom rådets beslut 2009/102/EG (7), 2009/290/EG (8) och 2009/459/EG (9) beviljades Ungern, Lettland respektive Rumänien sådant ekonomiskt bistånd. |
| --- | --- |

(8)

Genom rådets beslut 2009/102/EG (7), 2009/290/EG (8) och 2009/459/EG (9) beviljades Ungern, Lettland respektive Rumänien sådant ekonomiskt bistånd.

| (9) | Den period under vilken det ekonomiska biståndet är tillgängligt för Irland, Lettland, Ungern, Portugal och Rumänien anges i respektive rådsbeslut. Den period under vilken det ekonomiska biståndet till Ungern var tillgängligt löpte ut den 4 november 2010. |
| --- | --- |

(9)

Den period under vilken det ekonomiska biståndet är tillgängligt för Irland, Lettland, Ungern, Portugal och Rumänien anges i respektive rådsbeslut. Den period under vilken det ekonomiska biståndet till Ungern var tillgängligt löpte ut den 4 november 2010.

| (10) | Den period då det ekonomiska biståndet genom borgenärsavtalet och låneavtalet är tillgängligt för Grekland är olika för varje medlemsstat som deltar i dessa instrument. |
| --- | --- |

(10)

Den period då det ekonomiska biståndet genom borgenärsavtalet och låneavtalet är tillgängligt för Grekland är olika för varje medlemsstat som deltar i dessa instrument.

| (11) | Den 11 juli 2011 undertecknade finansministrarna i de 17 medlemsstaterna i euroområdet fördraget om inrättande av den europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). Enligt det fördraget, som är en uppföljning av Europeiska rådets beslut 2011/199/EU av den 25 mars 2011 om ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta (10), ska ESM senast 2013 överta de uppgifter som i dagsläget fullgörs av den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM). ESM bör därför beaktas redan i denna förordning. |
| --- | --- |

(11)

Den 11 juli 2011 undertecknade finansministrarna i de 17 medlemsstaterna i euroområdet fördraget om inrättande av den europeiska stabilitetsmekanismen (ESM). Enligt det fördraget, som är en uppföljning av Europeiska rådets beslut 2011/199/EU av den 25 mars 2011 om ändring av artikel 136 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt vad gäller en stabilitetsmekanism för de medlemsstater som har euron som valuta (10), ska ESM senast 2013 överta de uppgifter som i dagsläget fullgörs av den europeiska finansiella stabiliseringsfaciliteten (EFSF) och den europeiska finansiella stabiliseringsmekanismen (EFSM). ESM bör därför beaktas redan i denna förordning.

| (12) | I sina slutsatser av den 23 och 24 juni 2011 välkomnade Europeiska rådet kommissionens avsikt att stärka synergierna mellan låneprogrammet för Grekland och unionens fonder, och stödde insatserna för att öka Greklands kapacitet att absorbera unionsmedel i syfte att stimulera tillväxt och sysselsättning genom en ny inriktning för att förbättra konkurrenskraften och skapa sysselsättning. Europeiska rådet välkomnade och stödde dessutom kommissionens utarbetande, tillsammans med medlemsstaterna, av ett övergripande program för tekniskt bistånd till Grekland. Denna ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden (11) bidrar till dessa synergiinsatser. |
| --- | --- |

(12)

I sina slutsatser av den 23 och 24 juni 2011 välkomnade Europeiska rådet kommissionens avsikt att stärka synergierna mellan låneprogrammet för Grekland och unionens fonder, och stödde insatserna för att öka Greklands kapacitet att absorbera unionsmedel i syfte att stimulera tillväxt och sysselsättning genom en ny inriktning för att förbättra konkurrenskraften och skapa sysselsättning. Europeiska rådet välkomnade och stödde dessutom kommissionens utarbetande, tillsammans med medlemsstaterna, av ett övergripande program för tekniskt bistånd till Grekland. Denna ändring av rådets förordning (EG) nr 1083/2006 av den 11 juli 2006 om allmänna bestämmelser för Europeiska regionala utvecklingsfonden, Europeiska socialfonden och Sammanhållningsfonden (11) bidrar till dessa synergiinsatser.

| (13) | För att underlätta förvaltningen av unionsmedlen, påskynda investeringarna i medlemsstaterna och regionerna samt förbättra tillgången till finansiering för genomförandet av sammanhållningspolitiken är det nödvändigt att, där så är motiverat, tillfälligt och utan att det påverkar programperioden 2014–2020, låta de mellanliggande betalningarna och slutbetalningar från strukturfonderna och från Sammanhållningsfonden höjas med tio procentenheter jämfört med den medfinansieringssats som är tillämplig för varje prioriterat område för medlemsstater som har drabbats av stora svårigheter med den finansiella stabiliteten och begärt att få dra nytta av denna åtgärd. Till följd av detta kommer den nationella motsvarighet som krävs att reduceras i motsvarande utsträckning. Eftersom denna höjning är tillfällig och de ursprungliga medfinansieringssatserna ska kvarstå som referenspunkter för beräkningen av de tillfälligt höjda beloppen, bör de ändringar som åtgärdens tillämpning orsakar inte återspeglas i det operativa programmets finansiella plan. Emellertid kan de operativa programmen behöva revideras för att fonderna ska kunna koncentreras på konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättning och för att programmålen ska anpassas till den minskade totala mängden tillgängliga medel. |
| --- | --- |

(13)

För att underlätta förvaltningen av unionsmedlen, påskynda investeringarna i medlemsstaterna och regionerna samt förbättra tillgången till finansiering för genomförandet av sammanhållningspolitiken är det nödvändigt att, där så är motiverat, tillfälligt och utan att det påverkar programperioden 2014–2020, låta de mellanliggande betalningarna och slutbetalningar från strukturfonderna och från Sammanhållningsfonden höjas med tio procentenheter jämfört med den medfinansieringssats som är tillämplig för varje prioriterat område för medlemsstater som har drabbats av stora svårigheter med den finansiella stabiliteten och begärt att få dra nytta av denna åtgärd. Till följd av detta kommer den nationella motsvarighet som krävs att reduceras i motsvarande utsträckning. Eftersom denna höjning är tillfällig och de ursprungliga medfinansieringssatserna ska kvarstå som referenspunkter för beräkningen av de tillfälligt höjda beloppen, bör de ändringar som åtgärdens tillämpning orsakar inte återspeglas i det operativa programmets finansiella plan. Emellertid kan de operativa programmen behöva revideras för att fonderna ska kunna koncentreras på konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättning och för att programmålen ska anpassas till den minskade totala mängden tillgängliga medel.

| (14) | Den medlemsstat som hos kommissionen begär att få omfattas av det undantag som föreskrivs i artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006 bör i sin begäran tydligt ange från vilket datum den anser att undantaget är berättigat. Den berörda medlemsstaten ska i sin begäran tillhandahålla alla de uppgifter som är nödvändiga för att, genom uppgifter om den makroekonomiska och budgetmässiga situationen, fastställa att medel inte finns tillgängliga för den nationella motsvarigheten. Den bör även visa att ökade utbetalningar är nödvändiga genom undantaget för att trygga ett fortsatt genomförande av de operativa programmen och att problemet med kapaciteten att absorbera anslagen kvarstår trots att de maximinivåer för medfinansieringssatserna som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1083/2006 tillämpas. Den berörda medlemsstaten bör även lämna en hänvisning till relevant rådsbeslut eller annan rättsakt enligt vilken medlemsstaten är berättigad till undantaget. Kommissionen bör kontrollera att den tillhandahållna informationen är korrekt och bör ha 30 dagar på sig från dagen för medlemsstatens begäran att göra invändningar. För att undantaget ska tillämpas effektivt i praktiken bör det finnas en presumtion för att medlemsstatens begäran ska anses berättigad om kommissionen inte kommer med några invändningar. Kommissionen bör emellertid ges behörighet att genom genomförandeakter anta motiverade beslut om alla invändningar mot en medlemsstats begäran. |
| --- | --- |

(14)

Den medlemsstat som hos kommissionen begär att få omfattas av det undantag som föreskrivs i artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006 bör i sin begäran tydligt ange från vilket datum den anser att undantaget är berättigat. Den berörda medlemsstaten ska i sin begäran tillhandahålla alla de uppgifter som är nödvändiga för att, genom uppgifter om den makroekonomiska och budgetmässiga situationen, fastställa att medel inte finns tillgängliga för den nationella motsvarigheten. Den bör även visa att ökade utbetalningar är nödvändiga genom undantaget för att trygga ett fortsatt genomförande av de operativa programmen och att problemet med kapaciteten att absorbera anslagen kvarstår trots att de maximinivåer för medfinansieringssatserna som anges i bilaga III till förordning (EG) nr 1083/2006 tillämpas. Den berörda medlemsstaten bör även lämna en hänvisning till relevant rådsbeslut eller annan rättsakt enligt vilken medlemsstaten är berättigad till undantaget. Kommissionen bör kontrollera att den tillhandahållna informationen är korrekt och bör ha 30 dagar på sig från dagen för medlemsstatens begäran att göra invändningar. För att undantaget ska tillämpas effektivt i praktiken bör det finnas en presumtion för att medlemsstatens begäran ska anses berättigad om kommissionen inte kommer med några invändningar. Kommissionen bör emellertid ges behörighet att genom genomförandeakter anta motiverade beslut om alla invändningar mot en medlemsstats begäran.

| (15) | Reglerna för hur mellanliggande betalningar och slutbetalningar för operativa program ska beräknas under den period då medlemsstaterna får ekonomiskt bistånd för att ta itu med stora svårigheter med den finansiella stabiliteten bör revideras på motsvarande sätt. |
| --- | --- |

(15)

Reglerna för hur mellanliggande betalningar och slutbetalningar för operativa program ska beräknas under den period då medlemsstaterna får ekonomiskt bistånd för att ta itu med stora svårigheter med den finansiella stabiliteten bör revideras på motsvarande sätt.

| (16) | Det är nödvändigt att säkerställa att det sker en korrekt rapportering om användningen av de höjda belopp som gjorts tillgängliga för de medlemsstater som omfattas av en tillfällig höjning av mellanliggande betalningar och slutbetalningar i enlighet med undantaget enligt artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006. |
| --- | --- |

(16)

Det är nödvändigt att säkerställa att det sker en korrekt rapportering om användningen av de höjda belopp som gjorts tillgängliga för de medlemsstater som omfattas av en tillfällig höjning av mellanliggande betalningar och slutbetalningar i enlighet med undantaget enligt artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006.

| (17) | Efter utgången av den period då ekonomiskt bistånd tillhandahållits kan det i de utvärderingar som görs i enlighet med artikel 48.3 i förordning (EG) nr 1083/2006 bland annat behöva utredas om medlemsstaternas minskade medfinansiering leder till att man avviker avsevärt från de ursprungliga målen. Sådana utvärderingar kan leda till att det operativa programmet revideras. |
| --- | --- |

(17)

Efter utgången av den period då ekonomiskt bistånd tillhandahållits kan det i de utvärderingar som görs i enlighet med artikel 48.3 i förordning (EG) nr 1083/2006 bland annat behöva utredas om medlemsstaternas minskade medfinansiering leder till att man avviker avsevärt från de ursprungliga målen. Sådana utvärderingar kan leda till att det operativa programmet revideras.

| (18) | Den kris, som är den svåraste hittills, som har drabbat de internationella finansmarknaderna, och konjunkturnedgången, som har skadat den finansiella stabiliteten i flera medlemsstater allvarligt, kräver snabba åtgärder för att effekterna på ekonomin som helhet ska kunna motverkas, och därför bör denna förordning träda i kraft så snart som möjligt. Med beaktande av de exceptionella omständigheterna i de berörda medlemsstaterna, bör den tillämpas retroaktivt antingen från räkenskapsåret 2010 eller från och med den dag då det ekonomiska biståndet gjordes tillgängligt, beroende på den ansökande medlemsstatens status, för de perioder då medlemsstater har fått ekonomiskt bistånd från unionen eller från andra medlemsstater i euroområdet för att ta itu med allvarliga problem med den finansiella stabiliteten. |
| --- | --- |

(18)

Den kris, som är den svåraste hittills, som har drabbat de internationella finansmarknaderna, och konjunkturnedgången, som har skadat den finansiella stabiliteten i flera medlemsstater allvarligt, kräver snabba åtgärder för att effekterna på ekonomin som helhet ska kunna motverkas, och därför bör denna förordning träda i kraft så snart som möjligt. Med beaktande av de exceptionella omständigheterna i de berörda medlemsstaterna, bör den tillämpas retroaktivt antingen från räkenskapsåret 2010 eller från och med den dag då det ekonomiska biståndet gjordes tillgängligt, beroende på den ansökande medlemsstatens status, för de perioder då medlemsstater har fått ekonomiskt bistånd från unionen eller från andra medlemsstater i euroområdet för att ta itu med allvarliga problem med den finansiella stabiliteten.

| (19) | En tillfällig ökning av mellanliggande betalningar eller slutbetalningar som planeras i enlighet med undantaget enligt artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006 bör också beaktas mot bakgrund av de budgetbegränsningar som alla medlemsstater står inför, vilket bör återspeglas på lämpligt sätt i Europeiska unionens allmänna budget. Dessutom bör tillämpningen av åtgärden vara tidsbegränsad eftersom dess huvudsyfte är att åtgärda specifika aktuella problem. Mekanismen bör därför tillämpas från och med den 1 januari 2010 och längst till och med den 31 december 2013. |
| --- | --- |

(19)

En tillfällig ökning av mellanliggande betalningar eller slutbetalningar som planeras i enlighet med undantaget enligt artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006 bör också beaktas mot bakgrund av de budgetbegränsningar som alla medlemsstater står inför, vilket bör återspeglas på lämpligt sätt i Europeiska unionens allmänna budget. Dessutom bör tillämpningen av åtgärden vara tidsbegränsad eftersom dess huvudsyfte är att åtgärda specifika aktuella problem. Mekanismen bör därför tillämpas från och med den 1 januari 2010 och längst till och med den 31 december 2013.

| (20) | Förordning (EG) nr 1083/2006 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(20)

Förordning (EG) nr 1083/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 77 i förordning (EG) nr 1083/2006 ska ersättas med följande:

”Artikel 77

Gemensamma regler för beräkning av mellanliggande betalningar och slutbetalningar

1.   Mellanliggande betalningar och slutbetalningar ska beräknas genom att den medfinansieringssats som anges för varje prioriterat område i beslutet om det berörda operativa programmet tillämpas på de stödberättigande utgifter som anges för det prioriterade området i varje utgiftsdeklaration som attesterats av den attesterande myndigheten.

