# Uradni list L 300/2011

| | ISSN 1977-0804
  doi:10.3000/19770804.L_2011.300.slv |
| --- | --- |
| Uradni list
  Evropske unije | L 300 |
| | |
| Slovenska izdaja | Zakonodaja | Zvezek 5417. november 2011 |

ISSN 1977-0804

doi:10.3000/19770804.L_2011.300.slv

Uradni list

Evropske unije

L 300

Slovenska izdaja

Zakonodaja

Zvezek 5417. november 2011

---

| Vsebina | | IV   Akti, sprejeti pred 1. decembrom 2009 v skladu s Pogodbo ES, Pogodbo EU in Pogodbo Euratom | Stran |
| --- | --- | --- | --- |
| | * | Odločba Nadzornega organa EFTE št. 390/09/COL z dne 7. oktobra 2009 glede ustanovitve družbe Mesta AS (Norveška) | 1 |

Vsebina

IV   Akti, sprejeti pred 1. decembrom 2009 v skladu s Pogodbo ES, Pogodbo EU in Pogodbo Euratom

Stran

*

Odločba Nadzornega organa EFTE št. 390/09/COL z dne 7. oktobra 2009 glede ustanovitve družbe Mesta AS (Norveška)

1

| SL | Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.
  Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica. |
| --- | --- |

SL

Akti z rahlo natisnjenimi naslovi so tisti, ki se nanašajo na dnevno upravljanje kmetijskih zadev in so splošno veljavni za omejeno obdobje.

Naslovi vseh drugih aktov so v mastnem tisku in pred njimi stoji zvezdica.

---

IV Akti, sprejeti pred 1. decembrom 2009 v skladu s Pogodbo ES, Pogodbo EU in Pogodbo Euratom

| 17.11.2011 | SL | Uradni list Evropske unije | L 300/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.11.2011

SL

Uradni list Evropske unije

L 300/1

---

ODLOČBA NADZORNEGA ORGANA EFTE

št. 390/09/COL

z dne 7. oktobra 2009

glede ustanovitve družbe Mesta AS (Norveška)

NADZORNI ORGAN EFTE (1) JE –

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma o Evropskem gospodarskem prostoru (2) ter zlasti členov 61 do 63 Sporazuma in Protokola 26 k Sporazumu,

OB UPOŠTEVANJU Sporazuma med državami Efte o ustanovitvi nadzornega organa in sodišča (3) ter zlasti člena 24 Sporazuma,

OB UPOŠTEVANJU člena 1(2) dela I ter členov 4(4), 6 in 7(3) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču (4),

OB UPOŠTEVANJU Smernic Nadzornega organa o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP (5), zlasti oddelka o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve,

OB UPOŠTEVANJU Odločbe Nadzornega organa z dne 14. julija 2004 o izvajanju določb iz člena 27 dela II Protokola 3 (6),

PO POZIVU zainteresiranim strankam, naj predložijo svoje pripombe v skladu z navedenimi določbami (7), in ob upoštevanju njihovih pripomb,

OB UPOŠTEVANJU NASLEDNJEGA:

I.   DEJSTVA

1.   POSTOPEK

Z dopisom z dne 30. avgusta 2004 je Nadzorni organ prejel pritožbo zoper norveške organe v zvezi z ustanovitvijo družbe Mesta AS, ki je bila ustanovljena, da bi prevzela gradbene dejavnosti, ki jih je izvajala Uprava za javne ceste na Norveškem (8). Nadzorni organ je dopis prejel in evidentiral 2. septembra 2004 (ev. št. 291537).

Po več izmenjavah dopisov (9) je Nadzorni organ z dopisom z dne 18. julija 2007 norveške organe obvestil, da je glede sprejetih ukrepov v okviru ustanovitve družbe Mesta AS sprejel Odločbo št. 350/07/COL o sprožitvi postopka iz člena 1(2) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču („odločba o sprožitvi postopka“).

Norveški organi so z dopisom z dne 7. decembra 2007 predložili pripombe (ev. št. 456844). Odločba o sprožitvi postopka je bila objavljena v Uradnem listu Evropske unije in Dopolnilu EGP, v njej pa so bile zainteresirane stranke pozvane k predložitvi pripomb (10). Nadzorni organ je prejel pripombe štirih zainteresiranih strank, in sicer 29. januarja ter 4., 21. in 27. februarja 2008 (ev. št. 461463, 463234, 466015 in 467170). Dodatne pripombe so bile prejete 4. aprila 2008 (ev. št. 472381). Nadzorni organ je z dopisoma, predloženima 21. februarja in 7. aprila 2008 (ev. št. 463245 in 472529), te pripombe poslal norveškim organom, ki jim je bilo omogočeno, da se odzovejo nanje. Norveški organi so pripombe predložili z dopisom z dne 23. maja 2008 (ev. št. 478082).

Jeseni leta 2008 in spomladi 2009 so Nadzorni organ in norveški organi v zvezi z zadevo vzpostavili neuraden stik po telefonu in elektronski pošti. Informacije, ki jih je Nadzorni organ prejel v zvezi s tem, so norveški organi združili v dopisu, ki ga je 6. julija 2009 po elektronski poti predložilo Ministrstvo za javno upravo in reforme (ev. št. 523766) (11).

2.   OZADJE OBSTOJA DOMNEVNE POMOČI

2.1   PRITOŽBA ZARADI DOMNEVNE DRŽAVNE POMOČI

Uprava za javne ceste na Norveškem je odgovorna za gradnjo in vzdrževanje državnih in okrožnih občinskih cest, mostov in predorov. Do 1. januarja 2003 je norveška Uprava za ceste notranje oddelke za gradnjo (v nadaljnjem besedilu skupaj imenovani: Oddelek za gradnjo) upravljala prek okrajnih uradov, ki so izvajali gradbena dela v imenu Uprave za javne ceste. Vendar so se norveški organi v letih 2001–2002 odločili v celoti prestrukturirati notranje gradbene dejavnosti. Vlada je v zvezi s tem predlagala, naj Parlament loči gradbene dejavnosti od Uprave za javne ceste in jih prenese na družbo z omejeno odgovornostjo v državni lasti (12). Upravne funkcije, ki zajemajo načrtovanje prihodnjih gradbenih dejavnosti, vključno z organizacijo javnih razpisov, so ostale del državne uprave.

Tako so bile 1. januarja 2003 gradbene dejavnosti Oddelka za gradnjo v Upravi za javne ceste ločene od države in prenesene na novo ustanovljeno družbo Mesta AS. Vsa sredstva, pravice in obveznosti Oddelka za gradnjo so bili preneseni na družbo Mesta AS kot prispevki v naravi (13). Sredstva so vključevala stroje in opremo ter pogodbe o storitvah, sklenjene med Oddelkom za gradnjo in Upravo za javne ceste. Država je v zameno dobila delnice v novi družbi. Družba Mesta AS izvaja gradbene in vzdrževalne dejavnosti v konkurenci z drugimi ponudniki, dejavnimi na tem trgu.

Pritožnik trdi, da je družba Mesta AS prejela državno pomoč v nasprotju s členom 61(1) Sporazuma EGP na štiri načine: (i) država je financirala stroške prestrukturiranja, (ii) v začetni bilanci so bila osnovna sredstva, prenesena na družbo Mesta AS, ocenjena pod tržno vrednostjo, (iii) družba Mesta AS je bila navzkrižno subvencionirana, ker je prevzela prejšnji pogodbeni portfelj Oddelka za gradnjo, in (iv) družba Mesta AS ni plačala taks za dokumente in vpis v zemljiško knjigo, ki jih je običajno treba plačati v primeru prenosa lastništva nepremičnin.

V nadaljevanju so opisana dejstva, ki so pomembna za oceno, ali kateri od teh domnevnih ukrepov vključuje državno pomoč.

2.2   UKREPI ZA PRESTRUKTURIRANJE IN DRUGI UKREPI ZA REORGANIZACIJO

Iz pripravljalnih zakonodajnih aktov je videti, da naj bi približno 4 750 od vseh zaposlenih (skupaj jih je približno 5 000), ki so bili prej zaposleni v Oddelku za gradnjo, premestili v novoustanovljeno družbo Mesta AS (14). Po premestitvi v družbo Mesta AS bi zaposleni izgubili status državnih uradnikov. Ker so imeli zaposleni pravico zavrniti tako premestitev, jim je bilo treba ponuditi spodbude, da bi premestitev sprejeli (15). Poleg tega je bilo treba zaradi zagotovitve, da bo ustanovljena družba sposobna gospodarskega preživetja, zmanjšati število delavcev za približno 1 700 na približno 3 050 (16).

Pripravljalni zakonodajni akti določajo različne ukrepe „prestrukturiranja“, ki so jih predvideli norveški organi. Štirje ukrepi so vključevali (i) začasno ohranitev pokojninskih pravic za državne uradnike (17), (ii) ohranitev pravice do posebne upokojitvene starosti (18), (iii) pakete predčasnega upokojevanja in razne druge ukrepe, vključno s (iv) selitvijo, prevozom na delo in z njega, ohranitvijo plač in obnovo strojev (19). Ti ukrepi se imenujejo „ukrepi za prestrukturiranje“ in so financirani z neposrednimi subvencijami. Na začetku je bila predvidena še ena stroškovna postavka: (v) nadomestilo plače, ki naj bi jo financirali neposredno (20). Vendar so se norveški organi tik pred končno določitvijo začetne bilance družbe Mesta AS odločili, da namesto tega zadevne stroške pokrijejo s kapitalskim vložkom družbi Mesta AS v obliki trajnega kapitala.

Celotni stroški ukrepov za prestrukturiranje, financirani z neposredno subvencijo, so bili na začetku ocenjeni na 1 468 milijonov NOK (diskontirano na sedanje vrednosti), država pa naj bi jih družbi Mesta AS predvidoma izplačala v obrokih v triletnem obdobju od leta 2003 do leta 2005 (21). Ti stroški prestrukturiranja niso bili vključeni v začetno bilanco družbe Mesta AS, saj naj bi jih država financirala iz državnega proračuna za leta 2003, 2004 in 2005 (22).

Videti je, da je družba Mesta AS za pokritje stroškov prestrukturiranja iz državnega proračuna za leto 2006 od države prejela skupaj 993,6 milijona NOK (23). Družba Mesta AS je do 30. junija 2008 porabila 879,6 milijona NOK tega zneska, skupni stroški prestrukturiranja pa so bili ocenjeni na 1 097,8 milijona NOK (do leta 2013) (24). Norveški organi so pojasnili, da je iz državnih proračunov za leti 2007 in 2008 jasno razvidno, da družbi Mesta AS poleg zneska 993,6 milijona NOK, ki ga je že prejela, ne bodo dodeljena dodatna sredstva za prestrukturiranje, čeprav je bilo prvotno predvideno, da naj bi država pokrila vse stroške prestrukturiranja (kar pomeni, da bi država, če prvotna ocena stroškov prestrukturiranja 1 468 milijonov NOK ne bi zadoščala, dodelila dodatna sredstva) (25).

Norveški organi so pojasnili, da je treba presežni znesek vrniti državi, če bi se na koncu obdobja izkazalo, da so stroški prestrukturiranja nižji od zneska, ki ga je prejela družba Mesta AS, čeprav je to zelo malo verjetno.

V smislu regulative so norveški organi sprejeli zakon o preoblikovanju gradbenih dejavnosti Uprave za javne ceste v družbo z omejeno odgovornostjo v državni lasti, ki ureja nekatere pravice zaposlenih, ki so bili iz Uprave za javne ceste premeščeni na delovno mesto v družbi Mesta AS (v nadaljnjem besedilu: zakon Mesta) (26).

2.2.1   
  Splošno

Norveški organi so pojasnili, da je bil glavni izziv glede premestitve zaposlenih iz Oddelka za gradnjo v družbo Mesta AS v tem, da bi novi družbi omogočili, da deluje v podobnih pogojih kot tekmeci in si s tem ustvari enake pogoje delovanja. Norveški organi so se odločili za premestitev delavcev v družbo Mesta AS in tej družbi (ne pa Upravi za ceste) prepustili odgovornost za izvajanje ukrepov, potrebnih za premestitev delavcev in zmanjšanje njihovega števila. Ta vprašanja in njihovo reševanje so bili del liberalizacije in odprtja trga državnega cestnega omrežja in pogoj zanju. Norveška država ne bi odprla tega trga, če ne bi mogla ustanoviti nove družbe z zadostnim številom zaposlenih. Norveški organi so pojasnili, da je bilo to ozadje pogajanj med državo in sindikati o premestitvi zaposlenih iz Oddelka za gradnjo v družbo Mesta AS. Izid pogajanj je bil „dogovor“ med strankami z dne 4. junija 2002 o začasnem nadaljevanju nekaterih pravic državnih uradnikov in možnosti, da se ponudijo ukrepi, kot je predčasna upokojitev, katerih cilj je zmanjšati število zaposlenih (27). Posamezni elementi tega dogovora so navedeni v spodnjih pododdelkih (28).

Pred 1. januarjem 2003 je bil ustanovljen začasni upravni odbor družbe Mesta AS („začasni upravni odbor“), da bi zastopal prihodnjo družbo. Norveški organi so pojasnili, da začasni upravni odbor ni bil stranka v pogajanjih glede zaposlenih. Pravica do nadomestila plače je bila kljub temu vključena v zakon o družbi Mesta AS (29). Nasprotno ni bilo nobenega zakona ali drugega pravnega instrumenta, ki bi urejal druge pravice državnih uradnikov.

Preden opišemo pogoje dogovora, je koristno na kratko opisati status zaposlenih v Oddelku za gradnjo pred njihovo premestitvijo v družbo Mesta AS. Norveški organi so pojasnili, da je bil delodajalec zaposlenih v Oddelku za gradnjo država. V skladu z norveško zakonodajo imajo zaposleni, katerih delodajalec je država, status državnega uradnika (30) in za take zaposlene je obvezno, da so zavarovanci državnega pokojninskega sklada („Statens pensjonskasse“ ali „SPK“) (31). Tako so pokojninske pravice za državne uradnike zagotovljene z zavarovanjem pri SPK. Poleg tega so imeli na podlagi zakona, ki določa pogoje glede pravice do posebne (predčasne) upokojitvene starosti za državne uradnike, nekateri državni uradniki v Oddelku za gradnjo (kot so šoferji in kuharji) pravico do upokojitve pri posebni (predčasni) starosti (32).

Ker je status državnega uradnika povezan z državno zaposlitvijo, so zaposleni, premeščeni v družbo Mesta AS, 1. januarja 2003 prenehali biti državni uradniki. Če obravnavani zaposlitveni ukrepi ne bi bili sprejeti, bi navedeni zaposleni izgubili pravice, povezane z njihovim statusom državnega uradnika (33). Norveški organi so pojasnili, da je po norveški zakonodaji prenos Oddelka za gradnjo v družbo Mesta AS opredeljen kot „prenos podjetja“ (34). Glede na pravila o prenosu podjetij so bile pogodbe o zaposlitvi premeščenih zaposlenih prenesene na novo družbo, razen pokojninskih pravic (35). Ker novi delodajalec ni spadal pod državo, so norveški organi pojasnili, da so imeli državni uradniki, zaposleni v Oddelku za gradnjo, pravico zavrniti premestitev v družbo Mesta AS. Vendar bi z zavrnitvijo premestitve tvegali odpustitev v skladu s splošno veljavnimi pravili za državne uradnike, če jim ne bi bilo mogoče najti drugega ustreznega delovnega mesta: v takih okoliščinah imajo državni uradniki prednostno pravico do praznih delovnih mest v državni upravi (nimajo pa pravice do nadomestila plače) (36).

Medtem ko so se zaposleni tako lahko odločili, da ohranijo državno zaposlitev, je bila premestitev Oddelka za gradnjo v nov subjekt (družbo Mesta AS) pogoj, da bi sploh lahko prišlo do liberalizacije. Glede na to so norveški organi zaposlenim morali ponuditi dodatne spodbude, da bi jih spodbudili k prostovoljni premestitvi.

(i)   Začasna ohranitev pokojninskih pravic za državne uradnike

Kot je opisano zgoraj, so imeli zaposleni v Upravi za javne ceste status državnega uradnika, vendar so ga po premestitvi v družbo Mesta AS izgubili. Kljub temu so lahko zaposleni na podlagi zgoraj navedenega dogovora med sindikati in državo v prehodnem petletnem obdobju (tj. od 1. januarja 2003 do konca leta 2007) ohranili prednosti, ki jih prinašajo pokojninske pravice za državne uradnike. Državna sredstva, dodeljena družbi Mesta AS, so namenjena pokritju dodatnih stroškov, da bi zaposlenim zagotovili plačilo pokojninskih prispevkov, ki so enaki prispevkom državnih uradnikov v zadevnem obdobju (37).

