# Den Europæiske Unions L 332/2011

| | ISSN 1977-0634
  doi:10.3000/19770634.L_2011.332.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 332 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 54. årgang15. december 2011 |

ISSN 1977-0634

doi:10.3000/19770634.L_2011.332.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 332

Dansk udgave

Retsforskrifter

54. årgang15. december 2011

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1306/2011 af 12. december 2011 om en præcisering af anvendelsesområdet for den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 261/2008 på importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina | 1 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1307/2011 af 14. december 2011 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 6 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1308/2011 af 14. december 2011 om fastsættelse af tildelingskoefficient, afvisning af yderligere ansøgninger og afslutning af perioden for indgivelse af ansøgninger for disponible mængder af sukker uden for kvoten, der skal sælges på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12 | 8 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1309/2011 af 14. december 2011 om fastsættelse af tildelingskoefficient, afvisning af yderligere ansøgninger og afslutning af perioden for indgivelse af ansøgninger for disponible mængder af isoglucose uden for kvoten, der skal sælges på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12 | 9 |
| | | AFGØRELSER |
| | | 2011/836/FUSP |
| | * | Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse BiH/18/2011 af 2. december 2011 om udnævnelse af en øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina | 10 |
| | | 2011/837/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 12. december 2011 om berigtigelse af afgørelse 2010/399/EU om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)
  (meddelt under nummer K(2011) 9130) | 11 |
| | | 2011/838/EU |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. december 2011 om ændring af beslutning 2008/855/EF for så vidt angår perioden for anvendelse af dyresundhedsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i visse medlemsstater
  (meddelt under nummer K(2011) 9128)

   (
  1
  ) | 13 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

FORORDNINGER

*

Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1306/2011 af 12. december 2011 om en præcisering af anvendelsesområdet for den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 261/2008 på importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina

1

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1307/2011 af 14. december 2011 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

6

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1308/2011 af 14. december 2011 om fastsættelse af tildelingskoefficient, afvisning af yderligere ansøgninger og afslutning af perioden for indgivelse af ansøgninger for disponible mængder af sukker uden for kvoten, der skal sælges på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12

8

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1309/2011 af 14. december 2011 om fastsættelse af tildelingskoefficient, afvisning af yderligere ansøgninger og afslutning af perioden for indgivelse af ansøgninger for disponible mængder af isoglucose uden for kvoten, der skal sælges på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12

9

AFGØRELSER

2011/836/FUSP

*

Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités afgørelse BiH/18/2011 af 2. december 2011 om udnævnelse af en øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina

10

2011/837/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 12. december 2011 om berigtigelse af afgørelse 2010/399/EU om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)
  (meddelt under nummer K(2011) 9130)

(meddelt under nummer K(2011) 9130)

11

2011/838/EU

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 13. december 2011 om ændring af beslutning 2008/855/EF for så vidt angår perioden for anvendelse af dyresundhedsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i visse medlemsstater
  (meddelt under nummer K(2011) 9128)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2011) 9128)

1

13

| | | III   Andre retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 532/09/KOL af 16. december 2009 om 76. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, hvorved der indføjes et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt | 14 |
| | * | EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 57/11/KOL af 2. marts 2011 om den 82. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet med indføjelse af et nyt kapitel om statsstøttereglernes anvendelse fra 1. januar 2011 på foranstaltninger til støtte for bankerne i forbindelse med finanskrisen | 20 |

III   Andre retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 532/09/KOL af 16. december 2009 om 76. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, hvorved der indføjes et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt

14

*

EFTA-Tilsynsmyndighedens afgørelse nr. 57/11/KOL af 2. marts 2011 om den 82. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet med indføjelse af et nyt kapitel om statsstøttereglernes anvendelse fra 1. januar 2011 på foranstaltninger til støtte for bankerne i forbindelse med finanskrisen

20

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Berigtigelse til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 400/2010 af 26. april 2010 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1858/2005 på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af tovværk og kabler af stål afsendt fra Republikken Korea, uanset om varen er angivet med oprindelse i Republikken Korea eller ej, og om afslutning af undersøgelsen vedrørende import afsendt fra Malaysia (EUT L 117 af 11.5.2010) | 26 |

Berigtigelser

*

Berigtigelse til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 400/2010 af 26. april 2010 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1858/2005 på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af tovværk og kabler af stål afsendt fra Republikken Korea, uanset om varen er angivet med oprindelse i Republikken Korea eller ej, og om afslutning af undersøgelsen vedrørende import afsendt fra Malaysia (EUT L 117 af 11.5.2010)

(EUT L 117 af 11.5.2010)

26

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/1 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/1

---

RÅDETS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1306/2011

af 12. december 2011

om en præcisering af anvendelsesområdet for den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 261/2008 på importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1225/2009 af 30. november 2009 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (»grundforordningen«), særlig artikel 9 og artikel 14, stk. 3,

under henvisning til forslag fremsat af Europa-Kommissionen (»Kommissionen«) efter høring af det rådgivende udvalg, og

ud fra følgende betragtninger:

A.   PROCEDURE

1.   Den oprindelige undersøgelse og antidumpingtold

| (1) | Kommissionen offentliggjorde den 21. december 2006 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen (2) af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»den oprindelige undersøgelse«). |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen offentliggjorde den 21. december 2006 en meddelelse i Den Europæiske Unions Tidende om indledningen (2) af en antidumpingprocedure vedrørende importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»den oprindelige undersøgelse«).

| (2) | Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 261/2008 (3) en endelig antidumpingtold på importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»den pågældende foranstaltning« og/eller »forordningen om endelig told«). Den pågældende foranstaltning udløb den 21. marts 2010 (4). |
| --- | --- |

(2)

Rådet indførte ved forordning (EF) nr. 261/2008 (3) en endelig antidumpingtold på importen af visse kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»den pågældende foranstaltning« og/eller »forordningen om endelig told«). Den pågældende foranstaltning udløb den 21. marts 2010 (4).

2.   Genoptagelse af den oprindelige undersøgelse

| (3) | Den oprindelige undersøgelse blev genoptaget på Kommissionen initiativ, efter at nogle importører af kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) har udtrykt bekymring med hensyn til den gældende antidumpingtold på importen af de såkaldte minikompressorer, dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning (»minikompressorer«). |
| --- | --- |

(3)

Den oprindelige undersøgelse blev genoptaget på Kommissionen initiativ, efter at nogle importører af kompressorer med oprindelse i Folkerepublikken Kina (»Kina«) har udtrykt bekymring med hensyn til den gældende antidumpingtold på importen af de såkaldte minikompressorer, dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning (»minikompressorer«).

| (4) | Selv om minikompressorer hører ind under den egentlige definition på den pågældende vare, jf. artikel 1 i forordningen om endelig told, tyder Kommissionens oplysninger på, at minikompressorer tilsyneladende er forskellige fra andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning (»andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning«). |
| --- | --- |

(4)

Selv om minikompressorer hører ind under den egentlige definition på den pågældende vare, jf. artikel 1 i forordningen om endelig told, tyder Kommissionens oplysninger på, at minikompressorer tilsyneladende er forskellige fra andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning (»andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning«).

| (5) | Det blev derfor anset for passende delvist at genoptage undersøgelsen, for så vidt angår en præcisering af varedækningen, med den mulighed, at konklusionen kunne få tilbagevirkende kraft fra den dato, hvor de pågældende foranstaltninger blev indført. |
| --- | --- |

(5)

Det blev derfor anset for passende delvist at genoptage undersøgelsen, for så vidt angår en præcisering af varedækningen, med den mulighed, at konklusionen kunne få tilbagevirkende kraft fra den dato, hvor de pågældende foranstaltninger blev indført.

3.   Denne undersøgelse

| (6) | Efter at have hørt det rådgivende udvalg offentliggjorde Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende
   (5) en meddelelse om den delvise genoptagelse af antidumpingundersøgelsen vedrørende importen af visse kompressorer med oprindelse i Kina, jf. grundforordningens artikel 5. |
| --- | --- |

(6)

Efter at have hørt det rådgivende udvalg offentliggjorde Kommissionen i Den Europæiske Unions Tidende
   (5) en meddelelse om den delvise genoptagelse af antidumpingundersøgelsen vedrørende importen af visse kompressorer med oprindelse i Kina, jf. grundforordningens artikel 5.

| (7) | Kommissionen underrettede officielt alle de parter, som samarbejdede i den oprindelige undersøgelse, såvel som myndighederne i Kina, om procedurens indledning. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionen underrettede officielt alle de parter, som samarbejdede i den oprindelige undersøgelse, såvel som myndighederne i Kina, om procedurens indledning. De interesserede parter fik lejlighed til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og anmode om at blive hørt mundtligt inden for den frist, der er fastsat i indledningsmeddelelsen.

| (8) | Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt. |
| --- | --- |

(8)

Alle interesserede parter, der anmodede herom og påviste, at der var særlige grunde til, at de burde høres, blev hørt.

| (9) | Der indsendtes redegørelser fra 15 interesserede parter, herunder 11 importører af minikompressorer, en EU-producent og en kinesisk eksportør af minikompressorer, en EU-producent af kompressorer (som var én af klagerne i den oprindelige undersøgelse) og dennes forretningsmæssigt forbundne eksportør af kompressorer fra Kina. |
| --- | --- |

(9)

Der indsendtes redegørelser fra 15 interesserede parter, herunder 11 importører af minikompressorer, en EU-producent og en kinesisk eksportør af minikompressorer, en EU-producent af kompressorer (som var én af klagerne i den oprindelige undersøgelse) og dennes forretningsmæssigt forbundne eksportør af kompressorer fra Kina.

| (10) | I betragtning af at denne genoptagelse af undersøgelsen er begrænset til præciseringen af varedækningen i forordningen om endelig told, blev der ikke fastsat en undersøgelsesperiode i forbindelse med denne delvise genoptagelse. |
| --- | --- |

(10)

I betragtning af at denne genoptagelse af undersøgelsen er begrænset til præciseringen af varedækningen i forordningen om endelig told, blev der ikke fastsat en undersøgelsesperiode i forbindelse med denne delvise genoptagelse.

| (11) | Alle interesserede parter fik oplysninger om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke disse konklusioner blev draget. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 20, stk. 5, blev parterne indrømmet en frist til at fremsætte bemærkninger efter denne fremlæggelse af oplysninger. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og hvor det var relevant, er konklusionerne blevet ændret i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(11)

Alle interesserede parter fik oplysninger om de vigtigste kendsgerninger og betragtninger, på grundlag af hvilke disse konklusioner blev draget. I overensstemmelse med grundforordningens artikel 20, stk. 5, blev parterne indrømmet en frist til at fremsætte bemærkninger efter denne fremlæggelse af oplysninger. Der blev taget stilling til de mundtlige og skriftlige bemærkninger fra parterne, og hvor det var relevant, er konklusionerne blevet ændret i overensstemmelse hermed.

B.   DEN UNDERSØGTE VARE

| (12) | Den undersøgte vare er den samme som i artikel 1 i forordningen om endelig told, dvs. oscillerende kompressorer (oscillerende kompressorpumper dog undtaget) med en kapacitet pr. minut på 2 kubikmeter og derunder. |
| --- | --- |

(12)

Den undersøgte vare er den samme som i artikel 1 i forordningen om endelig told, dvs. oscillerende kompressorer (oscillerende kompressorpumper dog undtaget) med en kapacitet pr. minut på 2 kubikmeter og derunder.

| (13) | Varen tariferes for øjeblikket under KN-kode ex 8414 40 10, ex 8414 80 22, ex 8414 80 28 og ex 8414 80 51. |
| --- | --- |

(13)

Varen tariferes for øjeblikket under KN-kode ex 8414 40 10, ex 8414 80 22, ex 8414 80 28 og ex 8414 80 51.

| (14) | Hensigten med denne genoptagelse af undersøgelsen var at fastslå, hvorvidt de såkaldte minikompressorer, dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning, er omfattet af varedefinitionen i den endelige forordnings artikel 1. |
| --- | --- |

(14)

Hensigten med denne genoptagelse af undersøgelsen var at fastslå, hvorvidt de såkaldte minikompressorer, dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning, er omfattet af varedefinitionen i den endelige forordnings artikel 1.

C.   UNDERSØGELSESRESULTATER

1.   Metodik

| (15) | For at kunne evaluere, om minikompressorer er omfattet af varedefinitionen i artikel 1 i forordningen om endelig told, blev det undersøgt, om minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. I den forbindelse blev det også undersøgt, om minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning i Unionen, er indbyrdes udskiftelige. Desuden blev det undersøgt, om den oprindelige undersøgelse faktisk behandlede og analyserede minikompressorer. |
| --- | --- |

(15)

For at kunne evaluere, om minikompressorer er omfattet af varedefinitionen i artikel 1 i forordningen om endelig told, blev det undersøgt, om minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, har de samme grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber og anvendelsesformål. I den forbindelse blev det også undersøgt, om minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning i Unionen, er indbyrdes udskiftelige. Desuden blev det undersøgt, om den oprindelige undersøgelse faktisk behandlede og analyserede minikompressorer.

2.   Grundlæggende fysiske og tekniske egenskaber

| (16) | I denne genoptagede undersøgelse blev det fastslået, at minikompressorer består af en elektrisk motor, som driver en pumpe, der konstant blæser luft gennem den tilsluttede luftslange med varierende lufttryk. Minikompressorer har ingen tank, de har normalt heller ingen trykregulator og kan fungere via en 12V jævnstrømsstrømforsyning. De er relativt små, og deres vægt overstiger normalt ikke 2-3 kg, da de nemt skal kunne transporteres. Minikompressorer har en maksimal driftstid (på normalt op til 20 minutter) og giver en luftstrøm, som normalt ikke overstiger 50 l/min. |
| --- | --- |

(16)

I denne genoptagede undersøgelse blev det fastslået, at minikompressorer består af en elektrisk motor, som driver en pumpe, der konstant blæser luft gennem den tilsluttede luftslange med varierende lufttryk. Minikompressorer har ingen tank, de har normalt heller ingen trykregulator og kan fungere via en 12V jævnstrømsstrømforsyning. De er relativt små, og deres vægt overstiger normalt ikke 2-3 kg, da de nemt skal kunne transporteres. Minikompressorer har en maksimal driftstid (på normalt op til 20 minutter) og giver en luftstrøm, som normalt ikke overstiger 50 l/min.

| (17) | På den anden side indeholder forordningen om endelig told detaljerede oplysninger om andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, jf. artikel 1 i den pågældende forordning og betragtning 12 ovenfor. Nærmere bestemt er det anført i betragtning 17 i den endelige forordning, at »En kompressor består typisk af en pumpe, der drives af en elektrisk motor, enten direkte eller ved hjælp af en bæltemekanisme. Komprimeret luft pumpes i de fleste tilfælde ind i en beholder og forlader beholderen gennem en trykregulator og en gummislange. Kompressorer, især de større modeller, kan være forsynet med hjul for at gøre dem mobile«. Tanken og trykregulatoren i sådanne kompressorer sørger for en konstant luftstrøm. Sådanne kompressorer er normalt temmelig store, og deres vægt vil være på mindst 25 kg og ofte mere. De er udformet, således at de fungerer med vekselstrøm på 120V og derover, de har ingen begrænsninger på deres driftstid og kan producere en luftstrøm på op til 2 000 l/min. |
| --- | --- |

(17)

På den anden side indeholder forordningen om endelig told detaljerede oplysninger om andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, jf. artikel 1 i den pågældende forordning og betragtning 12 ovenfor. Nærmere bestemt er det anført i betragtning 17 i den endelige forordning, at »En kompressor består typisk af en pumpe, der drives af en elektrisk motor, enten direkte eller ved hjælp af en bæltemekanisme. Komprimeret luft pumpes i de fleste tilfælde ind i en beholder og forlader beholderen gennem en trykregulator og en gummislange. Kompressorer, især de større modeller, kan være forsynet med hjul for at gøre dem mobile«. Tanken og trykregulatoren i sådanne kompressorer sørger for en konstant luftstrøm. Sådanne kompressorer er normalt temmelig store, og deres vægt vil være på mindst 25 kg og ofte mere. De er udformet, således at de fungerer med vekselstrøm på 120V og derover, de har ingen begrænsninger på deres driftstid og kan producere en luftstrøm på op til 2 000 l/min.

| (18) | Det konkluderes følgelig, at minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, ikke har de samme fysiske og tekniske egenskaber. |
| --- | --- |

(18)

Det konkluderes følgelig, at minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, ikke har de samme fysiske og tekniske egenskaber.

3.   Grundlæggende endelige anvendelsesformål og indbyrdes udskiftelighed

| (19) | I denne genoptagede undersøgelse blev det fastslået, at minikompressorer fortrinsvist anvendes inden for bilindustrien og er beregnet til oppumpning af dæk, og at de ofte sælges som en del af et reparationssæt til dæk sammen med et tætningsmiddel, der kan pumpes ind i et punkteret dæk. Nogle minikompressorer anvendes også i husholdningerne til oppumpning af legetøj, bolde, luftmadrasser og andre oppustelige genstande. |
| --- | --- |

(19)

I denne genoptagede undersøgelse blev det fastslået, at minikompressorer fortrinsvist anvendes inden for bilindustrien og er beregnet til oppumpning af dæk, og at de ofte sælges som en del af et reparationssæt til dæk sammen med et tætningsmiddel, der kan pumpes ind i et punkteret dæk. Nogle minikompressorer anvendes også i husholdningerne til oppumpning af legetøj, bolde, luftmadrasser og andre oppustelige genstande.

| (20) | På den anden side er det anført i betragtning 19 i den endelige forordning, at »Den pågældende vare anvendes til luftdrevne redskaber eller til sprøjtning, rengøring eller pumpning af dæk og andre genstande«. Sådanne kompressorer kan anvendes til halvprofessionelle aktiviteter eller inden for »gør-det-selv«-segmentet til luftdrevne redskaber eller til sprøjtning, maling eller rengøring. Disse anvendelser er mulige takket være en konstant og regulerbar luftstrøm. En sådan egenskab findes ikke hos minikompressorerne. |
| --- | --- |

(20)

På den anden side er det anført i betragtning 19 i den endelige forordning, at »Den pågældende vare anvendes til luftdrevne redskaber eller til sprøjtning, rengøring eller pumpning af dæk og andre genstande«. Sådanne kompressorer kan anvendes til halvprofessionelle aktiviteter eller inden for »gør-det-selv«-segmentet til luftdrevne redskaber eller til sprøjtning, maling eller rengøring. Disse anvendelser er mulige takket være en konstant og regulerbar luftstrøm. En sådan egenskab findes ikke hos minikompressorerne.

| (21) | De indsamlede oplysninger viste, at minikompressorerne normalt er prissat på et betydeligt lavere niveau end andre kompressorer. Minikompressorerne er beregnet til en anden type kunder og distribueres via andre kanaler end andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning. Minikompressorer sælges desuden normalt som en del af et reparationssæt til dæk (i stedet for et reservedæk) enten sammen med en bil eller i specialbilforretninger eller i supermarkeder (til alternativ brug, så som oppumpning af legetøj), mens andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, normalt kun findes i specialforretninger inden for gør-det-selv-segmentet. |
| --- | --- |

(21)

De indsamlede oplysninger viste, at minikompressorerne normalt er prissat på et betydeligt lavere niveau end andre kompressorer. Minikompressorerne er beregnet til en anden type kunder og distribueres via andre kanaler end andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning. Minikompressorer sælges desuden normalt som en del af et reparationssæt til dæk (i stedet for et reservedæk) enten sammen med en bil eller i specialbilforretninger eller i supermarkeder (til alternativ brug, så som oppumpning af legetøj), mens andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, normalt kun findes i specialforretninger inden for gør-det-selv-segmentet.

| (22) | I betragtning af ovenstående konkluderes det, at minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, har forskellige anvendelsesformål, sigter mod forskellige markeder og er i princippet ikke indbyrdes udskiftelige. |
| --- | --- |

(22)

I betragtning af ovenstående konkluderes det, at minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, har forskellige anvendelsesformål, sigter mod forskellige markeder og er i princippet ikke indbyrdes udskiftelige.