2.   Genom undantag från artikel 53.2, från andra meningen i artikel 53.4 samt från de tak som anges i bilaga III, ska beloppen för mellanliggande betalningar och slutbetalningar höjas med tio procentenheter jämfört med medfinansieringssatsen för varje prioriterat område, som dock inte får överstiga 100 %, och denna höjning ska tillämpas på de stödberättigande utgifter som nyligen redovisats i varje attesterad utgiftsdeklaration som lämnats in under den period då en medlemsstat uppfyller något av följande villkor:

| a) | Ekonomiskt bistånd har ställts till dess förfogande i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2011 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (12) eller av andra medlemsstater i euroområdet innan den förordningen trädde i kraft. |
| --- | --- |

a)

Ekonomiskt bistånd har ställts till dess förfogande i enlighet med rådets förordning (EU) nr 407/2010 av den 11 maj 2011 om inrättandet av en europeisk finansiell stabiliseringsmekanism (12) eller av andra medlemsstater i euroområdet innan den förordningen trädde i kraft.

| b) | Medelfristigt ekonomiskt bistånd har ställts till dess förfogande i enlighet med rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (13). |
| --- | --- |

b)

Medelfristigt ekonomiskt bistånd har ställts till dess förfogande i enlighet med rådets förordning (EG) nr 332/2002 av den 18 februari 2002 om upprättandet av ett system för medelfristigt ekonomiskt stöd till medlemsstaters betalningsbalans (13).

| c) | Ekonomiskt bistånd har ställts till dess förfogande i enlighet med fördraget om inrättande av europeiska stabilitetsmekanismen efter dess ikraftträdande. |
| --- | --- |

c)

Ekonomiskt bistånd har ställts till dess förfogande i enlighet med fördraget om inrättande av europeiska stabilitetsmekanismen efter dess ikraftträdande.

3.   En medlemsstat som önskar åtnjuta ett undantag enligt punkt 2 ska inge en skriftlig begäran till kommissionen senast den 21 februari 2012 eller inom två månader från det datum då medlemsstaten uppfyller ett av de villkor som avses i punkt 2.

4.   Medlemsstaten ska i sin begäran enligt punkt 3 motivera varför undantaget behövs genom att tillhandahålla de uppgifter som krävs för att fastställa

| a) | genom uppgifter om sin makroekonomiska och budgetmässiga situation, att medel inte finns tillgängliga för den nationella motsvarigheten, |
| --- | --- |

a)

genom uppgifter om sin makroekonomiska och budgetmässiga situation, att medel inte finns tillgängliga för den nationella motsvarigheten,

| b) | att ökade betalningar enligt punkt 2 krävs för att trygga ett fortsatt genomförande av de operativa programmen, |
| --- | --- |

b)

att ökade betalningar enligt punkt 2 krävs för att trygga ett fortsatt genomförande av de operativa programmen,

| c) | att problemen kvarstår trots att de maximinivåer för medfinansieringssatserna som anges i bilaga III tillämpas, |
| --- | --- |

c)

att problemen kvarstår trots att de maximinivåer för medfinansieringssatserna som anges i bilaga III tillämpas,

| d) | att den uppfyller ett av de villkor som avses i punkt 2 a, b eller c, genom att tillhandahålla en hänvisning till ett rådsbeslut eller annan rättsakt, samt det datum från och med vilket det ekonomiska biståndet i praktiken gjordes tillgängligt för medlemsstaten. |
| --- | --- |

d)

att den uppfyller ett av de villkor som avses i punkt 2 a, b eller c, genom att tillhandahålla en hänvisning till ett rådsbeslut eller annan rättsakt, samt det datum från och med vilket det ekonomiska biståndet i praktiken gjordes tillgängligt för medlemsstaten.

Kommissionen ska undersöka huruvida de uppgifter som lämnats berättigar till ett undantag enligt punkt 2. Kommissionen ska ha 30 dagar på sig från inlämningsdagen för att göra invändningar angående de tillhandahållna uppgifternas korrekthet.

Om kommissionen beslutar att invända mot medlemsstatens begäran, ska den i form av en genomförande akt anta ett motiverat beslut.

Om kommissionen inte invänder mot medlemsstatens begäran enligt punkt 3, ska begäran anses vara berättigad.

5.   Medlemsstatens begäran ska också innehålla detaljerade upplysningar om hur det undantag som föreskrivs i punkt 2 ska tillämpas samt information om de kompletterande åtgärder som planeras för att medlen ska kunna koncentreras på konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättning, inbegripet, i förekommande fall, en revision av de operativa programmen.

6.   Det undantag som föreskrivs i punkt 2 ska inte gälla för utgiftsdeklarationer som inlämnats efter den 31 december 2013.

7.   Vid beräkningen av mellanliggande betalningar och slutbetalningar när medlemsstaten inte längre omfattas av det ekonomiska bistånd som avses i punkt 2, ska kommissionen inte beakta de högre belopp som utbetalats i enlighet med den punkten.

Dessa belopp ska emellertid beaktas vid tillämpningen av artikel 79.1.

8.   De höjda belopp för mellanliggande betalningar som följer av tillämpningen av punkt 2 ska så snart som möjligt göras tillgängliga för förvaltningsmyndigheten och ska endast användas för utbetalningar inom ramen för genomförandet av det operativa programmet.

9.   I samband med strategisk rapportering enligt artikel 29.1 ska medlemsstaterna tillhandahålla kommissionen lämplig information om tillämpningen av det undantag som föreskrivs i punkt 2 i denna artikel och visa hur det höjda stödbeloppet har bidragit till att främja konkurrenskraft, tillväxt och sysselsättning i den berörda medlemsstaten. Kommissionen ska beakta den informationen vid utarbetandet av den strategiska rapportering som avses i artikel 30.1.

10.   Trots bestämmelserna i punkt 2 får unionsstödet genom mellanliggande betalningar och slutbetalningar inte vara högre än det offentliga stödet och det maximala stödbeloppet från fonderna för varje prioriterat område enligt kommissionens beslut om godkännande av det operativa programmet.

11.   Punkterna 2–9 ska inte tillämpas på operativa program inom ramen för målet europeiskt territoriellt samarbete.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska emellertid tillämpas retroaktivt i följande medlemsstater: när det gäller Irland, Grekland och Portugal, från och med den dag då det ekonomiska biståndet gjordes tillgängligt för dessa medlemsstater enligt artikel 77.2 i förordning (EG) nr 1083/2006, och när det gäller Ungern, Lettland och Rumänien från och med den 1 januari 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 13 december 2011.

På Europaparlamentets vägnar

J. BUZEK

Ordförande

På rådets vägnar

M. SZPUNAR

Ordförande

---

(1)  Yttrande av den 27 oktober 2011 (ännu ej offentliggjort i EUT).

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 1 december 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 12 december 2011.

2

(3)  EUT L 118, 12.5.2010, s. 1.

3

(4)  EUT L 30, 4.2.2011, s. 34.

4

(5)  EUT L 159, 17.6.2011, s. 88.

5

(6)  EGT L 53, 23.2.2002, s. 1.

6

(7)  EUT L 37, 6.2.2009, s. 5.

7

(8)  EUT L 79, 25.3.2009, s. 39.

8

(9)  EUT L 150, 13.6.2009, s. 8.

9

(10)  EUT L 91, 6.4.2011, s. 1.

10

(11)  EUT L 210, 31.7.2006, s. 25.

11

(12)  EUT L 118, 12.5.2010, s. 1.

12

(13)  EUT L 53, 23.2.2002, s. 1.”

13

---

DIREKTIV

| 20.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 337/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 337/9

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2011/95/EU

av den 13 december 2011

om normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar eller personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet

(omarbetning)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 78.2 a och 78.2 b,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Ett antal väsentliga ändringar kommer att göras i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (3). Det direktivet bör omarbetas av tydlighetsskäl. |
| --- | --- |

(1)

Ett antal väsentliga ändringar kommer att göras i rådets direktiv 2004/83/EG av den 29 april 2004 om miniminormer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska betraktas som flyktingar eller som personer som av andra skäl behöver internationellt skydd samt om dessa personers rättsliga ställning och om innehållet i det beviljade skyddet (3). Det direktivet bör omarbetas av tydlighetsskäl.

| (2) | En gemensam asylpolitik, som omfattar ett gemensamt europeiskt asylsystem, utgör en integrerad del av Europeiska unionens mål att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som är öppet för personer som tvingade av omständigheterna söker skydd inom unionen på laglig väg. |
| --- | --- |

(2)

En gemensam asylpolitik, som omfattar ett gemensamt europeiskt asylsystem, utgör en integrerad del av Europeiska unionens mål att gradvis inrätta ett område med frihet, säkerhet och rättvisa som är öppet för personer som tvingade av omständigheterna söker skydd inom unionen på laglig väg.

| (3) | Europeiska rådet enades vid sitt särskilda möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 om att arbeta för att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och absolut tillämpning av Genèvekonventionen om flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951 (Genèvekonventionen), kompletterad genom New York-protokollet av den 31 januari 1967 (protokollet), och på så sätt bekräfta principen om non-refoulement samt säkerställa att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse. |
| --- | --- |

(3)

Europeiska rådet enades vid sitt särskilda möte i Tammerfors den 15 och 16 oktober 1999 om att arbeta för att inrätta ett gemensamt europeiskt asylsystem, grundat på en fullständig och absolut tillämpning av Genèvekonventionen om flyktingars rättsliga ställning av den 28 juli 1951 (Genèvekonventionen), kompletterad genom New York-protokollet av den 31 januari 1967 (protokollet), och på så sätt bekräfta principen om non-refoulement samt säkerställa att ingen skickas tillbaka för att bli utsatt för förföljelse.

| (4) | Genèvekonventionen och protokollet utgör grundstenen i det folkrättsliga systemet för skydd av flyktingar. |
| --- | --- |

(4)

Genèvekonventionen och protokollet utgör grundstenen i det folkrättsliga systemet för skydd av flyktingar.

| (5) | I slutsatserna från Tammerfors anges att ett gemensamt europeiskt asylsystem på kort sikt bör inbegripa en tillnärmning av reglerna för erkännande av flyktingar och innebörden av flyktingstatus. |
| --- | --- |

(5)

I slutsatserna från Tammerfors anges att ett gemensamt europeiskt asylsystem på kort sikt bör inbegripa en tillnärmning av reglerna för erkännande av flyktingar och innebörden av flyktingstatus.

| (6) | I slutsatserna från Tammerfors anges även att bestämmelserna om flyktingstatus bör kompletteras med åtgärder för andra former av skydd som erbjuder en lämplig status för den som behöver ett sådant skydd. |
| --- | --- |

(6)

I slutsatserna från Tammerfors anges även att bestämmelserna om flyktingstatus bör kompletteras med åtgärder för andra former av skydd som erbjuder en lämplig status för den som behöver ett sådant skydd.

| (7) | Den första etappen i inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem har nu fullbordats. Vid sitt möte den 4 november 2004 antog Europeiska rådet Haagprogrammet, som fastställer de mål som ska nås på området frihet, säkerhet och rättvisa under perioden 2005–2010. I Haagprogrammet uppmanades kommissionen att slutföra utvärderingen av den första etappens rättsliga instrument, och att för Europaparlamentet och rådet lägga fram den andra etappens instrument och åtgärder så att de kan antas före slutet av 2010. |
| --- | --- |

(7)

Den första etappen i inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem har nu fullbordats. Vid sitt möte den 4 november 2004 antog Europeiska rådet Haagprogrammet, som fastställer de mål som ska nås på området frihet, säkerhet och rättvisa under perioden 2005–2010. I Haagprogrammet uppmanades kommissionen att slutföra utvärderingen av den första etappens rättsliga instrument, och att för Europaparlamentet och rådet lägga fram den andra etappens instrument och åtgärder så att de kan antas före slutet av 2010.

| (8) | I den europeiska pakten för invandring och asyl som antogs den 15 och 16 oktober 2008 noterade Europeiska rådet att skillnaderna fortfarande är stora mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av skydd och formerna för skyddet. Europeiska rådet efterfrågade nya initiativ för att fullborda inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem, i enlighet med vad som anges i Haagprogrammet, och därigenom erbjuda en högre skyddsnivå. |
| --- | --- |

(8)

I den europeiska pakten för invandring och asyl som antogs den 15 och 16 oktober 2008 noterade Europeiska rådet att skillnaderna fortfarande är stora mellan medlemsstaterna när det gäller beviljande av skydd och formerna för skyddet. Europeiska rådet efterfrågade nya initiativ för att fullborda inrättandet av ett gemensamt europeiskt asylsystem, i enlighet med vad som anges i Haagprogrammet, och därigenom erbjuda en högre skyddsnivå.

| (9) | I Stockholmsprogrammet bekräftade Europeiska rådet sitt engagemang för målet att i enlighet med artikel 78 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) senast 2012 upprätta ett gemensamt område för skydd och solidaritet som grundar sig på ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för personer som beviljats internationellt skydd. |
| --- | --- |

(9)

I Stockholmsprogrammet bekräftade Europeiska rådet sitt engagemang för målet att i enlighet med artikel 78 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) senast 2012 upprätta ett gemensamt område för skydd och solidaritet som grundar sig på ett gemensamt asylförfarande och en enhetlig status för personer som beviljats internationellt skydd.

| (10) | Med hänsyn till resultaten av de undersökningar som genomförts är det i detta skede lämpligt att bekräfta de principer som ligger till grund för direktiv 2004/83/EG och att sträva efter att uppnå en högre grad av tillnärmning av bestämmelserna om erkännande av internationellt skydd och om innehållet i detta skydd på grundval av högre standard. |
| --- | --- |

(10)

Med hänsyn till resultaten av de undersökningar som genomförts är det i detta skede lämpligt att bekräfta de principer som ligger till grund för direktiv 2004/83/EG och att sträva efter att uppnå en högre grad av tillnärmning av bestämmelserna om erkännande av internationellt skydd och om innehållet i detta skydd på grundval av högre standard.