Kot je navedeno zgoraj, so pokojninske pravice za državne uradnike zagotovljene z zavarovanjem pri SPK in stroški, povezani s takimi pravicami, se vplačujejo v SPK. Zato so zaposleni ostali zavarovani pri SPK, da bi zagotovili petletni prehodni režim. Poleg tega je družba Mesta AS, da bi lahko plačevala prispevke za svoje zaposlene, zaprosila za zavarovanje pri SPK, ki ji je bilo tudi odobreno (38).

Državno financiranje družbe Mesta AS je omejeno na razliko med povprečnimi stroški običajnega zasebnega sistema pokojninskega zavarovanja in (višjimi) stroški ohranjanja zavarovanja pri SPK. Prvotna ocena stroškov je bila 395 milijonov NOK (39), norveški organi pa so navedli, da so do 30. junija 2007 skupni nastali stroški obsegali 277,3 milijona NOK (brez upravnih stroškov) (40).

(ii)   Ohranitev pravice do posebne upokojitvene starosti

Kot je navedeno zgoraj, so imeli nekateri državni uradniki, premeščeni v družbo Mesta AS, pravico, da se upokojijo prej kot pri običajni upokojitveni starosti 67 let (tj. pri 65 letih). V skladu s pogoji dogovora, sklenjenega med sindikati in državo, je bila zaposlenim v Oddelku za gradnjo, ki jim je ob ustanovitvi družbe Mesta AS (tj. 1. januarja 2003) do upokojitve manjkalo deset let ali manj (tj. za tiste, ki so bili stari 55 let ali več), zagotovljena pravica, da ohranijo pravico do posebne upokojitvene starosti 65 let (41). Ta ureditev je bila mogoča zaradi dejstva, da so bili zaposleni še vedno zavarovanci SPK, kot je opisano zgoraj.

Državno financiranje družbe Mesta AS zajema razliko med povprečnimi stroški običajnega sistema pokojninskega zavarovanja in stroški ohranjanja pravice do posebne upokojitvene starosti. Prvotna ocena stroškov je bila približno 85 milijonov NOK (42) (vključno z upravnimi stroški, ki obsegajo približno 5 % skupnega zneska), skupni stroški, nastali do 30. junija 2007, pa so obsegali 26,5 milijona NOK (brez upravnih stroškov) (43).

(iii)   Paketi predčasnega upokojevanja

V dogovoru med sindikati in državo je še navedeno, da bi lahko v triletnem obdobju (od 1. januarja 2003 do konca leta 2005) družba Mesta AS zaposlenim, premeščenim iz Oddelka za gradnjo, ponudila ureditev, po kateri bi se lahko upokojili pri upokojitveni starosti 60 let namesto pri običajni upokojitveni starosti 67 let (44). Družba bi lahko predčasno upokojitev ponudila po lastni presoji na podlagi individualne ocene zaposlenih (45).

Državna sredstva, namenjena družbi Mesta AS, pokrivajo razliko med povprečnimi stroški običajnega zasebnega sistema pokojninskega zavarovanja in stroški ponujene predčasne upokojitve. V pripravljalnih zakonodajnih aktih so bili stroški ponujenih ureditev za predčasno upokojitev, ki jih krije država (vključno z upravnimi stroški, ki obsegajo približno 5 % celotnih stroškov), ocenjeni na 911 milijonov NOK (46). Norveški organi so pojasnili, da se je za to ureditev odločilo približno 470 zaposlenih in da so do 30. junija 2007 skupni nastali stroški obsegali 691,9 milijona NOK (brez upravnih stroškov) (47).

(iv)   Selitev, prevoz na delo in z njega, ohranitev plač in obnova strojev

V skladu s pripravljalnimi proračunskimi dokumenti ta stroškovna postavka zajema stroške za namene selitve („flyttekostnader“), prevoz na delo in z njega („pendlergodtgjørelse“), ohranitev plač („bibehold av lønn“) in za obnovo strojev („maskiner–sanering“) (48). Norveški organi so pojasnili, da to vključuje tudi stroške, povezane s selitvijo uradov („kontor–flyttekostnader“), selitvijo uradov za vzdrževanje in podporo („støttepunkter–flyttekostnader“) ter prenosom arhivov („arkivoverføring“).

Razen ukrepa, ki se nanaša na ohranitev plač (ki ni bil uveljavljen, zato stroškov ni bilo), so bili vsi ukrepi izvršeni v času ustanovitve družbe Mesta AS in so trajali do konca leta 2005. Skupni stroški, ki se nanašajo na vse ukrepe, so bili prvotno ocenjeni na 77 milijonov NOK (49), norveški organi pa so pojasnili, da so januarja 2006 skupni nastali stroški obsegali približno 82,4 milijona NOK (brez upravnih stroškov). Stroške je poravnala država (50).

Ta postavka vključuje stroške, ki so nastali v zvezi s premestitvijo vodilnega ali upravnega osebja zaradi zaposlitve v družbi Mesta AS. Ker se je osebje zaposlilo na delovnih mestih na lokacijah v družbi Mesta AS, ki so bile drugačne od tistih, kjer je bilo to osebje prej zaposleno v Upravi za javne ceste, so morali nekateri zaposleni spremeniti bivališče, če so želeli začeti delati na novem delovnem mestu. Primeri stroškov vključujejo dejanske, dokumentirane stroške selitve („faktiske, legitimerte kostnader ved boligkjøp“), plačano odsotnost zaradi selitve („flyttepermisjon“) in potne stroške v zvezi z ogledi novih nepremičnin („visningsreise“).

Ta postavka zajema tudi stroške, ki veljajo za potrebne za zagotovitev, da se je vodilno ali upravno osebje zaposlilo v družbi Mesta AS v prostorih, ki so daleč od njihovega bivališča. Primer stroškov vključuje stroške dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj („hjemreise“), stroške dvojne najemnine („Dekning av husleie“) (51), potne stroške prevoza med krajem bivanja in krajem dela („kjøregodtgjørelse“) ter stroške prehrane („kostgodtgjørelse“).

Ta postavka vključuje stroške selitve iz uradov Uprave za javne ceste v sedež in regionalne urade družbe Mesta AS. Primeri stroškov so izpraznitev starih uradov („Rydding og rengjøring av gamle kontorer“), pakiranje pisarniškega materiala (52) in prevoz tega materiala v nove urade („Pakking og transport“), priprava, oprema in nadgradnja novih pisarn družbe Mesta AS („Klargjøring, innredning og oppgradering av nye kontorer“) ter stroški upravljanja selitvenih dejavnosti („administrasjon av flyttning“).

Ta postavka vključuje stroške selitve iz starih v nove urade za vzdrževanje in podporo ter stroške reorganizacije prejšnjih v nove urade za obratovanje in podporo za družbo Mesta AS. Vključuje vzpostavitev novega sistema IT, ki je bil potreben, da je Oddelek za gradnjo sistem IT souporabljal z drugimi oddelki v Upravi za javne ceste. Posebni primeri stroškov so ureditev starih podpornih uradov za obratovanje in vzdrževanje („rydding og rengjøring av gamle driftsstøttepunkt“), pakiranje pisarniškega materiala in prevoz tega materiala v nove urade („pakking og transport“), priprava, oprema in nadgradnja novih operativnih in vzdrževalnih podpornih uradov („Klargjøring, innredning og oppgradering av driftsstøttepunkt“) ter upravljanje selitvenih dejavnosti („administrasjon av flytting“).

Ta postavka vključuje stroške postavitve elektronskega in fizičnega arhiva v družbi Mesta AS. Zajema vse stroške, ki nastanejo zaradi ločevanja pomembnih arhivov od drugih nepomembnih arhivov v Upravi za javne ceste, in stroške, povezane z vzpostavitvijo novega arhiva v družbi Mesta AS. Primeri vključenih stroškov so stroški za oceno obsega potrebnih virov za vsak arhiv („Ressursbehov pr. arkiv“), fotokopiranja („kopiering“), prevoza („frakt“), priprave („klargjøring“) in zagotavljanja kakovosti („vkvalitetssikring og sikkerhetsarbeid“).

Čeprav bi ta stroškovna postavka lahko napeljevala na misel, da vključuje stroške, povezane s popravili in obnovo strojev, to ne drži. Organi so pred reformo pojasnili, da je Oddelek za gradnjo izvajal dela, v okviru katerih so stroje in drugo opremo puščali na gradbiščih in krajih prenavljanja (53). Zato je ta stroškovna postavka zajemala preostalo odgovornost iz prejšnjih pogodb o delu in vključevala ureditev lokacij („opprydding“) ter odstranitev, razrez in prevoz nepotrebnih strojev („fjerning, skroting, og fraktkostnader“). Stroji, ki jih je bilo treba odstraniti, so bili stari, uničeni ali neuporabni za podjetje, zato niso bili vključeni v oceno vrednosti strojev (ali podjetja kot celote) (54). Norveški organi so pojasnili, da je družba Mesta AS del teh dejavnosti pod komercialnimi pogoji dodelila podizvajalcem. Preostali del dejavnosti je družba Mesta AS opravila sama po stroškovni postavki na uro (brez stopnje dobička), ki je bila tako nižja od takratne tržne stopnje za podobno delo (55). Norveški organi so predložili dokumentacijo, v kateri so bili navedeni računi podizvajalcev in cene, ki jih je obračunala družba Mesta AS (56).

(v)   Nadomestilo plače

Stroškovna postavka nadomestila plače („ventelønn“) ni del tistega, kar bi norveški organi imenovali „stroški prestrukturiranja“. Vendar je bilo nadomestilo plače del ponujenih spodbud, da bi se zaposleni lažje odločili za premestitev v družbo Mesta AS. Obravnavati bi ga bilo treba ob upoštevanju potrebe po zmanjšanju števila delavcev.

Zaposleni, ki so bili premeščeni z Oddelka za gradnjo, so izgubili status državnega uradnika, nekatere posebne pravice, ki izhajajo iz tega statusa, pa so se vendarle ohranile za določen čas. Nekatere od teh pravic ureja zakon Mesta (57). Oddelek 4 zakona Mesta določa, da imajo v treh letih po zaposlitvi v družbi Mesta AS zaposleni, ki so pozneje odpuščeni in izpolnjujejo nekatere pogoje (na primer: da so bili zaposleni najmanj eno leto), s 1. januarjem 2003 pravico, da se jim ponudi ustrezno delovno mesto v državni upravi („fortrinnsrett til annen statlig stilling“), ali pravico do nadomestila plače („ventelønn“), če takega delovnega mesta ni mogoče ponuditi.

Nadomestilo plače je urejeno z zakonom o državnih uradnikih (58). Gre za ureditev, po kateri so državni uradniki, ki so bili odpuščeni kot presežni delavci in ki jim ni bilo ponujeno drugo primerno delovno mesto (v skladu s pogoji in časovnimi omejitvami, ki jih določa zakon), upravičeni do dveh tretjin plače od datuma, ko so bili odpuščeni.

Čeprav so bili stroški, povezani z nadomestilom plače, prvotno del stroškov prestrukturiranja, je Ministrstvo za delo pozneje odločilo, da bi bilo ocenjene stroške bolje upoštevati pri ugotavljanju zneska trajnega kapitala družbe Mesta AS. Povedano drugače, sredstva za financiranje ustreznih stroškov bi v obliki trajnega kapitala v družbo Mesta AS vložila država (59). Ta pristop temelji na razmisleku, da naj bi financiranje s trajnim kapitalom prispevalo k previdnejši uporabi odpuščanj kot orodja za reorganizacijo v novi družbi. Namesto tega naj bi več uporabljali druge (cenejše) instrumente reorganizacije, kot so odobrena odsotnost z dela z nižjim plačilom, pokojninski paketi itd.

Prvotno je bilo predvideno, da naj bi bilo v shemo nadomestil plač zajetih 450 zaposlenih s skupnimi stroški približno 512 milijonov NOK (60), ta ocena pa je bila oktobra 2002 posodobljena in spremenjena na 150 zaposlenih s skupnimi stroški približno 150 milijonov NOK (61). Zato je bil pri določanju trajnega kapitala družbe Mesta AS upoštevan drugi znesek.

Da bi omejila stroške, je družba Mesta AS uporabila naslednje (cenejše) alternativne instrumente za zmanjševanje števila delavcev (62). Vendar so norveški organi pojasnili, da so skupni stroški za take ukrepe in nadomestilo plače obsegali 359 milijonov NOK (od katerih so 255,1 milijona NOK porabili do 21. decembra 2008), in tako precej presegli znesek, vložen za pokritje takih stroškov:

| | Paketi prenehanja so ureditev, v skladu s katero zaposleni prekinejo zaposlitev, ne da bi se jim priznala pravica do nadomestila plače, v zameno pa prejmejo znesek največ enoletne plače in finančno pomoč za iskanje druge zaposlitve. |
| --- | --- |

Paketi prenehanja so ureditev, v skladu s katero zaposleni prekinejo zaposlitev, ne da bi se jim priznala pravica do nadomestila plače, v zameno pa prejmejo znesek največ enoletne plače in finančno pomoč za iskanje druge zaposlitve.

| | Pokojninski paketi so ureditev, v skladu s katero zaposlenim, ki dopolnijo 62 let, delovno razmerje preneha, v zameno pa jim je zagotovljenih 66 % plače, dokler ne dopolnijo 67 let, in pravica, da v tem obdobju pridobijo običajne pokojninske pravice. |
| --- | --- |

Pokojninski paketi so ureditev, v skladu s katero zaposlenim, ki dopolnijo 62 let, delovno razmerje preneha, v zameno pa jim je zagotovljenih 66 % plače, dokler ne dopolnijo 67 let, in pravica, da v tem obdobju pridobijo običajne pokojninske pravice.

| | Odobrena odsotnost z dela z nižjo plačo je ureditev, v skladu s katero se spodbuja zaposlene, ki bi pridobili pravico do prejemanja pokojnine iz naslova predčasne upokojitve (pri 60 letih) med letoma 2003 in 2005, da delovno razmerje prekinejo prej, tako da se jim ponudi, da razmerje prekinejo nemudoma, v zameno pa se jim izplačuje 66 % plače do trenutka, ko pridobijo pravico do predčasne upokojitve. |
| --- | --- |

Odobrena odsotnost z dela z nižjo plačo je ureditev, v skladu s katero se spodbuja zaposlene, ki bi pridobili pravico do prejemanja pokojnine iz naslova predčasne upokojitve (pri 60 letih) med letoma 2003 in 2005, da delovno razmerje prekinejo prej, tako da se jim ponudi, da razmerje prekinejo nemudoma, v zameno pa se jim izplačuje 66 % plače do trenutka, ko pridobijo pravico do predčasne upokojitve.

2.3   VREDNOST STROJEV IN OPREME („STROJI“) TER NEPREMIČNIN IN STAVB („NEPREMIČNINE“) V ZAČETNI BILANCI

Sledi pregled postopka določanja vrednosti osnovnih sredstev v končni začetni bilanci družbe Mesta AS. Za ta postopek sta bili najeti dve revizijski družbi: Uprava za javne ceste je najela družbo Ernst & Young, da oceni vrednost nove družbe, Ministrstvo za promet in komunikacije pa je najelo družbo Deloitte & Touche, da opravi nadzor kakovosti ocene vrednosti sredstev in predloga za začetno bilanco ter preveri postopek, metode in načela, ki so bili uporabljeni v tem okviru. Družba Ernst & Young je pozneje postala revizor družbe Mesta AS.

Na kratko, maja 2002 so revizorji začeli ocenjevati vrednost sredstev na podlagi načela simulirane kontinuitete (tj. rekonstruirane knjigovodske vrednosti), vendar so avgusta 2002 načelo vrednotenja spremenili in začeli uporabljati „realno vrednost“. Opravljene so bile posamezne (in skupinske) ocene glede strojev in nepremičnin (kar je podrobno opisano v oddelku 2.3.1). Oktobra 2002 so revizorji ocenili pošteno vrednost celotnega poslovanja družbe Mesta AS po načelu časovne neomejenosti delovanja na podlagi metode diskontiranega denarnega toka (kar je podrobno opisano v oddelku 2.3.2). Diskontirani denarni tok je pokazal, da je bila skupna vrednost podjetja (tj. angažiranih sredstev) nižja od vrednosti, dobljene iz posameznih ocen vrednosti. Ker norveški zakon o družbah z omejeno odgovornostjo določa, da trajni kapital ne sme presegati skupne vrednosti podjetja, je bila vrednost posameznih (ali skupine) sredstev zmanjšana.