4.   Den undersøgte vare i den oprindelige undersøgelse

| (23) | Ingen af de parter, som samarbejdede i den oprindelige undersøgelse (tre EU-producenter, 14 eksporterende producenter i Kina og en ikke-forretningsmæssigt forbunden EU-importør), var involveret i fremstilling af og/eller handel med minikompressorer. Det fremgår af den oprindelige undersøgelse, at de relevante oplysninger om minikompressorer ikke blev indhentet på dette tidspunkt. |
| --- | --- |

(23)

Ingen af de parter, som samarbejdede i den oprindelige undersøgelse (tre EU-producenter, 14 eksporterende producenter i Kina og en ikke-forretningsmæssigt forbunden EU-importør), var involveret i fremstilling af og/eller handel med minikompressorer. Det fremgår af den oprindelige undersøgelse, at de relevante oplysninger om minikompressorer ikke blev indhentet på dette tidspunkt.

| (24) | Det ser således ud til, at undersøgelsen på det tidspunkt ikke sigtede mod at omfatte minikompressorer, selv om de ikke udtrykkeligt blev udelukket. |
| --- | --- |

(24)

Det ser således ud til, at undersøgelsen på det tidspunkt ikke sigtede mod at omfatte minikompressorer, selv om de ikke udtrykkeligt blev udelukket.

| (25) | Det bekræftes også af udtalelsen fra en af klagerne i den oprindelige undersøgelse. På anmodning fra Kommissionen anførte den pågældende, at minikompressorer efter dennes mening ikke var omfattet af klagen og af den deraf følgende antidumpingprocedure. |
| --- | --- |

(25)

Det bekræftes også af udtalelsen fra en af klagerne i den oprindelige undersøgelse. På anmodning fra Kommissionen anførte den pågældende, at minikompressorer efter dennes mening ikke var omfattet af klagen og af den deraf følgende antidumpingprocedure.

| (26) | I betragtning af ovennævnte konkluderedes det, at minikompressorer ikke blev undersøgt i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(26)

I betragtning af ovennævnte konkluderedes det, at minikompressorer ikke blev undersøgt i forbindelse med den oprindelige undersøgelse.

D.   KONKLUSION OM VAREDÆKNING

| (27) | Det fremgår af ovennævnte konklusioner, at minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, ikke har de samme fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål. De har forskellige anvendelsesformål, sigter mod forskellige markeder og er i princippet ikke indbyrdes udskiftelige. Desuden blev minikompressorerne ikke undersøgt i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Det konkluderes derfor, at minikompressorer og andre kompressorer er to forskellige varer. |
| --- | --- |

(27)

Det fremgår af ovennævnte konklusioner, at minikompressorer og andre kompressorer, der er underlagt den pågældende foranstaltning, ikke har de samme fysiske og tekniske egenskaber og endelige anvendelsesformål. De har forskellige anvendelsesformål, sigter mod forskellige markeder og er i princippet ikke indbyrdes udskiftelige. Desuden blev minikompressorerne ikke undersøgt i forbindelse med den oprindelige undersøgelse. Det konkluderes derfor, at minikompressorer og andre kompressorer er to forskellige varer.

| (28) | Næsten alle parter, der gav sig til kende i forbindelse med denne genoptagede undersøgelse, anmodede om, at minikompressorer skulle udelukkes fra varedækningen i den oprindelige foranstaltning. |
| --- | --- |

(28)

Næsten alle parter, der gav sig til kende i forbindelse med denne genoptagede undersøgelse, anmodede om, at minikompressorer skulle udelukkes fra varedækningen i den oprindelige foranstaltning.

| (29) | På den anden side gjorde den samarbejdsvillige EU-producent af minikompressorer gældende, at den oprindelige foranstaltning omfattede producentens varer, og at tolden med rette beskyttede dennes interesser. Følgelig gjorde producenten gældende, at antidumpingtolden skulle opkræves på minikompressorer med tilbagevirkende kraft og fremover, da den skadevoldende dumping af minikompressorer fortsat finder sted. |
| --- | --- |

(29)

På den anden side gjorde den samarbejdsvillige EU-producent af minikompressorer gældende, at den oprindelige foranstaltning omfattede producentens varer, og at tolden med rette beskyttede dennes interesser. Følgelig gjorde producenten gældende, at antidumpingtolden skulle opkræves på minikompressorer med tilbagevirkende kraft og fremover, da den skadevoldende dumping af minikompressorer fortsat finder sted.

| (30) | I den henseende bemærkes det, at hverken denne producent eller enhver anden producent af minikompressorer samarbejdede i den oprindelige undersøgelse. Desuden blev minikompressorer, som konkluderet i betragtning 26, ikke undersøgt, da den oprindelige undersøgelse fandt sted. Det bemærkes også, som det fremgår af denne genoptagede undersøgelse, at der eksisterer betydelige forskelle mellem minikompressorer og de kompressorer, der blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse. Derfor kan den holdning, som den omtalte EU-producent af minikompressorer gør gældende, ikke ændre på konklusionerne i denne genoptagede undersøgelse. |
| --- | --- |

(30)

I den henseende bemærkes det, at hverken denne producent eller enhver anden producent af minikompressorer samarbejdede i den oprindelige undersøgelse. Desuden blev minikompressorer, som konkluderet i betragtning 26, ikke undersøgt, da den oprindelige undersøgelse fandt sted. Det bemærkes også, som det fremgår af denne genoptagede undersøgelse, at der eksisterer betydelige forskelle mellem minikompressorer og de kompressorer, der blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse. Derfor kan den holdning, som den omtalte EU-producent af minikompressorer gør gældende, ikke ændre på konklusionerne i denne genoptagede undersøgelse.

| (31) | Med hensyn til påstanden om fortsat skadevoldende dumping af minikompressorer og eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger bør det bemærkes, jf. betragtning 23-26, at minikompressorer ikke blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse, og at en fastlæggelse af, om der fandt skadevoldende dumping sted, eller om den finder sted, ikke kan behandles i denne genoptagede undersøgelse, der er begrænset til præciseringen af den oprindelige foranstaltnings varedækning. |
| --- | --- |

(31)

Med hensyn til påstanden om fortsat skadevoldende dumping af minikompressorer og eventuel indførelse af antidumpingforanstaltninger bør det bemærkes, jf. betragtning 23-26, at minikompressorer ikke blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse, og at en fastlæggelse af, om der fandt skadevoldende dumping sted, eller om den finder sted, ikke kan behandles i denne genoptagede undersøgelse, der er begrænset til præciseringen af den oprindelige foranstaltnings varedækning.

| (32) | Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog EU-producenten af minikompressorer sin holdning og fremførte, at udelukkelsen af minikompressorer med tilbagevirkende kraft fra foranstaltningerne ville medføre en styrkelse med tilbagevirkende kraft af producentens konkurrenter i Kina og ville forvride konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

(32)

Efter fremlæggelsen af oplysninger gentog EU-producenten af minikompressorer sin holdning og fremførte, at udelukkelsen af minikompressorer med tilbagevirkende kraft fra foranstaltningerne ville medføre en styrkelse med tilbagevirkende kraft af producentens konkurrenter i Kina og ville forvride konkurrenceevnen.

| (33) | I den forbindelse gentages det, at den genoptagne undersøgelse ikke analyserede markedssituationen for minikompressorer og heller ikke havde til hensigt at gøre dette. Formålet var kun at præcisere, om minikompressorer er forskellige fra de kompressorer, der blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse. Hensigten er heller ikke at forvride markedssituationen, men at skaffe klarhed med hensyn til den gældende told. |
| --- | --- |

(33)

I den forbindelse gentages det, at den genoptagne undersøgelse ikke analyserede markedssituationen for minikompressorer og heller ikke havde til hensigt at gøre dette. Formålet var kun at præcisere, om minikompressorer er forskellige fra de kompressorer, der blev undersøgt i den oprindelige undersøgelse. Hensigten er heller ikke at forvride markedssituationen, men at skaffe klarhed med hensyn til den gældende told.

| (34) | Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en samarbejdsvillig importør, at minikompressorer faktisk kun er pumper, og at told på kompressorer pr. definition ikke gælder pumper, som udtrykkeligt blev udelukket fra varedækningen i den oprindelige foranstaltning. |
| --- | --- |

(34)

Efter fremlæggelsen af oplysninger fremførte en samarbejdsvillig importør, at minikompressorer faktisk kun er pumper, og at told på kompressorer pr. definition ikke gælder pumper, som udtrykkeligt blev udelukket fra varedækningen i den oprindelige foranstaltning.

| (35) | I den henseende bør det bemærkes, at denne genoptagne undersøgelse ikke støtter en sådan fortolkning, og at minikompressorer klart er kompressorer ud fra et teknisk synspunkt, da de flytter luft fra et sted til et andet (som pumper), men at de også komprimerer luften i det apparat, hvortil de er tilsluttet. |
| --- | --- |

(35)

I den henseende bør det bemærkes, at denne genoptagne undersøgelse ikke støtter en sådan fortolkning, og at minikompressorer klart er kompressorer ud fra et teknisk synspunkt, da de flytter luft fra et sted til et andet (som pumper), men at de også komprimerer luften i det apparat, hvortil de er tilsluttet.

| (36) | I betragtning af ovenstående konkluderes det, at minikompressorer (dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning) adskiller sig fra de kompressorer, der er undersøgt i den oprindelige undersøgelse. |
| --- | --- |

(36)

I betragtning af ovenstående konkluderes det, at minikompressorer (dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning) adskiller sig fra de kompressorer, der er undersøgt i den oprindelige undersøgelse.

| (37) | Da minikompressorer ikke var omfattet af den oprindelige undersøgelses anvendelsesområde, burde antidumpingtolden ikke have været anvendt på importen af minikompressorer. Følgelig bør foranstaltningernes anvendelsesområde præciseres med tilbagevirkende kraft ved en ændring af forordningen om endelig told. |
| --- | --- |

(37)

Da minikompressorer ikke var omfattet af den oprindelige undersøgelses anvendelsesområde, burde antidumpingtolden ikke have været anvendt på importen af minikompressorer. Følgelig bør foranstaltningernes anvendelsesområde præciseres med tilbagevirkende kraft ved en ændring af forordningen om endelig told.

E.   TILBAGEVIRKENDE KRAFT

| (38) | Da denne genoptagelse af undersøgelsen er begrænset til præciseringen af varedækningen, og da minikompressorer ikke var omfattet af den oprindelige undersøgelse og den heraf følgende antidumpingforanstaltning, anses det for hensigtsmæssigt, at konklusionerne anvendes fra den dato, hvor forordningen om endelig told trådte i kraft. |
| --- | --- |

(38)

Da denne genoptagelse af undersøgelsen er begrænset til præciseringen af varedækningen, og da minikompressorer ikke var omfattet af den oprindelige undersøgelse og den heraf følgende antidumpingforanstaltning, anses det for hensigtsmæssigt, at konklusionerne anvendes fra den dato, hvor forordningen om endelig told trådte i kraft.

| (39) | Heraf følger, at enhver endelig antidumpingtold, der er betalt eller bogført, jf. forordning (EF) nr. 261/2008, på importen af minikompressorer med oprindelse i Kina bør godtgøres, eller der bør indrømmes fritagelse herfor. Anmodninger om godtgørelse eller fritagelse indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldbestemmelser. For at undgå, at de pågældende importører ikke kan kræve en sådan tilbagebetaling på grund af fristerne i de pågældendes lovgivning, hvis disse frister er udløbet før eller udløber på datoen for offentliggørelsen af denne forordning, eller hvis de udløber senest seks måneder efter denne dato, forlænges fristerne hermed til seks måneder efter dagen for offentliggørelsen af denne forordning — |
| --- | --- |

(39)

Heraf følger, at enhver endelig antidumpingtold, der er betalt eller bogført, jf. forordning (EF) nr. 261/2008, på importen af minikompressorer med oprindelse i Kina bør godtgøres, eller der bør indrømmes fritagelse herfor. Anmodninger om godtgørelse eller fritagelse indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldbestemmelser. For at undgå, at de pågældende importører ikke kan kræve en sådan tilbagebetaling på grund af fristerne i de pågældendes lovgivning, hvis disse frister er udløbet før eller udløber på datoen for offentliggørelsen af denne forordning, eller hvis de udløber senest seks måneder efter denne dato, forlænges fristerne hermed til seks måneder efter dagen for offentliggørelsen af denne forordning —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 261/2008 affattes således:

»1.   Der indføres en endelig antidumpingtold på importen af oscillerende kompressorer (oscillerende kompressorpumper dog undtaget) med en kapacitet pr. minut på 2 kubikmeter og derunder, henhørende under KN-kode ex 8414 40 10, ex 8414 80 22, ex 8414 80 28 og ex 8414 80 51 (Taric-kode 8414401010, 8414802219, 8414802299, 8414802811, 8414802891, 8414805119 og 8414805199) og med oprindelse i Folkerepublikken Kina. De såkaldte minikompressorer, dvs. kompressorer uden tank, der kan tilsluttes en 12V-strømforsyning, og som hører ind under ovennævnte KN-koder, er ikke omfattet af den endelige antidumpingtold.«

Artikel 2

Der bør indrømmes godtgørelse af eller fritagelse for den endelige antidumpingtold, der er blevet betalt eller bogført i henhold til artikel 1, stk. 1. i forordning (EF) nr. 261/2008 i den oprindelige version, for varer, der ikke er omfattet af artikel 1, stk. 1, i forordning (EF) nr. 261/2008 som ændret ved denne forordning.

Anmodninger om godtgørelse og fritagelse indgives til de nationale toldmyndigheder i overensstemmelse med gældende toldbestemmelser. I tilfælde, hvor tidsfristerne i artikel 236, stk. 2, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (6) er udløbet før eller udløber på datoen for offentliggørelsen af denne forordning, eller hvis de udløber senest seks måneder efter denne dato, forlænges fristerne hermed til seks måneder efter dagen for offentliggørelsen af denne forordning.

6

Artikel 3

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende og finder anvendelse med tilbagevirkende kraft fra den 21. marts 2008.

Den Europæiske Unions Tidende

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2011.

På Rådets vegne

S. NOWAK

Formand

---

(1)  EUT L 343 af 22.12.2009, s. 51.

1

(2)  EUT C 314 af 21.12.2006, s. 2.

2

(3)  EUT L 81 af 20.3.2008, s. 1.

3

(4)  EUT C 73 af 23.3.2010, s. 39.

4

(5)  EUT C 98 af 30.3.2011, s. 22.

5

(6)  EFT L 302, 19.10.1992, s. 1.

6

---

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/6 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/6

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1307/2011

af 14. december 2011

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtning:

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 15. december 2011.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2011.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | AL | 58,0 |
| MA | 66,8 |
| TN | 79,2 |
| TR | 95,8 |
| ZZ | 75,0 |
| 0707 00 05 | EG | 170,1 |
| TR | 157,0 |
| ZZ | 163,6 |
| 0709 90 70 | MA | 41,9 |
| TR | 147,3 |
| ZZ | 94,6 |
| 0805 10 20 | AR | 27,1 |
| BR | 41,5 |
| CL | 30,5 |
| MA | 56,3 |
| TR | 61,0 |
| ZA | 56,4 |
| ZZ | 45,5 |
| 0805 20 10 | MA | 65,2 |
| TR | 79,7 |
| ZZ | 72,5 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | IL | 87,9 |
| TR | 83,9 |
| ZZ | 85,9 |
| 0805 50 10 | TR | 49,9 |
| ZZ | 49,9 |
| 0808 10 80 | CA | 109,9 |
| CL | 90,0 |
| US | 117,1 |
| ZA | 80,2 |
| ZZ | 99,3 |
| 0808 20 50 | CN | 70,9 |
| ZZ | 70,9 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

AL

58,0

MA

66,8

TN

79,2

TR

95,8

ZZ

75,0

0707 00 05

EG

170,1

TR

157,0

ZZ

163,6

0709 90 70

MA

41,9

TR

147,3

ZZ

94,6

0805 10 20

AR

27,1

BR

41,5

CL

30,5

MA

56,3

TR

61,0

ZA

56,4

ZZ

45,5

0805 20 10

MA

65,2

TR

79,7

ZZ

72,5

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

IL

87,9

TR

83,9

ZZ

85,9

0805 50 10

TR

49,9

ZZ

49,9

0808 10 80

CA

109,9

CL

90,0

US

117,1

ZA

80,2

ZZ

99,3

0808 20 50

CN

70,9

ZZ

70,9

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/8 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/8

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1308/2011

af 14. december 2011

om fastsættelse af tildelingskoefficient, afvisning af yderligere ansøgninger og afslutning af perioden for indgivelse af ansøgninger for disponible mængder af sukker uden for kvoten, der skal sælges på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12

EUROPA–KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

Uunder henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 af 30. november 2011 om ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12 (2), især artikel 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | De mængder, der er omfattet af licensansøgninger for sukker uden for kvoten, som blev indgivet fra den 4. december 2011 til den 7. december 2011 og meddelt Kommissionen, overstiger den mængde, der er fastsat i artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011. |
| --- | --- |

(1)

De mængder, der er omfattet af licensansøgninger for sukker uden for kvoten, som blev indgivet fra den 4. december 2011 til den 7. december 2011 og meddelt Kommissionen, overstiger den mængde, der er fastsat i artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011.

| (2) | I overensstemmelse med artikel 5 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 er det derfor nødvendigt at fastsætte den tildelingskoefficient, som medlemsstaterne skal anvende på de mængder, der er omfattet af hver meddelt licensansøgning, afvise de ansøgninger, som endnu ikke er blevet meddelt og afslutte perioden for indgivelse af ansøgninger. |
| --- | --- |

(2)

I overensstemmelse med artikel 5 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 er det derfor nødvendigt at fastsætte den tildelingskoefficient, som medlemsstaterne skal anvende på de mængder, der er omfattet af hver meddelt licensansøgning, afvise de ansøgninger, som endnu ikke er blevet meddelt og afslutte perioden for indgivelse af ansøgninger.

| (3) | Denne forordning bør anvendes, inden de licenser, der er ansøgt om, udstedes, og bør derfor træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(3)

Denne forordning bør anvendes, inden de licenser, der er ansøgt om, udstedes, og bør derfor træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De mængder, for hvilke der er indgivet licensansøgninger for sukker uden for kvoten i henhold til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 fra den 4. december 2011 til den 7. december 2011 og meddelt Kommissionen, multipliceres med tildelingskoefficienten 21,680216 %.