| (11) | Resurser från Europeiska flyktingfonden och Europeiska stödkontoret för asylfrågor bör mobiliseras för att på lämpligt sätt stödja medlemsstaternas arbete med att genomföra de normer som fastställts under den andra etappen av det gemensamma europeiska asylsystemet, särskilt arbetet i de medlemsstater vars asylsystem utsätts för ett särskilt och oproportionerligt hårt tryck, främst på grund av deras geografiska eller demografiska situation. |
| --- | --- |

(11)

Resurser från Europeiska flyktingfonden och Europeiska stödkontoret för asylfrågor bör mobiliseras för att på lämpligt sätt stödja medlemsstaternas arbete med att genomföra de normer som fastställts under den andra etappen av det gemensamma europeiska asylsystemet, särskilt arbetet i de medlemsstater vars asylsystem utsätts för ett särskilt och oproportionerligt hårt tryck, främst på grund av deras geografiska eller demografiska situation.

| (12) | Huvudsyftet med detta direktiv är dels att garantera att medlemsstaterna tillämpar gemensamma kriterier för att fastställa vilka personer som har ett verkligt behov av internationellt skydd, dels att garantera att en miniminivå av förmåner är tillgänglig för dessa personer i samtliga medlemsstater. |
| --- | --- |

(12)

Huvudsyftet med detta direktiv är dels att garantera att medlemsstaterna tillämpar gemensamma kriterier för att fastställa vilka personer som har ett verkligt behov av internationellt skydd, dels att garantera att en miniminivå av förmåner är tillgänglig för dessa personer i samtliga medlemsstater.

| (13) | Tillnärmningen av reglerna om erkännande och innebörd av flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehövande bör bidra till att begränsa sekundära förflyttningar mellan medlemsstaterna för personer som ansöker om internationellt skydd när sådana förflyttningar endast motiveras av skillnader i de rättsliga ramarna. |
| --- | --- |

(13)

Tillnärmningen av reglerna om erkännande och innebörd av flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehövande bör bidra till att begränsa sekundära förflyttningar mellan medlemsstaterna för personer som ansöker om internationellt skydd när sådana förflyttningar endast motiveras av skillnader i de rättsliga ramarna.

| (14) | Medlemsstaterna bör ha befogenhet att införa eller behålla förmånligare bestämmelser än de normer som fastställs i detta direktiv för tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som ansöker om internationellt skydd i en medlemsstat, om en sådan ansökan anses bygga på förutsättningen att personen i fråga antingen är flykting i den mening som avses i artikel 1 A i Genèvekonventionen, eller en person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande. |
| --- | --- |

(14)

Medlemsstaterna bör ha befogenhet att införa eller behålla förmånligare bestämmelser än de normer som fastställs i detta direktiv för tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som ansöker om internationellt skydd i en medlemsstat, om en sådan ansökan anses bygga på förutsättningen att personen i fråga antingen är flykting i den mening som avses i artikel 1 A i Genèvekonventionen, eller en person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande.

| (15) | De tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som tillåts stanna inom medlemsstaternas territorier av skäl som inte hänför sig till ett behov av internationellt skydd utan efter en skönsmässig bedömning av ömmande eller humanitära skäl, faller utanför tillämpningsområdet för detta direktiv. |
| --- | --- |

(15)

De tredjelandsmedborgare eller statslösa personer som tillåts stanna inom medlemsstaternas territorier av skäl som inte hänför sig till ett behov av internationellt skydd utan efter en skönsmässig bedömning av ömmande eller humanitära skäl, faller utanför tillämpningsområdet för detta direktiv.

| (16) | Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Direktivet syftar särskilt till att säkerställa full respekt för den mänskliga värdigheten och de asylsökandes och deras medföljande familjemedlemmars rätt till asyl, och till att främja tillämpningen av artiklarna 1, 7, 11, 14, 15, 16, 18, 21, 24, 34 och 35 i stadgan och bör därför genomföras på ett sätt som överensstämmer med detta ändamål. |
| --- | --- |

(16)

Detta direktiv står i överensstämmelse med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna. Direktivet syftar särskilt till att säkerställa full respekt för den mänskliga värdigheten och de asylsökandes och deras medföljande familjemedlemmars rätt till asyl, och till att främja tillämpningen av artiklarna 1, 7, 11, 14, 15, 16, 18, 21, 24, 34 och 35 i stadgan och bör därför genomföras på ett sätt som överensstämmer med detta ändamål.

| (17) | När det gäller behandlingen av personer som omfattas av detta direktiv är medlemsstaterna bundna av sina skyldigheter enligt de internationella rättsliga instrument som de är parter i, särskilt de instrument som förbjuder diskriminering. |
| --- | --- |

(17)

När det gäller behandlingen av personer som omfattas av detta direktiv är medlemsstaterna bundna av sina skyldigheter enligt de internationella rättsliga instrument som de är parter i, särskilt de instrument som förbjuder diskriminering.

| (18) | Medlemsstaterna bör i första hand ta hänsyn till barnets bästa när de genomför detta direktiv, i enlighet med 1989 års FN-konvention om barnets rättigheter. Vid en bedömning av barnets bästa bör medlemsstaterna särskilt beakta principen om familjesammanhållning, den underåriges välfärd och sociala utveckling, överväganden om trygghet och säkerhet och den underåriges synpunkter med hänsyn till hans eller hennes ålder och mognad. |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterna bör i första hand ta hänsyn till barnets bästa när de genomför detta direktiv, i enlighet med 1989 års FN-konvention om barnets rättigheter. Vid en bedömning av barnets bästa bör medlemsstaterna särskilt beakta principen om familjesammanhållning, den underåriges välfärd och sociala utveckling, överväganden om trygghet och säkerhet och den underåriges synpunkter med hänsyn till hans eller hennes ålder och mognad.

| (19) | Det är nödvändigt att begreppet familjemedlemmar breddas så att hänsyn tas till de särskilda omständigheter av olika slag som kan förekomma vid fall av beroendeställning och till den särskilda omsorg som bör ägnas åt att tillvarata barnets bästa. |
| --- | --- |

(19)

Det är nödvändigt att begreppet familjemedlemmar breddas så att hänsyn tas till de särskilda omständigheter av olika slag som kan förekomma vid fall av beroendeställning och till den särskilda omsorg som bör ägnas åt att tillvarata barnets bästa.

| (20) | Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av protokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater, som fogats till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(20)

Detta direktiv påverkar inte tillämpningen av protokollet om asyl för medborgare i Europeiska unionens medlemsstater, som fogats till fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) och EUF-fördraget.

| (21) | Erkännandet av flyktingstatus är en fastställelse av redan existerande rättigheter. |
| --- | --- |

(21)

Erkännandet av flyktingstatus är en fastställelse av redan existerande rättigheter.

| (22) | Samråd med FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) kan ge medlemsstaterna värdefull vägledning när det gäller att fastställa flyktingstatus enligt artikel 1 i Genèvekonventionen. |
| --- | --- |

(22)

Samråd med FN:s flyktingkommissariat (UNHCR) kan ge medlemsstaterna värdefull vägledning när det gäller att fastställa flyktingstatus enligt artikel 1 i Genèvekonventionen.

| (23) | Det bör fastställas normer för definitionen och innebörden av flyktingstatus för att vägleda medlemsstaternas behöriga myndigheter vid tillämpningen av Genèvekonventionen. |
| --- | --- |

(23)

Det bör fastställas normer för definitionen och innebörden av flyktingstatus för att vägleda medlemsstaternas behöriga myndigheter vid tillämpningen av Genèvekonventionen.

| (24) | Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för när asylsökande kan erkännas som flyktingar i den mening som avses i artikel 1 i Genèvekonventionen. |
| --- | --- |

(24)

Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för när asylsökande kan erkännas som flyktingar i den mening som avses i artikel 1 i Genèvekonventionen.

| (25) | Det är särskilt nödvändigt att införa en gemensam uppfattning av följande begrepp: skyddsbehov på plats (sur place), upphov till skada och källor till skydd, internt skydd samt begreppet förföljelse, inklusive orsakerna till förföljelse. |
| --- | --- |

(25)

Det är särskilt nödvändigt att införa en gemensam uppfattning av följande begrepp: skyddsbehov på plats (sur place), upphov till skada och källor till skydd, internt skydd samt begreppet förföljelse, inklusive orsakerna till förföljelse.

| (26) | Skydd kan ges antingen av staten eller av sådana parter eller organisationer, inklusive internationella organisationer, som uppfyller villkoren i detta direktiv och som kontrollerar en region eller ett större område på statens territorium, samt har viljan och förmågan att erbjuda skydd. Skyddet bör vara verksamt och inte av en tillfällig natur. |
| --- | --- |

(26)

Skydd kan ges antingen av staten eller av sådana parter eller organisationer, inklusive internationella organisationer, som uppfyller villkoren i detta direktiv och som kontrollerar en region eller ett större område på statens territorium, samt har viljan och förmågan att erbjuda skydd. Skyddet bör vara verksamt och inte av en tillfällig natur.

| (27) | Internt skydd mot förföljelse eller allvarlig skada bör vara faktiskt tillgängligt för sökanden i en del av ursprungslandet som han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i samt där han eller hon rimligen kan förväntas bosätta sig. I de fall då staten eller statens företrädare är de aktörer som utövar förföljelse eller allvarlig skada bör det finnas en presumtion att sökanden inte kan ges effektivt skydd. Om sökanden är ett ensamkommande barn bör tillgången till lämpliga omsorgs- och förmyndararrangemang som är för det ensamkommande barnets bästa utgöra en del av bedömningen av om effektivt skydd är tillgängligt. |
| --- | --- |

(27)

Internt skydd mot förföljelse eller allvarlig skada bör vara faktiskt tillgängligt för sökanden i en del av ursprungslandet som han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i samt där han eller hon rimligen kan förväntas bosätta sig. I de fall då staten eller statens företrädare är de aktörer som utövar förföljelse eller allvarlig skada bör det finnas en presumtion att sökanden inte kan ges effektivt skydd. Om sökanden är ett ensamkommande barn bör tillgången till lämpliga omsorgs- och förmyndararrangemang som är för det ensamkommande barnets bästa utgöra en del av bedömningen av om effektivt skydd är tillgängligt.

| (28) | När underåriga ansöker om internationellt skydd är det nödvändigt att medlemsstaterna vid sin prövning beaktar former av förföljelse som är specifika för barn. |
| --- | --- |

(28)

När underåriga ansöker om internationellt skydd är det nödvändigt att medlemsstaterna vid sin prövning beaktar former av förföljelse som är specifika för barn.

| (29) | Ett av villkoren för att kunna betraktas som flykting i den mening som avses i artikel 1 A i Genèvekonventionen är att det finns ett orsakssamband mellan förföljelsegrunderna, nämligen ras, religion, nationalitet, politisk åskådning eller tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och förföljelsen eller avsaknaden av skydd mot förföljelse. |
| --- | --- |

(29)

Ett av villkoren för att kunna betraktas som flykting i den mening som avses i artikel 1 A i Genèvekonventionen är att det finns ett orsakssamband mellan förföljelsegrunderna, nämligen ras, religion, nationalitet, politisk åskådning eller tillhörighet till en viss samhällsgrupp, och förföljelsen eller avsaknaden av skydd mot förföljelse.

| (30) | Det är också nödvändigt att införa ett gemensamt begrepp för förföljelsegrunden tillhörighet till viss samhällsgrupp. Vid definitionen av en viss samhällsgrupp bör hänsyn tas till faktorer som hänger samman med sökandens kön, inbegripet könsidentitet och sexuell läggning, som kan ha samband med vissa rättstraditioner eller seder som leder till t.ex. könsstympning, tvångssterilisering eller tvångsabort, i den mån de hör ihop med den sökandes välgrundade fruktan för förföljelse. |
| --- | --- |

(30)

Det är också nödvändigt att införa ett gemensamt begrepp för förföljelsegrunden tillhörighet till viss samhällsgrupp. Vid definitionen av en viss samhällsgrupp bör hänsyn tas till faktorer som hänger samman med sökandens kön, inbegripet könsidentitet och sexuell läggning, som kan ha samband med vissa rättstraditioner eller seder som leder till t.ex. könsstympning, tvångssterilisering eller tvångsabort, i den mån de hör ihop med den sökandes välgrundade fruktan för förföljelse.

| (31) | Handlingar som är oförenliga med Förenta nationernas syften och principer anges i inledningen och artiklarna 1 och 2 i Förenta nationernas stadga och ingår bl.a. i Förenta nationernas resolutioner om åtgärder för terrorismbekämpning, enligt vilka handlingar, metoder och bruk som utgör terrorism strider mot Förenta nationernas syften och principer och att även avsiktlig finansiering, planering och anstiftan av terroristhandlingar är oförenliga med Förenta nationernas syften och principer. |
| --- | --- |

(31)

Handlingar som är oförenliga med Förenta nationernas syften och principer anges i inledningen och artiklarna 1 och 2 i Förenta nationernas stadga och ingår bl.a. i Förenta nationernas resolutioner om åtgärder för terrorismbekämpning, enligt vilka handlingar, metoder och bruk som utgör terrorism strider mot Förenta nationernas syften och principer och att även avsiktlig finansiering, planering och anstiftan av terroristhandlingar är oförenliga med Förenta nationernas syften och principer.

| (32) | Såsom anges i artikel 14 kan status även innefatta flyktingstatus. |
| --- | --- |

(32)

Såsom anges i artikel 14 kan status även innefatta flyktingstatus.

| (33) | Det bör även fastställas normer för definitionen och innebörden av status som subsidiärt skyddsbehövande. Status som subsidiärt skyddsbehövande bör fungera som ett komplement till den status för skydd av flyktingar som finns i Genèvekonventionen. |
| --- | --- |

(33)

Det bör även fastställas normer för definitionen och innebörden av status som subsidiärt skyddsbehövande. Status som subsidiärt skyddsbehövande bör fungera som ett komplement till den status för skydd av flyktingar som finns i Genèvekonventionen.

| (34) | Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för att fastställa vilka av dem som ansöker om internationellt skydd som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande. Kriterierna bör hämtas från de internationella förpliktelserna enligt instrumenten för mänskliga rättigheter och från medlemsstaternas praxis. |
| --- | --- |

(34)

Det är nödvändigt att införa gemensamma kriterier för att fastställa vilka av dem som ansöker om internationellt skydd som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande. Kriterierna bör hämtas från de internationella förpliktelserna enligt instrumenten för mänskliga rättigheter och från medlemsstaternas praxis.

| (35) | Risker som en befolkningsgrupp i ett land eller ett segment av befolkningen överlag är utsatta för utgör i normalfallet i sig inte ett personligt hot som kan betecknas som allvarlig skada. |
| --- | --- |