2.3.1   
  Ločena ocena vrednosti sredstev

(vi)   Stroji

Zaradi ocene vrednosti sredstev so Uprava za javne ceste, Arthur Andersen & Co AS, odvetnik norveške vlade, ViaNova in Skagerak Forsikringsmegling AS pripravili poročilo z dne 10. maja 2002 z naslovom Začetna bilanca

   (63). Ocena je načeloma temeljila na „knjigovodski vrednosti“. Ker pa zakon o računovodstvu (64) ne ureja javne uprave, je bilo treba knjigovodske vrednosti Oddelka za gradnjo preoblikovati v vrednosti, ki bi bile evidentirane, če bi bil Oddelek za gradnjo urejen s splošnim zakonom o računovodstvu (65). Tako je bilo načelo vrednotenja predvsem „retroaktivno oblikovanje knjigovodske vrednosti“ oziroma preprosto „simulirana kontinuiteta“. Na podlagi tega je bila vrednost strojev, navedena v poslovnih knjigah Oddelka za gradnjo, 1. januarja 2002 prilagojena s 1 111 milijonov NOK na 866 milijonov NOK. Vrednost je bila 1. januarja 2003 dodatno prilagojena na 747 milijonov NOK.

Vendar naslednje poročilo iz avgusta 2002 z naslovom Začetna bilanca

   (66), ki so ga pripravili Uprava za javne ceste, Ernst & Young, Via Nova in Skagerak Forsikringsmegling AS, razkriva odločitev iz julija 2002, da se za oceno sredstev, ki naj bi jih iz Oddelka za gradnjo prenesli na družbo Mesta AS, namesto „simulirane kontinuitete“ uporabi „realna vrednost“, ki je preglednejše načelo vrednotenja.

Poročilo iz decembra 2002 z naslovom Dodatek k začetni bilanci: Ocena vrednosti premoženja
  , ki so ga pripravili Uprava za javne ceste, Ernst & Young, Via Nova, OPAK in Skagerak Forsikringsmegling AS, navaja vrednost strojev na podlagi realne vrednosti (67). Za določitev realne vrednosti sta bila uporabljena dva pristopa. Za nekatere skupine strojev je bilo izhodišče knjigovodska vrednost, kakor je bila evidentirana v državni upravi ter prilagojena zaradi uporabe davka na dodano vrednost, amortizacijske dobe in nekaterih diskrecijskih ocen. Za druge skupine strojev so vrednosti temeljile na zunanjih ocenah in cenah (68). Na tej podlagi ocenjena realna vrednost strojev je bila 572 milijonov NOK, skupna vrednost vseh sredstev pa je bila ocenjena na 1 162 milijonov NOK (69).

Družba Ernst & Young je naknadno pojasnila, da so izračuni, navedeni v zgornjem poročilu, ki za izhodišče uporablja knjigovodsko vrednost po načelu simulirane kontinuitete v vrednosti 747 milijonov NOK, da bi dobili realno vrednost 572 milijonov NOK, zavajajoči. Po mnenju družbe Ernst & Young taki izračuni niso bili del postopka za določanje realne vrednosti strojev, ki naj bi jih prenesli na družbo Mesta AS.

(vii)   Nepremičnine

V poročilu iz maja 2002 z naslovom „Začetna bilanca“ je bila knjigovodska vrednost nepremičnin, ki jo je 1. januarja 2002 evidentirala državna uprava, 596 milijonov NOK. Po izključitvi nepremičnin, ki naj ne bi bile prenesene na družbo Mesta AS, in prilagoditvah na podlagi načela simulirane kontinuitete, pa je bila ocenjena vrednost 277 milijonov NOK.

Ko je bila podlaga načela vrednotenja s simulirane kontinuitete spremenjena na realno vrednost, je nepremičnine ocenil OPAK, ki je neodvisni strokovnjak za nepremičnine. Norveški organi so predložili strokovno oceno z dne 28. avgusta 2002, v kateri je OPAK vrednost 375 nepremičnin ocenil na približno 336 milijonov NOK (70). V poročilu o nadaljnjem ukrepanju z dne 31. oktobra 2002, ki ga je pripravil OPAK, je bilo ugotovljeno, da je bila po vključitvi nadaljnjih 16 nepremičnin, med drugim, približna vrednost nepremičnin 395 milijonov NOK. V družbi Ernst & Young so pojasnili, da je bila pozneje zaradi izločitev nepremičnin, ki ne bodo prenesene na družbo Mesta AS, in popravkov zaradi najetih nepremičnin (71), vrednost nepremičnin zmanjšana na 331 milijonov NOK (72).

Poročilo iz decembra 2002 z naslovom „Dodatek k začetni bilanci: Ocena vrednosti premoženja“ kaže, da je bila vrednost nepremičnin, ocenjena na podlagi načela realne vrednosti, 331 milijonov NOK, vrednost nepremičnin, ocenjena na podlagi načela simulirane kontinuitete, pa je bila 596 milijonov NOK.

2.3.2   
  Ocena vrednosti na podlagi diskontiranega denarnega toka

Vzporedno, vendar ločeno od ocen posameznih sredstev je bila opravljena ocena poštene vrednosti celotnega podjetja po načelu časovne neomejenosti delovanja na podlagi metode diskontiranega denarnega toka, povzeta v poročilu iz oktobra 2002 z naslovom „Ocena vrednosti“, ki jo je pripravila družba Ernst & Young (73). V poročilu je ugotovljeno, da ob uporabi metode diskontiranega denarnega toka angažirana sredstva (74) obsegajo približno 600 milijonov NOK (+/– 25 %). Analiza je temeljila na oceni denarnega toka za obdobje 2003–2012, za katero sta bili ocenjeni negativna sedanja vrednost 300 milijonov NOK in končna vrednost nad 900 milijonov NOK (75). Donosnost je bila določena na 6,7 % nominalnega donosa od skupne vrednosti premoženja po odbitku davka (76).

V družbi Ernst & Young so pojasnili, da so angažirana sredstva (600 milijonov NOK) sestavljena iz skupnih sredstev brez kratkoročnega dolga. Primerjava pokaže, da je bila ocena, dobljena iz presoje posameznih sredstev, 1 162 milijonov NOK. Če iz 1 162 milijonov NOK izvzamemo kratkoročni dolg (464 milijonov NOK), je vrednost angažiranih sredstev (77) 698 milijonov NOK. To presega 600 milijonov NOK angažiranih sredstev, dobljenih iz ocene, katere podlaga je poštena vrednost celotnega podjetja (tj. metoda diskontiranega denarnega toka). Norveški zakon o družbah z omejeno odgovornostjo določa, da trajni kapital ne sme presegati skupne vrednosti podjetja, zato je bilo treba zmanjšati vrednost sredstev (78). Tako so v družbi Ernst & Young zmanjšali vrednost premoženja, da bi angažirana sredstva znižali na 619 milijonov NOK. To je razvidno iz naslednje tabele (79):

| Osnovna sredstva | 1 053 |
| --- | --- |
| Gibljiva sredstva | 109 |
| Kratkoročni dolg | (464) |
| Neto | 698 |
| Prilagoditev navzdol za stroje | (25) |
| Prilagoditev navzdol za nepremičnine | (54) |
| Skupna prilagoditev navzdol | (79) |
| Vrednost po prilagoditvi navzdol | 619 |
| Dolg (pokojnine) | 319 |
| Trajni kapital | 300 |
| Trajni kapital v gotovini | 1 600 |
| Trajni kapital v začetni bilanci skupaj | 1 900 |

Osnovna sredstva

1 053

Gibljiva sredstva

109

Kratkoročni dolg

(464)

Neto

698

Prilagoditev navzdol za stroje

(25)

Prilagoditev navzdol za nepremičnine

(54)

Skupna prilagoditev navzdol

(79)

Vrednost po prilagoditvi navzdol

619

Dolg (pokojnine)

319

Trajni kapital

300

Trajni kapital v gotovini

1 600

Trajni kapital v začetni bilanci skupaj

1 900

Iz zgornjega je razvidno, da je bila opravljena prilagoditev navzdol za 79 milijonov NOK. Zaradi visoke stopnje negotovosti glede vrednosti nepremičnin in strojev je bila tem sredstvom dodeljena prilagoditev vrednosti navzdol, kakor je navedeno spodaj:

| Ocenjena realna vrednost strojev | 572 |
| --- | --- |
| Nakupi | 44 |
| Prilagoditev navzdol | (25) |
| Vrednost v začetni bilanci | 591 |
| Ocenjena realna vrednost nepremičnin | 331 |
| Nakupi | 4 |
| Prilagoditev navzdol | (54) |
| Vrednost v začetni bilanci | 281 |

Ocenjena realna vrednost strojev

572

Nakupi

44

Prilagoditev navzdol

(25)

Vrednost v začetni bilanci

591

Ocenjena realna vrednost nepremičnin

331

Nakupi

4

Prilagoditev navzdol

(54)

Vrednost v začetni bilanci

281

2.3.3   
  Preverjanje kakovosti

Vzporedno s postopkom določanja realne vrednosti je začela družba Deloitte & Touche (oktobra 2002) preverjati prve ocene vrednosti (dobljene na podlagi simulirane kontinuitete) in jih primerjati z rezultati, dobljenimi na podlagi diskontiranega denarnega toka. Družba Deloitte & Touche je na podlagi tega ugotovila, da je treba vrednost osnovnih sredstev (dobljeno na podlagi simulirane kontinuitete) s 1 137 milijonov NOK (80) zmanjšati na 937 milijonov NOK (tj. za 200 milijonov NOK) (81).

2.3.4   
  Ocena vrednosti v končni začetni bilanci

Končna začetna bilanca z dne 1. januarja 2003, ki jo je pripravila družba Mesta AS ob pomoči družb Ernst & Young, ViaNova Plan in Trafikk AS (priloženo kot Priloga A) kaže skupno vrednost osnovnih sredstev 977 milijonov NOK (82).

Končna začetna bilanca potrjuje, da je bila vrednost strojev 572 milijonov NOK, opredeljena v poročilu iz decembra 2002 (z naslovom „Dodatek k začetni bilanci: Ocena vrednosti premoženja“), prilagojena navzdol za 25 milijonov NOK, na 547 milijonov NOK. Zaradi dodatnih nadaljnjih naložb in manjših prilagoditev je bila končna vrednost strojev 594 milijonov NOK.

Po nekaterih nakupih v znesku 4 milijonov NOK je bila vrednost nepremičnin 335 milijonov NOK, zaradi prilagoditve navzdol v znesku 54 milijonov NOK (ta je bil potreben zaradi rezultata metode diskontiranega denarnega toka), pa je bila vrednost nepremičnin popravljena na 281 milijonov NOK.

2.4   PRENOS PREHODNIH POGODB IN NJIHOVA VREDNOST V ZAČETNI BILANCI

2.4.1   
  Pogodbe o gradbenih delih

Norveški organi so pojasnili, da so bile od 1. januarja 2003 vse nove pogodbe o gradbenih delih (za dela, kot je gradnja cest, predorov, dokov in mostov) predmet javnega naročanja.

Vendar je bilo treba obstoječe gradbene projekte prenesti na družbo Mesta AS zaradi nadaljevanja tekočih gradbenih projektov. Veljavne pogodbe so se razlikovale po kompleksnosti in trajanju, vse pa so potekle v letu ali dveh po ustanovitvi družbe Mesta AS. Norveški organi so pojasnili, da so bile pogodbe o gradbenih delih prenesene na družbo Mesta AS po cenah, ki so bile zanje prvotno določene. Po mnenju norveških organov take cene odsevajo tržne cene. Do 1. januarja 2003 je bil precejšen del pogodb o gradbenih delih sklenjen na podlagi javnega razpisa, zato je Uprava za javne ceste pridobila nekaj izkušenj s tržnimi cenami. Poleg tega je bilo treba cene notranjih pogodb o gradbenih delih med Upravo za javne ceste in Oddelkom za gradnjo določati v skladu z notranjimi smernicami, ki so vsebovale pravila o določanju cen notranjih pogodb (83). V skladu z notranjimi smernicami so morale biti izkušnje s cenami, pridobljene v okviru javnih razpisov, podlaga za določanje cen notranjih pogodb: take cene z javnih razpisov naj bi uporabili neposredno ali pa naj bi cene notranjih pogodb temeljile na ocenah, preverjenih na trgu in (kjer je primerno) znižanih na tržno raven (84). V obeh primerih je Uprava za ceste postavila splošni pogoj, da morajo cene, določene v notranjih sporazumih, odsevati raven cene na trgu (85). Na koncu so norveški organi še pojasnili, da razen davkov in dajatev, naloženih na vse storitve, davčni in drugi pravni predpisi niso vplivali na ceno, po kateri so bile prenesene pogodbe (86).

Cene, po katerih so bile pogodbe o gradbenih delih prenesene na družbo Mesta AS, so bile enake kot cene, uporabljene za določitev prihodkov pogodb v analizi diskontiranega denarnega toka.

2.4.2   
  Pogodbe o upravljanju in vzdrževanju

Družba Mesta AS je prevzela 102 veljavni pogodbi o upravljanju in vzdrževanju („funksjonsavtaler“) (87). Te pogodbe, ki so zajemale dela v zvezi s cestiščem, označevanjem, drenažo, posipavanjem ter poplavami in plazovi, bi vse potekle najpozneje v štirih letih, tj. v tretjem četrtletju leta 2006. V smislu trajanja jih je mogoče razvrstiti v spodnje štiri kategorije. Po poteku pogodb o upravljanju in vzdrževanju je Uprava za javne ceste vsako leto 1. septembra približno 25 % pogodb razpisala na javnih razpisih:

—   kategorija A: 24 pogodb, ki so potekle jeseni 2003;

—   kategorija B: 25 pogodb, ki so potekle jeseni 2004;

—   kategorija C: 27 pogodb, ki so potekle jeseni 2005;

—   kategorija D: 26 pogodb, ki so potekle jeseni 2006.

Vsaka kategorija zajema geografska območja, ki so enakomerno porazdeljena po Norveški (zaradi zagotovitve trajne stabilnosti izvajanja storitev), kategorije pa ustrezajo tudi stopnji zahtevnosti dela, ki ga je treba opraviti. V tem smislu vključuje kategorija A najpreprostejša pogodbena dela na majhnih območjih (tj. območjih, ki pomenijo najmanjši izziv glede prometnih in vremenskih razmer ter vrste cest), kategorija D pa zahtevna pogodbena dela tako glede vrste cest (kot so gorske ceste ali ceste na klifih) kot glede prometa in vremena. Kategoriji B in C zajemata dela med obema skrajnostma.

Norveški organi so pojasnili, da so se cene storitev, opravljenih v skladu s pogodbami o upravljanju in vzdrževanju, ki jih je sklenil Oddelek za gradnjo, po prenosu teh pogodb na družbo Mesta AS ohranile.

2.4.3   
  Vrednost, po kateri so bile prenesene pogodbe

Cene, po katerih so bile pogodbe prenesene, so razvidne iz Excelove razpredelnice, ki so jo predložili norveški organi in je podobna razpredelnici, ki jo je pred tem predložila družba Veidekke ASA (88). Po odločbi o sprožitvi postopka so norveški organi posodobili oceno skupne cene, po kateri so bile pogodbe o gradbenih delih prenesene na družbo Mesta AS, z 2 960 milijonov NOK na 2 942 milijonov NOK (89). Norveški organi so posodobili tudi oceno skupne cene, po kateri so bile pogodbe o upravljanju in vzdrževanju prenesene na družbo Mesta AS, s 5 750 milijonov NOK na 5 866 milijonov NOK. Pregled ne navaja cene posameznih pogodb.

2.4.4   
  Raven cen, dobljena iz poznejših razpisov

Poročilo, ki so ga naročili in objavili Direktorat za javne ceste, ViaNova Plan in Trafikk AS, zajema analizo ravni cen pogodb v decembru 2003 („poročilo ViaNova“). Poročilo ViaNova kaže, da so bile številne prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju, prenesene v družbo Mesta AS, predmet javnih razpisov v januarju 2003. V skladu z eno od ugotovitev poročila je razvidno, da je bila raven stroškov pri prehodnih pogodbah, ki so bile predmet javnih razpisov v letu 2003, približno 32 % pod prvotno ravnijo stroškov primerljivih prehodnih pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS. Norveški organi so potrdili, da se Uprava za javne ceste ni lotila ponovnih pogajanj, da bi dosegla znižanje cene glede (preostalih) prehodnih pogodb.