Ansøgninger om licenser, der er indgivet fra den 8. december 2011 til den 15. december 2011 afvises hermed.

Perioden for indgivelse af ansøgninger om licenser afsluttes fra den 15. december 2011.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2011.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1

1

(2)  EUT L 318 af 1.12.2011, s. 9.

2

---

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/9 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/9

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 1309/2011

af 14. december 2011

om fastsættelse af tildelingskoefficient, afvisning af yderligere ansøgninger og afslutning af perioden for indgivelse af ansøgninger for disponible mængder af isoglucose uden for kvoten, der skal sælges på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

Under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 af 30. november 2011 om ekstraordinære foranstaltninger med hensyn til at bringe sukker og isoglucose uden for kvoten i omsætning på EU's marked med nedsat overskudsafgift i produktionsåret 2011/12 (2), især artikel 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | De mængder, der er omfattet af licensansøgninger for isoglucose uden for kvoten, som blev indgivet fra den 4. december 2011 til den 7. december 2011 og meddelt Kommissionen, overstiger den mængde, der er fastsat i artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011. |
| --- | --- |

(1)

De mængder, der er omfattet af licensansøgninger for isoglucose uden for kvoten, som blev indgivet fra den 4. december 2011 til den 7. december 2011 og meddelt Kommissionen, overstiger den mængde, der er fastsat i artikel 1 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011.

| (2) | I overensstemmelse med artikel 5 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 er det derfor nødvendigt at fastsætte den tildelingskoefficient, som medlemsstaterne skal anvende på de mængder, der er omfattet af hver meddelt licensansøgning, afvise de ansøgninger, som endnu ikke er blevet meddelt, og afslutte perioderne for indgivelse af ansøgninger. |
| --- | --- |

(2)

I overensstemmelse med artikel 5 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 er det derfor nødvendigt at fastsætte den tildelingskoefficient, som medlemsstaterne skal anvende på de mængder, der er omfattet af hver meddelt licensansøgning, afvise de ansøgninger, som endnu ikke er blevet meddelt, og afslutte perioderne for indgivelse af ansøgninger.

| (3) | Denne forordning bør anvendes, inden de licenser, der er ansøgt om, udstedes, og bør derfor træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(3)

Denne forordning bør anvendes, inden de licenser, der er ansøgt om, udstedes, og bør derfor træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De mængder, for hvilke der er indgivet licensansøgninger for isoglucose uden for kvoten i henhold til gennemførelsesforordning (EU) nr. 1240/2011 fra den 4. december 2011 til den 7. december 2011 og meddelt Kommissionen, multipliceres med tildelingskoefficienten 99,290780 %.

Ansøgninger om licenser, der er indgivet fra den 8. december 2011 til den 15. december 2011 afvises hermed.

Perioden for indgivelse af ansøgninger om licenser afsluttes fra den 15. december 2011.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2011.

På Kommissionens vegne For formanden

José Manuel SILVA RODRÍGUEZ

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1

1

(2)  EUT L 318 af 1.12.2011, s. 9.

2

---

AFGØRELSER

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/10 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/10

---

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉS AFGØRELSE BiH/18/2011

af 2. december 2011

om udnævnelse af en øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina

(2011/836/FUSP)

DEN UDENRIGS- OG SIKKERHEDSPOLITISKE KOMITÉ HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 38, stk. 3,

under henvisning til Rådets fælles aktion 2004/570/FUSP af 12. juli 2004 om Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina (1), særlig artikel 6, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådet har i medfør af artikel 6, stk. 1, i fælles aktion 2004/570/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe yderligere afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken. |
| --- | --- |

(1)

Rådet har i medfør af artikel 6, stk. 1, i fælles aktion 2004/570/FUSP bemyndiget Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) til at træffe yderligere afgørelser om udnævnelse af den øverstbefalende for EU-styrken.

| (2) | Ved afgørelse 2009/836/FUSP (2) udnævnte PSC general Bernhard BAIR til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina. |
| --- | --- |

(2)

Ved afgørelse 2009/836/FUSP (2) udnævnte PSC general Bernhard BAIR til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina.

| (3) | EU's operationschef har indstillet brigadegeneral Robert BRIEGER som den nye øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina. |
| --- | --- |

(3)

EU's operationschef har indstillet brigadegeneral Robert BRIEGER som den nye øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina.

| (4) | EU's Militærkomité har støttet henstillingen. |
| --- | --- |

(4)

EU's Militærkomité har støttet henstillingen.

| (5) | I medfør af artikel 5 i protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af de af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. |
| --- | --- |

(5)

I medfør af artikel 5 i protokollen (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af de af Unionens afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet.

| (6) | Det Europæiske Råd i København vedtog den 12. og 13. december 2002 en erklæring, hvori det hed, at »Berlin plus«-ordningerne og gennemførelsen heraf kun gjaldt for de medlemsstater, der også enten var NATO-medlemmer eller partnere i »partnerskab for fred«, og som derfor havde indgået bilaterale sikkerhedsaftaler med NATO — |
| --- | --- |

(6)

Det Europæiske Råd i København vedtog den 12. og 13. december 2002 en erklæring, hvori det hed, at »Berlin plus«-ordningerne og gennemførelsen heraf kun gjaldt for de medlemsstater, der også enten var NATO-medlemmer eller partnere i »partnerskab for fred«, og som derfor havde indgået bilaterale sikkerhedsaftaler med NATO —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Brigadegeneral Robert BRIEGER udnævnes til øverstbefalende for EU-styrken i Den Europæiske Unions militæroperation i Bosnien-Hercegovina.

Artikel 2

Denne afgørelse har virkning fra den 6. december 2011.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. december 2011.

På Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komités vegne

O. SKOOG

Formand

---

(1)  EUT L 252 af 28.7.2004, s. 10.

1

(2)  EUT L 299 af 14.11.2009, s. 17.

2

---

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/11 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/11

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 12. december 2011

om berigtigelse af afgørelse 2010/399/EU om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt for Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL), Garantisektionen, Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)

(meddelt under nummer K(2011) 9130)

(Kun den slovenske udgave er autentisk)

(2011/837/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1258/1999 af 17. maj 1999 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (1), særlig artikel 7, stk. 4,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21. juni 2005 om finansieringen af den fælles landbrugspolitik (2), særlig artikel 31, og

efter høring af Komitéen for Landbrugsfondene, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved afgørelse 2010/399/EU (3) udelukkede Kommissionen fra EU-finansiering et beløb på 2 280 860,00 EUR for Slovenien, som vedrører foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, miljøvenligt landbrug og ugunstigt stillede områder, idet det drejer sig om beløb, der pr. 23. juni 2009 endnu ikke var inddrevet fra støttemodtagerne. Ovennævnte beløb er beregnet på grundlag af oplysninger, som Slovenien har sendt Kommissionen. Det blev meddelt Slovenien, at hvis de pågældende beløb inddrives efter den 23. juni 2009, skal de hverken meddeles Kommissionen eller betales tilbage til Kommissionen. |
| --- | --- |

(1)

Ved afgørelse 2010/399/EU (3) udelukkede Kommissionen fra EU-finansiering et beløb på 2 280 860,00 EUR for Slovenien, som vedrører foranstaltninger til udvikling af landdistrikter, miljøvenligt landbrug og ugunstigt stillede områder, idet det drejer sig om beløb, der pr. 23. juni 2009 endnu ikke var inddrevet fra støttemodtagerne. Ovennævnte beløb er beregnet på grundlag af oplysninger, som Slovenien har sendt Kommissionen. Det blev meddelt Slovenien, at hvis de pågældende beløb inddrives efter den 23. juni 2009, skal de hverken meddeles Kommissionen eller betales tilbage til Kommissionen.

| (2) | Ved indgivelsen af den endelige udgiftsanmeldelse og endelige betalingsanmodning til Kommissionen i forbindelse med afslutningen af overgangsprogrammer for udvikling af landdistrikter har de slovenske myndigheder i deres endelige anmeldelser inkluderet inddrevne beløb, der er omfattet af førnævnte finansielle korrektioner, hvilket ikke er korrekt. Afgørelse 2009/984/EU (4) om fastsættelse af det restbeløb, der skal betales eller tilbagebetales af Tjekkiet, Ungarn og Slovenien ved afslutningen af programmer inden for rammerne af overgangsprogrammer for udvikling af landdistrikterne, som finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) blev vedtaget på grundlag af de beløb, som Slovenien havde meddelt. |
| --- | --- |

(2)

Ved indgivelsen af den endelige udgiftsanmeldelse og endelige betalingsanmodning til Kommissionen i forbindelse med afslutningen af overgangsprogrammer for udvikling af landdistrikter har de slovenske myndigheder i deres endelige anmeldelser inkluderet inddrevne beløb, der er omfattet af førnævnte finansielle korrektioner, hvilket ikke er korrekt. Afgørelse 2009/984/EU (4) om fastsættelse af det restbeløb, der skal betales eller tilbagebetales af Tjekkiet, Ungarn og Slovenien ved afslutningen af programmer inden for rammerne af overgangsprogrammer for udvikling af landdistrikterne, som finansieres af Den Europæiske Udviklings- og Garantifond for Landbruget (EUGFL) blev vedtaget på grundlag af de beløb, som Slovenien havde meddelt.

| (3) | Efter at have modtaget en indtægtsordre med henblik på den korrektion, der fastsættes i afgørelse 2010/399/EU, har Slovenien meddelt Kommissionen, at en del af korrektionen allerede er fratrukket i afgørelse 2009/984/EU. Efter en grundig analyse og bekræftelse fra det slovenske betalingsorgans godkendelsesorgan blev der konstateret en overlapning på 2 170 331,88 EUR. |
| --- | --- |

(3)

Efter at have modtaget en indtægtsordre med henblik på den korrektion, der fastsættes i afgørelse 2010/399/EU, har Slovenien meddelt Kommissionen, at en del af korrektionen allerede er fratrukket i afgørelse 2009/984/EU. Efter en grundig analyse og bekræftelse fra det slovenske betalingsorgans godkendelsesorgan blev der konstateret en overlapning på 2 170 331,88 EUR.

| (4) | Slovenien skylder derfor kun Kommissionen et beløb svarende til differencen mellem den oprindelige korrektion på 2 280 860 EUR som fastsat i afgørelse 2010/399/EU og de tilbagebetalinger, der er angivet i afgørelse 2009/984/EU, og som beløber sig til 2 170 331,88 EUR. Differencen er på 110 528,12 EUR. Den oprindelige indtægtsordre vil blive afløst af en ny, som lyder på beløbet 110 528,12 EUR. |
| --- | --- |

(4)

Slovenien skylder derfor kun Kommissionen et beløb svarende til differencen mellem den oprindelige korrektion på 2 280 860 EUR som fastsat i afgørelse 2010/399/EU og de tilbagebetalinger, der er angivet i afgørelse 2009/984/EU, og som beløber sig til 2 170 331,88 EUR. Differencen er på 110 528,12 EUR. Den oprindelige indtægtsordre vil blive afløst af en ny, som lyder på beløbet 110 528,12 EUR.

| (5) | Afgørelse 2010/399/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed — |
| --- | --- |

(5)

Afgørelse 2010/399/EU bør derfor ændres i overensstemmelse hermed —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

De oplysninger i bilaget til afgørelse 2010/399/EU, der vedrører Slovenien, erstattes af oplysningerne i bilaget til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til Republikken Slovenien.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2011.

På Kommissionens vegne

Dacian CIOLOȘ

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 160 af 26.6.1999, s. 103.

1

(2)  EUT L 209 af 11.8.2005, s. 1.

2

(3)  EUT L 184 af 17.7.2010, s. 6.

3

(4)  EUT L 338 af 19.12.2009, s. 95.

4

---

BILAG

BUDGETPOST 6500

| MS | Foranstaltning | RÅ | Grund | Type korrektion | % | Valuta | Beløb | Fradrag | Finansiel indvirkning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SL | Udvikling af landdistrikter - Overgangsinstrument | 2005 | kontrol- og inddrivelsesprocedurer iværksat for sent | punktvis | | EUR | –1 354 253,00 | –1 263 363,80 | –90 889,20 |
| SL | Udvikling af landdistrikter - Overgangsinstrument | 2006 | kontrol- og inddrivelsesprocedurer iværksat for sent | punktvis | | EUR | – 926 607,00 | – 906 968,08 | –19 638,92 |
| I alt SL | –2 280 860,00 | –2 170 331,88 | – 110 528,12 |

MS

Foranstaltning

RÅ

Grund

Type korrektion

%

Valuta

Beløb

Fradrag

Finansiel indvirkning

SL

Udvikling af landdistrikter - Overgangsinstrument

2005

kontrol- og inddrivelsesprocedurer iværksat for sent

punktvis

EUR

–1 354 253,00

–1 263 363,80

–90 889,20

SL

Udvikling af landdistrikter - Overgangsinstrument

2006

kontrol- og inddrivelsesprocedurer iværksat for sent

punktvis

EUR

– 926 607,00

– 906 968,08

–19 638,92

I alt SL

–2 280 860,00

–2 170 331,88

– 110 528,12

---

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/13 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/13

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE

af 13. december 2011

om ændring af beslutning 2008/855/EF for så vidt angår perioden for anvendelse af dyresundhedsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i visse medlemsstater

(meddelt under nummer K(2011) 9128)

(EØS-relevant tekst)

(2011/838/EU)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 9, stk. 4,

under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (2), særlig artikel 10, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved Kommissionens beslutning 2008/855/EF af 3. november 2008 om dyresundhedsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i visse medlemsstater (3) er der fastsat visse foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i medlemsstater eller regioner i medlemsstater som angivet i bilaget til samme beslutning. |
| --- | --- |

(1)

Ved Kommissionens beslutning 2008/855/EF af 3. november 2008 om dyresundhedsmæssige foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i visse medlemsstater (3) er der fastsat visse foranstaltninger til bekæmpelse af klassisk svinepest i medlemsstater eller regioner i medlemsstater som angivet i bilaget til samme beslutning.

| (2) | Beslutning 2008/855/EF skal anvendes indtil den 31. december 2011. I lyset af sygdomssituationen, især for vildsvins vedkommende, i visse områder i Bulgarien, Tyskland, Ungarn og Rumænien bør anvendelsesperioden for nævnte beslutning forlænges til den 31. december 2013. |
| --- | --- |

(2)

Beslutning 2008/855/EF skal anvendes indtil den 31. december 2011. I lyset af sygdomssituationen, især for vildsvins vedkommende, i visse områder i Bulgarien, Tyskland, Ungarn og Rumænien bør anvendelsesperioden for nævnte beslutning forlænges til den 31. december 2013.

| (3) | Beslutning 2008/855/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed. |
| --- | --- |

(3)

Beslutning 2008/855/EF bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.

| (4) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(4)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

I artikel 15 i beslutning 2008/855/EF ændres »31. december 2011« til »31. december 2013«.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. december 2011.

På Kommissionens vegne

John DALLI

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13.

1

(2)  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

2

(3)  EUT L 302 af 13.11.2008, s. 19.

3

---

III Andre retsakter

DET EUROPÆISKE ØKONOMISKE SAMARBEJDSOMRÅDE

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/14 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/14

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE

Nr. 532/09/KOL

af 16. december 2009

om 76. ændring af de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, hvorved der indføjes et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (1) HAR —

UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (2), særlig artikel 61-63, og protokol 26 til denne aftale,

UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (3), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b),

UNDER HENVISNING til de proceduremæssige og materielle regler for statsstøtte, som Tilsynsmyndigheden vedtog den 19. januar 1994 (4), og

ud fra følgende betragtninger:

I henhold til artikel 24 i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal Tilsynsmyndigheden sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft.

I henhold til artikel 5, stk. 2, litra b), i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen skal Tilsynsmyndigheden udstede meddelelser eller retningslinjer på områder, der er omhandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i denne aftale eller i aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt.

Europa-Kommissionen offentliggjorde den 11. august 2009 en meddelelse om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt (5).

Denne meddelelse er også relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

Der skal sikres en ensartet anvendelse af EØS-statsstøttereglerne i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde.

Ifølge punkt II under overskriften »GENERELT« i slutningen af bilag XV til EØS-aftalen skal Tilsynsmyndigheden efter høring af Europa-Kommissionen vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager.

Tilsynsmyndigheden hørte Europa-Kommissionen om emnet ved brev af 27. november 2009 (reference nr. 538332) og EFTA-staterne ved brev af 16. oktober 2009 (reference nr. 5333819, 533835 og 533836) —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Retningslinjerne for statsstøtte ændres ved indføjelse af et nyt kapitel om kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt. Det nye kapitel findes i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Kun den engelske udgave er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 16. december 2009.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Per SANDERUD

Formand

Kristján Andri STEFÁNSSON

Medlem af Kollegiet

---

(1)  I det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«.

1

(2)  I det følgende benævnt »EØS-aftalen«.

2

(3)  I det følgende benævnt »aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen«.

3

(4)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen vedtaget og udstedt af Tilsynsmyndigheden den 19.1.1994, offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende
  (EFT) L 231 af 3.9.1994, s. 1, og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1 (i det følgende benævnt »retningslinjer for statsstøtte«). Den ajourførte version af retningslinjerne for statsstøtte findes på Tilsynsmyndighedens websted: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

4

De Europæiske Fællesskabers Tidende

(5)  EUT C 188 af 11.8.2009, s. 6.