(35)

Risker som en befolkningsgrupp i ett land eller ett segment av befolkningen överlag är utsatta för utgör i normalfallet i sig inte ett personligt hot som kan betecknas som allvarlig skada.

| (36) | Familjemedlemmar kan, enbart på grund av sin relation till flyktingen, normalt komma att utsättas för förföljelse på ett sätt som kan utgöra grund för flyktingstatus. |
| --- | --- |

(36)

Familjemedlemmar kan, enbart på grund av sin relation till flyktingen, normalt komma att utsättas för förföljelse på ett sätt som kan utgöra grund för flyktingstatus.

| (37) | Begreppet nationell säkerhet och allmän ordning omfattar också fall då en tredjelandsmedborgare är medlem i en sammanslutning som stöder internationell terrorism eller stöder en sådan sammanslutning. |
| --- | --- |

(37)

Begreppet nationell säkerhet och allmän ordning omfattar också fall då en tredjelandsmedborgare är medlem i en sammanslutning som stöder internationell terrorism eller stöder en sådan sammanslutning.

| (38) | Vid beslut om beviljande av de förmåner som anges i detta direktiv bör medlemsstaterna ta lämplig hänsyn såväl till barnets bästa som till de särskilda omständigheterna för hur nära släktingar som redan befinner sig i medlemsstaten och som inte är familjemedlemmar till personer som beviljats internationellt skydd står i beroendeställning till den person som beviljats internationellt skydd. I undantagsfall, då en nära släkting till den person som beviljats internationellt skydd är en gift underårig som inte åtföljs av sin make eller maka, kan det anses vara bäst för den underårige att han eller hon får vara tillsammans med sin ursprungliga familj. |
| --- | --- |

(38)

Vid beslut om beviljande av de förmåner som anges i detta direktiv bör medlemsstaterna ta lämplig hänsyn såväl till barnets bästa som till de särskilda omständigheterna för hur nära släktingar som redan befinner sig i medlemsstaten och som inte är familjemedlemmar till personer som beviljats internationellt skydd står i beroendeställning till den person som beviljats internationellt skydd. I undantagsfall, då en nära släkting till den person som beviljats internationellt skydd är en gift underårig som inte åtföljs av sin make eller maka, kan det anses vara bäst för den underårige att han eller hon får vara tillsammans med sin ursprungliga familj.

| (39) | Hänsyn bör tas till Stockholmsprogrammets uppmaning om att inrätta en enhetlig status för flyktingar och personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, med undantag för de avvikelser som är nödvändiga och objektivt motiverade, och personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande bör beviljas samma rättigheter och förmåner som de som flyktingar beviljas enligt detta direktiv, och på samma villkor som dessa. |
| --- | --- |

(39)

Hänsyn bör tas till Stockholmsprogrammets uppmaning om att inrätta en enhetlig status för flyktingar och personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, med undantag för de avvikelser som är nödvändiga och objektivt motiverade, och personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande bör beviljas samma rättigheter och förmåner som de som flyktingar beviljas enligt detta direktiv, och på samma villkor som dessa.

| (40) | Medlemsstaterna får, inom de gränser som följer av internationella åtaganden, föreskriva att beviljande av förmåner avseende tillträde till sysselsättning, sociala förmåner, hälso- och sjukvård samt tillgång till integrationsfrämjande åtgärder förutsätter att ett uppehållstillstånd har utfärdats. |
| --- | --- |

(40)

Medlemsstaterna får, inom de gränser som följer av internationella åtaganden, föreskriva att beviljande av förmåner avseende tillträde till sysselsättning, sociala förmåner, hälso- och sjukvård samt tillgång till integrationsfrämjande åtgärder förutsätter att ett uppehållstillstånd har utfärdats.

| (41) | För att personer som beviljats internationellt skydd på ett bättre sätt ska kunna tillgodogöra sig de rättigheter och förmåner som föreskrivs i detta direktiv i praktiken är det nödvändigt att ta hänsyn till deras specifika behov och de integrationsproblem de ställs inför. Ett sådant hänsynstagande bör normalt inte leda till en förmånligare behandling än den som de ger sina egna medborgare, utan att det påverkar medlemsstaternas möjligheter att införa eller behålla förmånligare bestämmelser. |
| --- | --- |

(41)

För att personer som beviljats internationellt skydd på ett bättre sätt ska kunna tillgodogöra sig de rättigheter och förmåner som föreskrivs i detta direktiv i praktiken är det nödvändigt att ta hänsyn till deras specifika behov och de integrationsproblem de ställs inför. Ett sådant hänsynstagande bör normalt inte leda till en förmånligare behandling än den som de ger sina egna medborgare, utan att det påverkar medlemsstaternas möjligheter att införa eller behålla förmånligare bestämmelser.

| (42) | I detta sammanhang bör ansträngningar göras för att i synnerhet komma till rätta med sådana problem som hindrar personer som beviljats internationellt skydd att i praktiken ha tillgång till arbetsmarknadsrelaterade utbildningsmöjligheter och fortbildning, bland annat avseende ekonomiska hinder. |
| --- | --- |

(42)

I detta sammanhang bör ansträngningar göras för att i synnerhet komma till rätta med sådana problem som hindrar personer som beviljats internationellt skydd att i praktiken ha tillgång till arbetsmarknadsrelaterade utbildningsmöjligheter och fortbildning, bland annat avseende ekonomiska hinder.

| (43) | Detta direktiv är inte tillämpligt på ekonomiska förmåner från medlemsstaterna som beviljas för att främja utbildning. |
| --- | --- |

(43)

Detta direktiv är inte tillämpligt på ekonomiska förmåner från medlemsstaterna som beviljas för att främja utbildning.

| (44) | Man bör överväga att vidta särskilda åtgärder för att på ett effektivt sätt lösa de praktiska svårigheter som personer som beviljats internationellt skydd ställs inför när det gäller att bestyrka utländska akademiska eller yrkesmässiga examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis, särskilt när dessa svårigheter beror på att personerna i fråga saknar nödvändig dokumentation eller inte kan bära de kostnader som är förknippade med erkännandeförfarandena. |
| --- | --- |

(44)

Man bör överväga att vidta särskilda åtgärder för att på ett effektivt sätt lösa de praktiska svårigheter som personer som beviljats internationellt skydd ställs inför när det gäller att bestyrka utländska akademiska eller yrkesmässiga examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis, särskilt när dessa svårigheter beror på att personerna i fråga saknar nödvändig dokumentation eller inte kan bära de kostnader som är förknippade med erkännandeförfarandena.

| (45) | Särskilt för att undvika socialt lidande är det lämpligt att personer som beviljats internationellt skydd tillhandahålls tillräckliga sociala förmåner och medel för uppehälle, utan diskriminering och inom ramen för det sociala stödet. När det gäller socialt stöd bör villkoren och de närmare föreskrifterna för tillhandahållande av grundläggande förmåner till personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande fastställas i den nationella lagstiftningen. Möjligheten att begränsa sådant stöd till att omfatta endast grundläggande förmåner bör tolkas så att detta begrepp omfattar åtminstone minimiinkomststöd, bistånd vid sjukdom eller graviditet samt föräldraersättning, i den mån dessa förmåner beviljas medborgare i enlighet med nationell rätt. |
| --- | --- |

(45)

Särskilt för att undvika socialt lidande är det lämpligt att personer som beviljats internationellt skydd tillhandahålls tillräckliga sociala förmåner och medel för uppehälle, utan diskriminering och inom ramen för det sociala stödet. När det gäller socialt stöd bör villkoren och de närmare föreskrifterna för tillhandahållande av grundläggande förmåner till personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande fastställas i den nationella lagstiftningen. Möjligheten att begränsa sådant stöd till att omfatta endast grundläggande förmåner bör tolkas så att detta begrepp omfattar åtminstone minimiinkomststöd, bistånd vid sjukdom eller graviditet samt föräldraersättning, i den mån dessa förmåner beviljas medborgare i enlighet med nationell rätt.

| (46) | Tillträde till hälso- och sjukvård, såväl fysisk som psykisk vård, bör garanteras personer som beviljats internationellt skydd. |
| --- | --- |

(46)

Tillträde till hälso- och sjukvård, såväl fysisk som psykisk vård, bör garanteras personer som beviljats internationellt skydd.

| (47) | Integrationsprogram för personer som innehar flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande bör så långt möjligt vara utformade på ett sätt som tar hänsyn till dessa personers särskilda behov och den speciella situation som de befinner sig i, inbegripet i förekommande fall språkundervisning och tillhandahållande av information om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med deras skyddsstatus i den berörda medlemsstaten. |
| --- | --- |

(47)

Integrationsprogram för personer som innehar flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande bör så långt möjligt vara utformade på ett sätt som tar hänsyn till dessa personers särskilda behov och den speciella situation som de befinner sig i, inbegripet i förekommande fall språkundervisning och tillhandahållande av information om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med deras skyddsstatus i den berörda medlemsstaten.

| (48) | Genomförandet av detta direktiv bör utvärderas regelbundet med särskilt beaktande av utvecklingen av medlemsstaternas internationella skyldigheter när det gäller non-refoulement samt utvecklingen av arbetsmarknaderna i medlemsstaterna och av de gemensamma grundläggande principerna för integration. |
| --- | --- |

(48)

Genomförandet av detta direktiv bör utvärderas regelbundet med särskilt beaktande av utvecklingen av medlemsstaternas internationella skyldigheter när det gäller non-refoulement samt utvecklingen av arbetsmarknaderna i medlemsstaterna och av de gemensamma grundläggande principerna för integration.

| (49) | Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa normer för medlemsstaternas beviljande av internationellt skydd till tredjelandsmedborgare och statslösa personer, för en enhetlig status för flyktingar och person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av direktivets omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(49)

Eftersom målen för detta direktiv, nämligen att fastställa normer för medlemsstaternas beviljande av internationellt skydd till tredjelandsmedborgare och statslösa personer, för en enhetlig status för flyktingar och person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och de därför, på grund av direktivets omfattning och verkningar, bättre kan uppnås på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i EU-fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går direktivet inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (50) | I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem. |
| --- | --- |

(50)

I enlighet med artiklarna 1, 2 och 4a.1 i protokoll (nr 21) om Förenade kungarikets och Irlands ställning med avseende på området med frihet, säkerhet och rättvisa, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 4 i det protokollet, deltar dessa medlemsstater inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på dem.

| (51) | I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark. |
| --- | --- |

(51)

I enlighet med artiklarna 1 och 2 i protokoll (nr 22) om Danmarks ställning, fogat till EU-fördraget och EUF-fördraget, deltar Danmark inte i antagandet av detta direktiv, som inte är bindande för eller tillämpligt på Danmark.

| (52) | Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som innebär en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv 2004/83/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet. |
| --- | --- |

(52)

Skyldigheten att införliva detta direktiv med nationell lagstiftning bör endast gälla de bestämmelser som innebär en innehållsmässig ändring i förhållande till direktiv 2004/83/EG. Skyldigheten att införliva de oförändrade bestämmelserna följer av det direktivet.

| (53) | Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter avseende den tidsfrist för införlivande av direktiv 2004/83/EG i nationell lagstiftning som anges i bilaga I del B. |
| --- | --- |

(53)

Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter avseende den tidsfrist för införlivande av direktiv 2004/83/EG i nationell lagstiftning som anges i bilaga I del B.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

Syftet med detta direktiv är att införa normer för när tredjelandsmedborgare eller statslösa personer ska anses berättigade till internationellt skydd, för en enhetlig status för flyktingar och person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, och för innehållet i det beviljade skyddet.

Artikel 2

Definitioner

I detta direktiv gäller följande definitioner:

a)   internationellt skydd: flyktingstatus och status som subsidiärt skyddsbehövande enligt definitionerna i leden e och g.

b)   person som beviljats internationellt skydd: person som har beviljats flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande i enlighet med definitionerna i leden e och g.

c)   Genèvekonventionen: konventionen om flyktingars rättsliga ställning undertecknad i Genève den 28 juli 1951, ändrad genom New York-protokollet av den 31 januari 1967.

d)   flykting: en tredjelandsmedborgare som med anledning av välgrundad fruktan för förföljelse på grund av ras, religion, nationalitet, politisk åskådning eller tillhörighet till viss samhällsgrupp befinner sig utanför det land där han eller hon är medborgare och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill begagna sig av det landets skydd, eller en statslös person som av samma skäl som nämnts ovan befinner sig utanför det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort och som inte kan eller på grund av sin fruktan inte vill återvända dit och som inte omfattas av artikel 12.

e)   flyktingstatus: en medlemsstats erkännande av en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som flykting.

f)   person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som inte uppfyller kraven för att betecknas som flykting, men där det finns grundad anledning att förmoda att den berörda personen, om han eller hon återsänds till sitt ursprungsland, eller, i fråga om en statslös person, till det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort, skulle utsättas för en verklig risk att lida allvarlig skada enligt artikel 15 och som inte omfattas av artikel 17.1 och 17.2 och som inte kan, eller på grund av en sådan risk inte vill begagna sig av det landets skydd.

g)   status som subsidiärt skyddsbehövande: en medlemsstats erkännande av en tredjelandsmedborgare eller en statslös person som en person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande.

h)   ansökan om internationellt skydd: en ansökan om skydd som ges in till en medlemsstat av en tredjelandsmedborgare eller statslös person och där det finns skäl att anta att personen söker flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande och att denne inte uttryckligen ansöker om en annan typ av skydd som ligger utanför detta direktivs tillämpningsområde och som kan omfattas av en separat ansökan.

i)   sökande: en tredjelandsmedborgare eller statslös person som har ansökt om internationellt skydd och vars ansökan ännu inte har lett till ett slutligt beslut.

j)   familjemedlemmar: följande familjemedlemmar till den person som beviljats internationellt skydd, om dessa familjemedlemmar befinner sig i samma medlemsstat i fråga om ansökan om internationellt skydd och under förutsättning att familjen existerade redan i ursprungslandet:

Make eller maka till den person som beviljats internationellt skydd eller hans/hennes ogifta partner i en stadigvarande relation, om lagstiftningen eller sedvanerätten i den berörda medlemsstaten behandlar ogifta par på samma sätt som gifta enligt dess lagstiftning om tredjelandsmedborgare.