Norveški organi so predložili pregled cen, dobljenih iz razpisov za oddajo pogodb o upravljanju in vzdrževanju med letoma 2003 in 2006. Zneski, navedeni v pregledu, ki so ga predložili norveški organi, so (z nekaj odstopanji) podobni zneskom, navedenim v Excelovi razpredelnici, ki jo je predložila družba Veidekke ASA in vsebuje tudi tabelo, v kateri je izbrana (tj. najnižja) ponudba v vsakem razpisnem postopku primerjana s cenami, po katerih so bile prenesene pogodbe. Primerjava, ki jo je predložila družba Veidekke ASA, kaže, da so bile v zvezi s pogodbami, oddanimi prek razpisov v letih od 2003 do 2006, dobljene cene izbranih ponudnikov na splošno nižje od cen, po katerih so bile pogodbe prej prenesene na družbo Mesta AS. Poleg tega pregled še kaže, da so bile cene, predložene v ponudbah družbe Mesta AS na poznejših razpisih, nižje od cen, po katerih so bile pogodbe prenesene na družbo Mesta AS: (90)

| (v milijonih NOK) |
| --- |
| Leto razpisa | Cena izbranega ponudnika | Znesek, za katerega cena prenesene pogodbe presega ceno izbranega ponudnika | Znesek, za katerega cena prenesene pogodbe presega razpisne ponudbe družbe Mesta AS |
| 2003 | 1 226,6 | 94 | 67 |
| 2004 | 1 605,2 | 328 | 282 |
| 2005 | 1 857,1 | 760 | 563 |
| 2006 | 7 455,5 | 948 | 900 |

(v milijonih NOK)

Leto razpisa

Cena izbranega ponudnika

Znesek, za katerega cena prenesene pogodbe presega ceno izbranega ponudnika

Znesek, za katerega cena prenesene pogodbe presega razpisne ponudbe družbe Mesta AS

2003

1 226,6

94

67

2004

1 605,2

328

282

2005

1 857,1

760

563

2006

7 455,5

948

900

Pregled pogodb o upravljanju in vzdrževanju, za katere je bil objavljen javni razpis med letoma 2003 in 2006, ki so ga predložili organi, kaže, da je bila družba Mesta AS v letu 2003 izbrana za 14 od 24 razpisanih pogodb. Leta 2004 je družba Mesta AS na razpisih dobila 13 od 25 pogodb, leta 2005 pa 20 od 29 pogodb. Leta 2006 je družba Mesta AS na razpisih dobila 21 od 30 pogodb (91). To pomeni, da je od skupaj 108 pogodb družba Mesta AS na razpisih dobila 68 pogodb, kar je približno 62,7 %.

2.4.5   
  Predhodna preverjanja cen in izkušnje Uprave za javne ceste

Norveški organi so pojasnili, da je norveški parlament pred ustanovitvijo družbe Mesta AS podprl pet preizkusnih/pilotnih pogodb, za katere je Uprava za javne ceste nameravala objaviti javni razpis. Organi so pojasnili, da so bile dobljene cene uporabljene za notranjo oceno te vrste pogodb (v obdobju pred odločitvijo o ustanovitvi družbe Mesta AS v letu 2001 in po njej). Vendar te cene niso bile uporabljene kot podlaga za določitev cen prehodnih pogodb. Po poizvedbah Nadzornega organa, zakaj je bilo tako, so norveški organi pojasnili, da je bila sprejeta odločitev, da se vrednost prehodnih pogodb določa na podlagi stroškovne osnove za pogodbe.

Po navedbah organov so bile cene izbranih ponudnikov pri petih preizkusnih/pilotnih pogodbah naslednje:

| — | Bærum (1998), pet let: 74 940 000 NOK, |
| --- | --- |

—

Bærum (1998), pet let: 74 940 000 NOK,

| — | Nedre Romerike (1999), pet let: 56 000 000 NOK, |
| --- | --- |

—

Nedre Romerike (1999), pet let: 56 000 000 NOK,

| — | Ibestad Dyrøy (1999), štiri leta: 30 418 400 NOK, |
| --- | --- |

—

Ibestad Dyrøy (1999), štiri leta: 30 418 400 NOK,

| — | Lågendalen (2000), štiri leta: 45 706 323 NOK, |
| --- | --- |

—

Lågendalen (2000), štiri leta: 45 706 323 NOK,

| — | Våler og Åsnes (2001), pet let: 39 018 023 NOK. |
| --- | --- |

—

Våler og Åsnes (2001), pet let: 39 018 023 NOK.

Uprava za javne ceste je decembra 2000 objavila poročilo, v katerem je proučila konkurenčnost upravljavskih in vzdrževalnih storitev Oddelka za gradnjo (92). Poročilo vsebuje predhodne rezultate iz avgusta 2000, konkurenčna sposobnost pa je bila izračunana z ugotovitvijo povezave med izračunanimi stroški pogodbe in dogovorjeno ceno. V primeru pogodb Oddelka za gradnjo so stroški obsegali 94 % cene, stroški pogodb samostojnih podjetnikov pa so obsegali 71 % cene. Videti je, da so bili preizkusni/pilotni primeri podlaga za to ugotovitev. Na sedmi strani poročila je navedeno, da je povprečna letna vrednost pogodbe Bærum 15 milijonov NOK, kar izhaja iz javnega razpisa. Ta podatek je zmnožek cene na kilometer (125 000) in dolžine cest (120 km), kar znese 15 milijonov NOK (ali 75 milijonov NOK v petih letih) (93). V poročilu je za pogodbo družbe Nedre Romerike navedena letna vrednost 11,2 milijona NOK. Cena na kilometer je 50 000, kar pomnoženo s 198 km cest znese 9,9 milijona NOK (ali 49,5 milijona NOK v petih letih) (94).

Poleg tega je iz vprašanj, ki jih je parlamentarni Odbor za promet postavil Ministrstvu za promet v letih 1999 in 2000 v zvezi s stanjem v Upravi za javne ceste, razbrati, da je bila v Akershusu opravljena analiza, ki je pokazala, da je bila raven cen v pogodbah o upravljanju in vzdrževanju za od 20 do 25 % višja od ravni cen v pogodbah s samostojnimi podjetniki (95). Poleg tega se Uprava za javne ceste v sporočilu za javnost z dne 17. aprila 2001 sklicuje na dejstvo, da je primerjava med štirimi pogodbami, po katerih so vzdrževalne in upravljavske storitve izvajali zasebni ponudniki, na eni strani in pogodbami, po katerih je ustrezne storitve izvajal Oddelek za gradnjo, na drugi strani pokazala, da je bila med zasebnimi izvajalci dejavnosti najnižja ponujena cena za približno od 15 do 20 % nižja od cene Oddelka za gradnjo.

2.4.6   
  Prehodne pogodbe in začetna bilanca

Norveški organi so pojasnili, da so bile prehodne pogodbe sredstva, ki so bila del diskontiranega denarnega toka in zato upoštevana pri oceni skupne vrednosti družbe Mesta AS. Vendar je bila na podlagi diskontiranega denarnega toka dobljena vrednost pogodbenega portfelja (96) prenizka, da bi ji pripisali kakršno koli vrednost (97).

2.4.7   
  Začasna obveznost javne službe

Norveški organi so pojasnili, da so v skladu s členom 59(2) Sporazuma EGP družbi Mesta AS s 1. januarjem 2003 naložili obveznost izvajanja storitev javne službe v obliki upravljavskih in vzdrževalnih storitev na državnih cestah. Ta obveznost je bila postopno odpravljena in je prenehala 1. septembra 2006. Naloga javne službe je podrobno opisana v poročilu o standardih za upravljanje in vzdrževanje, ki ga je leta 1999 izdala Uprava za javne ceste (posodobljeno leta 2003) (98). Poročilo določa temeljne zahteve za zagotovitev, da standardi upravljavskih in vzdrževalnih del zadoščajo za ohranitev varnosti v cestnem prometu, tako da so opredeljeni konkretni standardi ali ukrepi glede predorov, drenaže, cestišč, mostov, nabrežij in pločnikov („Standardizacijsko poročilo“) (99). Standardizacijsko poročilo določa tudi posebne standarde glede zanesljivega vzdrževanja pozimi, da bi zagotovili ohranjanje varnosti v cestnem prometu. Ta naloga javne službe je bila zaupana družbi Mesta AS z določbo v vsaki pogodbi, dodeljeni družbi Mesta AS, ki vsebuje kratek pregled ustreznih standardov in se sklicuje na Standardizacijsko poročilo za upravljanje in vzdrževanje.

Norveški organi so pojasnili, da so želeli s tem, ko so zgoraj navedeno nalogo javne službe zaupali družbi Mesta AS, zagotoviti zadostno raven varnosti v cestnem prometu do septembra 2006. Glede tega so organi pojasnili, da je Uprava za javne ceste odgovorna za varnost v cestnem prometu in zagotavljanje minimalnega standarda z nadziranjem in spremljanjem popravil in vzdrževanja (100). Do 1. januarja 2003 je ta naloga vključevala predvsem spremljanje gradenj enega ponudnika storitev, tj. Oddelka za gradnjo. Po tem datumu pa bi ta naloga dobila novo razsežnost, saj bi cestna vzdrževalna dela postala predmet javnih razpisov in bi jih tako izvajali številni različni ponudniki storitev. V zvezi s tem je iz pripravljalnih zakonodajnih aktov razbrati, da je bil namen postopnega odpiranja trga zagotoviti, da bi Uprava za javne ceste lahko še naprej ustrezno nadzirala in zagotavljala doseganje standardov za ceste in varnost v cestnem prometu na zadovoljivi ravni (101).

Norveški organi so še pojasnili, da je bil to tudi razlog, zakaj so najbolj tvegana in zahtevna dela na razpisih prek pogodb oddali na koncu postopka, najpreprostejša in najmanj obsežna dela pa so oddali najprej (102). Pogodbe, ki so pomenile največji izziv, naj bi oddali na koncu, ko bi Uprava za javne ceste že dobila dovolj izkušenj z nadzorom in spremljanjem več ponudnikov storitev iz prvih krogov razpisa. Uprava za javne ceste bi tako imela najboljše možne pogoje za ohranjanje nadzora ravni varnosti v cestnem prometu do takrat, ko bi bila prek pogodb oddana zahtevnejša dela (103).

Glede plačila nadomestila za javne storitve so norveški organi predložili naslednje tabele, v katerih je pregled stroškov, prihodkov in donosnosti v zvezi s storitvami družbe Mesta AS v skladu s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju (104). V tem okviru so norveške oblasti pojasnile, da je imela družba Mesta AS ločene račune za vsako prehodno pogodbo v obdobju od leta 2003 do 2006. Tako so vsi prihodki (in stroški) v naslednjih tabelah neposredno povezani s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju.

Prva tabela kaže, da so bila v odnosu do celotnega kapitala, vloženega v družbo Mesta AS, sredstva, dodeljena prehodnim pogodbam o upravljanju in vzdrževanju, v enakem razmerju, kot je bil delež prihodkov iz prehodnih pogodb v celotnih prihodkih.

Mesta AS: dodeljeni kapital

| (v milijonih NOK) |
| --- |
| Skupni kapital | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 |
| Začetna bilanca | 2 686 | 3 989 | 4 291 | 4 643 |
| Končna bilanca | 3 989 | 4 291 | 4 643 | 4 340 |
| Povprečje | 3 338 | 4 140 | 4 467 | 4 492 |
| Skupni promet družbe Mesta AS | 6 386 | 5 899 | 6 076 | 4 492 |
| Skupni promet na področju upravljanja in vzdrževanja | 3 645 | 3 613 | 3 235 | 3 253 |
| Delež skupnega prometa na področju upravljanja in vzdrževanja v primerjavi s skupnim prometom | 57 % | 61 % | 53 % | 55 % |
| Kapital, dodeljen za upravljanje in vzdrževanje | 1 905 | 2 536 | 2 378 | 2 460 |
| Delež kapitala za upravljanje in vzdrževanje, dodeljenega prehodnim pogodbam | 96 % | 81 % | 60 % | 30 % |
| Delež kapitala za upravljanje in vzdrževanje, dodeljenega prehodnim pogodbam | 1 835 | 2 050 | 1 437 | 748 |

(v milijonih NOK)

Skupni kapital

2003

2004

2005

2006

Začetna bilanca

2 686

3 989

4 291

4 643

Končna bilanca

3 989

4 291

4 643

4 340

Povprečje

3 338

4 140

4 467

4 492

Skupni promet družbe Mesta AS

6 386

5 899

6 076

4 492

Skupni promet na področju upravljanja in vzdrževanja

3 645

3 613

3 235

3 253

Delež skupnega prometa na področju upravljanja in vzdrževanja v primerjavi s skupnim prometom

57 %

61 %

53 %

55 %

Kapital, dodeljen za upravljanje in vzdrževanje

1 905

2 536

2 378

2 460

Delež kapitala za upravljanje in vzdrževanje, dodeljenega prehodnim pogodbam

96 %

81 %

60 %

30 %

Delež kapitala za upravljanje in vzdrževanje, dodeljenega prehodnim pogodbam

1 835

2 050

1 437

748

Naslednja tabela vsebuje pregled stroškov, prihodkov in dejanske donosnosti, ki jih je družba Mesta AS dosegla na podlagi prehodnih pogodb o upravljanju in vzdrževanju v letih od 2003 do 2006. Norveški organi so podrobno navedli, da glede prehodnih pogodb o upravljanju in vzdrževanju donosnost ni bila vnaprej določena.

Mesta AS: prihodki, stroški in donosnost za prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju

| (v milijonih NOK) |
| --- |
| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Skupaj |
| Prihodki | 2 116 | 1 871 | 1 293 | 586 | 5 866 |
| Dobiček pred obdavčitvijo (105) | 277 | 175 | 199 | 151 | 802 |
| Dobiček po obdavčitvi | 199 | 126 | 144 | 108 | 577 |
| Stopnja dobička | 9 % | 7 % | 11 % | 18 % | |
| Kapital, dodeljen prehodnim pogodbam | 1 835 | 2 050 | 1 437 | 748 | 6 070 |
| Dejanska donosnost kapitala | 10,86 % | 6,15 % | 9,98 % | 14,50 % | |

(v milijonih NOK)

2003

2004

2005

2006

Skupaj

Prihodki

2 116

1 871

1 293

586

5 866

Dobiček pred obdavčitvijo (105)

277

175

199

151

802

Dobiček po obdavčitvi

199

126

144

108

577

Stopnja dobička

9 %

7 %

11 %

18 %

Kapital, dodeljen prehodnim pogodbam

1 835

2 050

1 437

748

6 070

Dejanska donosnost kapitala

10,86 %

6,15 %

9,98 %

14,50 %

Norveški organi so pojasnili, da je povprečna donosnost na trgu upravljanja in vzdrževanja, tj. „referenčna donosnost“, tehtano povprečje stroškov kapitala („WACC“) po obdavčitvi, ki je 8,42 % (106).

Naslednja tabela vsebuje pregled sestave referenčne donosnosti.