5

---

BILAG

KRITERIER FOR VURDERING AF FORENELIGHEDEN AF STATSSTØTTE TIL ANSÆTTELSE AF DÅRLIGT STILLEDE OG HANDICAPPEDE ARBEJDSTAGERE UNDERLAGT INDIVIDUEL ANMELDELSESPLIGT
   (1)

1.   Indledning

| 1. | Beskæftigelsesfremme og socialpolitik er blandt målsætningerne for EØS-aftalen og EFTA-staterne (2). Arbejdsløshed og navnlig strukturel arbejdsløshed for bestemte grupper af arbejdstagere er fortsat et problem visse steder i EFTA-staterne. Statsstøtte i form af løntilskud, hvor lønomkostninger er det samlede beløb, der faktisk skal udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder: a) bruttolønnen før skat, b) de obligatoriske bidrag, såsom socialsikringsbidrag, og c) omkostninger til pasning af børn og ældre pårørende (herefter »løntilskud«) kan tilskynde virksomhederne til yderligere at ansætte flere dårligt stillede og handicappede arbejdstagere. Støttens formål er således at fremme ansættelsen af denne gruppe af arbejdstagere. |
| --- | --- |

1.

Beskæftigelsesfremme og socialpolitik er blandt målsætningerne for EØS-aftalen og EFTA-staterne (2). Arbejdsløshed og navnlig strukturel arbejdsløshed for bestemte grupper af arbejdstagere er fortsat et problem visse steder i EFTA-staterne. Statsstøtte i form af løntilskud, hvor lønomkostninger er det samlede beløb, der faktisk skal udbetales af støttemodtageren i forbindelse med den pågældende arbejdskraft, herunder: a) bruttolønnen før skat, b) de obligatoriske bidrag, såsom socialsikringsbidrag, og c) omkostninger til pasning af børn og ældre pårørende (herefter »løntilskud«) kan tilskynde virksomhederne til yderligere at ansætte flere dårligt stillede og handicappede arbejdstagere. Støttens formål er således at fremme ansættelsen af denne gruppe af arbejdstagere.

| 2. | Dette kapitel indeholder en vejledende beskrivelse af, hvilke kriterier EFTA-Tilsynsmyndigheden (i det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«) vil anvende i forbindelse med vurderingen af statsstøtte i form af løntilskud, som skal anmeldes individuelt i henhold til artikel 6, stk. 1, litra h) og i), i den retsakt, der er nævnt i punkt 1j i bilag XV til EØS-aftalen (Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (generel gruppefritagelsesforordning)) (3) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil (4) (i det følgende benævnt »den generelle gruppefritagelsesforordning«). Vejledningen skal medvirke til at skabe gennemsigtighed for Tilsynsmyndighedens begrundelser med henblik på at skabe forudsigelighed og retssikkerhed. |
| --- | --- |

2.

Dette kapitel indeholder en vejledende beskrivelse af, hvilke kriterier EFTA-Tilsynsmyndigheden (i det følgende benævnt »Tilsynsmyndigheden«) vil anvende i forbindelse med vurderingen af statsstøtte i form af løntilskud, som skal anmeldes individuelt i henhold til artikel 6, stk. 1, litra h) og i), i den retsakt, der er nævnt i punkt 1j i bilag XV til EØS-aftalen (Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (generel gruppefritagelsesforordning)) (3) som tilpasset til EØS-aftalen ved protokol 1 hertil (4) (i det følgende benævnt »den generelle gruppefritagelsesforordning«). Vejledningen skal medvirke til at skabe gennemsigtighed for Tilsynsmyndighedens begrundelser med henblik på at skabe forudsigelighed og retssikkerhed.

| 3. | Vejledningen gælder foranstaltninger vedrørende løntilskud til dårligt stillede arbejdstagere, meget dårligt stillede arbejdstagere eller handicappede arbejdstagere som omhandlet i artikel 2, stk. 18, 19 og 20, i gruppefritagelsesforordningen. Enhver individuel støtte, hvad enten den ydes på et ad hoc-grundlag eller på basis af en støtteordning, er underlagt vejledningen, når subventionsækvivalenten overstiger 5 mio. EUR årligt pr. virksomhed til beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere og meget dårligt stillede arbejdstagere (herefter under ét »dårligt stillede arbejdstagere«) og 10 mio. EUR årligt pr. virksomhed til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere (5). |
| --- | --- |

3.

Vejledningen gælder foranstaltninger vedrørende løntilskud til dårligt stillede arbejdstagere, meget dårligt stillede arbejdstagere eller handicappede arbejdstagere som omhandlet i artikel 2, stk. 18, 19 og 20, i gruppefritagelsesforordningen. Enhver individuel støtte, hvad enten den ydes på et ad hoc-grundlag eller på basis af en støtteordning, er underlagt vejledningen, når subventionsækvivalenten overstiger 5 mio. EUR årligt pr. virksomhed til beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere og meget dårligt stillede arbejdstagere (herefter under ét »dårligt stillede arbejdstagere«) og 10 mio. EUR årligt pr. virksomhed til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere (5).

| 4. | Kriterierne i denne vejledning vil ikke blive anvendt mekanisk. Hvor tilbundsgående Tilsynsmyndighedens vurdering vil være, i forbindelse med de oplysninger den kan kræve, afhænger af risikoen for konkurrencefordrejninger. Analysens omfang afhænger af sagens karakter. |
| --- | --- |

4.

Kriterierne i denne vejledning vil ikke blive anvendt mekanisk. Hvor tilbundsgående Tilsynsmyndighedens vurdering vil være, i forbindelse med de oplysninger den kan kræve, afhænger af risikoen for konkurrencefordrejninger. Analysens omfang afhænger af sagens karakter.

2.   Støttens positive virkninger

2.1.   Forekomsten af et formål af fælles interesse

| 5. | Visse kategorier af arbejdstagere har særligt svært ved at finde arbejde, fordi arbejdsgiverne anser dem for mindre produktive eller nærer fordomme over for dem. Denne formodede eller reelle lavere produktivitet kan skyldes enten manglende nyere joberfaringer (f.eks. unge og langtidsledige) eller et permanent handicap. På grund af disse arbejdstageres formodede lavere produktivitet er der sandsynlighed for, at arbejdstagerne udelukkes fra arbejdsmarkedet, medmindre arbejdsgiverne ydes kompensation for at beskæftige dem. |
| --- | --- |

5.

Visse kategorier af arbejdstagere har særligt svært ved at finde arbejde, fordi arbejdsgiverne anser dem for mindre produktive eller nærer fordomme over for dem. Denne formodede eller reelle lavere produktivitet kan skyldes enten manglende nyere joberfaringer (f.eks. unge og langtidsledige) eller et permanent handicap. På grund af disse arbejdstageres formodede lavere produktivitet er der sandsynlighed for, at arbejdstagerne udelukkes fra arbejdsmarkedet, medmindre arbejdsgiverne ydes kompensation for at beskæftige dem.

| 6. | Det er samfundsmæssigt ønskeligt, at samtlige kategorier af arbejdstagere indlemmes på arbejdsmarkedet. Det betyder, at en del af den nationale indkomst kan omfordeles til de grupper af arbejdstagere, som foranstaltningerne vedrører. Statsstøtte kan hjælpe handicappede og dårligt stillede arbejdstagere ind på arbejdsmarkedet eller med at forblive på arbejdsmarkedet ved at dække de meromkostninger, som deres formodede eller reelle lavere produktivitet fører med sig. |
| --- | --- |

6.

Det er samfundsmæssigt ønskeligt, at samtlige kategorier af arbejdstagere indlemmes på arbejdsmarkedet. Det betyder, at en del af den nationale indkomst kan omfordeles til de grupper af arbejdstagere, som foranstaltningerne vedrører. Statsstøtte kan hjælpe handicappede og dårligt stillede arbejdstagere ind på arbejdsmarkedet eller med at forblive på arbejdsmarkedet ved at dække de meromkostninger, som deres formodede eller reelle lavere produktivitet fører med sig.

| 7. | EFTA-staterne bør påvise, at støtten bidrager til det pågældende formål af fælles interesse. Tilsynsmyndigheden vil i sin analyse tage bl.a. følgende forhold i betragtning:






  a) | antal og kategorier af arbejdstagere berørt af foranstaltningen |
| --- | --- | --- |

7.

EFTA-staterne bør påvise, at støtten bidrager til det pågældende formål af fælles interesse. Tilsynsmyndigheden vil i sin analyse tage bl.a. følgende forhold i betragtning:

a)

antal og kategorier af arbejdstagere berørt af foranstaltningen

| b) | beskæftigelsesgrad for de af foranstaltningen berørte arbejdstagere på nationalt og/eller regionalt plan og i den/de pågældende virksomhed(er) |
| --- | --- |

b)

beskæftigelsesgrad for de af foranstaltningen berørte arbejdstagere på nationalt og/eller regionalt plan og i den/de pågældende virksomhed(er)

| c) | arbejdsløshedsprocent for de af foranstaltningen berørte arbejdstagere på nationalt og/eller regionalt plan |
| --- | --- |

c)

arbejdsløshedsprocent for de af foranstaltningen berørte arbejdstagere på nationalt og/eller regionalt plan

| d) | særligt marginaliserede undergrupper i forhold til de bredere kategorier af handicappede og dårligt stillede arbejdstagere. |
| --- | --- |

d)

særligt marginaliserede undergrupper i forhold til de bredere kategorier af handicappede og dårligt stillede arbejdstagere.

2.2.   Er statsstøtte et velegnet politisk instrument?

| 8. | Statsstøtte i form af løntilskud er ikke det eneste instrument til gennemførelse af politikker, som EFTA-staterne har til rådighed for at fremme beskæftigelse for dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere. EFTA-staterne kan også anvende generelle foranstaltninger, som f.eks. en generel lempelse af skatten på arbejde og af de sociale udgifter, en styrkelse af investeringerne i undervisning og erhvervsuddannelse, vejledning og rådgivning, almindelig bistand og efteruddannelse af arbejdsløse samt forbedringer af arbejdsmarkedslovgivningen. |
| --- | --- |

8.

Statsstøtte i form af løntilskud er ikke det eneste instrument til gennemførelse af politikker, som EFTA-staterne har til rådighed for at fremme beskæftigelse for dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere. EFTA-staterne kan også anvende generelle foranstaltninger, som f.eks. en generel lempelse af skatten på arbejde og af de sociale udgifter, en styrkelse af investeringerne i undervisning og erhvervsuddannelse, vejledning og rådgivning, almindelig bistand og efteruddannelse af arbejdsløse samt forbedringer af arbejdsmarkedslovgivningen.

| 9. | Når EFTA-staten har overvejet andre politiske løsninger, og det er fastslået, at der er fordele ved at anvende et selektivt instrument som statsstøtte til en specifik virksomhed, anses de pågældende foranstaltninger for at være egnede instrumenter. Tilsynsmyndigheden vil navnlig tage hensyn til de konsekvensanalyser, som EFTA-staten måtte have foretaget vedrørende den påtænkte foranstaltning. |
| --- | --- |

9.

Når EFTA-staten har overvejet andre politiske løsninger, og det er fastslået, at der er fordele ved at anvende et selektivt instrument som statsstøtte til en specifik virksomhed, anses de pågældende foranstaltninger for at være egnede instrumenter. Tilsynsmyndigheden vil navnlig tage hensyn til de konsekvensanalyser, som EFTA-staten måtte have foretaget vedrørende den påtænkte foranstaltning.

2.3.   Støttens tilskyndelsesvirkning og nødvendighed

| 10. | Statsstøtte til beskæftigelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere skal føre til, at støttemodtageren ændrer sin adfærd, således at støtten resulterer i en nettoforøgelse af antallet af dårligt stillede eller handicappede ansatte i den pågældende virksomhed. Nyansatte dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere bør kun besætte nyoprettede stillinger eller stillinger, der er blevet ledige som følge af frivillig afgang, invaliditet, afgang på grund af alder, frivillig reduktion af arbejdstiden eller lovlig afskedigelse på grund af forseelse. Stillinger, der er blevet ledige som følge af almindelig afskedigelse, bør ikke besættes af støttede dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere. Statsstøtte kan derfor ikke anvendes til at erstatte arbejdstagere, som støttemodtageren ikke længere modtager et tilskud for, og som derfor er blevet afskediget. |
| --- | --- |

10.

Statsstøtte til beskæftigelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere skal føre til, at støttemodtageren ændrer sin adfærd, således at støtten resulterer i en nettoforøgelse af antallet af dårligt stillede eller handicappede ansatte i den pågældende virksomhed. Nyansatte dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere bør kun besætte nyoprettede stillinger eller stillinger, der er blevet ledige som følge af frivillig afgang, invaliditet, afgang på grund af alder, frivillig reduktion af arbejdstiden eller lovlig afskedigelse på grund af forseelse. Stillinger, der er blevet ledige som følge af almindelig afskedigelse, bør ikke besættes af støttede dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere. Statsstøtte kan derfor ikke anvendes til at erstatte arbejdstagere, som støttemodtageren ikke længere modtager et tilskud for, og som derfor er blevet afskediget.

| 11. | EFTA-staterne skal over for Tilsynsmyndigheden kunne godtgøre, at støtten har en tilskyndelsesvirkning og er nødvendig. Modtageren skal for det første have indgivet en ansøgning om støtte til den pågældende EFTA-stat, inden de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, ansættes. For det andet bør EFTA-staten godtgøre, at støtten betales for en dårligt stillet eller handicappet arbejdstager i en virksomhed, hvor ansættelsen ikke ville have været mulig uden støtten. |
| --- | --- |

11.

EFTA-staterne skal over for Tilsynsmyndigheden kunne godtgøre, at støtten har en tilskyndelsesvirkning og er nødvendig. Modtageren skal for det første have indgivet en ansøgning om støtte til den pågældende EFTA-stat, inden de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, ansættes. For det andet bør EFTA-staten godtgøre, at støtten betales for en dårligt stillet eller handicappet arbejdstager i en virksomhed, hvor ansættelsen ikke ville have været mulig uden støtten.

| 12. | Tilsynsmyndigheden vil i sin analyse tage bl.a. følgende forhold i betragtning:






  a) | støttemodtagerens interne dokumenter om beskæftigelsesomkostninger og med hensyn til de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, for to scenarier: med støtte og uden støtte |
| --- | --- | --- |

12.

Tilsynsmyndigheden vil i sin analyse tage bl.a. følgende forhold i betragtning:

a)

støttemodtagerens interne dokumenter om beskæftigelsesomkostninger og med hensyn til de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, for to scenarier: med støtte og uden støtte

| b) | eksisterende eller tidligere løntilskud i den pågældende virksomhed: kategorier og antal af arbejdstagere, som er omfattet af tilskudsordninger |
| --- | --- |

b)

eksisterende eller tidligere løntilskud i den pågældende virksomhed: kategorier og antal af arbejdstagere, som er omfattet af tilskudsordninger

| c) | årlig udskiftning af de pågældende kategorier af arbejdstagere, som er berørt af foranstaltningen. |
| --- | --- |

c)

årlig udskiftning af de pågældende kategorier af arbejdstagere, som er berørt af foranstaltningen.

2.4.   Støttens proportionalitet

| 13. | EFTA-staterne skal godtgøre, at støtten er nødvendig, og at beløbet begrænses til det absolut nødvendige for at opfylde støttens formål.
  EFTA-staterne skal dokumentere, at støttebeløbet ikke overstiger nettomeromkostningerne ved beskæftigelse af de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, i forhold til omkostningerne ved beskæftigelse af arbejdstagere, der ikke er dårligt stillede eller handicappede (6).
  Under alle omstændigheder må støtteintensiteter aldrig overstige de niveauer, der er fastlagt i artikel 40 (7) og 41 (8) i gruppefritagelsesforordningen. De støtteberettigede omkostninger, som gælder for støtteintensiteterne, beregnes i overensstemmelse med artikel 40 (9) og 41 (10) i gruppefritagelsesforordningen. |
| --- | --- |

13.

EFTA-staterne skal godtgøre, at støtten er nødvendig, og at beløbet begrænses til det absolut nødvendige for at opfylde støttens formål.

EFTA-staterne skal dokumentere, at støttebeløbet ikke overstiger nettomeromkostningerne ved beskæftigelse af de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, i forhold til omkostningerne ved beskæftigelse af arbejdstagere, der ikke er dårligt stillede eller handicappede (6).

Under alle omstændigheder må støtteintensiteter aldrig overstige de niveauer, der er fastlagt i artikel 40 (7) og 41 (8) i gruppefritagelsesforordningen. De støtteberettigede omkostninger, som gælder for støtteintensiteterne, beregnes i overensstemmelse med artikel 40 (9) og 41 (10) i gruppefritagelsesforordningen.

3.   Støttens negative virkninger

| 14. | Hvis støtten står i et rimeligt forhold til formålet, vil dens negative virkninger sandsynligvis være begrænsede, og analysen af de negative virkninger er måske ikke nødvendig. Selv når støtten er nødvendig og står i et rimeligt forhold til formålet, således at en given virksomhed kan øge nettobeskæftigelsen af de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, kan støtten imidlertid i nogle tilfælde føre til, at støttemodtageren ændrer sin adfærd, hvilket kan fordreje konkurrencen betydeligt. I sådanne tilfælde analyserer Tilsynsmyndigheden sådanne konkurrencefordrejninger. Hvor omfattende en fordrejning støtten kan forvolde, kan variere alt efter, hvordan støtten er konstrueret, og efter de berørte markeders kendetegn (11). |
| --- | --- |

14.

Hvis støtten står i et rimeligt forhold til formålet, vil dens negative virkninger sandsynligvis være begrænsede, og analysen af de negative virkninger er måske ikke nødvendig. Selv når støtten er nødvendig og står i et rimeligt forhold til formålet, således at en given virksomhed kan øge nettobeskæftigelsen af de kategorier af arbejdstagere, foranstaltningen vedrører, kan støtten imidlertid i nogle tilfælde føre til, at støttemodtageren ændrer sin adfærd, hvilket kan fordreje konkurrencen betydeligt. I sådanne tilfælde analyserer Tilsynsmyndigheden sådanne konkurrencefordrejninger. Hvor omfattende en fordrejning støtten kan forvolde, kan variere alt efter, hvordan støtten er konstrueret, og efter de berørte markeders kendetegn (11).

| 15. | De aspekter af støtten, som kan påvirke sandsynligheden for og omfanget af fordrejninger, er følgende:






  a) | selektivitet |
| --- | --- | --- |

15.