Underåriga barn till sådana par som avses i första strecksatsen eller till den person som beviljats internationellt skydd, på villkor att de är ogifta, och oavsett om de fötts inom eller utom äktenskapet eller adopterats enligt nationell lagstiftning.

Fadern, modern eller någon annan vuxen som ansvarar för den person som beviljats internationellt skydd enligt lag eller praxis i den berörda medlemsstaten om den som beviljats internationellt skydd är underårig och ogift.

k)   underårig: en tredjelandsmedborgare eller en statslös person under 18 år.

l)   ensamkommande barn: en underårig som anländer till en medlemsstats territorium utan att vara i sällskap med en vuxen som enligt lag eller praxis i den berörda medlemsstaten ansvarar för honom eller henne, så länge vederbörande inte faktiskt tas om hand av en sådan person; begreppet omfattar också en underårig som lämnas ensam utan medföljande vuxen efter det att han eller hon rest in på en medlemsstats territorium.

m)   uppehållstillstånd: tillstånd som utfärdats av myndigheterna i en medlemsstat i enlighet med den statens lagstiftning och som ger en tredjelandsmedborgare eller statslös person rätt att uppehålla sig på dess territorium.

n)   ursprungsland: det land eller de länder där en person är medborgare eller, i fråga om statslösa personer, tidigare haft sin vanliga vistelseort.

Artikel 3

Förmånligare bestämmelser

Medlemsstaterna får införa eller behålla förmånligare bestämmelser för att fastställa vem som ska betraktas som flykting eller som en person som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande och för att fastställa innebörden av internationellt skydd, förutsatt att de är förenliga med detta direktiv.

KAPITEL II

BEDÖMNING AV ANSÖKNINGAR OM INTERNATIONELLT SKYDD

Artikel 4

Bedömning av fakta och omständigheter

1.   Medlemsstaterna får betrakta det som den sökandes skyldighet att så snart som möjligt lägga fram alla faktorer som behövs för att styrka ansökan om internationellt skydd. Det är medlemsstaternas skyldighet att i samarbete med den sökande bedöma de relevanta faktorerna i ansökan.

2.   De faktorer som det hänvisas till i punkt 1 utgörs av den sökandes utsagor och alla handlingar som den sökande förfogar över angående den sökandes ålder, bakgrund, inklusive relevanta släktingars bakgrund, identitet, nationalitet(er), tidigare bosättningsland(-länder) och -ort(er), tidigare asylansökningar, resvägar och resehandlingar samt orsakerna till ansökan om internationellt skydd.

3.   Bedömningen av en ansökan om internationellt skydd ska vara individuell, och följande ska beaktas:

| a) | Alla relevanta uppgifter om ursprungslandet vid den tidpunkt då beslut fattas om ansökan, inbegripet lagar och andra författningar i ursprungslandet samt det sätt på vilket dessa tillämpas. |
| --- | --- |

a)

Alla relevanta uppgifter om ursprungslandet vid den tidpunkt då beslut fattas om ansökan, inbegripet lagar och andra författningar i ursprungslandet samt det sätt på vilket dessa tillämpas.

| b) | De relevanta utsagor och handlingar som den sökande har lämnat, inklusive information om huruvida sökanden har varit eller kan bli utsatt för förföljelse eller allvarlig skada. |
| --- | --- |

b)

De relevanta utsagor och handlingar som den sökande har lämnat, inklusive information om huruvida sökanden har varit eller kan bli utsatt för förföljelse eller allvarlig skada.

| c) | Sökandens personliga ställning och förhållanden, inklusive faktorer som bakgrund, kön och ålder, så att det kan bedömas huruvida de handlingar den sökande har blivit eller skulle kunna bli utsatt för, på grundval av sökandens personliga omständigheter, skulle innebära förföljelse eller allvarlig skada. |
| --- | --- |

c)

Sökandens personliga ställning och förhållanden, inklusive faktorer som bakgrund, kön och ålder, så att det kan bedömas huruvida de handlingar den sökande har blivit eller skulle kunna bli utsatt för, på grundval av sökandens personliga omständigheter, skulle innebära förföljelse eller allvarlig skada.

| d) | Om den sökande efter att ha lämnat ursprungslandet ägnat sig åt en verksamhet, vars enda syfte eller vars huvudsyfte var att skapa de nödvändiga förutsättningarna för att ansöka om internationellt skydd, ska man bedöma om denna verksamhet skulle utsätta den sökande för förföljelse eller allvarlig skada om han eller hon återvänder till landet. |
| --- | --- |

d)

Om den sökande efter att ha lämnat ursprungslandet ägnat sig åt en verksamhet, vars enda syfte eller vars huvudsyfte var att skapa de nödvändiga förutsättningarna för att ansöka om internationellt skydd, ska man bedöma om denna verksamhet skulle utsätta den sökande för förföljelse eller allvarlig skada om han eller hon återvänder till landet.

| e) | Om man rimligen kan förvänta sig att den sökande begagnar sig av skyddet i ett annat land där han eller hon kan hävda medborgarskap. |
| --- | --- |

e)

Om man rimligen kan förvänta sig att den sökande begagnar sig av skyddet i ett annat land där han eller hon kan hävda medborgarskap.

4.   Det faktum att den sökande redan har varit utsatt för förföljelse eller annan allvarlig skada, eller för direkta hot om sådan förföljelse eller sådan skada, är en allvarlig indikation på att den sökandes fruktan för förföljelse är välgrundad eller att det finns en verklig risk för att han eller hon kommer att lida allvarlig skada, såvida det inte finns goda skäl till att anta att sådan förföljelse eller allvarlig skada inte kommer att upprepas.

5.   När medlemsstaterna tillämpar principen att det är den sökandes skyldighet att styrka sin ansökan om internationellt skydd, och den sökandes uppgifter inte kan styrkas av skriftliga eller andra bevis, ska sådana uppgifter inte behöva bekräftas om följande villkor är uppfyllda:

| a) | Sökanden har gjort en genuin ansträngning för att styrka sin ansökan. |
| --- | --- |

a)

Sökanden har gjort en genuin ansträngning för att styrka sin ansökan.

| b) | Alla relevanta faktorer som den sökande förfogar över har lagts fram och en tillfredsställande förklaring har lämnats till varför andra relevanta faktorer saknas. |
| --- | --- |

b)

Alla relevanta faktorer som den sökande förfogar över har lagts fram och en tillfredsställande förklaring har lämnats till varför andra relevanta faktorer saknas.

| c) | Sökandens uppgifter befinns vara sammanhängande och rimliga och strider inte mot tillgänglig specifik och allmän information som rör den sökandes ärende. |
| --- | --- |

c)

Sökandens uppgifter befinns vara sammanhängande och rimliga och strider inte mot tillgänglig specifik och allmän information som rör den sökandes ärende.

| d) | Sökanden har ansökt om internationellt skydd så tidigt som möjligt, såvida inte sökanden kan framföra goda skäl till varför han eller hon inte gjort det. |
| --- | --- |

d)

Sökanden har ansökt om internationellt skydd så tidigt som möjligt, såvida inte sökanden kan framföra goda skäl till varför han eller hon inte gjort det.

| e) | Sökandens allmänna trovärdighet är fastställd. |
| --- | --- |

e)

Sökandens allmänna trovärdighet är fastställd.

Artikel 5

Internationellt skyddsbehov ”sur place”

1.   En välgrundad fruktan för förföljelse eller en verklig risk för att lida allvarlig skada kan grunda sig på händelser som har ägt rum efter det att sökanden lämnade ursprungslandet.

2.   En välgrundad fruktan för förföljelse eller en verklig risk för att lida allvarlig skada kan grunda sig på verksamhet som sökanden ägnat sig åt sedan han eller hon lämnade ursprungslandet, i synnerhet om det kan fastställas att den verksamhet som åberopas är ett uttryck för och en fortsättning på åsikter eller en inställning som sökanden hade i ursprungslandet.

3.   Utan att det påverkar Genèvekonventionen får medlemsstaterna besluta att en sökande som lämnar in en efterföljande ansökan normalt inte ska beviljas flyktingstatus om risken för förföljelse grundar sig på omständigheter som den sökande genom eget beslut har skapat efter att ha lämnat ursprungslandet.

Artikel 6

Aktörer som utövar förföljelse eller tillfogar allvarlig skada

Aktörer som utövar förföljelse eller tillfogar allvarlig skada omfattar

| a) | staten, |
| --- | --- |

a)

staten,

| b) | parter eller organisationer som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium, |
| --- | --- |

b)

parter eller organisationer som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium,

| c) | grupper som inte företräder staten, om det kan bevisas att aktörer enligt leden a och b, inklusive internationella organisationer, är oförmögna eller ovilliga att tillhandahålla skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt artikel 7. |
| --- | --- |

c)

grupper som inte företräder staten, om det kan bevisas att aktörer enligt leden a och b, inklusive internationella organisationer, är oförmögna eller ovilliga att tillhandahålla skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt artikel 7.

Artikel 7

Aktörer som ger skydd

1.   Skydd mot förföljelse eller allvarlig skada kan endast ges av

| a) | staten, eller |
| --- | --- |

a)

staten, eller

| b) | parter eller organisationer, inklusive internationella organisationer, som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium, |
| --- | --- |

b)

parter eller organisationer, inklusive internationella organisationer, som kontrollerar staten eller en betydande del av statens territorium,

förutsatt att dessa är villiga och kapabla att erbjuda skydd i enlighet med punkt 2.

2.   Skydd mot förföljelse eller allvarlig skada måste vara verksamt och inte av en tillfällig natur. Ett sådant skydd ges normalt när aktörerna enligt punkt 1 a och b vidtar rimliga åtgärder för att förhindra att en person förföljs eller lider allvarlig skada, bl.a. genom att ombesörja att det finns ett effektivt rättssystem för avslöjande, åtal och bestraffning av handlingar som innebär förföljelse eller allvarlig skada, och när sökanden har tillgång till detta skydd.

3.   När medlemsstaterna bedömer om en internationell organisation kontrollerar en stat eller en betydande del av statens territorium och ger skydd enligt punkt 2, ska de beakta all vägledning som kan finnas i relevanta unionsakter.

Artikel 8

Internt skydd

1.   Medlemsstaterna får som ett led i bedömningen av en ansökan om internationellt skydd besluta att en sökande inte är i behov av internationellt skydd om han eller hon i en del av ursprungslandet

| a) | inte känner någon välgrundad fruktan för förföljelse eller löper någon verklig risk för att lida allvarlig skada, eller |
| --- | --- |

a)

inte känner någon välgrundad fruktan för förföljelse eller löper någon verklig risk för att lida allvarlig skada, eller

| b) | har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt definitionen i artikel 7, |
| --- | --- |

b)

har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada enligt definitionen i artikel 7,

och han eller hon på ett säkert och lagligt sätt kan resa till och beviljas rätt till inresa i den delen av landet och rimligen kan förväntas bosätta sig där.

2.   Vid prövning av om en sökande känner en välgrundad fruktan för förföljelse eller löper en verklig risk för att lida allvarlig skada, eller har tillgång till skydd mot förföljelse eller allvarlig skada i en del av ursprungslandet i enlighet med punkt 1, ska medlemsstaterna, när de fattar beslut om ansökan, beakta de allmänna omständigheter som råder i den delen av landet och sökandens personliga förhållanden i enlighet med artikel 4. För detta ändamål ska medlemsstaterna se till att exakt och aktuell information inhämtas från relevanta källor, såsom FN:s flyktingkommissariat och Europeiska stödkontoret för asylfrågor.

KAPITEL III

FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR ATT BETRAKTAS SOM FLYKTING

Artikel 9

Förföljelse

1.   För att betraktas som förföljelse enligt lydelsen i artikel 1 A i Genèvekonventionen krävs att handlingarna i fråga

| a) | är tillräckligt allvarliga till sin natur eller på grund av sin upprepning för att innebära en allvarlig överträdelse av de grundläggande mänskliga rättigheterna, särskilt de rättigheter från vilka det inte går att göra undantag enligt artikel 15.2 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, eller |
| --- | --- |

a)

är tillräckligt allvarliga till sin natur eller på grund av sin upprepning för att innebära en allvarlig överträdelse av de grundläggande mänskliga rättigheterna, särskilt de rättigheter från vilka det inte går att göra undantag enligt artikel 15.2 i Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, eller

| b) | är en ackumulation av olika åtgärder, däribland sådana överträdelser av de mänskliga rättigheterna som är tillräckligt allvarliga för att påverka en individ på ett liknande sätt som i led a. |
| --- | --- |

b)

är en ackumulation av olika åtgärder, däribland sådana överträdelser av de mänskliga rättigheterna som är tillräckligt allvarliga för att påverka en individ på ett liknande sätt som i led a.

2.   Förföljelse, enligt punkt 1, kan bl.a. ta sig uttryck i

| a) | fysiskt eller psykiskt våld, inklusive sexuellt våld, |
| --- | --- |

a)

fysiskt eller psykiskt våld, inklusive sexuellt våld,

| b) | rättsliga, administrativa, polisiära och/eller judiciella åtgärder som i sig är diskriminerande eller som genomförs på ett diskriminerande sätt, |
| --- | --- |

b)

rättsliga, administrativa, polisiära och/eller judiciella åtgärder som i sig är diskriminerande eller som genomförs på ett diskriminerande sätt,

| c) | åtal eller straff som är oproportionerliga eller diskriminerande, |
| --- | --- |

c)

åtal eller straff som är oproportionerliga eller diskriminerande,

| d) | ett avslag i fråga om rättsligt överklagande som resulterar i ett oproportionerligt eller diskriminerande straff, |
| --- | --- |

d)

ett avslag i fråga om rättsligt överklagande som resulterar i ett oproportionerligt eller diskriminerande straff,

| e) | åtal eller straff för vägran att utföra militärtjänst i en konflikt om fullgörandet av militärtjänst skulle innefatta brott eller handlingar som omfattas av skälen för undantag i artikel 12.2, |
| --- | --- |

e)

åtal eller straff för vägran att utföra militärtjänst i en konflikt om fullgörandet av militärtjänst skulle innefatta brott eller handlingar som omfattas av skälen för undantag i artikel 12.2,

| f) | köns- eller barnspecifika handlingar. |
| --- | --- |

f)

köns- eller barnspecifika handlingar.

3.   Enligt artikel 2 d måste det finnas ett samband mellan de skäl som anges i artikel 10 och den förföljelse som anges i punkt 1 i den här artikeln eller avsaknaden av skydd mot sådan förföljelse.