Sestava referenčne donosnosti

| Tehtani povprečni stroški kapitala (WACC) | |
| --- | --- |
| Netvegane obresti (107) pred obdavčitvijo | 3,85 % |
| Premija za tveganje tržne cene (108) | 5,00 % |
| Beta vrednost kapitala skupaj | 0,90 |
| Neto dolg/trajni kapital |
| Beta vrednost trajnega kapitala | 1 |
| Stroški trajnega kapitala po obdavčitvi | 8,85 % |
| Stroški zunanjega kapitala |
| Netvegane obresti pred obdavčitvijo | 3,85 % |
| Kreditna premija | 2,50 % |
| Stroški zunanjega kapitala pred obdavčitvijo | 6,35 % |
| Davčna stopnja | 28 % |
| Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi | 4,57 % |
| Tehtano povprečje stroškov kapitala (WACC) |
| Stroški trajnega kapitala | 8,85 % |
| Delež trajnega kapitala | 90 % |
| Tehtani stroški trajnega kapitala po obdavčitvi | 8,00 % |
| Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi | 4,6 % |
| Delež zunanjega kapitala | 10 % |
| Tehtani stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi | 0,5 % |
| WAAC po obdavčitvi skupaj | 8,42 % |

Tehtani povprečni stroški kapitala (WACC)

Netvegane obresti (107) pred obdavčitvijo

3,85 %

Premija za tveganje tržne cene (108)

5,00 %

Beta vrednost kapitala skupaj

0,90

Neto dolg/trajni kapital

Beta vrednost trajnega kapitala

1

Stroški trajnega kapitala po obdavčitvi

8,85 %

Stroški zunanjega kapitala

Netvegane obresti pred obdavčitvijo

3,85 %

Kreditna premija

2,50 %

Stroški zunanjega kapitala pred obdavčitvijo

6,35 %

Davčna stopnja

28 %

Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi

4,57 %

Tehtano povprečje stroškov kapitala (WACC)

Stroški trajnega kapitala

8,85 %

Delež trajnega kapitala

90 %

Tehtani stroški trajnega kapitala po obdavčitvi

8,00 %

Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi

4,6 %

Delež zunanjega kapitala

10 %

Tehtani stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi

0,5 %

WAAC po obdavčitvi skupaj

8,42 %

8,42-odstotna referenčna donosnost temelji na beta vrednosti 1, ki je bila določena s sklicevanjem na:

| — | ugotovitve beta vrednosti v 40-mesečnem obdobju (2002–2007) v petnajstih primerljivih družbah (kot so Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (109); |
| --- | --- |

—

ugotovitve beta vrednosti v 40-mesečnem obdobju (2002–2007) v petnajstih primerljivih družbah (kot so Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (109);

| — | korelacijo donosnosti na podlagi svetovnega indeksa vseh držav pri družbi Morgan Stanley („All Country World Index“) (110); |
| --- | --- |

—

korelacijo donosnosti na podlagi svetovnega indeksa vseh držav pri družbi Morgan Stanley („All Country World Index“) (110);

| — | skladnost deleža trajnega kapitala s povprečjem v panogi (na podlagi petnajstih primerljivih družb) (111). |
| --- | --- |

—

skladnost deleža trajnega kapitala s povprečjem v panogi (na podlagi petnajstih primerljivih družb) (111).

Naslednja tabela pa kaže razliko med referenčno donosnostjo in dejanskim donosom družbe Mesta AS pri pogodbah o upravljanju in vzdrževanju v zadevnih letih.

Donosnost

| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Skupaj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mesta AS: donosnost | 10,86 % | 6,15 % | 9,98 % | 14,5 % | |
| Referenčna donosnost | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | |
| Presežni donos | 2,44 % | –2,27 % | 1,56 % | 6,08 % | |
| Presežni donos (v milijonih NOK) | 44,8 | –46,4 | 22,5 | 45,5 | 66,4 |

2003

2004

2005

2006

Skupaj

Mesta AS: donosnost

10,86 %

6,15 %

9,98 %

14,5 %

Referenčna donosnost

8,42 %

8,42 %

8,42 %

8,42 %

Presežni donos

2,44 %

–2,27 %

1,56 %

6,08 %

Presežni donos (v milijonih NOK)

44,8

–46,4

22,5

45,5

66,4

2.5   TAKSE ZA DOKUMENTE IN VPIS V ZEMLJIŠKO KNJIGO

V skladu z zakonom Mesta je bilo treba nepremičnine, ki so bile z Oddelka za gradnjo prenesene na družbo Mesta AS, vpisati v norveški register nepremičnin kot „spremembo imena“ (112). To je pomenilo, da bi družba Mesta AS vpisala svoje nepremičnine v register nepremičnin, ne da bi plačala takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo, ki jih je običajno treba plačati v primeru prenosa lastninske pravice na Norveškem (113).

Na Norveškem upravna praksa, imenovana „načelo kontinuitete“, omogoča oprostitev plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo v primerih, ko za podjetje velja, da se v neki obliki „nadaljuje“. Ministrstvo za pravosodje je glede uporabe načela kontinuitete izdalo dve okrožnici. V skladu s prvo okrožnico, ki je veljala 1. januarja 2003, se lahko načelo kontinuitete uporabi le pri združitvah družb z omejeno odgovornostjo (114). Z drugo okrožnico se je s 1. julijem 2005 ta praksa razširila tudi na razdružitve in preoblikovanja (115).

2.6   RAZLOGI ZA SPROŽITEV POSTOPKA

Nadzorni organ je 18. julija 2007 sprejel odločbo o sprožitvi formalnega postopka preiskave na podlagi predhodne ugotovitve, da bi lahko ukrepi, sprejeti v okviru ustanovitve družbe Mesta AS, vključevali državno pomoč, ki ne izpolnjuje nobenega od pogojev za izvzetje, določenih v Sporazumu EGP (116). Zato je Nadzorni organ podvomil, ali bi zadevne ukrepe lahko obravnavali kot združljive z delovanjem Sporazuma EGP. Ti ukrepi zadevajo ukrepe za prestrukturiranje, oceno vrednosti sredstev, prehodne pogodbe, prenesene na družbo Mesta AS, ter neplačilo taks za dokumente in vpis v zemljiško knjigo.

3.   PRIPOMBE TRETJIH STRANK

Po odločbi o sprožitvi postopka so bile prejete pripombe štirih zainteresiranih strank, sledil pa je izčrpen dialog Nadzornega organa in zainteresiranih strank glede obravnavanih vprašanj.

3.1   ARNTZEN DE BESCHE – MESTA AS

Odvetniška družba Arntzen de Besche (v nadaljnjem besedilu: Arntzen) je predložila pripombe v imenu družbe Mesta AS.

Družba Arntzen glede vprašanja državnega nadomestila za ukrepe za prestrukturiranje navaja, da je ključno vprašanje, ali stroški pomenijo obveznost države. Samo če ni tako, je mogoče stroške prestrukturiranja obravnavati kot del običajnega proračuna družbe Mesta AS, nadomestilo takih stroškov pa pomeni gospodarsko prednost. Na podlagi sodbe „Combus“ je odločilno vprašanje, ali nadomestilo „razbremenjuje podjetje bremena, ki je običajno predvideno v proračunu podjetja“, in le oprostitev takih stroškov pomeni gospodarsko prednost (117).

Treba je razlikovati med nadomestilom (i) stroškov, nastalih pri običajnem poslovanju družbe, in (ii) naloženih stroškov, ki torej niso nastali med običajnim poslovanjem družbe in ne ustrezajo stroškovnim obveznostim tekmecev. Nadomestilo zadnje vrste stroškov lahko, tako kot v tem primeru, le izravna ali nevtralizira strukturno pomanjkljivost, tako da zagotovi enake pogoje delovanja, in zato ne pomeni državne pomoči. Družba Arntzen na podlagi tega navaja, da nadomestilo za ukrepe za prestrukturiranje, namenjeno družbi Mesta AS, izhaja iz obveznosti države, katere cilj je izravnati strukturne pomanjkljivosti, in tako ne pomeni državne pomoči.

Če bi Nadzorni organ ugotovil, da ukrepi za prestrukturiranje vključujejo državno pomoč, družba Arntzen navaja, da je pomoč združljiva, saj družbi Mesta AS omogoča, da tekmuje pod enakimi konkurenčnimi pogoji na trgu, ki je bil nedavno odprt za konkurenco. Ker je bila gradbena enota družbe Mesta AS prej ponudnik storitev v notranji strukturi države, je bila družba Mesta AS ustanovljena z organizacijo, ki ni primerna za konkurenco. Konkurenčni položaj družbe Mesta AS bi bil brez nadomestila prizadet. Komisija je v odločbi o „Destii“ menila, da je odprtje trga cilj Skupnosti v skupnem interesu (118). Poleg tega je namen smernic o državni pomoči, povezani z nasedlimi stroški, olajšati prehod podjetij na konkurenčni trg. Pomoč (omejena v času in učinkih) za dosego skupnega cilja pospeševanja prehoda iz zaprtega trga v (delno) liberaliziran trg je dejansko v skupnem interesu in se uporablja kot protiutež izkrivljanju konkurence. V tem okviru je treba opozoriti, da mora družba Mesta AS vrniti vsa čezmerna sredstva za prestrukturiranje.

Glede ocene strojev družba Arntzen navaja, da je bila po spremembi načela vrednotenja s knjigovodske na realno vrednost z analizo diskontiranega denarnega toka ugotovljena vrednost podjetja 600 milijonov NOK. Dodelitev vrednosti sredstvom ne spremeni skupne vrednosti in zato ne postavlja vprašanj o državni pomoči. Na podlagi izsledkov analize diskontiranega denarnega toka je bila vrednost premoženja (vključno s kratkoročnim dolgom) zmanjšana z realne vrednosti 698 milijonov NOK na 619 milijonov NOK. Zato je prilagoditev obsegala 79 milijonov NOK in ne 200 milijonov NOK.

Družba Arntzen glede prehodnih pogodb navaja, da so bili družbi Mesta AS nadomeščeni le stroški izvajanja storitev v skladu z zadevnimi pogodbami in da družba tako ni bila deležna nobene gospodarske prednosti v smislu pravil o državni pomoči. Družba Arntzen še navaja, da mora Nadzorni organ za ugotovitev prednosti določiti referenčno ceno, ki bo po primerjavi z dejansko ceno pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS, pomenila gospodarsko prednost. Samo če bo Nadzorni organ lahko dokazal, da bi podjetja, ki so delovala 1. januarja 2003, lahko ponudila podobne storitve po nižji ceni, bo to pomenilo, da so bile cene v pogodbah, prenesenih na družbo Mesta AS, previsoke. Dokazno breme je na Nadzornem organu.

Družba Arntzen še navaja, da 1. januarja 2003 dejansko ni bilo nobene tržne cene, saj so se vse upravljavske in vzdrževalne storitve izvajale notranje in je z ustanovitvijo družbe Mesta AS 1. januarja 2003 nastal dejanski monopol. Cen, ki so rezultat javnih razpisov pilotnih projektov, ni mogoče uporabiti kot referenčnih cen. Prvič, Nadzorni organ ni ugotovil, da so bila druga podjetja dejansko pripravljena in zmožna izvajati zadevne storitve po nižji ceni. Glede na pomembnost zadeve bi moral Nadzorni organ podrobno presoditi, ali so bila druga podjetja dejansko pripravljena ponuditi zadevne storitve po nižji ceni. Samo v tem primeru bi lahko šlo za vpletenost državne pomoči. Drugič, medtem ko so bile ravni cen, ki so izhajale iz javnih razpisov pilotnih projektov, nižje od cen, po katerih so bile pogodbe prenesene na družbo Mesta AS, ti dve skupini pogodb nista podobni. To pomeni, da za pilotne pogodbe ne more veljati, da predstavljajo tržno ceno. Glede tega je treba navesti, da je bila prvotna pogodbena cena ene od pilotnih pogodb, tj. pogodbe Bærum, zvišana za 25 % zaradi dodatnih del. Velik del teh dodatnih del je vključen v osnovno ceno prehodnih pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS. Končno, Nadzorni organ tudi nima informacij, ki bi dokazovale, da so podjetja, ki so bila izbrana za pilotne pogodbe ali pogodbe, razpisane po letu 2003, dejansko pokrila stroške izvajanja storitev. Če podjetja ne pokrijejo svojih stroškov, odpiranje trga ni učinkovito.

3.2   THOMMESSEN – VEIDEKKE ASA

Odvetniška družba Thommessen Krefting Greve Lund AS (v nadaljnjem besedilu: Thommessen) je predložila argumente v imenu družbe Veidekke ASA.

Družba Thommessen glede ukrepov za prestrukturiranje navaja, da je v sodbi Combus ugotovljeno, da državno financiranje stroškovne neučinkovitosti, ki izhaja iz pretekle delovne zakonodaje, ne pomeni državne pomoči, če je sorazmerno s strukturno pomanjkljivostjo. Vsako nadomestilo, ki presega razliko med stroški strukturne pomanjkljivosti in ustreznimi stroški dela primerljivega podjetja, je državna pomoč. Intervencija države naj ne bi ublažila pokojninskih obveznosti družbe Mesta AS, ki so nastale v preteklosti, temveč le strukturne pomanjkljivosti za prihodnost (tj. od leta 2003). Družba Thommessen navaja, da je družba Mesta AS prejela previsoka nadomestila za strukturne pomanjkljivosti. Zato bi moral Nadzorni organ preveriti, ali so bile posledica čezmernega števila zaposlenih v družbi Mesta AS kakšne koristi za družbo, kar je pomenilo, da je bila strukturna pomanjkljivost (čezmernega števila zaposlenih) precenjena. Povedano drugače, Nadzorni organ mora pojasniti, ali je bila pomanjkljivost čezmernega števila zaposlenih nevtralizirana z dostopom do presežne in poceni delovne sile. Glede tega se opozarja na dejstvo, da je bila dobičkonosnost družbe Mesta AS precej višja, kot je bilo prvotno pričakovano v prvih treh letih njenega delovanja. Iz dokumenta St. prp. nr. 1 (2007–2008) je razvidno, da so sredstva, dodeljena za vsako leto, pokrila več kot ustrezno obveznost ukrepov za prestrukturiranje, kar pomeni čezmerno nadomestilo.

Nadzorni organ bi moral predvsem preveriti, ali je država imela možnost, da bi nekatere zaposlene premestila, prerazporedila ali nadomestila, namesto da jim je ponudila predčasno upokojitev. Nadzorni organ bi moral od norveških organov zahtevati, naj predložijo dokaze o tem, da je bilo predčasno upokojevanje potrebno za reševanje kadrovskega vprašanja. Nadzorni organ bi moral preveriti, ali so organi le nadomestili razliko med povprečnimi stroški običajnega zasebnega pokojninskega sistema in stroški zavarovanja v državnem pokojninskem skladu ter ali je bilo nadomestilo omejeno na državne uradnike. Od Nadzornega organa se zahteva, da preveri, ali so stroški ohranjanja pravice do posebne upokojitvene starosti enaki stroškom, ki so običajno vključeni v proračun podjetja, in tako niso strukturna pomanjkljivost, kar pomeni, da bi nadomestilo lahko pomenilo državno pomoč. Nadzorni organ bi moral transakcijo oceniti tudi v skladu z direktivo o prenosu podjetij.

Družba Thommessen še navaja, da „je v smernicah vlade navedeno, da lahko delodajalec pri Ministrstvu za delo zaprosi za nadaljevanje zavarovanja. V primeru zavrnitve je posameznika mogoče povezati s pokojninskim sistemom prek tako imenovane ureditve zaprtega zavarovanja“, zato družba Thommessen sprašuje, ali je bilo zaprto zavarovanje obravnavano kot alternativa nadomestilu družbi Mesta AS za ukrepe za prestrukturiranje. Družba Thommessen navaja, da je družba Mesta AS morda prevzela obveznost, ki ji je ne bi bilo treba prevzeti. Če so stroški prestrukturiranja družbe Mesta AS v zvezi s tem le posledica prostovoljnega prevzemanja (ali ohranjanja) obveznosti, je to odločitev družbe Mesta AS. Nadomestilo za stroške, ki jih družba Mesta AS pravno ni bila zavezana prevzeti, je strošek, ki je običajno vključen v proračun podjetja, in državna sredstva v ta namen pomenijo državno pomoč.

Nadomestilo za stroške prestrukturiranja je lahko združljivo v skladu s členom 61(3)(c) Sporazuma EGP, če se spoštujeta pogoja potrebnosti in sorazmernosti. V tem smislu mora biti namen povečevanja učinkovitosti nekdanjega Oddelka za gradnjo uravnotežen s ciljem konkurenčnejšega trga. Družba Thommessen navaja, da se je konkurenčnost družbe Mesta AS dejansko udejanjila prek visokega deleža pogodb o javnih naročilih, za katere je bila izbrana na račun delujočih konkurentov na trgu. Družba Mesta AS je s 60-odstotnim tržnim deležem največji igralec na trgu. To potrjuje stalno zmanjševanje števila ponudnikov na javnih razpisih. Težava je v tem, da je družba Mesta AS prejela previsoka nadomestila za strukturne pomanjkljivosti. Trg se je iz oligopolnega preprosto preoblikoval v duopolnega, kjer je prevladujoči igralec družba Mesta AS. Nadzorni organ mora preveriti, ali zadevni ukrepi ne zagotavljajo prednosti, katere posledica je izkrivljanje trga.