De aspekter af støtten, som kan påvirke sandsynligheden for og omfanget af fordrejninger, er følgende:

a)

selektivitet

| b) | støttens omfang |
| --- | --- |

b)

støttens omfang

| c) | gentagelse af støtten og støttens varighed |
| --- | --- |

c)

gentagelse af støtten og støttens varighed

| d) | støttens virkning for virksomhedens omkostninger. |
| --- | --- |

d)

støttens virkning for virksomhedens omkostninger.

| 16. | En støtteordning, der generelt tilskynder virksomheder i en EFTA-stat til at ansætte flere dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere, vil f.eks. sandsynligvis have en anderledes virkning for markedet end et stort støttebeløb, der gives på ad hoc-basis til en enkelt virksomhed for at sætte den i stand til at øge sin beskæftigelse af en given arbejdstagerkategori. Sidstnævnte form for støtte vil sandsynligvis i højere grad fordreje konkurrencen, da støttemodtagerens konkurrenter bliver mindre konkurrencedygtige. Fordrejningen vil være endnu større, hvis lønomkostningerne i støttemodtagerens virksomhed udgør en stor andel af de samlede omkostninger. |
| --- | --- |

16.

En støtteordning, der generelt tilskynder virksomheder i en EFTA-stat til at ansætte flere dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere, vil f.eks. sandsynligvis have en anderledes virkning for markedet end et stort støttebeløb, der gives på ad hoc-basis til en enkelt virksomhed for at sætte den i stand til at øge sin beskæftigelse af en given arbejdstagerkategori. Sidstnævnte form for støtte vil sandsynligvis i højere grad fordreje konkurrencen, da støttemodtagerens konkurrenter bliver mindre konkurrencedygtige. Fordrejningen vil være endnu større, hvis lønomkostningerne i støttemodtagerens virksomhed udgør en stor andel af de samlede omkostninger.

| 17. | Når Tilsynsmyndigheden vurderer de markedskarakteristika, som kan give et mere præcist billede af støttens sandsynlige virkning, tager den blandt andet følgende i betragtning:






  a) | markedets struktur |
| --- | --- | --- |

17.

Når Tilsynsmyndigheden vurderer de markedskarakteristika, som kan give et mere præcist billede af støttens sandsynlige virkning, tager den blandt andet følgende i betragtning:

a)

markedets struktur

| b) | sektorens eller industriens karakteristika |
| --- | --- |

b)

sektorens eller industriens karakteristika

| c) | situationen på det nationale/regionale arbejdsmarked. |
| --- | --- |

c)

situationen på det nationale/regionale arbejdsmarked.

| 18. | Markedets struktur vurderes med hensyn til markedskoncentrationen, virksomhedernes størrelse (12), betydningen af produktdifferentiering (13) og hindringer for markedsadgang og markedsudtræden. Markedsandele og koncentrationsgrader beregnes, når det relevante marked er afgrænset. Generelt kan siges, at jo færre virksomheder der er, desto større er deres markedsandel, og desto mindre konkurrence vil de forventes at komme ud for (14). Hvis det berørte marked er koncentreret med betydelige adgangshindringer (15), og støttemodtageren har en stor markedsandel, må konkurrenter sandsynligvis ændre deres adfærd som reaktion på støtten, f.eks. ved at udskyde eller opgive indførelsen af et nyt produkt eller en ny teknologi eller simpelt hen udtræde af markedet. |
| --- | --- |

18.

Markedets struktur vurderes med hensyn til markedskoncentrationen, virksomhedernes størrelse (12), betydningen af produktdifferentiering (13) og hindringer for markedsadgang og markedsudtræden. Markedsandele og koncentrationsgrader beregnes, når det relevante marked er afgrænset. Generelt kan siges, at jo færre virksomheder der er, desto større er deres markedsandel, og desto mindre konkurrence vil de forventes at komme ud for (14). Hvis det berørte marked er koncentreret med betydelige adgangshindringer (15), og støttemodtageren har en stor markedsandel, må konkurrenter sandsynligvis ændre deres adfærd som reaktion på støtten, f.eks. ved at udskyde eller opgive indførelsen af et nyt produkt eller en ny teknologi eller simpelt hen udtræde af markedet.

| 19. | Tilsynsmyndigheden ser også på karakteristiske træk for sektoren, såsom overkapacitet, og om markederne i industrien er voksende (16), modne eller i nedgang. Overkapacitet eller modne markeder vil f.eks. kunne øge risikoen for, at støtten fører til ineffektivitet eller forskydning af produktionen blandt virksomheder, der ikke har arbejdstagere i støttet beskæftigelse. |
| --- | --- |

19.

Tilsynsmyndigheden ser også på karakteristiske træk for sektoren, såsom overkapacitet, og om markederne i industrien er voksende (16), modne eller i nedgang. Overkapacitet eller modne markeder vil f.eks. kunne øge risikoen for, at støtten fører til ineffektivitet eller forskydning af produktionen blandt virksomheder, der ikke har arbejdstagere i støttet beskæftigelse.

| 20. | Endelig vil den enkelte foranstaltning blive vurderet på baggrund af situationen på arbejdsmarkedet, dvs. arbejdsløshedsprocent og beskæftigelsesgrad, lønniveauer og arbejdsretlige bestemmelser. |
| --- | --- |

20.

Endelig vil den enkelte foranstaltning blive vurderet på baggrund af situationen på arbejdsmarkedet, dvs. arbejdsløshedsprocent og beskæftigelsesgrad, lønniveauer og arbejdsretlige bestemmelser.

| 21. | Løntilskud kan i særlige tilfælde føre til en af følgende former for konkurrencefordrejning, der er behandlet i punkt 22-27. |
| --- | --- |

21.

Løntilskud kan i særlige tilfælde føre til en af følgende former for konkurrencefordrejning, der er behandlet i punkt 22-27.

Substitution og forskydning

| 22. | Substitution foreligger, når job, der gives til en vis arbejdstagerkategori, udelukkende erstatter job, der normalt går til andre kategorier. Et løntilskud, der er rettet mod en specifik undergruppe af arbejdstagere, opdeler arbejdsstyrken i arbejdstagere i støttet beskæftigelse og arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse, og kan tilskynde virksomhederne til at erstatte arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse med arbejdstagere i støttet beskæftigelse. Det sker, fordi forholdet mellem lønomkostningerne for arbejdstagere i støttet beskæftigelse og lønomkostningerne for arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse, ændres (17). |
| --- | --- |

22.

Substitution foreligger, når job, der gives til en vis arbejdstagerkategori, udelukkende erstatter job, der normalt går til andre kategorier. Et løntilskud, der er rettet mod en specifik undergruppe af arbejdstagere, opdeler arbejdsstyrken i arbejdstagere i støttet beskæftigelse og arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse, og kan tilskynde virksomhederne til at erstatte arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse med arbejdstagere i støttet beskæftigelse. Det sker, fordi forholdet mellem lønomkostningerne for arbejdstagere i støttet beskæftigelse og lønomkostningerne for arbejdstagere, der ikke er i støttet beskæftigelse, ændres (17).

| 23. | Da virksomheder, der ansætter arbejdstagere i støttet beskæftigelse, konkurrerer på de samme markeder for varer og tjenesteydelser som virksomheder, der ikke ansætter arbejdstagere i støttet beskæftigelse, kan løntilskud bidrage til en mulig jobreduktion andre steder i økonomien. En sådan situation opstår, når en virksomhed med arbejdstagere i støttet beskæftigelse øger produktionen, men forskyder produktionen blandt virksomheder, der ikke har arbejdstagere i støttet beskæftigelse, således at støtten fortrænger ikke-støttet beskæftigelse. |
| --- | --- |

23.

Da virksomheder, der ansætter arbejdstagere i støttet beskæftigelse, konkurrerer på de samme markeder for varer og tjenesteydelser som virksomheder, der ikke ansætter arbejdstagere i støttet beskæftigelse, kan løntilskud bidrage til en mulig jobreduktion andre steder i økonomien. En sådan situation opstår, når en virksomhed med arbejdstagere i støttet beskæftigelse øger produktionen, men forskyder produktionen blandt virksomheder, der ikke har arbejdstagere i støttet beskæftigelse, således at støtten fortrænger ikke-støttet beskæftigelse.

Markedsadgang og -udtræden

| 24. | Lønomkostninger udgør en del af de normale driftsomkostninger for enhver virksomhed. Det er derfor så meget desto vigtigere, at støtte bør have en positiv virkning på beskæftigelsen og ikke blot sætte virksomhederne i stand til at reducere omkostninger, som de ellers skulle afholde. Løntilskud, der mindsker de løbende produktionsomkostninger og derfor vil gøre det mere attraktivt at komme ind på markedet og sætte virksomheder, der ellers har beskedne salgsudsigter, i stand til at komme ind på markedet eller indføre nye produkter på bekostning af deres mere effektive konkurrenter. |
| --- | --- |

24.

Lønomkostninger udgør en del af de normale driftsomkostninger for enhver virksomhed. Det er derfor så meget desto vigtigere, at støtte bør have en positiv virkning på beskæftigelsen og ikke blot sætte virksomhederne i stand til at reducere omkostninger, som de ellers skulle afholde. Løntilskud, der mindsker de løbende produktionsomkostninger og derfor vil gøre det mere attraktivt at komme ind på markedet og sætte virksomheder, der ellers har beskedne salgsudsigter, i stand til at komme ind på markedet eller indføre nye produkter på bekostning af deres mere effektive konkurrenter.

| 25. | Muligheden for at opnå statsstøtte vil også påvirke en virksomheds beslutning om at udtræde fra et marked, hvor den pågældende allerede er aktiv. Løntilskud kan nedbringe omfanget af tab og sætte en virksomhed i stand til at blive på markedet i længere tid — hvilket kan betyde, at andre, mere effektive virksomheder, der ikke modtager støtte, tvinges til at udtræde fra markedet. |
| --- | --- |

25.

Muligheden for at opnå statsstøtte vil også påvirke en virksomheds beslutning om at udtræde fra et marked, hvor den pågældende allerede er aktiv. Løntilskud kan nedbringe omfanget af tab og sætte en virksomhed i stand til at blive på markedet i længere tid — hvilket kan betyde, at andre, mere effektive virksomheder, der ikke modtager støtte, tvinges til at udtræde fra markedet.

Investeringsincitamenter

| 26. | På markeder, hvor der ydes løntilskud, tilskyndes virksomheder ikke til at konkurrere, og de kan tænkes at reducere deres investeringer og andre tiltag, der kan øge effektivitet og innovation. Der kan forekomme forsinkelser i støttemodtagerens indførelse af nye mindre arbejdskraftintensive teknologier på grund af ændringen i de relative udgifter til arbejdskraftintensive og teknologiintensive produktionsmetoder. Producenter af konkurrerende eller komplementære produkter, kan også tænkes at reducere eller forsinke deres investeringer. Som følge deraf kan de samlede investeringer i den pågældende sektor falde. |
| --- | --- |

26.

På markeder, hvor der ydes løntilskud, tilskyndes virksomheder ikke til at konkurrere, og de kan tænkes at reducere deres investeringer og andre tiltag, der kan øge effektivitet og innovation. Der kan forekomme forsinkelser i støttemodtagerens indførelse af nye mindre arbejdskraftintensive teknologier på grund af ændringen i de relative udgifter til arbejdskraftintensive og teknologiintensive produktionsmetoder. Producenter af konkurrerende eller komplementære produkter, kan også tænkes at reducere eller forsinke deres investeringer. Som følge deraf kan de samlede investeringer i den pågældende sektor falde.

Virkninger for samhandelsstrømme

| 27. | Løntilskud i en given region kan føre til, at nogle områder nyder fordel af mere gunstige produktionsbetingelser end andre. Det kan føre til forskydning af samhandelsstrømmene til de regioner, hvor der tildeles sådan støtte. |
| --- | --- |

27.

Løntilskud i en given region kan føre til, at nogle områder nyder fordel af mere gunstige produktionsbetingelser end andre. Det kan føre til forskydning af samhandelsstrømmene til de regioner, hvor der tildeles sådan støtte.

4.   Afvejning og beslutning

| 28. | Det sidste led i analysen er en vurdering af, i hvilket omfang støttens positive virkninger opvejer de negative virkninger. Dette sker i hvert enkelt tilfælde, når det gælder individuelle støtteforanstaltninger. For at afveje de positive og de negative virkninger vil Tilsynsmyndigheden vurdere dem og foretage en overordnet vurdering af deres indvirkning på producenter og forbrugere på hvert af de berørte markeder. Hvis der ikke foreligger kvantitative oplysninger, som Tilsynsmyndigheden kan arbejde ud fra, vil den anvende kvalitative oplysninger som grundlag for sin vurdering. |
| --- | --- |

28.

Det sidste led i analysen er en vurdering af, i hvilket omfang støttens positive virkninger opvejer de negative virkninger. Dette sker i hvert enkelt tilfælde, når det gælder individuelle støtteforanstaltninger. For at afveje de positive og de negative virkninger vil Tilsynsmyndigheden vurdere dem og foretage en overordnet vurdering af deres indvirkning på producenter og forbrugere på hvert af de berørte markeder. Hvis der ikke foreligger kvantitative oplysninger, som Tilsynsmyndigheden kan arbejde ud fra, vil den anvende kvalitative oplysninger som grundlag for sin vurdering.

| 29. | Tilsynsmyndigheden vil sandsynligvis være mere positivt indstillet og dermed acceptere en højere grad af konkurrencefordrejning, hvis støtten er nødvendig og velafgrænset i forhold til støttens mål og begrænset til de nettomeromkostninger, der er nødvendige for at opveje den lavere produktivitet for de kategorier af arbejdstagere som foranstaltningen vedrører. |
| --- | --- |

29.

Tilsynsmyndigheden vil sandsynligvis være mere positivt indstillet og dermed acceptere en højere grad af konkurrencefordrejning, hvis støtten er nødvendig og velafgrænset i forhold til støttens mål og begrænset til de nettomeromkostninger, der er nødvendige for at opveje den lavere produktivitet for de kategorier af arbejdstagere som foranstaltningen vedrører.

---

(1)  Dette kapitel svarer til »Meddelelse fra Kommissionen — Kriterier for vurdering af foreneligheden af statsstøtte til ansættelse af dårligt stillede og handicappede arbejdstagere underlagt individuel anmeldelsespligt« (EUT C 188 af 11.8.2009, s. 6).

(2)  Artikel 66 ff. i EØS-aftalen og artikel 5 i protokol 31 vedrørende socialpolitik til EØS-aftalen.

(3)  EUT L 214 af 9.8.2008, s. 3.

(4)  Det Blandede EØS-udvalgs afgørelse nr. 120/2008 af 7.11.2008 (EUT L 339 af 18.12.2008, s. 111, og EØS-tillæg nr. 79 af 18.12.2008, s. 20) trådte i kraft den 8.11.2008.

(5)  På grund af deres særlige karakteristika vil individuelle støtteforanstaltninger, hvorved der ydes kompensation for de meromkostninger, som beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere indebærer, og for de meromkostninger, som sociale virksomheder må bære, blive vurderet på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c). For ad hoc-støtte til beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere på under 5 mio. EUR og ad hoc-uddannelsesstøtte til større virksomheder til beskæftigelse af handicappede arbejdstagere på under 10 mio. EUR vil Tilsynsmyndigheden tilsvarende anvende principperne som skitseret i denne vejledning, men gå mindre i enkeltheder med sin vurdering.

(6)  Nettomeromkostningerne medtager de omkostninger, der er forbundet med beskæftigelse af målgruppen af dårligt stillede eller handicappede arbejdstagere (f.eks. på grund af lavere produktivitet) og de fordele, som støttemodtageren får ved at beskæftige de pågældende personer (f.eks. som følge af en forbedring af virksomhedens image).

(7)  Støtteintensiteten for dårligt stillede arbejdstagere må ikke overstige 50 % af de støtteberettigede omkostninger.

(8)  Støtteintensiteten for dårligt stillede arbejdstagere må ikke overstige 75 % af de støtteberettigede omkostninger.

(9)  For beskæftigelse af dårligt stillede arbejdstagere udgør de støtteberettigede omkostninger lønomkostningerne i en periode på højst 12 måneder efter ansættelsen. Tilhører den pågældende arbejdstager imidlertid kategorien af meget dårligt stillede arbejdstagere, er lønomkostningerne støtteberettigede i en periode på højst 24 måneder efter ansættelsen.

(10)  For beskæftigelse af handicappede arbejdstagere omfatter de støtteberettigede omkostninger lønomkostningerne i den (de) periode(r), hvor den handicappede er ansat.

(11)  Støtten kan berøre en række markeder, da støttens virkning ikke nødvendigvis begrænses til de markeder, hvor støttemodtageren er aktiv, men også kan brede sig til andre markeder, f.eks. råvaremarkeder.

(12)  Virksomhedens størrelse kan udtrykkes som markedsandel samt omsætning og/eller antal ansatte.

(13)  Jo mindre produktdifferentiering, desto større er støttens virkning for konkurrenternes indtjening.

(14)  Visse markeder oplever dog udpræget konkurrence, selv om der kun er få virksomheder til stede.

(15)  Støtteydelse hjælper dog til tider med at overvinde hindringer og skaffe nye virksomheder adgang til markedet.

(16)  Markeder i vækst vil sædvanligvis føre til en mindre udtalt virkning af støtten for konkurrenterne.

(17)  Substitutionen afhænger af elasticiteten i efterspørgslen efter arbejdskraft, for arbejdstagere i såvel støttet beskæftigelse som ustøttet beskæftigelse.

---

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/20 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/20

---

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDENS AFGØRELSE

Nr. 57/11/KOL

af 2. marts 2011

om den 82. ændring af de proceduremæssige og materielle regler på statsstøtteområdet med indføjelse af et nyt kapitel om statsstøttereglernes anvendelse fra 1. januar 2011 på foranstaltninger til støtte for bankerne i forbindelse med finanskrisen

EFTA-TILSYNSMYNDIGHEDEN (»Tilsynsmyndigheden«) har —

UNDER HENVISNING til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«), særlig artikel 61,

UNDER HENVISNING til aftalen mellem EFTA-staterne om oprettelse af en tilsynsmyndighed og en domstol (»tilsyns- og domstolsaftalen«), særlig artikel 24 og artikel 5, stk. 2, litra b),

I BETRAGTNING af, at Tilsynsmyndigheden i henhold til artikel 24 i tilsyns- og domstolsaftalen skal sætte EØS-aftalens bestemmelser om statsstøtte i kraft,

I BETRAGTNING af, at Tilsynsmyndigheden i henhold til tilsyns- og domstolsaftalens artikel 5, stk. 2, litra b), skal udsende meddelelser eller retningslinjer på områder, der er omhandlet i EØS-aftalen, hvis dette er udtrykkeligt fastsat i tilsyns- og domstolsaftalen, eller hvis Tilsynsmyndigheden finder det nødvendigt,

I BETRAGTNING AF, at Kommissionen den 1. december 2010 udsendte en meddelelse om anvendelse fra den 1. januar 2011 af statsstøtteregler på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen (1),

I BETRAGTNING af, at denne meddelelse også er relevant for Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,

I BETRAGTNING AF, at der i overensstemmelse med det i EØS-aftalens artikel 1 fastsatte mål om ensartethed skal sikres en ensartet anvendelse af EØS' statsstøtteregler i hele Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde,

I BETRAGTNING AF, at Tilsynsmyndigheden ifølge punkt II med overskriften »GENERELT« på side 11 i bilag XV til EØS-aftalen efter høring af Europa-Kommissionen skal vedtage retsakter, der svarer til dem, som Europa-Kommissionen vedtager,

EFTER høring af Europa-Kommissionen, og

EFTER at have hørt EFTA-staterne herom ved breve af 10. februar 2011 —

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

Statsstøtteretningslinjerne ændres med indføjelse af et nyt kapital om statsstøttereglernes anvendelse fra 1. januar 2011 på foranstaltninger til støtte for banker i forbindelse med finanskrisen

Det nye kapitel findes i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Kun den engelske udgave af denne afgørelse er autentisk.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. marts 2011.