Artikel 10

Skäl till förföljelsen

1.   Medlemsstaterna ska ta hänsyn till följande faktorer vid bedömningen av skälen till förföljelsen:

| a) | Begreppet ras ska särskilt omfatta hudfärg, härkomst eller tillhörighet till en viss etnisk grupp. |
| --- | --- |

a)

Begreppet ras ska särskilt omfatta hudfärg, härkomst eller tillhörighet till en viss etnisk grupp.

| b) | Begreppet religion ska särskilt omfatta teistiska, icke-teistiska och ateistiska trosuppfattningar, deltagande i eller avstående från deltagande i formella privata eller offentliga gudstjänster, enskilt eller tillsammans med andra, samt andra religiösa handlingar eller åsiktsyttringar, eller former av personligt eller gemensamt handlande grundat på eller påbjudet genom någon trosriktning. |
| --- | --- |

b)

Begreppet religion ska särskilt omfatta teistiska, icke-teistiska och ateistiska trosuppfattningar, deltagande i eller avstående från deltagande i formella privata eller offentliga gudstjänster, enskilt eller tillsammans med andra, samt andra religiösa handlingar eller åsiktsyttringar, eller former av personligt eller gemensamt handlande grundat på eller påbjudet genom någon trosriktning.

| c) | Begreppet nationalitet ska inte bara omfatta medborgarskap eller avsaknad av medborgarskap, utan ska särskilt omfatta tillhörighet till en grupp som definieras genom dess kulturella, etniska eller språkliga identitet, gemensamma geografiska ursprung eller politiska bakgrund eller dess förbindelser med befolkningen i en annan stat. |
| --- | --- |

c)

Begreppet nationalitet ska inte bara omfatta medborgarskap eller avsaknad av medborgarskap, utan ska särskilt omfatta tillhörighet till en grupp som definieras genom dess kulturella, etniska eller språkliga identitet, gemensamma geografiska ursprung eller politiska bakgrund eller dess förbindelser med befolkningen i en annan stat.

| d) | En grupp ska anses utgöra en särskild samhällsgrupp, särskilt när






  — | gruppens medlemmar har en gemensam väsentlig egenskap eller en gemensam bakgrund som inte kan ändras eller har en gemensam egenskap eller övertygelse som är så grundläggande för identiteten eller samvetet att de inte får tvingas avsvära sig den, och |
| --- | --- | --- |

d)

En grupp ska anses utgöra en särskild samhällsgrupp, särskilt när

—

gruppens medlemmar har en gemensam väsentlig egenskap eller en gemensam bakgrund som inte kan ändras eller har en gemensam egenskap eller övertygelse som är så grundläggande för identiteten eller samvetet att de inte får tvingas avsvära sig den, och

| — | gruppen har en särskild identitet i det berörda landet eftersom den uppfattas som annorlunda av omgivningen. |
| --- | --- |

—

gruppen har en särskild identitet i det berörda landet eftersom den uppfattas som annorlunda av omgivningen.

Beroende på omständigheterna i ursprungslandet kan en särskild samhällsgrupp omfatta en grupp grundad på en gemensam egenskap, t.ex. sexuell läggning. Sexuell läggning får inte tolkas så att det innefattar handlingar som anses brottsliga enligt medlemsstaternas nationella lagstiftning. Vid bedömningen av om en person ska anses tillhöra en viss samhällsgrupp eller när ett karakteristiskt drag hos en sådan grupp ska fastställas ska vederbörlig hänsyn tas till könsrelaterade aspekter, inbegripet könsidentitet.

| e) | Begreppet politisk åskådning ska särskilt inbegripa när någon har en åsikt, tanke eller tro i en fråga som rör de potentiella aktörer som utövar förföljelse enligt artikel 6 och deras politik eller metoder, oavsett om sökanden har handlat i linje med denna åsikt, tanke eller tro. |
| --- | --- |

e)

Begreppet politisk åskådning ska särskilt inbegripa när någon har en åsikt, tanke eller tro i en fråga som rör de potentiella aktörer som utövar förföljelse enligt artikel 6 och deras politik eller metoder, oavsett om sökanden har handlat i linje med denna åsikt, tanke eller tro.

2.   Vid bedömningen av huruvida en sökande har en välgrundad fruktan för förföljelse är det irrelevant huruvida sökanden faktiskt har de egenskaper i fråga om ras, religion, nationalitet, tillhörighet till viss samhällsgrupp eller politisk åskådning som är skälet till förföljelsen, om en sådan egenskap tillskrivs den sökande av den som utövar förföljelsen.

Artikel 11

Upphörande

1.   En tredjelandsmedborgare eller en statslös person ska upphöra att vara en flykting om han eller hon

| a) | av fri vilja på nytt begagnar sig av det lands skydd vari han eller hon är medborgare, eller |
| --- | --- |

a)

av fri vilja på nytt begagnar sig av det lands skydd vari han eller hon är medborgare, eller

| b) | efter att ha förlorat sitt medborgarskap av fri vilja förvärvar det på nytt, eller |
| --- | --- |

b)

efter att ha förlorat sitt medborgarskap av fri vilja förvärvar det på nytt, eller

| c) | förvärvar ett nytt medborgarskap, och kommer i åtnjutande av det landets skydd, eller |
| --- | --- |

c)

förvärvar ett nytt medborgarskap, och kommer i åtnjutande av det landets skydd, eller

| d) | av fri vilja återvänder för att bosätta sig i det land som han eller hon lämnat eller fortsatt att uppehålla sig utanför på grund av fruktan för förföljelse, eller |
| --- | --- |

d)

av fri vilja återvänder för att bosätta sig i det land som han eller hon lämnat eller fortsatt att uppehålla sig utanför på grund av fruktan för förföljelse, eller

| e) | inte längre kan fortsätta att vägra att begagna sig av skyddet i det land där han eller hon är medborgare eftersom de omständigheter som ledde till att han eller hon erkändes som flykting inte längre föreligger, eller |
| --- | --- |

e)

inte längre kan fortsätta att vägra att begagna sig av skyddet i det land där han eller hon är medborgare eftersom de omständigheter som ledde till att han eller hon erkändes som flykting inte längre föreligger, eller

| f) | utan att äga medborgarskap i något land, kan återvända till det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort, eftersom de omständigheter som ledde till att han eller hon erkändes som flykting inte längre föreligger. |
| --- | --- |

f)

utan att äga medborgarskap i något land, kan återvända till det land där han eller hon tidigare hade sin vanliga vistelseort, eftersom de omständigheter som ledde till att han eller hon erkändes som flykting inte längre föreligger.

2.   Vid tillämpningen av punkt 1 e och f ska medlemsstaterna beakta huruvida omständigheterna har ändrats så väsentligt och varaktigt att flyktingens fruktan för förföljelse inte längre kan anses välgrundad.

3.   Punkt 1 e och f ska inte tillämpas på flyktingar som kan åberopa tungt vägande skäl grundade på tidigare förföljelse för att inte vilja begagna sig av det lands skydd vari han eller hon är medborgare eller, om det är fråga om en statslös person, det land där han eller hon tidigare hade sin varaktiga vistelseort.

Artikel 12

Undantag

1.   En tredjelandsmedborgare eller en statslös person kan inte anses som flykting om

| a) | han eller hon omfattas av artikel 1 D i Genèvekonventionen, som handlar om skydd eller bistånd från andra organ eller kontor inom Förenta nationerna än UNHCR; om sådant skydd eller bistånd av något skäl har upphört, utan att de berörda personernas ställning har fastställts slutgiltigt i enlighet med de relevanta resolutioner som antagits av FN:s generalförsamling, ska dessa personer automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv, |
| --- | --- |

a)

han eller hon omfattas av artikel 1 D i Genèvekonventionen, som handlar om skydd eller bistånd från andra organ eller kontor inom Förenta nationerna än UNHCR; om sådant skydd eller bistånd av något skäl har upphört, utan att de berörda personernas ställning har fastställts slutgiltigt i enlighet med de relevanta resolutioner som antagits av FN:s generalförsamling, ska dessa personer automatiskt komma i åtnjutande av förmånerna i detta direktiv,

| b) | han eller hon av de behöriga myndigheterna i bosättningslandet tillerkänns samma rättigheter och skyldigheter som följer med medborgarskap i det landet eller rättigheter och skyldigheter som motsvarar dessa. |
| --- | --- |

b)

han eller hon av de behöriga myndigheterna i bosättningslandet tillerkänns samma rättigheter och skyldigheter som följer med medborgarskap i det landet eller rättigheter och skyldigheter som motsvarar dessa.

2.   En tredjelandsmedborgare eller en statslös person kan inte anses som flykting om det finns synnerliga skäl för att anta att

| a) | han eller hon har förövat ett brott mot freden, en krigsförbrytelse eller ett brott mot mänskligheten, såsom dessa definieras i de internationella instrument som har upprättats för att beivra sådana brott, |
| --- | --- |

a)

han eller hon har förövat ett brott mot freden, en krigsförbrytelse eller ett brott mot mänskligheten, såsom dessa definieras i de internationella instrument som har upprättats för att beivra sådana brott,

| b) | han eller hon har förövat ett grovt icke-politiskt brott utanför tillflyktslandet innan vederbörande fick tillträde till det landet som flykting, vilket innebär den tidpunkt då uppehållstillstånd utfärdades på grundval av beviljad flyktingstatus; särskilt grymma handlingar, även om de begåtts i förment politiskt syfte, får betecknas som allvarliga icke-politiska brott, |
| --- | --- |

b)

han eller hon har förövat ett grovt icke-politiskt brott utanför tillflyktslandet innan vederbörande fick tillträde till det landet som flykting, vilket innebär den tidpunkt då uppehållstillstånd utfärdades på grundval av beviljad flyktingstatus; särskilt grymma handlingar, även om de begåtts i förment politiskt syfte, får betecknas som allvarliga icke-politiska brott,

| c) | han eller hon har gjort sig skyldig till gärningar som strider mot Förenta nationernas syften och grundsatser enligt inledningen och artiklarna 1 och 2 i Förenta nationernas stadga. |
| --- | --- |

c)

han eller hon har gjort sig skyldig till gärningar som strider mot Förenta nationernas syften och grundsatser enligt inledningen och artiklarna 1 och 2 i Förenta nationernas stadga.

3.   Punkt 2 gäller personer som anstiftar eller på annat sätt deltar i förövandet av de brott eller gärningar som nämns däri.

KAPITEL IV

FLYKTINGSTATUS

Artikel 13

Beviljande av flyktingstatus

Medlemsstaterna ska bevilja en tredjelandsmedborgare eller en statslös person flyktingstatus om han eller hon kan betraktas som flykting enligt kapitlen II och III.

Artikel 14

Återkallande av, upphävande av eller vägran att förnya flyktingstatus

1.   När det gäller ansökningar om internationellt skydd som lämnats efter ikraftträdandet av direktiv 2004/83/EG ska medlemsstaterna återkalla, upphäva eller vägra att förnya en tredjelandsmedborgares eller en statslös persons flyktingstatus som beviljats av ett regeringsorgan, ett förvaltningsrättsligt organ, en domstol eller ett domstolsliknande organ om vederbörande inte längre är flykting enligt artikel 11.

2.   Utan att det påverkar flyktingens skyldighet enligt artikel 4.1 att uppge alla relevanta fakta och lämna alla relevanta handlingar som han eller hon förfogar över, ska den medlemsstat som har beviljat flyktingstatus i varje enskilt fall bevisa att den berörda personen har upphört att vara eller aldrig har varit flykting enligt punkt 1 i den här artikeln.

3.   Medlemsstaterna ska återkalla, upphäva eller vägra att förnya en tredjelandsmedborgares eller statslös persons flyktingstatus om de berörda medlemsstaterna efter beviljandet av flyktingstatus fastställer att vederbörande

| a) | inte skulle ha ansetts som eller inte kan anses vara flykting i enlighet med artikel 12, |
| --- | --- |

a)

inte skulle ha ansetts som eller inte kan anses vara flykting i enlighet med artikel 12,

| b) | har förvrängt eller utelämnat fakta, inklusive användning av falska handlingar, och detta varit avgörande för beviljandet av flyktingstatus. |
| --- | --- |

b)

har förvrängt eller utelämnat fakta, inklusive användning av falska handlingar, och detta varit avgörande för beviljandet av flyktingstatus.

4.   Medlemsstater får återkalla, upphäva eller vägra att förnya status som beviljats en flykting av ett regeringsorgan, ett förvaltningsrättsligt organ, en domstol eller ett domstolsliknande organ om

| a) | det finns skälig anledning att betrakta vederbörande som en fara för säkerheten i den medlemsstat där han eller hon befinner sig, eller |
| --- | --- |

a)

det finns skälig anledning att betrakta vederbörande som en fara för säkerheten i den medlemsstat där han eller hon befinner sig, eller

| b) | vederbörande utgör en samhällsfara i medlemsstaten i fråga med hänsyn till att han eller hon genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott. |
| --- | --- |

b)

vederbörande utgör en samhällsfara i medlemsstaten i fråga med hänsyn till att han eller hon genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott.

5.   I de situationer som beskrivs i punkt 4 får medlemsstaterna besluta att inte bevilja status för en flykting om ett sådant beslut ännu inte har fattats.

6.   Personer som omfattas av punkt 4 eller 5 ska ha de rättigheter som anges i eller som liknar dem som anges i artiklarna 3, 4, 16, 22, 31, 32 och 33 i Genèvekonventionen om de befinner sig i medlemsstaten.

KAPITEL V

FÖRUTSÄTTNINGAR FÖR SUBSIDIÄRT SKYDD

Artikel 15

Allvarlig skada

Allvarlig skada utgörs av

| a) | dödsstraff eller avrättning, eller |
| --- | --- |

a)

dödsstraff eller avrättning, eller

| b) | tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning av en sökande i ursprungslandet, eller |
| --- | --- |

b)

tortyr eller omänsklig eller förnedrande behandling eller bestraffning av en sökande i ursprungslandet, eller

| c) | allvarligt och personligt hot mot en civilpersons liv eller lem på grund av urskillningslöst våld i situationer av internationell eller intern väpnad konflikt. |
| --- | --- |

c)

allvarligt och personligt hot mot en civilpersons liv eller lem på grund av urskillningslöst våld i situationer av internationell eller intern väpnad konflikt.