Glede vrednotenja sredstev družba Thommessen navaja, da mora Nadzorni organ primer proučiti neodvisno od tega, ali začetna bilanca izpolnjuje zahteve norveških predpisov o računovodstvu in gospodarskih družbah. Družba Thommessen glede tega navaja, da norveški zakon o družbah z omejeno odgovornostjo vključuje predpis, ki naj bi zagotovil, da delež osnovnega kapitala ne presega poštene vrednosti. Vendar, medtem ko je upravni odbor odgovoren za vrednotenje, ki presega pošteno vrednost, ni nobene odgovornosti za vrednotenje pod pošteno vrednostjo. Zato družba Thommessen pričakuje ločeno neodvisno strokovno presojo, ali je bilo premoženje določeno po tržni vrednosti.

Družba Thommessen se strinja, da bi moralo premoženje temeljiti na pošteni vrednosti kot načelu časovne neomejenosti delovanja, ki bi lahko temeljilo na analizi diskontiranega denarnega toka. V skladu z oddelkom 4(2) norveškega zakona o računovodstvu mora analiza temeljiti na načelu „najboljše ocene“. Vendar družba Thommessen navaja, da ocena, ki so jo predložili norveški organi, ni skladna s tem načelom, temveč temelji na enostranskih argumentih z namenom znižanja vrednosti sredstev. Prvič, čeprav je analiza diskontiranega denarnega toka potrdila neločljivo povezane negotovosti, je ocena poštene vrednosti posameznih sredstev pokazala, da je bila realna vrednost precej večja, tako da bi bilo treba analizo diskontiranega denarnega toka prilagoditi navzgor. Drugič, iz analize diskontiranega denarnega toka je videti, da je bila končna vrednost 900 milijonov NOK, vendar je bila ta prilagojena navzdol, ker je bila vrednost denarnih tokov v obdobju 2003–2012 ocenjena na –300 milijonov. Družba Thommessen meni, da so bile negotovosti ob ustanavljanju družbe Mesta AS in glede njene uspešnosti pretirane ter namenjene prilagoditvi poštene vrednosti sredstev navzdol. Tretjič, zunanja ocena 18 skupin strojev je bila 424 milijonov NOK. To je veliko več od 148 milijonov NOK, kar je končna vrednost ocene še večjega števila skupin strojev, tj. 37. Po mnenju družbe je nerazumljivo, kako je lahko vrednost strojev družbe Mesta AS, katerih količina presega količino v družbi Veidekke ASA, določena po tržni ceni, ki je nižja od cene Veidekke ASA. Nadzorni organ bi moral to raziskati. Končno, družba Thommessen navaja, da je neobičajno, da poštena vrednost po načelu časovne neomejenosti delovanja ne vsebuje nobenega dobrega imena podjetja.

Poleg tega družba Thommessen navaja, da prilagoditev navzdol v vrednosti 200 milijonov NOK za stroje in 50 milijonov NOK za nepremičnine (tj. razlika med 331 milijoni NOK in 281 milijoni NOK) vključuje prednosti, saj nižja ocena sredstev pomeni nižjo amortizacijo in s tem višji prihodek iz poslovanja. Dodatni prihodek iz poslovanja je državna pomoč. Poleg tega, višja ko je ocena sredstev, višja bi morala biti zahtevana donosnost. Zato nižja ocena pomeni, da so letni dobički norveških organov prenizki, razlika med njimi in dobički na podlagi pravilne ocene pa pomeni državno pomoč.

Glede prehodnih pogodb družba Thommessen pozdravlja, da norveški organi priznavajo razliko med tržno ceno (ki izhaja iz javnih razpisov) in ceno, po kateri so bile prenesene prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju; razlika je približno 2 milijardi NOK (119). Glede argumenta norveških organov, da je ocenjeni bruto prihodek pogodb del začetne bilance in da ni treba oceniti njihove tržne vrednosti, družba Thommessen navaja, da analiza diskontiranega denarnega toka napačno predvideva, da so bile pogodbe prenesene po tržni vrednosti (120). Glede argumenta, da 1. januarja 2003 ni bilo tržne cene ali zanesljivih kazalnikov tržne cene, norveški organi ne upoštevajo cen, ki so rezultat pilotnih projektov, tržne cene na podobnih trgih drugih nordijskih držav in tržne cene, ki izhaja iz javnih razpisov v letu 2003 in po njem.

Tako je družba Mesta AS prejela nadomestilo za strukturne pomanjkljivosti prek sredstev za prestrukturiranje v znesku 993,6 milijona NOK, denarne injekcije v znesku 1 600 milijonov NOK in previsokih cen prehodnih pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS. Družba Mesta AS je dvakrat prejela nadomestilo za iste stroške prestrukturiranja. Norveški organi so se zavedali, da je bila tržna cena za 25–30 % nižja od notranje cene med Oddelkom za gradnjo in Upravo za javne ceste – kar je pravzaprav razlog za liberalizacijo trga. Sklicuje se na poročilo iz decembra 2000, ki ga je izdala Uprava za javne ceste in v katerem je ugotovljeno, da so bili stroški Oddelka za gradnjo precej višji od stroškov podobnih pogodb, ki so jih sklenili zasebni podjetniki. Zato družba Thommessen navaja, da je bila tržna cena dobro dokumentirana. Družba Thommessen na koncu navaja, da je v primeru določanja tržne cene na podlagi stroškov družbe Mesta AS ustrezna tista stroškovna osnova družbe Mesta AS, ki je obstajala po odplačilu ukrepov za prestrukturiranje, tj. stroškovna podlaga „konkurenčne“ družbe Mesta AS v primerjavi s stroškovno podlago družbe Mesta AS, obremenjeno s stroški prestrukturiranja, ki so bili (ali bodo) nadomeščeni. Če se upošteva stroškovna osnova konkurenčne družbe Mesta AS, družba Thommessen navaja, da je družba Mesta AS prejela previsoka nadomestila za približno 181 milijonov NOK (kar je razlika med cenami, po katerih so bile pogodbe prenesene, in cenami, ki izhajajo iz poznejših razpisov).

3.3   SCHJØDT

Odvetniška družba Schjødt, ki je predložila pripombe v imenu anonimnega pritožnika, glede ukrepov za prestrukturiranje poudarja, da financiranje z namenom ohranitve prednosti, ki izhajajo iz statusa državnega uradnika, ne pomeni državne pomoči, če so taka sredstva dodeljena posameznikom na podlagi objektivnih meril in nimajo za posledico koristi za nekatere družbe. Nasprotno pa sredstva za dajatve zaposlenih, ki so sestavni del običajnega bremena družb, pomenijo državno pomoč. Tako se postavlja vprašanje, kaj je mogoče obravnavati kot običajno finančno breme družb. Družba Schjødt navaja, da gre za državno pomoč samo takrat, kadar korist presega tisto, kar bi bilo ponujeno zaposlenim na trgu. Sodba Combus (zoper katero ni bila nikoli vložena pritožba) je pokazala, da neposredna plačila zaposlenim, ki se v zameno odpovejo statusu državnega uradnika, ne pomenijo pomoči družbi (121). Vendar je bila sodba Combus izdana v času precejšnje negotovosti glede strukturnih pomanjkljivosti in v nobenem primeru ni jasno, ali so dejstva v zadevi Mesta AS podobna tistim v zadevi Combus in ali je potemtakem zadeva Combus zanesljiv precedens za obravnavani primer.

Družba Schjødt navaja, da se lahko nadomestilo za selitev osebja, prevoz na delo in z njega, selitev uradov, selitev uradov za podporo in vzdrževanje itd. opredeli kot državna pomoč, za katero se zdi, da je ni mogoče obravnavati kot združljivo. Tudi stroškov, povezanih z obnovo strojev, ni mogoče nadomestiti in jih hkrati šteti kot negativno premoženje.

Družba Schjødt oporeka temu, da bi pomoč za prestrukturiranje za družbo Mesta AS obravnavali kot združljivo s sklicevanjem na Smernice o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah. Družba Mesta AS, tako kot njena predhodnica, ni bila in ni v težavah v smislu teh smernic, ki jih nikakor ni mogoče uporabljati za nova podjetja, nastala po reorganizacijah.

Glede ocene sredstev družba Schjødt poudarja, da bi neodvisna ocena lahko zagotovila usmeritev za presojo navedenega pod oceno sredstev. Posledica prenizke ocene, skupaj z denarno injekcijo v znesku 1 600 milijonov NOK, bi bilo razmerje trajnega kapitala, ki presega tisto, kar bi sledilo iz pravilne uporabe načela zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo. V okviru preverjanja navedenega bi bilo treba še preveriti, ali so se norveški organi odrekli plačilu ustreznega donosa njihovih naložb.

Glede prehodnih pogodb družba Schjødt poudarja, da norveški organi v argumentih predvidevajo, (i) da naj bi pogodbe prenesli po tržni ceni, da ne bi pomenile državne pomoči, in (ii) da je treba njihova ravnanja oceniti na podlagi razpoložljivih informacij v ustreznem trenutku, kar pomeni, da naknadnih dokazov (ki kažejo, da so cene prehodnih pogodb presegale tržno ceno) ni mogoče upoštevati (122). Vendar družba Schjødt navaja, da je mogoče dokaze naknadno upoštevati toliko, kolikor le podkrepijo informacije, ki so na voljo v ustreznem trenutku. Norveški organi so se zavedali, da so bile cene pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS, po vsej verjetnosti nad tržno ceno. Dejansko sta bila gibalo reorganizacije večja učinkovitost in „več vrednosti za manj denarja“ (123). Iz poročila, ki ga je leta 2001 izdal Statskonsult, je razbrati, da je mestna občina Oslo od leta 1996 dejavnosti upravljanja in vzdrževanja cest urejala z razpisi, posledica česar je bilo približno 20-odstotno znižanje stroškov upravljanja in vzdrževanja. Končno, tudi poročilo, ki ga je leta 2001 izdala Uprava za javne ceste, je pokazalo, da so bile pogodbe o upravljanju in vzdrževanju, dodeljene zasebnim ponudnikom, konkurenčnejše od tistih, ki jih je izvajal Oddelek za gradnjo.

Namesto da bi ukrepali na podlagi informacij, ki so jih imeli na voljo, se norveški organi niso zmenili za prejšnje izkušnje in so pogodbe prenesli po cenah, ki so presegale tržno ceno. Družba Schjødt navaja, da norveški organi takih informacij ne morejo kar odpisati. Organi bi lahko brez težav uporabili splošno stopnjo znižanja v pogodbenem portfelju. Družba Schjødt še navaja, da presežne cene ne smejo biti dovoljene, saj je družba Mesta AS že prejela nadomestilo za ukrepe za prestrukturiranje, pogodbene cene pa niso temeljile na javnih razpisih niti niso vključevale prilagoditvenega mehanizma. Primer družbe Mesta AS je torej popolnoma drugačen od primera Destia (124).

Norveški organi vedno znova ponavljajo, da na trgu za upravljanje in vzdrževanje ni bilo zasebnih ponudnikov, čeprav je iz dokumenta St. prp. nr. 1 (2001–2002) razvidno, da je bilo 30 % upravljavskih in vzdrževalnih del prek razpisov ponujenih ponudnikom na trgu. Poleg tega iz zgoraj navedenega poročila Statskonsult izhaja, da je v letu 2000 večino upravljavskih in vzdrževalnih del opravila Uprava za javne ceste, 28 % pa jih je bilo danih na trg. Glede pridobivanja ustreznih veščin Uprave za javne ceste za oddajanje del na razpisih družba Schjødt poudarja, da je Uprava za javne ceste te veščine uporabljala prek sporazuma o upravljanju in vzdrževanju („funksjonsavtale“), sklenjenega z Oddelkom za gradnjo, tako da so bile te veščine do leta 2003 že pridobljene. Organi niso razložili, kako bi se veščine za oddajanje del prek razpisov ponudnikom na trgu lahko kakor koli razlikovale od veščin, uporabljenih v okviru sporazumov z Oddelkom za gradnjo.

Končno, glede takse za dokumente družba Schjødt navaja, da oprostitev pomeni gospodarsko prednost za družbo Mesta AS in da načelo kontinuitete ne velja, saj ni dejanskega prenosa lastninske pravice. Dejstva v zadevi Mesta AS so podobna dejstvom v zadevi Entra in zato, tako kot v zadevi Entra, prednosti, dodeljene družbi Mesta AS, pomenijo državno pomoč. Ker je bila vrednost nepremičnin v začetni bilanci prilagojena navzdol, zneska pomoči ni mogoče izračunati na tej podlagi, temveč ga je treba oceniti na podlagi tržne vrednosti prenesenih nepremičnin.

3.4   WIERSHOLM – SKANSKA

Odvetniška družba Wiersholm je predložila pripombe v imenu družbe Skanska.

Družba Wiersholm navaja, da donosnost, določena na podlagi sredstev, ocenjenih pod tržno ceno, ne zdrži preizkusa zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo. Družba Wiersholm poudarja, kakor je navedel že Nadzorni organ, da je precej negotovosti glede vrednosti osnovnih sredstev in ne vidi, kako so norveški organi izpolnili zahteve preizkusa zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo. Norveški organi niso razložili, zakaj ni bil zunanji pregled realnih vrednosti opravljen za vse skupine strojev (pregledanih je bilo le 18 od 55 skupin) in kakšen je bil razlog za razlike v metodah vrednotenja med različnimi skupinami. Družba Wiersholm navaja, da je potrebna neodvisna ocena. Glede na obseg podatkov, predloženih v tem primeru, ni mogoče neposredno uporabiti doktrine, ki jo je sprejela Komisija v odločbi o Destii in v skladu s katero prenos sredstev po knjigovodski vrednosti ne pomeni pomoči (tj. „doktrine knjigovodske vrednosti“) (125). Sklicuje se na odločbo Nadzornega organa v zadevi Arcus (126), v kateri so bili proizvodne zmogljivosti in druga sredstva preneseni z državnega monopola na skupino Arcus. V zadevi Arcus je Nadzorni organ ugotovil, da so bila prenesena sredstva za 264 milijonov NOK ocenjena pod tržno vrednostjo in da je država prejela za isti znesek prenizko nadomestilo. Ta transakcija je pomenila, da je skupina Arcus prejela državno pomoč v isti višini. Odločba kaže, da je v primeru družbe Mesta AS pomemben temeljit pregled ocene sredstev.

Glede prehodnih pogodb se družba Wiersholm sklicuje na izjavo Nadzornega organa v odločbi o sprožitvi postopka, iz katere je videti, da pogodbena cena pod tržno vrednostjo pomeni gospodarsko prednost za ponudnika storitev. Po mnenju družbe Wiersholm norveški organi zastopajo stališče, da ni tako pomembno, ali so bile pogodbe prenesene na družbo Mesta AS po tržni ceni. Najpomembnejše je, da so bruto prihodki pogodb vključeni v analizo denarnega toka in upoštevani v začetni bilanci družbe Mesta AS kot prispevki v naravi. Vendar so norveški organi še navedli, da so prehodne pogodbe pomenile le majhen del te vrednosti. Družba Wiersholm navaja, da organi ne morejo prezreti potrebe po določitvi tržne cene s sklicevanjem na bruto prihodke v diskontiranem denarnem toku. Komisija je v odločbi o sprožitvi postopka v zadevi Destia navedla, da pribitek pomeni državno pomoč: „To daje gospodarsko prednost podjetju Tieliikelaitos (Destia), ki se financira z državnimi sredstvi. Podjetje Tieliikelaitos (Destia) od države dobi za enakovredno storitev več denarja kot običajen ponudnik na trgu“ (127).

Družba Skanska se ne strinja z argumentom norveških organov, da v času ustanovitve družbe Mesta AS ni bilo nobene tržne cene. Tržna cena je že veljala prek pilotnih pogodb, analiza družbe Veidekke ASA, navedena v odločbi o sprožitvi postopka, pa jasno kaže razliko med cenami, po katerih so bile prenesene pogodbe, in cenami, ki so posledica poznejšega oddajanja istih pogodb na razpisih. Pričakovanja naknadnih znižanj cen ne pomenijo, da pri cenah, po katerih so bile pogodbe prenesene na družbo Mesta AS, ni šlo za gospodarsko prednost. Organi poskušajo cenovno politiko upravičiti z argumentom, da trg v letih 2003–2006 še ni bil popolnoma odprt za konkurenco. Vendar je imela družba Mesta AS koristi od previsokih cen pogodb, ki so še vedno veljale med odpiranjem trga. Povprečna raven cen družbe Mesta AS se je v prehodnem obdobju dejansko zvišala, povprečna raven cen družbe Skanska pa je ostala nespremenjena. Ta ugotovitev temelji na analizi razpisov, ki so vključevali tako pogodbe o gradbenih delih kot pogodbe o upravljanju in vzdrževanju med 1. avgustom 2002 in 1. februarjem 2008. Iz te analize izhaja, da so se povprečne cene družbe Mesta AS razvijale od točke, ko so bile 20 % pod cenami družbe Skanska, do točke, ko so presegle raven cene družbe Skanska. To kaže, da so pogodbe, prenesene na družbo Mesta AS, vključevale gospodarsko prednost, ki pomeni državno pomoč.