På EFTA-Tilsynsmyndighedens vegne

Per SANDERUD

Formand

Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

Medlem af kollegiet

---

(1)  EUT C 329 af 7.12.2010, s. 7.

1

---

BILAG

STATSSTØTTEREGLERNES ANVENDELSE FRA 1. JANUAR 2011 PÅ FORANSTALTNINGER TIL STØTTE FOR BANKER I FORBINDELSE MED FINANSKRISEN

1.   Indledning

| 1. | Siden den globale finanskrises begyndelse i efteråret 2008 har EFTA-Tilsynsmyndigheden (»Tilsynsmyndigheden«) vedtaget fire sæt retningslinjer (1), som indeholder en detaljeret redegørelse for kriterierne for, at statsstøtte til finansielle institutioner (2) kan anses for at være forenelig med kravene i artikel 61, stk. 3, litra b), i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«). Disse kapitaler i statsstøtteretningslinjerne drejer sig om statsstøttereglernes anvendelse på foranstaltninger truffet over for pengeinstitutter (3) (»bankretningslinjerne«), rekapitalisering af pengeinstitutter under den aktuelle finanskrise (4) (»rekapitaliseringsretningslinjerne«), behandlingen af værdiforringede aktiver i EØS-landenes banksektor (5) (»retningslinjerne for værdiforringede aktiver«) og genoprettelse af rentabiliteten i finanssektoren under den nuværende krise og vurdering af omstruktureringsforanstaltninger på grundlag af statsstøttereglerne (6) (»omstruktureringsretningslinjerne«). I tre af disse sæt retningslinjer — bankretningslinjerne, rekapitaliseringsretningslinjerne og retningslinjerne for værdiforringede aktiver — er det fastlagt, hvilke betingelser der gælder for foreneligheden af de vigtigste typer af støtte, som EFTA-staterne yder — garantier for passiver, rekapitaliseringer og overtagelse af nødlidende aktiver — mens der i omstruktureringsretningslinjerne redegøres nærmere for de særlige træk, som en omstruktureringsplan (eller en rentabilitetsplan) skal fremvise i den særlige situation, hvor der ydes kriserelateret statsstøtte til finansielle institutioner på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b). |
| --- | --- |

1.

Siden den globale finanskrises begyndelse i efteråret 2008 har EFTA-Tilsynsmyndigheden (»Tilsynsmyndigheden«) vedtaget fire sæt retningslinjer (1), som indeholder en detaljeret redegørelse for kriterierne for, at statsstøtte til finansielle institutioner (2) kan anses for at være forenelig med kravene i artikel 61, stk. 3, litra b), i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«). Disse kapitaler i statsstøtteretningslinjerne drejer sig om statsstøttereglernes anvendelse på foranstaltninger truffet over for pengeinstitutter (3) (»bankretningslinjerne«), rekapitalisering af pengeinstitutter under den aktuelle finanskrise (4) (»rekapitaliseringsretningslinjerne«), behandlingen af værdiforringede aktiver i EØS-landenes banksektor (5) (»retningslinjerne for værdiforringede aktiver«) og genoprettelse af rentabiliteten i finanssektoren under den nuværende krise og vurdering af omstruktureringsforanstaltninger på grundlag af statsstøttereglerne (6) (»omstruktureringsretningslinjerne«). I tre af disse sæt retningslinjer — bankretningslinjerne, rekapitaliseringsretningslinjerne og retningslinjerne for værdiforringede aktiver — er det fastlagt, hvilke betingelser der gælder for foreneligheden af de vigtigste typer af støtte, som EFTA-staterne yder — garantier for passiver, rekapitaliseringer og overtagelse af nødlidende aktiver — mens der i omstruktureringsretningslinjerne redegøres nærmere for de særlige træk, som en omstruktureringsplan (eller en rentabilitetsplan) skal fremvise i den særlige situation, hvor der ydes kriserelateret statsstøtte til finansielle institutioner på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b).

| 2. | I alle fire kapitler lægges der vægt på, at sådanne hjælpeforanstaltninger kun må være af midlertidig art. Det fremgår af hver enkelt af dem, at sådanne hjælpeforanstaltninger kun kan være berettigede som en nødforanstaltning til imødegåelse af en ekstraordinær stresssituation på finansmarkederne, og kun så længe disse ekstraordinære omstændigheder er fremherskende. Omstruktureringsretningslinjerne finder anvendelse på omstruktureringsstøtte, som er anmeldt inden den 31. december 2010, hvorimod der ikke er nogen udløbsfrist i de andre retningslinjer. |
| --- | --- |

2.

I alle fire kapitler lægges der vægt på, at sådanne hjælpeforanstaltninger kun må være af midlertidig art. Det fremgår af hver enkelt af dem, at sådanne hjælpeforanstaltninger kun kan være berettigede som en nødforanstaltning til imødegåelse af en ekstraordinær stresssituation på finansmarkederne, og kun så længe disse ekstraordinære omstændigheder er fremherskende. Omstruktureringsretningslinjerne finder anvendelse på omstruktureringsstøtte, som er anmeldt inden den 31. december 2010, hvorimod der ikke er nogen udløbsfrist i de andre retningslinjer.

| 3. | Disse retningslinjer opstiller betingelserne for midlertidig forenelighed af kriserelateret støtte til banker fra og med 1. januar 2011. |
| --- | --- |

3.

Disse retningslinjer opstiller betingelserne for midlertidig forenelighed af kriserelateret støtte til banker fra og med 1. januar 2011.

2.   Fortsat anvendelse af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), og forlængelse af omstruktureringsretningslinjerne

| 4. | Tilsynsmyndighedens retningslinjer for kriserelateret støtte til banker samt alle individuelle afgørelser om støtteforanstaltninger og -ordninger, der falder ind under disse retningslinjer, vedtages med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), som i særlige tilfælde tillader støtte, der kan afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en EFTA-stats økonomi. Da krisen var på sit højeste, var der afgjort tale om en alvorlig forstyrrelse i hele EØS set i lyset af den ekstraordinære stress på finansmarkederne og det senere usædvanligt alvorlige tilbageslag i realøkonomien. |
| --- | --- |

4.

Tilsynsmyndighedens retningslinjer for kriserelateret støtte til banker samt alle individuelle afgørelser om støtteforanstaltninger og -ordninger, der falder ind under disse retningslinjer, vedtages med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), som i særlige tilfælde tillader støtte, der kan afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en EFTA-stats økonomi. Da krisen var på sit højeste, var der afgjort tale om en alvorlig forstyrrelse i hele EØS set i lyset af den ekstraordinære stress på finansmarkederne og det senere usædvanligt alvorlige tilbageslag i realøkonomien.

| 5. | Det økonomiske opsving, som langsomt har indfundet sig fra begyndelsen af 2010, har udviklet sig en smule hurtigere end forventet tidligere i 2010. Mens opsvinget stadig er skrøbeligt og ujævnt fordelt i EØS, viser nogle af landene tegn på svage eller mere robuste vækstrater. Hertil kommer, at på trods af visse svage punkter er banksektorens helbred generelt set blevet forbedret sammenholdt med situationen for et år siden. Som følge heraf er det ikke længere så selvindlysende at tale om en alvorlig forstyrrelse i EFTA-staternes økonomi, som det var tidligere under krisen. Tilsynsmyndigheden er opmærksom på denne udvikling, men mener af de i disse retningslinjer nævnte grunde stadigvæk, at betingelserne for, at statsstøtte kan godkendes med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), er til stede set i lyset af de seneste fornyede tegn på stress på finansmarkederne og risikoen for bredere negative afsmitningsvirkninger. |
| --- | --- |

5.

Det økonomiske opsving, som langsomt har indfundet sig fra begyndelsen af 2010, har udviklet sig en smule hurtigere end forventet tidligere i 2010. Mens opsvinget stadig er skrøbeligt og ujævnt fordelt i EØS, viser nogle af landene tegn på svage eller mere robuste vækstrater. Hertil kommer, at på trods af visse svage punkter er banksektorens helbred generelt set blevet forbedret sammenholdt med situationen for et år siden. Som følge heraf er det ikke længere så selvindlysende at tale om en alvorlig forstyrrelse i EFTA-staternes økonomi, som det var tidligere under krisen. Tilsynsmyndigheden er opmærksom på denne udvikling, men mener af de i disse retningslinjer nævnte grunde stadigvæk, at betingelserne for, at statsstøtte kan godkendes med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), er til stede set i lyset af de seneste fornyede tegn på stress på finansmarkederne og risikoen for bredere negative afsmitningsvirkninger.

| 6. | De fornyede spændinger på markederne for statspapirer tydeliggør i høj grad finansmarkedernes fortsatte volatilitet. Den stærke indbyrdes forbindelse og indbyrdes afhængighed inden for finanssektoren i EØS har givet anledning til bekymringer på markedet for smitterisiko. Den høje grad af volatilitet på finansmarkederne og usikkerheden om de økonomiske udsigter gør det berettiget som et sikkerhedsnet at opretholde EFTA-staternes mulighed for at gøre gældende, at de har behov for kriserelaterede støtteforanstaltninger på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b). |
| --- | --- |

6.

De fornyede spændinger på markederne for statspapirer tydeliggør i høj grad finansmarkedernes fortsatte volatilitet. Den stærke indbyrdes forbindelse og indbyrdes afhængighed inden for finanssektoren i EØS har givet anledning til bekymringer på markedet for smitterisiko. Den høje grad af volatilitet på finansmarkederne og usikkerheden om de økonomiske udsigter gør det berettiget som et sikkerhedsnet at opretholde EFTA-staternes mulighed for at gøre gældende, at de har behov for kriserelaterede støtteforanstaltninger på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b).

| 7. | Det er derfor nødvendigt, at retningslinjerne for bankstøtte, rekapitalisering og værdiforringede aktiver, hvori der opstilles kriterier for foreneligheden af kriserelateret støtte til banker på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b) — navnlig i form af statsgarantier, rekapitaliseringer og foranstaltninger til støtte for nødlidende aktiver — også må gælde efter 31. december 2010. Ud fra samme perspektiv må også omstruktureringsretningslinjerne, som omhandler opfølgningen af sådanne støtteforanstaltninger, forblive gældende efter denne dato. Omstruktureringsretningslinjerne — det eneste af de fire sæt retningslinjer, der har en bestemt udløbsdato, nemlig den 31. december 2010 — bør derfor forlænges og finde anvendelse på omstruktureringsstøtte, der er anmeldt inden den 31. december 2011. |
| --- | --- |

7.

Det er derfor nødvendigt, at retningslinjerne for bankstøtte, rekapitalisering og værdiforringede aktiver, hvori der opstilles kriterier for foreneligheden af kriserelateret støtte til banker på grundlag af EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b) — navnlig i form af statsgarantier, rekapitaliseringer og foranstaltninger til støtte for nødlidende aktiver — også må gælde efter 31. december 2010. Ud fra samme perspektiv må også omstruktureringsretningslinjerne, som omhandler opfølgningen af sådanne støtteforanstaltninger, forblive gældende efter denne dato. Omstruktureringsretningslinjerne — det eneste af de fire sæt retningslinjer, der har en bestemt udløbsdato, nemlig den 31. december 2010 — bør derfor forlænges og finde anvendelse på omstruktureringsstøtte, der er anmeldt inden den 31. december 2011.

| 8. | Der bør dog foretages visse tilpasninger i retningslinjerne for at forberede overgangen til den ordning, der skal gælde efter krisen. Samtidig vil der skulle opstilles nye, permanente statsstøtteregler for redning og omstrukturering af banker under normale markedsvilkår, og de bør, hvis markedsbetingelserne tillader det, gælde fra 1. januar 2012. Det eventuelle fortsatte behov for kriserelateret ekstraordinær statsstøtte til finanssektoren må vurderes med dette mål for øje. Det bør ske ved at opstille krav for støttens forenelighed, der skaber de bedst mulige betingelser for overgangen til den nye ordning for redning og omstrukturering af banker efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c). |
| --- | --- |

8.

Der bør dog foretages visse tilpasninger i retningslinjerne for at forberede overgangen til den ordning, der skal gælde efter krisen. Samtidig vil der skulle opstilles nye, permanente statsstøtteregler for redning og omstrukturering af banker under normale markedsvilkår, og de bør, hvis markedsbetingelserne tillader det, gælde fra 1. januar 2012. Det eventuelle fortsatte behov for kriserelateret ekstraordinær statsstøtte til finanssektoren må vurderes med dette mål for øje. Det bør ske ved at opstille krav for støttens forenelighed, der skaber de bedst mulige betingelser for overgangen til den nye ordning for redning og omstrukturering af banker efter EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c).

3.   Fremskridt i exit-processen

| 9. | At der fortsat er adgang til støtteforanstaltninger med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), i forbindelse med usædvanlige markedsbetingelser, bør ikke være en hæmsko for at udtræde af midlertidige, ekstraordinære støtteforanstaltninger for banker. På mødet i Rådet den 2. december 2009 konkluderede EU's økonomi- og finansministre, at det var nødvendigt at opstille en strategi for udfasningen af støtteforanstaltninger, som skulle være gennemskuelig og behørigt koordineret blandt EU's medlemsstater for at undgå negative afsmitningsvirkninger, men samtidig tage hensyn til de forskellige specifikke omstændigheder i EU-medlemsstaterne (7). Af konklusionerne fremgår det endvidere, at udfasningen af de forskellige former for støtte til banker i princippet bør starte med, at statslige garantiordninger afvikles, at sunde banker tilskyndes til exit, og at andre banker bestræber sig på at få løst deres problemer. |
| --- | --- |

9.

At der fortsat er adgang til støtteforanstaltninger med hjemmel i EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), i forbindelse med usædvanlige markedsbetingelser, bør ikke være en hæmsko for at udtræde af midlertidige, ekstraordinære støtteforanstaltninger for banker. På mødet i Rådet den 2. december 2009 konkluderede EU's økonomi- og finansministre, at det var nødvendigt at opstille en strategi for udfasningen af støtteforanstaltninger, som skulle være gennemskuelig og behørigt koordineret blandt EU's medlemsstater for at undgå negative afsmitningsvirkninger, men samtidig tage hensyn til de forskellige specifikke omstændigheder i EU-medlemsstaterne (7). Af konklusionerne fremgår det endvidere, at udfasningen af de forskellige former for støtte til banker i princippet bør starte med, at statslige garantiordninger afvikles, at sunde banker tilskyndes til exit, og at andre banker bestræber sig på at få løst deres problemer.

| 10. | I det følgende opstiller Tilsynsmyndigheden retningslinjer for en gradvis udfasning af rekapitaliseringsforanstaltninger og foranstaltninger til støtte for nødlidende aktiver. |
| --- | --- |

10.

I det følgende opstiller Tilsynsmyndigheden retningslinjer for en gradvis udfasning af rekapitaliseringsforanstaltninger og foranstaltninger til støtte for nødlidende aktiver.

3.1.   Skærpede betingelser for statsgarantier efter EØS-aftalens artikel 61, stk.3, litra b)

| 11. | Fra og med 1. januar 2011 vil Tilsynsmyndigheden anvende strammere betingelser for statslige garantiers forenelighed i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), ved at indføre et højere garantigebyr og krav om en rentabilitetsplan for støttemodtagere, som benytter nye garantier og overskrider en bestemt tærskel for de samlede udestående garantiforpligtelser både i absolutte tal og i forhold til de samlede forpligtelser (8). I lyset af den aktuelle situation på markedet forekommer disse betingelser at være nødvendige. Statslige garantiordninger kan derfor tillades indtil den 30. juni 2011, på nedennævnte betingelser gældende fra 1. januar 2011. Tilsynsmyndigheden vil i første halvdel af 2011 revurdere betingelserne for statsgarantiers forenelighed efter 30. juni 2011. |
| --- | --- |

11.

Fra og med 1. januar 2011 vil Tilsynsmyndigheden anvende strammere betingelser for statslige garantiers forenelighed i henhold til EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b), ved at indføre et højere garantigebyr og krav om en rentabilitetsplan for støttemodtagere, som benytter nye garantier og overskrider en bestemt tærskel for de samlede udestående garantiforpligtelser både i absolutte tal og i forhold til de samlede forpligtelser (8). I lyset af den aktuelle situation på markedet forekommer disse betingelser at være nødvendige. Statslige garantiordninger kan derfor tillades indtil den 30. juni 2011, på nedennævnte betingelser gældende fra 1. januar 2011. Tilsynsmyndigheden vil i første halvdel af 2011 revurdere betingelserne for statsgarantiers forenelighed efter 30. juni 2011.

3.1.1.   Prissætning

| 12. | Adgangen til statsgarantier har været betinget af betaling af et gebyr, der fastlægges på grundlag af ECB's anbefalinger. For obligationer med løbetid på over et år består gebyret af et standardgebyr på 50 basispoint med tillæg af medianen af de femårige CDS-spread (»credit default swap«) for bankens seniorgæld, der er observeret i perioden fra 1. januar 2007 til 31. august 2008 (9). |
| --- | --- |

12.