Artikel 16

Upphörande

1.   En tredjelandsmedborgare eller en statslös person ska inte längre anses uppfylla kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, då de omständigheter som ledde till att status som subsidiärt skyddsbehövande beviljades inte längre föreligger, eller har ändrats i sådan grad att skydd inte längre behövs.

2.   Vid beaktande av punkt 1 ska medlemsstaterna ta hänsyn till om omständigheterna har ändrats så väsentligt och varaktigt att personen som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande inte längre är utsatt för en verklig risk för allvarlig skada.

3.   Punkt 1 ska inte tillämpas på personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande och som kan åberopa tungt vägande skäl grundade på tidigare allvarlig skada för att inte vilja begagna sig av det lands skydd vari han eller hon är medborgare eller, om det är fråga om en statslös person, det land där han eller hon tidigare hade sin varaktiga vistelseort.

Artikel 17

Undantag

1.   En tredjelandsmedborgare eller en statslös person uppfyller inte kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande om det finns synnerliga skäl för att anse att

| a) | han eller hon har förövat ett brott mot freden, krigsförbrytelse eller brott mot mänskligheten, såsom dessa definieras i de internationella instrument som har upprättats för att beivra sådana brott, |
| --- | --- |

a)

han eller hon har förövat ett brott mot freden, krigsförbrytelse eller brott mot mänskligheten, såsom dessa definieras i de internationella instrument som har upprättats för att beivra sådana brott,

| b) | han eller hon har förövat ett allvarligt brott, |
| --- | --- |

b)

han eller hon har förövat ett allvarligt brott,

| c) | han eller hon har gjort sig skyldig till gärningar som strider mot Förenta nationernas syften och grundsatser enligt inledningen och artiklarna 1 och 2 i Förenta nationernas stadga, |
| --- | --- |

c)

han eller hon har gjort sig skyldig till gärningar som strider mot Förenta nationernas syften och grundsatser enligt inledningen och artiklarna 1 och 2 i Förenta nationernas stadga,

| d) | han eller hon utgör en fara för samhället eller säkerheten i den medlemsstat där han eller hon befinner sig. |
| --- | --- |

d)

han eller hon utgör en fara för samhället eller säkerheten i den medlemsstat där han eller hon befinner sig.

2.   Punkt 1 gäller personer som anstiftar eller på annat sätt deltar i förövandet av de brott eller gärningar som nämns däri.

3.   Medlemsstaterna får besluta att en tredjelandsmedborgare eller en statslös person inte uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande om vederbörande innan han eller hon fick tillträde till den berörda medlemsstaten har begått ett eller flera brott som inte omfattas av punkt 1, men som skulle ha gett fängelsestraff om de hade begåtts i den berörda medlemsstaten, och han eller hon lämnade sitt ursprungsland endast för att undvika påföljder för dessa brott.

KAPITEL VI

STATUS SOM SUBSIDIÄRT SKYDDSBEHÖVANDE

Artikel 18

Beviljande av status som subsidiärt skyddsbehövande

Medlemsstaterna ska bevilja en tredjelandsmedborgare eller en statslös person status som subsidiärt skyddsbehövande om han eller hon uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande enligt kapitlen II och V.

Artikel 19

Återkallande av, upphävande av eller vägran att förnya status som subsidiärt skyddsbehövande

1.   När det gäller ansökningar om internationellt skydd som lämnats efter ikraftträdandet av direktiv 2004/83/EG ska medlemsstaterna återkalla, upphäva eller vägra att förnya en tredjelandsmedborgares eller en statslös persons status som subsidiärt skyddsbehövande som beviljats av ett regeringsorgan, ett förvaltningsrättsligt organ, en domstol eller ett domstolsliknande organ om vederbörande inte längre uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande enligt artikel 16.

2.   Medlemsstaterna får återkalla, upphäva eller vägra att förnya en tredjelandsmedborgares eller en statslös persons status som subsidiärt skyddsbehövande som beviljats av ett regeringsorgan, ett förvaltningsrättsligt organ, en domstol eller ett domstolsliknande organ om han eller hon, efter det att status som subsidiärt skyddsbehövande beviljats, inte längre uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande i enlighet med artikel 17.3.

3.   Medlemsstaterna ska återkalla, upphäva eller vägra att förnya en tredjelandsmedborgares eller en statslös persons status som subsidiärt skyddsbehövande om

| a) | han eller hon efter beviljandet av status som subsidiärt skyddsbehövande inte borde ha betecknats som eller inte längre uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande i enlighet med artikel 17.1 och 17.2, |
| --- | --- |

a)

han eller hon efter beviljandet av status som subsidiärt skyddsbehövande inte borde ha betecknats som eller inte längre uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande i enlighet med artikel 17.1 och 17.2,

| b) | han eller hon har förvrängt eller utelämnat fakta, inklusive användning av falska handlingar, och detta varit avgörande för att bevilja status som subsidiärt skyddsbehövande. |
| --- | --- |

b)

han eller hon har förvrängt eller utelämnat fakta, inklusive användning av falska handlingar, och detta varit avgörande för att bevilja status som subsidiärt skyddsbehövande.

4.   Utan att det påverkar tredjelandsmedborgarens eller den statslösa personens skyldighet enligt artikel 4.1 att uppge alla relevanta fakta och lämna alla relevanta handlingar som han eller hon förfogar över ska den medlemsstat som har beviljat status som subsidiärt skyddsbehövande i varje enskilt fall bevisa att den berörda personen inte längre uppfyller eller aldrig har uppfyllt kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande i enlighet med punkterna 1, 2 och 3 i den här artikeln.

KAPITEL VII

INNEBÖRDEN AV INTERNATIONELLT SKYDD

Artikel 20

Allmänna bestämmelser

1.   Detta kapitel ska inte påverka de rättigheter som följer av Genèvekonventionen.

2.   Detta kapitel ska tillämpas på både flyktingar och personer som uppfyller kraven för att betecknas som subsidiärt skyddsbehövande, om inte något annat anges.

3.   Vid genomförandet av detta kapitel ska medlemsstaterna beakta situationen för utsatta personer, till exempel underåriga, ensamkommande barn, funktionshindrade, äldre, gravida, ensamstående föräldrar med underåriga barn, offer för människohandel, personer med mentala störningar och personer som utsatts för tortyr, våldtäkt eller andra allvarliga former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld.

4.   Punkt 3 ska endast gälla de personer som man finner har särskilda behov efter en individuell bedömning av deras situation.

5.   Medlemsstaterna ska i första hand se till barnets bästa vid genomförandet av de bestämmelser i detta kapitel som rör underåriga.

Artikel 21

Skydd mot avvisning

1.   Medlemsstaterna ska i enlighet med sina internationella förpliktelser respektera principen om non-refoulement.

2.   Om det inte är förbjudet enligt de internationella förpliktelser som avses i punkt 1 får medlemsstaterna avvisa en flykting, vare sig denne formellt erkänts eller ej, om

| a) | det finns skälig anledning att betrakta vederbörande som en fara för säkerheten i den medlemsstat där han eller hon befinner sig, eller |
| --- | --- |

a)

det finns skälig anledning att betrakta vederbörande som en fara för säkerheten i den medlemsstat där han eller hon befinner sig, eller

| b) | vederbörande utgör en samhällsfara i medlemsstaten i fråga med hänsyn till att han eller hon genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott. |
| --- | --- |

b)

vederbörande utgör en samhällsfara i medlemsstaten i fråga med hänsyn till att han eller hon genom en lagakraftvunnen dom har dömts för ett synnerligen allvarligt brott.

3.   Medlemsstaterna får återkalla, upphäva eller vägra att förnya eller bevilja ett uppehållstillstånd för en flykting om han eller hon omfattas av punkt 2.

Artikel 22

Information

Medlemsstaterna ska, så snart som möjligt efter det att flyktingstatus eller status som subsidiärt skyddsbehövande beviljats, ge personer som är berättigade till internationellt skydd tillgång till information på ett språk som de förstår eller rimligen kan förväntas förstå om de rättigheter och skyldigheter som är förbundna med den statusen.

Artikel 23

Sammanhållning av familjer

1.   Medlemsstaterna ska se till att familjen hålls samlad.

2.   Medlemsstaterna ska se till att familjemedlemmar till den person som har beviljats internationellt skydd, och som för egen del inte uppfyller kraven för att erhålla sådant skydd, får ansöka om de förmåner som avses i artiklarna 24–35 i enlighet med nationella förfaranden och i den mån detta överensstämmer med familjemedlemmens personliga rättsliga status.

3.   Punkterna 1 och 2 ska inte vara tillämpliga om familjemedlemmen undantas eller skulle undantas från internationellt skydd enligt kapitlen III och V.

4.   Trots vad som sägs i punkterna 1 och 2 får medlemsstaterna vägra, inskränka eller återkalla förmånerna med hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen.

5.   Medlemsstaterna får besluta att denna artikel även ska gälla andra nära släktingar som levde tillsammans som en del av familjen vid tidpunkten för avfärden från ursprungslandet, och som då för sin försörjning var helt eller delvis beroende av den person som beviljats internationellt skydd.

Artikel 24

Uppehållstillstånd

1.   Så snart som möjligt efter det att internationellt skydd har beviljats, ska medlemsstaterna till de personer som innehar flyktingstatus utfärda ett uppehållstillstånd som ska gälla i minst tre år och vara förnybart om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 21.3.

Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 23.1 kan det uppehållstillstånd som ska utfärdas till familjemedlemmarna till de personer som innehar flyktingstatus vara giltigt i mindre än tre år och vara förnybart.

2.   Så snart som möjligt efter det att internationellt skydd har beviljats ska medlemsstaterna till de personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande och deras familjemedlemmar utfärda ett förnybart uppehållstillstånd som ska gälla i minst ett år och, om det förnyas, i minst två år, om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat.

Artikel 25

Resedokument

1.   Medlemsstaterna ska till personer som innehar flyktingstatus utfärda resedokument i den form som anges i bilagan till Genèvekonventionen, för resor utanför deras territorier, om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat.

2.   Medlemsstaterna ska till personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande och som inte kan få ett nationellt pass, utfärda dokument som gör det möjligt för dem att resa utanför deras territorium, om inte tvingande hänsyn till den nationella säkerheten eller den allmänna ordningen kräver något annat.

Artikel 26

Tillträde till arbetsmarknaden

1.   Medlemsstaterna ska ge personer som beviljats internationellt skydd rätt att vara anställda eller bedriva verksamhet som egenföretagare, med förbehåll för de bestämmelser som allmänt tillämpas för yrket och för anställning i offentlig tjänst, omedelbart efter det att skyddet har beviljats.

2.   Medlemsstaterna ska se till att personer som beviljats internationellt skydd erbjuds aktiviteter såsom arbetsmarknadsrelaterad utbildning för vuxna, yrkesutbildning, inklusive fortbildningskurser för uppdatering av yrkeskunskaper, arbetsplatspraktik och rådgivningstjänster som tillhandahålls av arbetsförmedlingar på likvärdiga villkor som egna medborgare.

3.   Medlemsstaterna ska sträva efter att underlätta för personer som beviljats internationellt skydd att få fullständig tillgång till sådan verksamhet som avses i punkt 2.

4.   Gällande lagstiftning i medlemsstaterna om ersättning, tillgång till sociala trygghetssystem såsom anställd eller egenföretagare samt övriga anställningsvillkor ska tillämpas.

Artikel 27

Tillträde till utbildning

1.   Medlemsstaterna ska fullt ut ge alla underåriga som har beviljats internationellt skydd tillträde till utbildningssystemet på samma villkor som egna medborgare.

2.   Medlemsstaterna ska ge vuxna som har beviljats internationellt skydd tillträde till utbildningssystemet, fortbildning och omskolning, på samma villkor som tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta i medlemsstaten.

Artikel 28

Tillgång till förfaranden för erkännande av examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis

1.   Medlemsstaterna ska se till att personer som har beviljats internationellt skydd behandlas på samma sätt som egna medborgare i samband med gällande förfaranden för erkännande av utländska akademiska eller yrkesmässiga examens-, utbildnings- och andra behörighetsbevis.

2.   Medlemsstaterna ska sträva efter att underlätta för personer som har beviljats internationellt skydd och som inte kan styrka sina kvalifikationer att få fullständig tillgång till lämpliga system för bedömning, validering och godkännande av deras tidigare utbildning. Alla eventuella sådana åtgärder ska vara förenliga med artiklarna 2.2 och 3.3 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/36/EG av den 7 september 2005 om erkännande av yrkeskvalifikationer (4).

Artikel 29

Sociala förmåner

1.   Medlemsstaterna ska se till att personer som beviljats internationellt skydd i den medlemsstat som har beviljat sådant skydd får samma nödvändiga sociala stöd som det som tillhandahålls medborgare i den medlemsstaten.

2.   Genom undantag från den allmänna regel som fastställs i punkt 1 får medlemsstaterna begränsa det sociala stödet till personer som innehar status som subsidiärt skyddsbehövande till att gälla endast grundläggande förmåner som då ska tillhandahållas på samma nivåer och på samma villkor som för medborgare.

Artikel 30

Hälso- och sjukvård

1.   Medlemsstaterna ska se till att personer som beviljats internationellt skydd har tillträde till hälso- och sjukvård på samma villkor som medborgare i den medlemsstat som har beviljat sådant skydd.

2.   Medlemsstaterna ska, på samma villkor som för medborgare i den medlemsstat som har beviljat skydd, ge lämplig hälso- och sjukvård, inklusive behandling av mentala störningar när så behövs, till personer som har beviljats internationellt skydd och som har särskilda behov, till exempel gravida kvinnor, personer med funktionshinder, personer som har utsatts för tortyr, våldtäkt eller andra allvarliga former av psykiskt, fysiskt eller sexuellt våld eller underåriga som varit utsatta för någon form av övergrepp, försummelse, utnyttjande, tortyr eller grym, omänsklig och förnedrande behandling eller som har drabbats av väpnade konflikter.

Artikel 31

Ensamkommande barn

1.   Så snabbt som möjligt efter det att internationellt skydd har beviljats, ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att ensamkommande barn företräds av en förmyndare eller vid behov av en organisation som är ansvarig för underårigas vård och välbefinnande, eller av varje annan form av lämplig representation, inbegripet den som grundas på lagstiftning eller ett rättsligt avgörande.

2.   Medlemsstaterna ska vid genomförandet av detta direktiv se till att den underåriges behov tillgodoses på ett korrekt sätt av den förmyndare eller företrädare som utsetts. De behöriga myndigheterna ska göra regelbundna utvärderingar av detta.