4.   PRIPOMBE NORVEŠKIH ORGANOV

4.1   UKREPI ZA PRESTRUKTURIRANJE IN REORGANIZACIJO

Norveški organi so trdili, da državno financiranje ukrepov za prestrukturiranje ne vključuje državne pomoči.

Glede tega so norveški organi dokazovali, da je bila družba Mesta AS ustanovljena 1. januarja 2003 s številnimi slabimi stranmi, ki so izhajale iz dejstva, da je bil Oddelek za gradnjo del državne uprave in da so imeli zaposleni status državnega uradnika. Med slabimi stranmi je bila premestitev presežnega števila zaposlenih (1 700) v družbo Mesta AS, za katere so se v prehodnem obdobju ohranile pokojninske (ali alternativne) pravice državnih uradnikov. Družba Mesta AS je plačala dodatne stroške ohranjanja takih pravic med prehodnim obdobjem (128). Sredstva za ukrepe za prestrukturiranje so bila družbi Mesta AS dodeljena kot nadomestilo, ker je bila družba ustanovljena s stroški, ki so neprimerni za komercialne posle, kot so dodatni pokojninski stroški državnih uradnikov, in jih tekmeci nimajo. Norveški organi so menili, da taki stroški (ki se izravnajo z nadomestilom) izhajajo iz obveznosti, nastalih kot posledica dejstva, da je bil Oddelek za gradnjo del državne uprave, zato je zanj odgovorna država. Iz tega sledi, da nadomestilo za take stroške ne pomeni gospodarske prednosti za družbo Mesta AS.

Poleg tega so norveški organi navedli, da bi lahko dosegli enak rezultat, če bi ustrezne ukrepe za prestrukturiranje izvedli pred preoblikovanjem Oddelka za gradnjo v družbo Mesta AS. Vendar bi to zahtevalo več časa, bilo bi manj stroškovno učinkovito in bi posledično upočasnilo proces liberalizacije. V tem okviru norveški organi navajajo, da v primeru ukrepov za prestrukturiranje, izvedenih pred preoblikovanjem, ne bi šlo za pomoč, neto učinek za družbo Mesta AS pa je enak, ne glede na to, ali so bili ukrepi izvedeni prej ali pozneje. Po mnenju norveških organov dejstvo, da alternativni pristop ne bi postavil vprašanj o državni pomoči, kaže, da nadomestilo za stroške prestrukturiranja ne pomeni gospodarske prednosti za družbo Mesta AS.

Norveški organi se v podporo svojim argumentom sklicujejo na zadevo Combus, v kateri je Sodišče prve stopnje ugotovilo, da nadomestilo za ukrepe, namenjene izravnavi strukturne pomanjkljivosti, ne pomeni državne pomoči (129). V navedeni zadevi je danska vlada državnim uradnikom plačala 100 milijonov DKK, da so se odpovedali statusu državnega uradnika (in povezanim pravicam) v okviru premestitve v Combus. Norveški organi še poudarjajo, da je Sodišče prve stopnje navedlo, da bi danska vlada lahko dosegla enak rezultat, če uradnikov ne bi premestila v Combus: „[...] danska vlada bi lahko, namesto da je uradnikom podjetja Combus neposredno plačala 100 milijonov DKK, dosegla enak rezultat, če bi uradnike prerazporedila v javni upravi in bi plačala posebne premije, kar bi podjetju Combus omogočilo takojšnje zaposlovanje na podlagi pogodbe v okviru zasebnega prava“ (130).

Norveški organi so trdili, da je na podlagi sodbe Combus odločilno vprašanje, ali nadomestilo razbremenjuje podjetje bremena, ki je običajno predvideno v proračunu podjetja. Tako nadomestilo je treba šteti kot gospodarsko prednost, ki je v običajnih tržnih pogojih podjetje prejemnik ne bi pridobilo. Po mnenju organov ta navedba upravičuje pristop, v skladu s katerim je treba ločevati med „stroški, nastalimi med poslovanjem podjetja, in stroški, naloženimi podjetju, ki pa niso nastali med običajno uporabo proračuna podjetja“. Organi menijo, da nadomestilo za zadnje stroške ne pomeni gospodarske prednosti, temveč je le izravnava strukturne pomanjkljivosti, ki je tekmeci nimajo.

Poleg tega so norveški organi trdili, da finančna obveznost, če je „vključena“ v prispevek v naravi, zmanjšuje skupno neto vrednost podjetja in da lahko prenosnik zato izravna take finančne obveznosti z nadomestilom, da jih nevtralizira. Prispevek v naravi za družbo Mesta AS je vključeval številne postavke, ki so vključevale pomanjkljivosti, neprimerne za komercialne posle. Namesto da bi zmanjšali vrednost prispevka v naravi, so organi ohranili prvotno vrednost in namesto tega z nadomestilom izravnali slabe strani ukrepov za prestrukturiranje.

V podporo trditvi, da finančne obveznosti niso vplivale na vrednost prispevka v naravi (in da bi zato organi morali z nadomestilom izravnati negativni učinek takih obveznosti), so se norveški organi sklicevali na izračun neto sedanje vrednosti in trajni kapital družbe Mesta AS. V zvezi s tem so se sklicevali na družbo Deloitte & Touche, ki v svojem poročilu z dne 12. decembra 2002 (131) navaja: „Stroški (prestrukturiranja) so ocenjeni na podlagi veljavnih načrtov za zmanjšanje števila zaposlenih in veljavnih pogodb o plačah. Družba bo prevzela veljavne pogodbe o zaposlitvi in mora pokriti te stroške, vendar stroški izhajajo iz obveznosti države in bodo zato pokriti z odobrenimi proračunskimi sredstvi v letih 2003, 2004 in 2005.“ Poleg tega navaja: „Prestrukturiranje družbe pomeni stroške, ki jih je treba upoštevati kot ostanek iz preteklosti, ko je bila še oseba javnega prava, in so kot taki nastali že v času ustanovitve. Družba bo prevzela veljavne pogodbe o zaposlitvi in mora pokriti te stroške, vendar stroški izhajajo iz obveznosti države in bodo zato pokriti z odobrenimi proračunskimi sredstvi v letih 2003, 2004 in 2005“. Družba Deloitte & Touche poleg tega navaja, da je bil to tudi razlog, zakaj so bila družbi Mesta AS zaporedno odobrena sredstva za stroške prestrukturiranja (ki niso bila del začetne bilance) v obdobju treh let.

Norveški organi trdijo, da mora biti lastnik zmožen izravnati enake pomanjkljivosti, kot bi to zahteval zasebni kupec, če bi bil Oddelek za gradnjo prodan, ne da bi zanj veljala pravila o državni pomoči. Če bi bil Oddelek za gradnjo prodan, bi kupec ugotovil, da bi bila struktura neprimerna za komercialne posle, in bi zahteval, da (i) se zniža nakupna cena v skladu s pomanjkljivostmi ali (ii) prodajalec (tj. organi) pokrije stroške, ki so potrebni za usposobitev družbe za komercialne posle.

(a)   Predčasno upokojevanje, ohranitev pokojninskih pravic za državne uradnike in ohranitev pravice do posebne upokojitvene starosti

Norveški organi se sklicujejo, da je bila predčasna upokojitev ponujena zaradi zmanjšanja števila zaposlenih, ki so bili državni uradniki. Po mnenju norveških organov ni pravilno trditi, da taka ureditev pomeni, da je družba Mesta AS imela korist od dela, ki so ga opravili taki zaposleni, ne da bi plačala celotnih stroškov v skladu z njihovimi zaposlitvenimi pogoji. Za državo bi bilo dražje, če bi zaposlene obdržala, kot pa, da jih je premestila v družbo Mesta AS in ji povrnila stroške za ureditev predčasnega upokojevanja (132). Zato nadomestilo za predčasno upokojevanje ne spada pod člen 61(1) Sporazuma EGP.

Norveški organi trdijo, da je nadomestilo za ohranitev pokojninskih pravic za državne uradnike neposredna posledica prejšnjega statusa zaposlenih kot državnih uradnikov in da bi ga zato bilo treba upoštevati kot obveznost norveških organov. Enaka ugotovitev velja za shemo ohranitve pravice do posebne upokojitvene starosti (od katere so imeli nekateri zaposleni korist med zaposlitvijo v Oddelku za gradnjo). V obeh primerih je nadomestilo le pokrilo razliko med dodatnimi stroški za pokojnine državnih uradnikov ali shemo posebne upokojitvene starosti na eni strani ter običajnim pokojninskim sistemom na drugi. Nobenemu od tekmecev družbe Mesta AS niso bile naložene take obveznosti v zvezi z njegovimi zaposlenimi in zato nadomestilo za te ukrepe ne pomeni državne pomoči v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP.

(b)   Selitev uradov, selitev uradov za podporo in vzdrževanje, prenos arhivov, selitev

Stroški selitve uradov niso bili posledica dejavnosti, ki so se izvajale v družbi Mesta AS, temveč so nastali kot posledica geografske lokacije Oddelka za gradnjo. Tudi stroški selitve uradov za podporo in vzdrževanje izvirajo iz dejavnosti, opravljenih pred ustanovitvijo družbe Mesta AS, in zato ne morejo veljati za stroške, ki so običajno predvideni v proračunu podjetja, temveč izhajajo iz obveznosti države. Enako velja za stroške prenosa arhivov. V nasprotju z navedbo Nadzornega organa v odločbi o sprožitvi postopka to velja tudi za stroške selitve, ki so jih imeli zaposleni Oddelka za gradnjo, ker so se morali preseliti, da bi začeli delati v novih prostorih družbe Mesta AS. V zvezi s tem so norveški organi še poudarili, da je bilo treba ključnemu osebju ponuditi spodbude, da bi čim bolj zmanjšali nevarnost njihove odpovedi. Končno, stroški dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj v dveh letih (tj. do 1. januarja 2005) za ključne zaposlene so bili prav tako posledica prizadevanj v Oddelku za gradnjo, da bi jih odvrnili od odpovedi službe v družbi Mesta AS.

(c)   Ugotovitve in argumenti glede združljivosti

Na podlagi navedenega norveški organi ugotavljajo, da nobeden od ukrepov, za katere so bila prejeta sredstva za prestrukturiranje, ne pomeni gospodarske prednosti za družbo Mesta AS. Ker je država družbi Mesta AS za pokritje stroškov prestrukturiranja dodelila le 993,6 milijona NOK (čeprav ocenjeni skupni stroški prestrukturiranja obsegajo 1 097,8 milijona NOK), je družba Mesta AS prejela za približno 104,2 milijona NOK prenizko nadomestilo (133).

Če bo Nadzorni organ kljub temu sklenil, da gre pri ukrepih za prestrukturiranje za državno pomoč, norveški organ navajajo, da je pomoč združljiva, pri čemer se sklicujejo na člen 61(3)(c), ker (i) ukrepi uresničujejo cilj skupnega evropskega interesa, (ii) je prestrukturiranje družbe Mesta AS potrebno za dosego tega cilja in (iii) ta pomoč nima tolikšnega škodljivega učinka na pogoje trgovanja, da bi bila v nasprotju s skupnim interesom.

Glede uresničevanja skupnega evropskega interesa norveški organi trdijo, da je odpiranje trgov za konkurenco cilj Skupnosti v skupnem evropskem interesu (134). V obravnavani zadevi je bila ustanovitev podjetja v lasti države, ki bo enakopravno tekmovalo z novimi tekmeci na trgu, potreben korak v okviru odpiranja trga. Norveški organi se sklicujejo, da se lahko državni organi prosto odločajo, kako bo potekalo odpiranje trga. Organi še navajajo, da je odpiranje trga za upravljanje in vzdrževanje cest konkurenci za konkurenco boljše od katere koli alternativne možnosti nadaljnjega izvajanja storitev države ali le delnega odprtja trga za konkurenco.

Končno, ko se obravnava učinek na konkurenco, je treba upoštevati splošni gospodarski učinek prestrukturiranja dejavnosti vzdrževanja in upravljanja cest. V primerjavi s tekmeci je bila družba Mesta AS ustanovljena s strukturnimi pomanjkljivostmi. Tako z gospodarskega vidika družba Mesta AS ni bila v primerljivem položaju s tekmeci, saj je nosila breme, ki je izhajalo iz nekdanjega Oddelka za gradnjo v državi. Zato je treba pri analizi učinkov na konkurenco upoštevati načelo nevtralnosti iz člena 125 Sporazuma EGP. Po mnenju norveških organov to pomeni, da mora biti sprejemljivo, da se družbi Mesta AS odobri nadomestilo stroškov strukturnih pomanjkljivosti, če se želi ustanoviti komercialno usmerjeno podjetje. Organi še navajajo, da je bila pomoč za ukrepe za prestrukturiranje omejena na obseg, ki je bil potreben za odprtje trga za konkurenco. Končno, postopek ni imel tolikšnega škodljivega učinka na pogoje trgovanja, da bi bil v nasprotju s skupnim interesom.

4.2   PREHODNE POGODBE

Norveški organi poudarjajo, da so bile cene, po katerih so bile na družbo Mesta AS prenesene pogodbe o gradbenih delih ter pogodbe o upravljanju in vzdrževanju, enake cenam, uporabljenim za določitev ustvarjenega prihodka v okviru analize diskontiranega denarnega toka. Tako so bile pogodbe, kot sredstva, del ocene skupne vrednosti podjetja, kar je bil po drugi strani tudi del prispevka v naravi. Zato pri pogodbah kot prispevkih v naravi ne gre za državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP. Posledično ni treba ocenjevati, ali so bile pogodbe prenesene na družbo Mesta AS po tržni ceni.

Glede pogodb o gradbenih delih norveški organi v vsakem primeru poudarjajo, da zaradi upoštevanja notranjih smernic cene, po katerih so bile prenesene pogodbe o gradbenih delih, ustrezajo ravni cen, doseženi na javnih razpisih.

Glede pogodb o upravljanju in vzdrževanju velja, da 1. januarja 2003 ni bilo nobene tržne cene ali zanesljivega vira, ki bi navajal tržno ceno, saj je vse upravljavske in vzdrževalne storitve izvajal Oddelek za gradnjo (135). Norveški organi menijo, da trg za upravljavska in vzdrževalna dela ni bil odprt za konkurenco 1. januarja 2003, temveč šele 1. septembra 2003 (in še to le deloma) (136). Uprava za javne ceste je bila do 1. januarja 2003 odgovorna za 100 % upravljavskih in vzdrževalnih del v zvezi z javnim cestnim omrežjem. Ker 1. januarja 2003 torej ni bilo trga za zadevne storitve, ni bilo nobene druge možnosti, kot da se prehodne pogodbe prenesejo po cenah na podlagi stroškov, ki jih je predhodno določil Oddelek za gradnjo. Nobena od pripomb tretjih strank ne omaje tega stališča.

V tem okviru so norveški organi še trdili, da je bil razlog za neobstoj (zrelega) trga v tem, da zasebni ponudniki storitev 1. januarja 2003 niso bili pripravljeni za izvajanje ustreznih storitev za ohranjanje varnosti v cestnem prometu (137). Zato je veljalo, da je v najboljšem interesu vseh, da se trg upravljavskih in vzdrževalnih storitev odpre postopoma. Postopno odpiranje bi zagotovilo racionalno dodeljevanje pogodb, saj ponudnikom storitev ne bi bilo treba hkrati pripraviti ponudb za celoten pogodbeni portfelj. Postopno odpiranje bi bilo tudi v skladu s potrebo ponudnikov, da postopoma povečajo znanje in spretnosti kot ponudniki storitev v prehodnem obdobju, in tako tudi z dozorevanjem trga (138). Končno, postopno odpiranje bi bilo lažje z upravnega vidika in bi Upravi za javne ceste omogočilo, da razvije znanja in spretnosti v vlogi naročnika ustreznih storitev (139). Po mnenju norveških organov pripravljalni zakonodajni akti potrjujejo ta pristop, saj poudarjajo, da so bili ravno taki elementi razlog, da trg 1. januarja 2003 še ni bil zrel za konkurenco (140).