Adgangen til statsgarantier har været betinget af betaling af et gebyr, der fastlægges på grundlag af ECB's anbefalinger. For obligationer med løbetid på over et år består gebyret af et standardgebyr på 50 basispoint med tillæg af medianen af de femårige CDS-spread (»credit default swap«) for bankens seniorgæld, der er observeret i perioden fra 1. januar 2007 til 31. august 2008 (9).

| 13. | Kreditrisikoelementet i den nuværende prismodel er baseret på data fra tiden forud for den mest akutte fase i krisen i 2008. Forskellene mellem de enkelte bankers CDS-spreads er i dag betydeligt større end før krisen, og det vil de sandsynligvis blive ved med at være. Det er hidtil blevet anset for at være nødvendigt for at lette bankernes adgang til ekstern finansiering og dermed sikre den finansielle stabilitet. Med dermed tages der ikke højde for udviklingen på finansmarkederne i de sidste to år siden 31. august 2008, hvor bl.a. mange bankers kreditstatus har ændret sig. Det betyder, at samtidig med at der generelt er blevet bedre adgang til finansiering på markedet, nyder banker med forringet kreditstatus stadig godt af den kreditrating og den kreditværdighedsstatus, de havde før krisen. Det skaber øget sandsynlighed for konkurrencefordrejninger. Det har vist sig, at banker med lav rating opnår garantier i uforholdsmæssigt større omfang end banker med højere rating, fordi de normalt ville skulle betale en højere markedspris på grund af deres lave rating. |
| --- | --- |

13.

Kreditrisikoelementet i den nuværende prismodel er baseret på data fra tiden forud for den mest akutte fase i krisen i 2008. Forskellene mellem de enkelte bankers CDS-spreads er i dag betydeligt større end før krisen, og det vil de sandsynligvis blive ved med at være. Det er hidtil blevet anset for at være nødvendigt for at lette bankernes adgang til ekstern finansiering og dermed sikre den finansielle stabilitet. Med dermed tages der ikke højde for udviklingen på finansmarkederne i de sidste to år siden 31. august 2008, hvor bl.a. mange bankers kreditstatus har ændret sig. Det betyder, at samtidig med at der generelt er blevet bedre adgang til finansiering på markedet, nyder banker med forringet kreditstatus stadig godt af den kreditrating og den kreditværdighedsstatus, de havde før krisen. Det skaber øget sandsynlighed for konkurrencefordrejninger. Det har vist sig, at banker med lav rating opnår garantier i uforholdsmæssigt større omfang end banker med højere rating, fordi de normalt ville skulle betale en højere markedspris på grund af deres lave rating.

| 14. | For at rette op på disse misforhold bør statsstøtten prissættes mere konformt med de aktuelle markedsforhold og bedre afspejle de individuelle bankers aktuelle kreditværdighed. Det vil reelt betyde, at de modtagende banker nødvendigvis vil skulle betale et højere garantigebyr. |
| --- | --- |

14.

For at rette op på disse misforhold bør statsstøtten prissættes mere konformt med de aktuelle markedsforhold og bedre afspejle de individuelle bankers aktuelle kreditværdighed. Det vil reelt betyde, at de modtagende banker nødvendigvis vil skulle betale et højere garantigebyr.

| 15. | En koordineret tilgang blandt EFTA-staterne bør fremme en gradvis udfasning af garantiordninger, samtidig med at der bevares en vis fleksibilitet med henblik på at tilgodese de forskellige situationer, EFTA-staterne og deres banker befinder sig i. Med henblik herpå finder Tilsynsmyndigheden, at der bør indføres en minimumsforhøjelse af garantigebyrerne, som bør differentieres på grundlag af modtagerbankens kreditværdighed. En differentiering baseret på kreditværdighed styrker prissignalerne for de svage banker, åbner mulighed for en bedre afpasning af prisen på garantier efter modtagerbankens risikoprofil og mindsker dermed konkurrencefordrejningerne mellem bankerne og bidrager til at sikre ens spilleregler for alle banker på det indre marked. |
| --- | --- |

15.

En koordineret tilgang blandt EFTA-staterne bør fremme en gradvis udfasning af garantiordninger, samtidig med at der bevares en vis fleksibilitet med henblik på at tilgodese de forskellige situationer, EFTA-staterne og deres banker befinder sig i. Med henblik herpå finder Tilsynsmyndigheden, at der bør indføres en minimumsforhøjelse af garantigebyrerne, som bør differentieres på grundlag af modtagerbankens kreditværdighed. En differentiering baseret på kreditværdighed styrker prissignalerne for de svage banker, åbner mulighed for en bedre afpasning af prisen på garantier efter modtagerbankens risikoprofil og mindsker dermed konkurrencefordrejningerne mellem bankerne og bidrager til at sikre ens spilleregler for alle banker på det indre marked.

| 16. | Hvis en forlængelse af en garantiordning (10) til efter 1. januar 2011 skal kunne godkendes, må det derfor kræves, at gebyret for en statsgaranti (11) skal være højere end i den prismodel, ECB anbefalede i oktober 2008, og






  — | mindst 20 basispoint højere for banker med A+- eller A-rating (12) |
| --- | --- | --- |

16.

Hvis en forlængelse af en garantiordning (10) til efter 1. januar 2011 skal kunne godkendes, må det derfor kræves, at gebyret for en statsgaranti (11) skal være højere end i den prismodel, ECB anbefalede i oktober 2008, og

—

mindst 20 basispoint højere for banker med A+- eller A-rating (12)

| — | mindst 30 basispoint højere for banker med rating A- (13) og |
| --- | --- |

—

mindst 30 basispoint højere for banker med rating A- (13) og

| — | mindst 40 basispoint højere for banker med en rating under A-. Banker uden rating vil blive anset for at høre til i kategorien af banker med BBB-rating (14). |
| --- | --- |

—

mindst 40 basispoint højere for banker med en rating under A-. Banker uden rating vil blive anset for at høre til i kategorien af banker med BBB-rating (14).

| 17. | EFTA-staterne har mulighed for at gå videre end disse minimumskrav og fastsætte større forhøjelser af garantigebyret. Som et yderligere fleksibelt element, der sætter EFTA-staterne i stand til at tilpasse betingelserne til særlige forhold i deres finanssektor, vil Tilsynsmyndigheden kunne acceptere en anden model for beregning af gebyrforhøjelsen, forudsat at det klart kan dokumenteres, at denne formel mindst resulterer i den ovenfor angivne minimumsforhøjelse for de pågældende banker (15). |
| --- | --- |

17.

EFTA-staterne har mulighed for at gå videre end disse minimumskrav og fastsætte større forhøjelser af garantigebyret. Som et yderligere fleksibelt element, der sætter EFTA-staterne i stand til at tilpasse betingelserne til særlige forhold i deres finanssektor, vil Tilsynsmyndigheden kunne acceptere en anden model for beregning af gebyrforhøjelsen, forudsat at det klart kan dokumenteres, at denne formel mindst resulterer i den ovenfor angivne minimumsforhøjelse for de pågældende banker (15).

3.1.2.   Rentabilitetsundersøgelse af banker, der fortsat er afhængige af statsgarantier

| 18. | Under den nuværende situation på markedet er manglende adgang til likviditet på markedet ikke længere så alvorligt et problem for bankerne generelt, som da krisen var på sit højeste. Det forekommer derfor rimeligt at indføre en differentiering i de betingelser, der stilles for brugen af statsgarantier, alt efter i hvilket omfang bankerne er afhængige af dem. En begrænset brug af garantier vil kunne accepteres, uden at det nødvendiggør yderligere granskning, men en større brug af dem, både absolut set og set i forhold til bankens samlede passiver, bør føre til krav om en rentabilitetsundersøgelse som forudsætning for, at en yderligere forlængelse af garantiordninger kan være forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b). Har en bank vedvarende ikke været i stand til at få dækket en betydelig del af sit finansieringsbehov uden statsgarantier, kan det tyde på manglende tillid til bankens forretningsmodel. Det bør undgås, at en bank forbliver stærkt afhængig af garantiordninger, som blev indført for at imødegå ekstraordinære vanskeligheder ved at få adgang til finansiering, selv efter at disse ekstraordinære omstændigheder er ophørt med at bestå, hvilket kunne betyde, at banken udskød nødvendige strukturtilpasninger. |
| --- | --- |

18.

Under den nuværende situation på markedet er manglende adgang til likviditet på markedet ikke længere så alvorligt et problem for bankerne generelt, som da krisen var på sit højeste. Det forekommer derfor rimeligt at indføre en differentiering i de betingelser, der stilles for brugen af statsgarantier, alt efter i hvilket omfang bankerne er afhængige af dem. En begrænset brug af garantier vil kunne accepteres, uden at det nødvendiggør yderligere granskning, men en større brug af dem, både absolut set og set i forhold til bankens samlede passiver, bør føre til krav om en rentabilitetsundersøgelse som forudsætning for, at en yderligere forlængelse af garantiordninger kan være forenelig med EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra b). Har en bank vedvarende ikke været i stand til at få dækket en betydelig del af sit finansieringsbehov uden statsgarantier, kan det tyde på manglende tillid til bankens forretningsmodel. Det bør undgås, at en bank forbliver stærkt afhængig af garantiordninger, som blev indført for at imødegå ekstraordinære vanskeligheder ved at få adgang til finansiering, selv efter at disse ekstraordinære omstændigheder er ophørt med at bestå, hvilket kunne betyde, at banken udskød nødvendige strukturtilpasninger.

| 19. | Tilsynsmyndigheden finder derfor, at der i garantiordninger, som forlænges til efter 1. januar 2011, bør være fastsat en tærskel for forholdet mellem en banks garanterede passiver og de samlede passiver samt for de garanterede passivers samlede beløb, og en bestemmelse om, at hvis disse tærskler overskrides, skal der foretages en rentabilitetsundersøgelse. For enhver bank, der anmoder om statsgarantier under en garantiordning for ny eller fornyet gæld optaget efter 1. januar 2011, der bevirker, at de samlede garanterede passiver kommer op over denne tærskel med hensyn til begge elementer (både den absolutte og den relative størrelse af disse passiver) (16), skal den pågældende EFTA-stat senest tre måneder efter garantiens ydelse indsende en rentabilitetsundersøgelse til Tilsynsmyndigheden, der dokumenterer bankens langsigtede rentabilitet. |
| --- | --- |

19.

Tilsynsmyndigheden finder derfor, at der i garantiordninger, som forlænges til efter 1. januar 2011, bør være fastsat en tærskel for forholdet mellem en banks garanterede passiver og de samlede passiver samt for de garanterede passivers samlede beløb, og en bestemmelse om, at hvis disse tærskler overskrides, skal der foretages en rentabilitetsundersøgelse. For enhver bank, der anmoder om statsgarantier under en garantiordning for ny eller fornyet gæld optaget efter 1. januar 2011, der bevirker, at de samlede garanterede passiver kommer op over denne tærskel med hensyn til begge elementer (både den absolutte og den relative størrelse af disse passiver) (16), skal den pågældende EFTA-stat senest tre måneder efter garantiens ydelse indsende en rentabilitetsundersøgelse til Tilsynsmyndigheden, der dokumenterer bankens langsigtede rentabilitet.

| 20. | Denne ordning gælder ikke for banker, der allerede er under omstrukturering, har fået pålagt at fremlægge en omstruktureringsplan eller allerede er genstand for en rentabilitetsundersøgelse på det relevante tidspunkt. I disse situationer skal der inden for rammerne af den igangværende omstrukturering eller rentabilitetsundersøgelse tages hensyn til den yderligere statsstøtte (17) |
| --- | --- |

20.

Denne ordning gælder ikke for banker, der allerede er under omstrukturering, har fået pålagt at fremlægge en omstruktureringsplan eller allerede er genstand for en rentabilitetsundersøgelse på det relevante tidspunkt. I disse situationer skal der inden for rammerne af den igangværende omstrukturering eller rentabilitetsundersøgelse tages hensyn til den yderligere statsstøtte (17)

| 21. | Tærsklen for de garanterede passivers andel af de samlede passiver er på 5 %, og tærsklen for de samlede garanterede passiver er på 500 mio. EUR. Disse tærskler er fastsat på grundlag af en komparativ analyse, der har vist, at langt størsteparten af de banker, der benytter garantier og ikke for øjeblikket er under omstrukturering (og selv et stort antal af dem, der er under omstrukturering), ligger et godt stykke under dem. For den lille, men ikke ubetydelige gruppe af banker, der overskrider disse tærskler, bør det nøje overvejes, om ikke deres stærke afhængighed af garantier er tegn på mere strukturelle svagheder i deres forretningsmodeller. At en overskridelse af disse tærskler udløser en rentabilitetsundersøgelse, vil give sunde banker et incitament til at stræbe efter hurtigt at nå tilbage til en situation, hvor de fortrinsvis eller udelukkende dækker deres finansieringsbehov på ufordrejede markedsvilkår. For alle banker, der er genstand for en rentabilitetsundersøgelse, gælder, at enten vil deres langsigtede rentabilitet blive bekræftet, eller også vil tvivl herom indikere et behov for en mere vidtgående omstrukturering. |
| --- | --- |

21.

Tærsklen for de garanterede passivers andel af de samlede passiver er på 5 %, og tærsklen for de samlede garanterede passiver er på 500 mio. EUR. Disse tærskler er fastsat på grundlag af en komparativ analyse, der har vist, at langt størsteparten af de banker, der benytter garantier og ikke for øjeblikket er under omstrukturering (og selv et stort antal af dem, der er under omstrukturering), ligger et godt stykke under dem. For den lille, men ikke ubetydelige gruppe af banker, der overskrider disse tærskler, bør det nøje overvejes, om ikke deres stærke afhængighed af garantier er tegn på mere strukturelle svagheder i deres forretningsmodeller. At en overskridelse af disse tærskler udløser en rentabilitetsundersøgelse, vil give sunde banker et incitament til at stræbe efter hurtigt at nå tilbage til en situation, hvor de fortrinsvis eller udelukkende dækker deres finansieringsbehov på ufordrejede markedsvilkår. For alle banker, der er genstand for en rentabilitetsundersøgelse, gælder, at enten vil deres langsigtede rentabilitet blive bekræftet, eller også vil tvivl herom indikere et behov for en mere vidtgående omstrukturering.

| 22. | Med hensyn til, hvad en rentabilitetsundersøgelse skal omfatte, kan der henvises til omstruktureringsretningslinjerne, ifølge hvilke principperne for analyser af en banks situation med henblik på genoprettelse af dens langsigtede rentabilitet i en omstruktureringsplan også finder anvendelse i tilfælde, hvor støttemodtageren ikke har fået pålagt en formel forpligtelse til at fremlægge en omstruktureringsplan, men ikke desto mindre skal fremlægge dokumentation for sin langsigtede rentabilitet. Banken vil i særdeleshed skulle dokumentere en solid finansieringsevne og i givet fald undergå en likviditetsstresstest (18). I en rentabilitetsundersøgelse bør der også tages hensyn til alle særlige faktorer, der gør sig gældende for modtagerbankerne (19) eller den pågældende EFTA-stat (20), og til de forhold på finansmarkederne, der har indvirkning på rentabilitetsvurderingen og på den indikative værdi af de garanterede passivers andel af de samlede passiver. Som hovedregel gælder, at jo større afhængigheden af statsgarantier er, og jo mere disse garantier kombineres med andre former for statsstøtte og/eller lav kreditværdighed (21), desto større indikation er der for, at der er behov for ændringer af forretningsmodellen for at sikre den langsigtede rentabilitet. |
| --- | --- |

22.

Med hensyn til, hvad en rentabilitetsundersøgelse skal omfatte, kan der henvises til omstruktureringsretningslinjerne, ifølge hvilke principperne for analyser af en banks situation med henblik på genoprettelse af dens langsigtede rentabilitet i en omstruktureringsplan også finder anvendelse i tilfælde, hvor støttemodtageren ikke har fået pålagt en formel forpligtelse til at fremlægge en omstruktureringsplan, men ikke desto mindre skal fremlægge dokumentation for sin langsigtede rentabilitet. Banken vil i særdeleshed skulle dokumentere en solid finansieringsevne og i givet fald undergå en likviditetsstresstest (18). I en rentabilitetsundersøgelse bør der også tages hensyn til alle særlige faktorer, der gør sig gældende for modtagerbankerne (19) eller den pågældende EFTA-stat (20), og til de forhold på finansmarkederne, der har indvirkning på rentabilitetsvurderingen og på den indikative værdi af de garanterede passivers andel af de samlede passiver. Som hovedregel gælder, at jo større afhængigheden af statsgarantier er, og jo mere disse garantier kombineres med andre former for statsstøtte og/eller lav kreditværdighed (21), desto større indikation er der for, at der er behov for ændringer af forretningsmodellen for at sikre den langsigtede rentabilitet.

| 23. | Denne mekanisme med udløsning af krav om rentabilitetsundersøgelse sender det signal, at bankerne skal forberede sig på en tilbagevenden til normale markedsvilkår uden statsstøtte, efterhånden som finanssektoren kommer ud af krisen, og giver de enkelte banker et incitament til at gøre sig mindre afhængige af statsgarantier eller helt afstå fra at bruge dem. Samtidig giver den et tilstrækkeligt spillerum til at tage hensyn til de forskellige omstændigheder, der eventuelt gør sig gældende for forskellige banker eller nationale finansmarkeder, og tager desuden højde for en generel forværring i relation til finansiel stabilitet, som på indeværende stadium ikke kan udelukkes, da opsvinget på de finansielle markeder fortsat er skrøbeligt. |
| --- | --- |

23.

Denne mekanisme med udløsning af krav om rentabilitetsundersøgelse sender det signal, at bankerne skal forberede sig på en tilbagevenden til normale markedsvilkår uden statsstøtte, efterhånden som finanssektoren kommer ud af krisen, og giver de enkelte banker et incitament til at gøre sig mindre afhængige af statsgarantier eller helt afstå fra at bruge dem. Samtidig giver den et tilstrækkeligt spillerum til at tage hensyn til de forskellige omstændigheder, der eventuelt gør sig gældende for forskellige banker eller nationale finansmarkeder, og tager desuden højde for en generel forværring i relation til finansiel stabilitet, som på indeværende stadium ikke kan udelukkes, da opsvinget på de finansielle markeder fortsat er skrøbeligt.

4.   Ophævelse af sondringen mellem sunde og nødlidende banker i relation til krav om fremlæggelse af omstruktureringsplaner

| 24. | I begyndelsen af krisen indførte Tilsynsmyndigheden en sondring mellem usunde/nødlidende banker og fundamentalt sunde banker, dvs. banker, der er ramt af endogene, strukturelle problemer, som har forbindelse med for eksempel deres særlige forretningsmodel eller investeringsstrategi, og banker, hvis problemer i det store og hele alene har at gøre med den ekstreme situation som følge af finanskrisen og ikke med deres forretningsmodel, med manglende effektivitet eller med overdreven risikotagning. Sondringen er defineret især på grundlag af en række indikatorer, der er anført i rekapitaliseringsretningslinjerne: kapitalgrundlag, aktuelle CDS-spreads, bankens aktuelle og forventede fremtidige rating samt blandt andet rekapitaliseringens relative størrelse. For sidstnævntes vedkommende finder Tilsynsmyndigheden, at har en bank modtaget støtte i form af rekapitalisering og foranstaltninger til redning af aktiver svarende til mere end 2 % af dens risikovægtede aktiver, er det en indikator, der kan benyttes til at sondre mellem fundamentalt sunde og nødlidende banker. Ved rekapitalisering af en nødlidende bank er der krav om, at Tilsynsmyndigheden skal have forelagt en omstruktureringsplan, mens der ved rekapitalisering af en sund bank er krav om, at der skal fremlægges en rentabilitetsplan. |
| --- | --- |

24.