3.   Medlemsstaterna ska se till att ensamkommande barn placeras antingen

| a) | hos vuxna släktingar, eller |
| --- | --- |

a)

hos vuxna släktingar, eller

| b) | i en fosterfamilj, eller |
| --- | --- |

b)

i en fosterfamilj, eller

| c) | i förläggningar som utformats särskilt för att ta emot underåriga, eller |
| --- | --- |

c)

i förläggningar som utformats särskilt för att ta emot underåriga, eller

| d) | i andra typer av inkvartering som är lämpliga för underåriga. |
| --- | --- |

d)

i andra typer av inkvartering som är lämpliga för underåriga.

I detta sammanhang ska barnets åsikter beaktas i förhållande till dess ålder och mognad.

4.   Så långt det är möjligt ska syskon hållas samman, med beaktande av den berörde underåriges bästa, särskilt hans eller hennes ålder och mognad. Ensamkommande barn ska byta inkvartering så sällan som möjligt.

5.   Om ett ensamkommande barn beviljas internationellt skydd och spårningen av hans eller hennes familjemedlemmar inte redan har påbörjats, ska medlemsstaterna börja spåra dem så snabbt som möjligt efter det att internationellt skydd har beviljats, och i detta sammanhang värna om den underåriges bästa. Om spårningen redan har påbörjats ska medlemsstaterna om lämpligt fortsätta spårningsarbetet. Om den underåriges liv eller integritet hotas, eller nära släktingars, särskilt om dessa är kvar i ursprungslandet, är det viktigt att se till att insamling, behandling och spridning av uppgifter om dessa personer sker konfidentiellt.

6.   Personer som arbetar med ensamkommande barn ska ha fått och fortsätta att få lämplig utbildning om barnens behov.

Artikel 32

Tillgång till bostad

1.   Medlemsstaterna ska se till att personer som beviljats internationellt skydd har tillgång till bostad på likvärdiga villkor som för andra tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta inom deras territorium.

2.   Om medlemsstaterna tillåter en nationell utplaceringspraxis för personer som beviljats internationellt skydd, ska de sträva efter att genomföra en politik som syftar till att förebygga diskriminering av personer som beviljats internationellt skydd och till att garantera lika möjligheter när det gäller tillgång till bostad.

Artikel 33

Rätt till fri rörlighet inom medlemsstaten

Medlemsstaterna ska tillåta fri rörlighet inom sina territorier för personer som har beviljats internationellt skydd på samma villkor och med samma begränsningar som för andra tredjelandsmedborgare som är lagligen bosatta inom deras territorium.

Artikel 34

Tillgång till integrationsfrämjande åtgärder

För att underlätta integrationen i samhällslivet av personer som har beviljats internationellt skydd ska medlemsstaterna säkerställa tillgång till sådana integrationsprogram som de finner lämpliga för att ta hänsyn till de särskilda behoven för personer som innehar flyktingstatus eller subsidiär skyddsstatus, eller skapa villkor som säkerställer tillgång till sådana program.

Artikel 35

Återvandring

Medlemsstaterna får ge bidrag till personer som har beviljats internationellt skydd och som vill återvandra.

KAPITEL VIII

ADMINISTRATIVT SAMARBETE

Artikel 36

Samarbete

Medlemsstaterna ska utse en nationell kontaktpunkt och meddela dennas adress till kommissionen. Kommissionen ska i sin tur vidarebefordra uppgifterna till övriga medlemsstater.

Medlemsstaterna ska i samarbete med kommissionen vidta alla lämpliga åtgärder för att inrätta ett direkt samarbete, som även omfattar utbyte av information mellan behöriga myndigheter.

Artikel 37

Personal

Medlemsstaterna ska se till att myndigheter och andra organisationer som ansvarar för att genomföra detta direktiv har fått tillräcklig utbildning och att de ska vara bundna av tystnadsplikt enligt den nationella lagstiftningen när det gäller alla uppgifter som de får kännedom om i samband med sitt arbete.

KAPITEL IX

SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 38

Rapporter

1.   Senast den 21 juni 2015 ska kommissionen rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv och vid behov föreslå eventuella ändringar. Sådana förslag till ändringar ska i första hand avse artiklarna 2 och 7. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna all information som behövs för att utarbeta rapporten senast den 21 december 2014.

2.   Efter det att rapporten överlämnats ska kommissionen minst en gång vart femte år rapportera till Europaparlamentet och rådet om tillämpningen av detta direktiv.

Artikel 39

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 1, 2, 4, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34 och 35 senast den 21 december 2013. De ska genast översända texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska också innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till det direktiv som upphävts genom detta direktiv ska anses som hänvisningar till detta direktiv. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de viktigaste bestämmelserna i nationell lagstiftning som omfattas av detta direktiv.

Artikel 40

Upphävande

För de medlemsstater som är bundna av det här direktivet ska direktiv 2004/83/EG upphävas med verkan från och med den 21 december 2013 dock utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter när det gäller tidsfristen för införlivande i nationell lagstiftning av det direktiv som anges i bilaga I del B.

För de medlemsstater som är bundna av det här direktivet ska hänvisningar till det upphävda direktivet anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga II.

Artikel 41

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artiklarna 1, 2, 4, 7, 8, 9, 10, 11, 16, 19, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33, 34 och 35 ska tillämpas från och med den 22 december 2013. De ska genast översända texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

Artikel 42

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna i enlighet med fördragen.

Utfärdat i Strasbourg den 13 december 2011.

På Europaparlamentets vägnar

J. BUZEK

Ordförande

På rådets vägnar

M. SZPUNAR

Ordförande

---

(1)  EUT C 18, 19.1.2011, s. 80.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 27 oktober 2011 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 24 november 2011.

2

(3)  EUT L 304, 30.9.2004, s. 12.

3

(4)  EUT L 255, 30.9.2005, s. 22.

4

---

BILAGA I

DEL A

Upphävt direktiv

(som det hänvisas till i artikel 40)

| Rådets direktiv 2004/83/EG | (EUT L 304, 30.9.2004, s. 12) |
| --- | --- |

Rådets direktiv 2004/83/EG

(EUT L 304, 30.9.2004, s. 12)

DEL B

Frist för införlivande i nationell rätt

(som det hänvisas till i artikel 39)

| Direktiv | Införlivandefrist |
| --- | --- |
| 2004/83/EG | 10 oktober 2006 |

Direktiv

Införlivandefrist

2004/83/EG

10 oktober 2006

---

BILAGA II

Jämförelsetabell

| Direktiv 2004/83/EG | Föreliggande direktiv |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1 |
| Artikel 2, inledningsfrasen | Artikel 2, inledningsfrasen |
| Artikel 2 a | Artikel 2 a |
| — | Artikel 2 b |
| Artikel 2 b–g | Artikel 2 c–h |
| — | Artikel 2 i |
| Artikel 2 h | Artikel 2 j första och andra strecksatsen |
| — | Artikel 2 j tredje strecksatsen |
| — | Artikel 2 k |
| Artikel 2 i | Artikel 2 l |
| Artikel 2 j | Artikel 2 m |
| Artikel 2 k | Artikel 2 n |
| Artikel 3 | Artikel 3 |
| Artikel 4 | Artikel 4 |
| Artikel 5 | Artikel 5 |
| Artikel 6 | Artikel 6 |
| Artikel 7 | Artikel 7 |
| Artikel 8.1–8.2 | Artikel 8.1–8.2 |
| Artikel 8.3 | — |
| Artikel 9 | Artikel 9 |
| Artikel 10 | Artikel 10 |
| Artikel 11.1–11.2 | Artikel 11.1–11.2 |
| — | Artikel 11.3 |
| Artikel 12 | Artikel 12 |
| Artikel 13 | Artikel 13 |
| Artikel 14 | Artikel 14 |
| Artikel 15 | Artikel 15 |
| Artikel 16.1–16.2 | Artikel 16.1–16.2 |
| — | Artikel 16.3 |
| Artikel 17 | Artikel 17 |
| Artikel 18 | Artikel 18 |
| Artikel 19 | Artikel 19 |
| Artikel 20.1–20.5 | Artikel 20.1–20.5 |
| Artikel 20.6–20.7 | — |
| Artikel 21 | Artikel 21 |
| Artikel 22 | Artikel 22 |
| Artikel 23.1 | Artikel 23.1 |
| Artikel 23.2 första stycket | Artikel 23.2 |
| Artikel 23.2 andra stycket | — |
| Artikel 23.2 tredje stycket | — |
| Artikel 23.3–23.5 | Artikel 23.3–23.5 |
| Artikel 24.1 | Artikel 24.1 |
| Artikel 24.2 | Artikel 24.2 |
| Artikel 25 | Artikel 25 |
| Artikel 26.1–26.3 | Artikel 26.1–26.3 |
| Artikel 26.4 | — |
| Artikel 26.5 | Artikel 26.4 |
| Artikel 27.1–27.2 | Artikel 27.1–27.2 |
| Artikel 27.3 | Artikel 28.1 |
| — | Artikel 28.2 |
| Artikel 28.1 | Artikel 29.1 |
| Artikel 28.2 | Artikel 29.2 |
| Artikel 29.1 | Artikel 30.1 |
| Artikel 29.2 | — |
| Artikel 29.3 | Artikel 30.2 |
| Artikel 30 | Artikel 31 |
| Artikel 31 | Artikel 32.1 |
| — | Artikel 32.2 |
| Artikel 32 | Artikel 33 |
| Artikel 33 | Artikel 34 |
| Artikel 34 | Artikel 35 |
| Artikel 35 | Artikel 36 |
| Artikel 36 | Artikel 37 |
| Artikel 37 | Artikel 38 |
| Artikel 38 | Artikel 39 |
| — | Artikel 40 |
| Artikel 39 | Artikel 41 |
| Artikel 40 | Artikel 42 |
| — | Bilaga I |
| — | Bilaga II |

Direktiv 2004/83/EG

Föreliggande direktiv

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 2, inledningsfrasen

Artikel 2, inledningsfrasen

Artikel 2 a

Artikel 2 a

—

Artikel 2 b

Artikel 2 b–g

Artikel 2 c–h

—

Artikel 2 i

Artikel 2 h

Artikel 2 j första och andra strecksatsen

—

Artikel 2 j tredje strecksatsen

—

Artikel 2 k

Artikel 2 i

Artikel 2 l

Artikel 2 j

Artikel 2 m

Artikel 2 k

Artikel 2 n

Artikel 3

Artikel 3

Artikel 4

Artikel 4

Artikel 5

Artikel 5

Artikel 6

Artikel 6

Artikel 7

Artikel 7

Artikel 8.1–8.2

Artikel 8.1–8.2

Artikel 8.3

—

Artikel 9

Artikel 9

Artikel 10

Artikel 10

Artikel 11.1–11.2

Artikel 11.1–11.2

—

Artikel 11.3

Artikel 12

Artikel 12

Artikel 13

Artikel 13

Artikel 14

Artikel 14

Artikel 15

Artikel 15

Artikel 16.1–16.2

Artikel 16.1–16.2

—

Artikel 16.3

Artikel 17

Artikel 17

Artikel 18

Artikel 18

Artikel 19

Artikel 19

Artikel 20.1–20.5

Artikel 20.1–20.5

Artikel 20.6–20.7

—

Artikel 21

Artikel 21

Artikel 22

Artikel 22

Artikel 23.1

Artikel 23.1

Artikel 23.2 första stycket

Artikel 23.2

Artikel 23.2 andra stycket

—

Artikel 23.2 tredje stycket

—

Artikel 23.3–23.5

Artikel 23.3–23.5

Artikel 24.1

Artikel 24.1

Artikel 24.2

Artikel 24.2

Artikel 25

Artikel 25

Artikel 26.1–26.3

Artikel 26.1–26.3

Artikel 26.4

—

Artikel 26.5

Artikel 26.4

Artikel 27.1–27.2

Artikel 27.1–27.2

Artikel 27.3

Artikel 28.1

—

Artikel 28.2

Artikel 28.1

Artikel 29.1

Artikel 28.2

Artikel 29.2

Artikel 29.1

Artikel 30.1

Artikel 29.2

—

Artikel 29.3

Artikel 30.2

Artikel 30

Artikel 31

Artikel 31

Artikel 32.1

—

Artikel 32.2

Artikel 32

Artikel 33

Artikel 33

Artikel 34

Artikel 34

Artikel 35

Artikel 35

Artikel 36

Artikel 36

Artikel 37

Artikel 37

Artikel 38

Artikel 38

Artikel 39

—

Artikel 40

Artikel 39

Artikel 41

Artikel 40

Artikel 42

—

Bilaga I

—

Bilaga II

---

Rättelser

| 20.12.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 337/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.12.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 337/27

---

Rättelse till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 661/2009 av den 13 juli 2009 om krav för typgodkännande av allmän säkerhet hos motorfordon och deras släpvagnar samt av de system, komponenter och separata tekniska enheter som är avsedda för dem

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 200 av den 31 juli 2009
  )

På sidan 14, artikel 20, tredje och fjärde styckena, ska det

i stället för:

”Artiklarna 13.15 och 14 samt punkterna 1 a iii, 1 b iii, 1 b iv, 2 c, 3 a iii, 3 b iii, 3 c iii, 3 d iii, 3 e iii och 3 f i i bilaga III ska tillämpas från och med den 20 augusti 2009.

Punkterna 1 a i, 1 b i, 2 a, 3 a i, 3 b i, 3 c i, 3 d i, 3 e i och 3 f ii i bilaga III ska tillämpas från och med den 1 november 2014.”

vara:

”Artiklarna 13.15 och 14 samt punkterna 1 a iii, 1 b iii, 1 b iv, 2 c, 3 a iii, 3 b iii, 3 c iii, 3 d iii, 3 e iii och 3 f ii i bilaga III ska tillämpas från och med den 20 augusti 2009.

Punkterna 1 a i, 1 b i, 2 a, 3 a i, 3 b i, 3 c i, 3 d i, 3 e i och 3 f i i bilaga III ska tillämpas från och med den 1 november 2014.”

På sidan 17, bilaga II, del B, meningen efter tabell 2, ska det

i stället för:

”För vinterdäck ska gränsvärdena i tabell 2 ökas med 1 kg/ton.”

vara:

”För vinterdäck ska gränsvärdena i tabell 1 och tabell 2 ökas med 1 kg/ton.”

---