I begyndelsen af krisen indførte Tilsynsmyndigheden en sondring mellem usunde/nødlidende banker og fundamentalt sunde banker, dvs. banker, der er ramt af endogene, strukturelle problemer, som har forbindelse med for eksempel deres særlige forretningsmodel eller investeringsstrategi, og banker, hvis problemer i det store og hele alene har at gøre med den ekstreme situation som følge af finanskrisen og ikke med deres forretningsmodel, med manglende effektivitet eller med overdreven risikotagning. Sondringen er defineret især på grundlag af en række indikatorer, der er anført i rekapitaliseringsretningslinjerne: kapitalgrundlag, aktuelle CDS-spreads, bankens aktuelle og forventede fremtidige rating samt blandt andet rekapitaliseringens relative størrelse. For sidstnævntes vedkommende finder Tilsynsmyndigheden, at har en bank modtaget støtte i form af rekapitalisering og foranstaltninger til redning af aktiver svarende til mere end 2 % af dens risikovægtede aktiver, er det en indikator, der kan benyttes til at sondre mellem fundamentalt sunde og nødlidende banker. Ved rekapitalisering af en nødlidende bank er der krav om, at Tilsynsmyndigheden skal have forelagt en omstruktureringsplan, mens der ved rekapitalisering af en sund bank er krav om, at der skal fremlægges en rentabilitetsplan.

| 25. | Den oprindelige begrundelse for at foretage denne sondring og for at opstille en række indikatorer, herunder en grænse på 2 % af bankens risikovægtede aktiver, var frygten for, at kapitalbehov, som skyldtes værdiforringelser, højere markedsforventninger med hensyn til bankers kapitalniveauer og midlertidige vanskeligheder med at rejse kapital på markederne, ellers ville føre til, at sunde banker mindskede deres långivning til realøkonomien for at undgå at skulle fremlægge en omstruktureringsplan, når de bad staten om at træde til. For øjeblikket har banksektoren dog generelt set færre vanskeligheder med at rejse kapital på markederne eller f.eks. via tilbageholdt overskud (22) og kan derfor få opfyldt deres kapitalbehov, uden at skulle søge om til statsstøtte (23). Størrelsen af den kapital, som bankerne rejser på markedet, er øget betydeligt i løbet af 2009 og 2010, hvilket viser, at de igen kan få adgang til kapitalmarkederne, og at der sker en foregribelse af nye reguleringskrav (24). |
| --- | --- |

25.

Den oprindelige begrundelse for at foretage denne sondring og for at opstille en række indikatorer, herunder en grænse på 2 % af bankens risikovægtede aktiver, var frygten for, at kapitalbehov, som skyldtes værdiforringelser, højere markedsforventninger med hensyn til bankers kapitalniveauer og midlertidige vanskeligheder med at rejse kapital på markederne, ellers ville føre til, at sunde banker mindskede deres långivning til realøkonomien for at undgå at skulle fremlægge en omstruktureringsplan, når de bad staten om at træde til. For øjeblikket har banksektoren dog generelt set færre vanskeligheder med at rejse kapital på markederne eller f.eks. via tilbageholdt overskud (22) og kan derfor få opfyldt deres kapitalbehov, uden at skulle søge om til statsstøtte (23). Størrelsen af den kapital, som bankerne rejser på markedet, er øget betydeligt i løbet af 2009 og 2010, hvilket viser, at de igen kan få adgang til kapitalmarkederne, og at der sker en foregribelse af nye reguleringskrav (24).

| 26. | Denne sondring mellem sunde og nødlidende banker forekommer derfor ikke længere at være relevant for at afgøre, hvilke banker der skal indlede en drøftelse om deres omstrukturering med Tilsynsmyndigheden. Følgelig skal det af banker, som også i 2011 henvender sig til staten med henblik på at opnå rekapitalisering eller foranstaltninger vedrørende værdiforringede aktiver, kræves, at de forelægger Tilsynsmyndigheden en omstruktureringsplan, som viser bankens vilje til at iværksætte de nødvendige omstruktureringer og genoprette rentabiliteten uden unødig forsinkelse. Der vil således fra 1. januar 2011 være krav om, at alle modtagere af en ny rekapitalisering eller en foranstaltning vedrørende værdiforringede aktiver skal fremlægge en omstruktureringsplan (25). |
| --- | --- |

26.

Denne sondring mellem sunde og nødlidende banker forekommer derfor ikke længere at være relevant for at afgøre, hvilke banker der skal indlede en drøftelse om deres omstrukturering med Tilsynsmyndigheden. Følgelig skal det af banker, som også i 2011 henvender sig til staten med henblik på at opnå rekapitalisering eller foranstaltninger vedrørende værdiforringede aktiver, kræves, at de forelægger Tilsynsmyndigheden en omstruktureringsplan, som viser bankens vilje til at iværksætte de nødvendige omstruktureringer og genoprette rentabiliteten uden unødig forsinkelse. Der vil således fra 1. januar 2011 være krav om, at alle modtagere af en ny rekapitalisering eller en foranstaltning vedrørende værdiforringede aktiver skal fremlægge en omstruktureringsplan (25).

| 27. | Ved vurderingen af bankernes omstruktureringsbehov vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til hver enkelt banks specifikke situation, til i hvor høj grad omstruktureringen er nødvendig for at genetablere rentabiliteten uden yderligere statsstøtte samt til tidligere afhængighed af statsstøtte. Som en generel regel gælder det, at jo større afhængigheden er af statsstøtte, jo mere indikerer det, at der er behov for en gennemgribende omstrukturering for at sikre rentabilitet på lang sigt. Desuden vil der ved den individuelle vurdering blive taget hensyn til specifikke situationer på markederne, og omstruktureringsretningslinjerne vil blive anvendt på en passende fleksibel måde i tilfælde af et alvorligt chok, der kan true den finansielle stabilitet i en eller flere EFTA-stater. |
| --- | --- |

27.

Ved vurderingen af bankernes omstruktureringsbehov vil Tilsynsmyndigheden tage hensyn til hver enkelt banks specifikke situation, til i hvor høj grad omstruktureringen er nødvendig for at genetablere rentabiliteten uden yderligere statsstøtte samt til tidligere afhængighed af statsstøtte. Som en generel regel gælder det, at jo større afhængigheden er af statsstøtte, jo mere indikerer det, at der er behov for en gennemgribende omstrukturering for at sikre rentabilitet på lang sigt. Desuden vil der ved den individuelle vurdering blive taget hensyn til specifikke situationer på markederne, og omstruktureringsretningslinjerne vil blive anvendt på en passende fleksibel måde i tilfælde af et alvorligt chok, der kan true den finansielle stabilitet i en eller flere EFTA-stater.

| 28. | Ved at kræve en omstruktureringsplan for banker, der modtager strukturel støtte (dvs. rekapitalisering og/eller foranstaltninger vedrørende værdiforringede aktiver) — og samtidig acceptere, at brugen alene af refinansieringsgarantier ikke vil udløse krav om, at der skal fremlægges en omstruktureringsplan — sendes der signal om, at bankerne skal forberede sig på at vende tilbage til normale markedsmekanismer uden statsstøtte, efterhånden som finanssektoren kommer ud af krisen. Det skal være et incitament for de enkelte banker, som stadig har brug for støtte, til at fremskynde den nødvendige omstrukturering. Samtidig giver det tilstrækkelig fleksibilitet til, at der kan tages det fornødne hensyn til forskellige omstændigheder, der måtte påvirke situationen for forskellige banker eller nationale finansmarkeder. Desuden tages der også højde for en overordnet landespecifik forværring af den finansielle stabilitet, som ikke kan udelukkes for øjeblikket, i betragtning af at situationen på finansmarkederne stadig er skrøbelig. |
| --- | --- |

28.

Ved at kræve en omstruktureringsplan for banker, der modtager strukturel støtte (dvs. rekapitalisering og/eller foranstaltninger vedrørende værdiforringede aktiver) — og samtidig acceptere, at brugen alene af refinansieringsgarantier ikke vil udløse krav om, at der skal fremlægges en omstruktureringsplan — sendes der signal om, at bankerne skal forberede sig på at vende tilbage til normale markedsmekanismer uden statsstøtte, efterhånden som finanssektoren kommer ud af krisen. Det skal være et incitament for de enkelte banker, som stadig har brug for støtte, til at fremskynde den nødvendige omstrukturering. Samtidig giver det tilstrækkelig fleksibilitet til, at der kan tages det fornødne hensyn til forskellige omstændigheder, der måtte påvirke situationen for forskellige banker eller nationale finansmarkeder. Desuden tages der også højde for en overordnet landespecifik forværring af den finansielle stabilitet, som ikke kan udelukkes for øjeblikket, i betragtning af at situationen på finansmarkederne stadig er skrøbelig.

5.   Anvendelsesperiode, generelle udsigter

| 29. | Den fortsatte anvendelse af EØS-aftalens 61, stk. 3, litra b), og forlængelsen af omstruktureringsretningslinjerne gælder fra den 1. januar 2011 og indtil den 31. december 2011 (26). Denne forlængelse med ændrede betingelser skal også ses i lyset af en gradvis overgang til mere permanente retningslinjer for statsstøtte til redning og omstrukturering af banker baseret på EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), som skal finde anvendelse fra den 1. januar 2012, hvis markedsforholdene tillader det. |
| --- | --- |

29.

Den fortsatte anvendelse af EØS-aftalens 61, stk. 3, litra b), og forlængelsen af omstruktureringsretningslinjerne gælder fra den 1. januar 2011 og indtil den 31. december 2011 (26). Denne forlængelse med ændrede betingelser skal også ses i lyset af en gradvis overgang til mere permanente retningslinjer for statsstøtte til redning og omstrukturering af banker baseret på EØS-aftalens artikel 61, stk. 3, litra c), som skal finde anvendelse fra den 1. januar 2012, hvis markedsforholdene tillader det.

---

(1)  Retningslinjer for anvendelse og fortolkning af artikel 61 og 62 i EØS-aftalen og artikel 1 i protokol nr. 3 til aftalen om Tilsynsmyndigheden og Domstolen, vedtaget og udstedt af Tilsynsmyndigheden den 19.1.1994, offentliggjort i L 231 af 3.9.1994, s.1, og EØS-tillæg nr. 32 af 3.9.1994, s. 1. Disse retningslinjer blev senest ændret den 17.12.2008 (»statsstøtteretningslinjerne«). Den opdaterede version af statsstøtteretningslinjerne kan findes på Tilsynsmyndighedens hjemmeside:

http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

(2)  Af hensyn til læseren betegnes finansielle institutioner i denne afgørelse blot som »banker«.

(3)  Afgørelse 28/09/KOL af 29.1.2009.

(4)  Afgørelse 28/09/KOL af 29.1.2009.

(5)  Afgørelse 191/09/KOL af 22.4.2009.

(6)  Afgørelse 472/09/KOL af 25.11.2009.

(7)  Disse konklusioner fik tilslutning fra Det Europæiske Råd på dets møde den 11. december 2009. På samme måde understregede Europa-Parlamentet i sin beslutning af 9. marts 2010 om Beretningen om Konkurrencepolitikken 2008

(http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=DA&reference=P7-TA-2010-0050), at statsstøtte til pengeinstitutter ikke bør forlænges unødigt, og at der snarest muligt bør udarbejdes exitstrategier.

(8)  Med en fleksibilitetsklausul, der åbner mulighed for en revurdering af situationen og passende foranstaltninger i tilfælde af et alvorligt nyt chok på finansmarkederne i hele EØS eller i en eller flere EFTA-stater.

(9)  Se http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.

(10)  For statsgarantier anmeldt individuelt uden for rammerne af en garantiordning vil garantigebyret generelt skulle være af samme størrelsesorden. I tilfælde, hvor modtageren er underlagt en omstruktureringsforpligtelse, og hvor et lavere gebyr derfor kan være berettiget, alt efter omstændighederne, vil der skulle tages hensyn til denne fravigelse i den samlede vurdering af omstruktureringen og de foranstaltninger, der skal træffes for at begrænse konkurrencefordrejningerne.

(11)  Det gælder også for garantier for passiver med løbetid på 1 år eller derunder.

(12)  Eller A1 og A2, alt efter det anvendte ratingsystem.

(13)  Eller A3, alt efter det anvendte ratingsystem.

(14)  Er banken rated forskelligt af forskellige kreditvurderingsselskaber, er det normalt den højeste rating, der skal lægges til grund ved beregning af gebyrforhøjelsen. Den rating, der er relevant for fastlæggelsen af garantigebyret, er ratingen på den dag, hvor garantien ydes i forbindelse med en konkret obligationsudstedelse foretaget af modtageren.

(15)  F. eks. en opdatering af CDS-referenceperioden i ECB-anbefalingerne fra oktober 2008, som bevisligt resulterer i en forhøjelse på mindst 20 basispoint for banker med A+- og A-rating, 30 basispoint for banker med A- og 40 basispoint for banker med under A-.

(16)  Denne vurdering skal foretages, når EFTA-staten modtager ansøgning om en garanti for optagelse af ny eller fornyet gæld efter 1. januar 2011 og skal omfatte størrelsen af den gæld, garantien skal dække, samt forholdet mellem alle eksisterende udestående garanterede passiver og de samlede passiver/balancen på det relevante tidspunkt. Passiver fra før 1. januar 2011, der overstiger tærsklen, udløser ikke en rentabilitetsundersøgelse, medmindre banken optager ny gæld, så de garanterede passiver kommer op over tærsklen.

(17)  Hvis en bank f.eks. allerede er genstand for en rentabilitetsundersøgelse på grund af en rekapitalisering, og tærsklen for statsgarantier er overskredet, skal rentabilitetsundersøgelsen også omfatte årsagerne til, at banken fortsat har behov for statsgarantier, og der skal foretages en likviditetstest og en analyse af, om og i hvilket omfang der bliver tale om yderligere statsgarantier.

(18)  Punkt 8 og afsnit 2 i omstruktureringsretningslinjerne, hvor der desuden henvises til punkt 40 i rekapitaliseringsretningslinjerne og Bilag V i retningslinjerne for værdiforringede aktiver.

(19)  F. eks. hvis bankens høje andel af garanterede passiver beror på en særlig indsats for at opretholde eller øge långivningen til realøkonomien i den almene interesse og med opbakning fra EFTA-staten, forudsat at dette er foreneligt med EØS-aftalen.

(20)  Under behørigt hensyn til den pågældende EFTA-stats generelle makroøkonomiske situation og især til de elementer, bl.a. statsrisikoen, der har direkte indflydelse på, hvilken adgang banker i denne EFTA-stat har til finansiering.

(21)  Målt efter modtagerens rating eller CDS-spread.

(22)  For at styrke deres kapitalbuffere har flere banker besluttet at afhænde ikke-strategiske aktiver som f.eks. aktieposter i industrivirksomheder eller fokusere på bestemte geografiske områder. Se herom Den Euroæiske Centralbanks rapport EU Banking Sector Stability fra september 2010.

(23)  Ifølge Den Europæiske Centralbank steg bankernes overordnede soliditetsgrad betydeligt i løbet af 2009 i alle EU-landene. Desuden tyder oplysningerne om et udsnit af store banker i Den Europæiske Union på, at forbedringen af kapitalprocenterne fortsatte ind i første halvdel af 2010, bl.a. understøttet af øget tilbageholdelse af overskud og for nogle bankers vedkommende yderligere tilførsler af privat og offentlig kapital. Se Den Europæiske Centralbanks rapport EU Banking Sector Stability fra september 2010.

(24)  De fremtidige reguleringsrammer, som Basel-komiteen om banktilsyn (BCBS) har opstillet — de såkaldte Basel III-krav — har afstukket kursen for indførelsen af de nye kapitalkrav, som skal sætte bankerne i stand til med tiden at opfylde nye kapitalbehov. I den forbindelse er det værd at bemærke, at de fleste af de største banker i Den Europæiske Union for det første har styrket deres kapitalbuffere igennem de sidste to år og dermed forbedret deres evne til at opsuge tab, og at de andre banker i Den Europæiske Union for det andet nu skulle have tid nok (frem til 2019) til at få opbygget kapitalbuffere, bl.a. ved hjælp af tilbageholdelse af overskud. Det bemærkes tillige, at de »overgangsordninger«, der er indeholdt i de nye reguleringsrammer, indeholder en »grandfathering-periode« frem til 1. januar 2018 for eksisterende kapitaltilførsler fra det offentlige. Desuden tyder en kvantitativ konsekvensanalyse udarbejdet af Basel-komiteen og bekræftet af Kommissionens beregninger på ret moderate indvirkninger på bankernes långivning. De nye kapitalkrav ventes derfor ikke at få indvirkning på disse retningslinjer.

(25)  Det skal gælde for alle rekapitaliseringer eller foranstaltninger angående værdiforringede aktiver, uanset om der er tale om individuelle foranstaltninger eller om foranstaltninger truffet inden for rammerne af en ordning.

(26)  Eksisterende eller nye bankstøtteordninger (uanset hvilket støtteinstrument der benyttes — garantier, rekapitaliseringer, likviditetsstøtte, overtagelse af nødlidende aktiver osv.) vil kun blive forlænget/godkendt for seks måneder med henblik for derved at åbne mulighed for yderligere eventuelt nødvendige tilpasninger ved midten af 2011.

---

Berigtigelser

| 15.12.2011 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 332/26 |
| --- | --- | --- | --- |

15.12.2011

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 332/26

---

Berigtigelse til Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 400/2010 af 26. april 2010 om udvidelse af den endelige antidumpingtold, der indførtes ved forordning (EF) nr. 1858/2005 på importen af tovværk og kabler af stål med oprindelse i bl.a. Folkerepublikken Kina, til også at omfatte importen af tovværk og kabler af stål afsendt fra Republikken Korea, uanset om varen er angivet med oprindelse i Republikken Korea eller ej, og om afslutning af undersøgelsen vedrørende import afsendt fra Malaysia

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 117 af 11. maj 2010
  )

Side 11, artikel 1, tabellen, anden kolonne »Virksomhed«, fjerde række:

I stedet for:

»Cosmo Wire Ltd, 447-1, Koyeon-Ri, Woong Chon-Myon Ulju-Kun, Ulsan«

læses:

»Cosmo Wire Ltd, 4-10, Koyeon-Ri, Woong Chon-Myon Ulju-Kun, Ulsan«.

---