Če bi Nadzorni organ menil, da so bili ponudniki na trgu zmožni zagotoviti ustrezne storitve, norveški organi trdijo, da ni bilo nobenih zanesljivih virov, ki bi se sklicevali na cene, nižje od tistih iz prehodnih pogodb. Petih pilotnih pogodb ni bilo mogoče uporabiti za referenčne cene, saj so bile del procesa „profesionalizacije“ Uprave za javne ceste. Ta proces je vključeval vzorčno pogodbo o upravljanju in vzdrževanju, ki naj bi jo preizkusili z notranjimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju (141), in pet pilotnih pogodb (142), s katerimi naj bi Upravi za javne ceste omogočili, da pridobi izkušnje kot „naročnik“. Pilotne pogodbe torej niso bile namenjene preizkusu trga glede tržne cene.

Poleg tega so se ponudbe, predložene za pilotne pogodbe, precej razlikovale (na primer: za pogodbo Våler/Åsnes je bila najvišja ponudba 63 milijonov NOK, najnižja pa 30,4 milijona NOK). Tak razpon kaže, da je bil trg nezrel, zato cene niso mogle pomeniti zanesljivega kazalnika ravni cen (143). Poleg tega pilotne pogodbe pokrivajo manj kot 2 % celotnega cestnega omrežja (1 000 od skupaj 54 000 kilometrov) in tako le majhno geografsko območje. Obveznosti iz pilotnih pogodb so zajemale še dodatna dela (144). Nazoren primer je pogodba Bærum, ki je bila dodeljena družbi Selmer ASA po prvotni pogodbeni ceni 74 940 323 NOK. Vendar so dodatna dela pomenila, da je bilo treba prišteti 18 726 793 NOK, s čimer se je pogodbena cena zvišala za 25 %. Obseg dodatnih del v pilotni fazi kaže, da se je Uprava za javne ceste uštela glede delovne obremenitve iz pogodb o upravljanju in vzdrževanju. Taka dodatna dela pa so bila vključena v prehodne pogodbe, prenesene na družbo Mesta AS. V zvezi s tem organi poudarjajo dejstvo, da Poročilo 118 opozarja pred primerjavo izkušenj, pridobljenih v okviru pogodbe Bærum, z izkušnjami, pridobljenimi z drugimi pogodbami (145). Po mnenju norveških organov cen pilotnih pogodb tako ne bi bilo mogoče uporabiti kot zanesljive kazalnike tržne cene.

Poleg tega norveški organi ugovarjajo domnevi iz odločbe o sprožitvi postopka (kot jo je ponovila tudi družba Veidekke ASA), da bi bila lahko raven cen prve skupine pogodb o upravljanju in vzdrževanju iz javnih razpisov v letu 2003 reprezentativna za določitev cenovne ravni za preostale prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju. Norveški organi trdijo, da ta raven cen ni zanesljiva, saj trg upravljavskih in vzdrževalnih storitev še danes ni zrel, saj je nemogoče predvideti rezultate postopka javnega naročanja. To ponazarja precejšnja razlika med najvišjimi in najnižjimi ponudbami v pogodbah. Najmanjša razlika je bila 2 %, največja pa 113 %. To ni zadostna podlaga za določanje tržne cene. Norveški organi se sprašujejo, ali je mogoče tržno ceno določiti s sklicevanjem na najnižjo ponudbo na nezrelem trgu. Menijo, da raven cen prehodnih pogodb ni presegla tistega, „kar naj bi veljalo za trajnostno tržno ceno v času prenosa prehodnih pogodb [...]“. V vsakem primeru mora ocena temeljiti na dejstvih, ki so bila na voljo ob ustanovitvi družbe.

Kakor koli že, če bo Nadzorni organ ugotovil, da gre pri cenah pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS, vendarle za državno pomoč, norveški organi trdijo, da je taka pomoč združljiva z delovanjem Sporazuma EGP, pri čemer se sklicujejo na člen 61(3)(c) ali člen 59(2).

Glede člena 61(3)(c) norveški organi trdijo, da je bila družba Mesta AS ustanovljena, da bi monopolizirani trg popolnoma odprli za konkurenco in v prehodnem obdobju štirih let (146) oblikovali trajnostni trg. Postopno odpiranje je bilo potrebno zaradi zagotovitve varnega upravljanja in vzdrževanja državnih cest. Kot je že bilo navedeno, pripravljalni zakonodajni akti potrjujejo, da je bilo treba izboljšati znanja in spretnosti Uprave za javne ceste (ki je imela omejene izkušnje v vlogi naročnika storitev in nadzornika ustreznih pogodbenih obveznosti) (147). Tudi ponudniki na trgu so potrebovali čas za prilagoditev, da bi lahko izvajali ustrezne naloge. Postopno povečanje števila javnih razpisov naj bi družbam omogočilo, da pridobijo pristojnosti in izvedejo naložbe v zadovoljivo izvajanje upravljanja in vzdrževanja cest. Kot je navedeno, v nasprotju s sočasno dodelitvijo vseh pogodb postopno odpiranje trga zagotavlja racionalno dodeljevanje pogodb (148). Ohranjanje varnosti v cestnem prometu naj bi dosegli tako, da bi na razpisih najprej dodelili najpreprostejše pogodbe, na koncu pa pogodbe, ki pomenijo največji izziv (vključno s pogodbami za ceste v težkih podnebnih razmerah in spreminjajočih se vremenskih razmerah). Končno, norveški organi trdijo, da je bilo zakonito zagotoviti financiranje družbi Mesta AS za pokritje stroškov prehodnih pogodb. Nerazumno bi bilo družbi Mesta AS naložiti obveznost, da izvaja storitve iz prehodnih pogodb brez pokritja stroškov, saj ima družba Mesta AS višje stroške od tekmecev (149).

Vsaka pomoč, dodeljena s prehodnimi pogodbami, je bila sorazmerna, saj je bilo trajanje omejeno na največ štiri leta, cena pa je bila fiksna, kar spodbuja izboljšanje učinkovitosti. Poleg tega so glede na precej boljšo zmožnost ustvarjanja zaslužka v prvih treh letih delovanja od predvidene norveški organi v letu 2007 jasno določili, da družbi Mesta AS za ukrepe za prestrukturiranje ne bodo dodelili nobenih nadaljnjih sredstev. To dokazuje, da so spremljali uspešnost družbe Mesta AS zaradi nadzorovanja čezmernih nadomestil.

Organi na podlagi tega trdijo, da so bile prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju potrebne, „da bi dosegli zdravo odpiranje trga in pošteno konkurenco“. Sklicujejo se na odločbo Komisije v zadevi Destia, v kateri je Komisija ugotovila, da je bilo odpiranje finskega trga cestnih storitev za konkurenco pozitiven element in pomemben cilj politike Skupnosti (150). Ob upoštevanju, da je namen reorganizacije družbe Mesta AS enak, norveški organi navajajo, da pomisleki v zadevi Destia veljajo tudi za obravnavani primer. Prehodne pogodbe niso vplivale na nerazumno krepitev položaja družbe Mesta AS. Uporabljeni pristop je bil potreben, da bi dosegli odpiranje trga, in ni bil nesorazmeren.

Glede člena 59(2) norveški organi navajajo, da so prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju družbi Mesta AS naložile obveznost javne storitve, opredeljene v pogodbah (z opredelitvijo narave, geografskega pokritja, pogostosti in trajanja storitev, ki naj bi se izvajale). V skladu s smernicami o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, državnega lastništva podjetij in pomoči za javna podjetja („Smernice o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve“) znesek nadomestila ne presega tistega, kar je potrebno za pokritje stroškov, ob upoštevanju razumnega dobička (151). Odstavek 8 Smernic o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve določa, da imajo nacionalni organi široko diskrecijo glede narave storitev, opredeljenih kot storitve splošnega gospodarskega interesa.

Na podlagi tega norveški organi navajajo, da so prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju vključevale naloge, ki jih trg takrat ni mogel zadovoljivo ponuditi, da bi zagotovili zadostno varnost v cestnem prometu, zato so bile te naloge naložene družbi Mesta AS. Pripravljalni zakonodajni akti določajo, da mora biti varnost v cestnem prometu zagotovljena tako med odpiranjem trga kot po njegovem odprtju. Družba Mesta AS je bila najboljše sredstvo za zagotovitev odgovornosti nacionalnih organov, da bodo ohranjali varnost v cestnem prometu. Družba Mesta AS ni mogla zavrniti te naloge, ki so ji jo naložili organi, hkrati pa je bila pravno zavezana, da izvede storitve, opredeljene v prehodnih pogodbah.

4.3   OPROSTITEV PLAČILA TAKSE ZA DOKUMENTE

Norveški organi trdijo, da oprostitev plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo ne pomeni gospodarske prednosti za družbo Mesta AS, saj je ocena prispevka v naravi (v začetni bilanci) temeljila na predpostavki, da družba tega ne bo plačala. Oprostitev tako ni vplivala niti na finančno trdnost ali kapitalsko strukturo niti na skupne vrednosti v družbi Mesta AS. Če ne bi bila zagotovljena oprostitev, bi plačilo takse nadomestili z ustreznim prispevkom v denarju, ki bi bil del trajnega kapitala družbe Mesta AS. To bi pripeljalo do enakega rezultata, kot če bi bila odobrena oprostitev. Organi so še navedli, da je videti, kot da je Odločba št. 318/05/COL temeljila na manjkajoči povezavi med oprostitvijo in obsegom trajnega kapitala v družbi Entra (glej stran 26 Odločbe) (152). Norveški organi trdijo, da to v obravnavanem primeru ne velja, saj tu ni nobenega dvoma, da bi takso, če ne bi bila oproščena, izravnali s prispevkom v denarju za ustrezen znesek. Iz pripravljalnih aktov izhaja, da je bil obseg trajnega kapitala določen glede na kratkoročni likvidnostni položaj družbe Mesta AS. Poleg tega norveški organi trdijo, da oprostitev plačila takse za dokumente ni selektivna, in se pri tem sklicujejo na načelo kontinuitete, katerega namen je olajšati izvajanje ukrepov, ki so družbeno in gospodarsko zaželeni.

II.   OCENA

1.   OBSTOJ DRŽAVNE POMOČI

1.1   DRŽAVNA POMOČ V SMISLU ČLENA 61(1) SPORAZUMA EGP

Člen 61(1) Sporazuma EGP se glasi: „Razen če ta sporazum ne določa drugače, je vsaka pomoč, ki jo dodelijo države članice ES, države Efte ali je dodeljena v kakršni koli obliki iz državnih sredstev, ki izkrivlja ali bi lahko izkrivljala konkurenco z dajanjem prednosti posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga, nezdružljiva z delovanjem tega sporazuma, kolikor škodi trgovini med pogodbenicami.“

Da bi ukrep označili za državno pomoč v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, mora ta izpolnjevati naslednja štiri merila: (i) ukrep mora prejemnikom prinesti gospodarsko prednost, ki je ne bi bili deležni pri običajnem poteku poslovanja, (ii) ugodnost mora dodeliti država ali mora biti dodeljena iz državnih sredstev, (iii) ukrep mora dajati prednost posameznim podjetjem ali proizvodnji posameznega blaga in (iv) ukrep mora izkrivljati konkurenco in vplivati na trgovino med pogodbenicami. Sledi pregled, ali so v obravnavanem primeru izpolnjena ta štiri merila.

1.2   GOSPODARSKA PREDNOST

1.2.1   
  Ukrepi za prestrukturiranje in reorganizacijo

Družba Mesta AS je od države prejela sredstva za pokritje stroškov, povezanih s tremi pokojninskimi paketi, ponujenimi zaposlenim, ki so bili premeščeni s prejšnjega delovnega mesta v državni upravi v družbo Mesta AS. Sredstva zajemajo: (i) stroške plačila pokojninskih prispevkov, ki ustrezajo prispevkom za državne uradnike med 1. januarjem 2003 in koncem leta 2007, (ii) stroške zaradi ohranjanja upravičenosti zaposlenih do posebne (predčasne) upokojitvene starosti in (iii) stroške, povezane s paketi predčasnega upokojevanja, ponujenimi med 1. januarjem 2003 in koncem leta 2005.

Nadzorni organ bo najprej komentiral nekatere posebne argumente, ki so jih predložili norveški organi. Prvič, norveški organi trdijo, da bi potencialni kupec Oddelka za gradnjo zahteval znižanje nakupne cene, ki bi bilo sorazmerno s pomanjkljivostmi ukrepov za prestrukturiranje, zato nadomestila organov za take pomanjkljivosti ni mogoče opredeliti kot državno pomoč. Nadzorni organ ugotavlja, da obravnavana transakcija vključuje dodelitev sredstev (v okviru naložbe), ne pa prodaje, in zato ocena, ali gre za državno pomoč, ni odvisna od ravnanja potencialnega kupca, temveč od tega, ali je posledica takega financiranja gospodarska prednost za družbo Mesta AS.

Norveški organi še trdijo, da so se namesto znižanja vrednosti prispevka v naravi raje odločili, da družbi Mesta AS nadomestijo stroške, povezane s slabimi stranmi ukrepov za prestrukturiranje. Ker znižanje vrednosti sredstev ne bi pomenilo prednosti, to velja tudi za nadomestilo stroškov. Nadzorni organ ugotavlja, da obstoj take izbire ne pomeni nujno, da družba Mesta AS z zagotovljenimi sredstvi ni prejela gospodarske ugodnosti.

Norveški organi glede vsebine vprašanj izpodbijajo dejstvo, da bi kateri koli od zgoraj navedenih ukrepov pomenil gospodarsko prednost. Nasprotno trdijo, da so bili ukrepi sprejeti, da bi izravnali strukturno pomanjkljivost, naloženo družbi Mesta AS, in pokrili stroške dragih zaposlitvenih pogojev, ki izhajajo iz statusa državnega uradnika. V zvezi s tem se norveški organi opirajo na sodbo Combus
   (153).

Glede tega so norveški organi poudarili, da je treba upoštevati pogoje, po katerih je prejšnji delodajalec, tj. država, zaposlil zadevne delavce, in obveznosti države, ki izhajajo iz takih ureditev. Stroške plačila dodatnih zneskov za pokritje (v začasnem obdobju) pokojninskih pravic, zagotovljenih državnim uradnikom, je treba obravnavati kot obveznost države, saj so bili neposredna posledica državne zaposlitve zaposlenih kot državnih uradnikov. Ker je državno financiranje takih dodatnih zneskov omejeno na pokritje razlike med stroški običajnega pokojninskega sistema in stroški pokojninskega sistema za državne uradnike (ali alternativnega ukrepa), država plača le dodatne stroške, ki izhajajo iz prejšnjega zaposlitvenega razmerja. Norveški organi so ob sklicevanju na sodbo Combus trdili, da zagotovitev državnih sredstev za pokritje takih stroškov najverjetneje ne bi pomenila gospodarske prednosti, če zadevni stroški veljajo za obveznost države.

V zadevi Combus je Sodišče ugotovilo, da je bil obravnavani ukrep „uveden, da bi privilegiran in drag status uradnikov, zaposlenih v Combusu, nadomestili s statusom zaposlenih na pogodbeni podlagi, primerljivim s statusom zaposlenih v drugih podjetjih, ki se ukvarjajo z avtobusnim prevozom in so Combusovi tekmeci. Namen tega je bil, da bi Combus osvobodili strukturne pomanjkljivosti, ki jo je imel v odnosu do tekmecev v zasebnem sektorju“ (154).

Čeprav je res, da gre v obravnavanem primeru tako kot v zadevi Combus za nadomestilo, katerega namen je razbremeniti družbo (Mesta AS) strukturne pomanjkljivosti, ki bi jo bremenila v odnosu do tekmecev v zasebnem sektorju, se nekatera materialna dejstva obravnavanega primera razlikujejo od dejstev v zadevi Combus. Nadzorni organ meni, da je pomembna razlika glede ocene državne pomoči v tem, da je bilo v zadevi Combus nadomestilo plačano neposredno zaposlenim, medtem ko gre v obravnavanem primeru za neposredno plačilo države Norveške družbi Mesta AS. Poleg tega je šlo v zadevi Combus pri izplačilu zaposlenim za nadomestilo, ker so se ob premestitvi v novo družbo odpovedali privilegiranemu statusu. Prejšnji status zaposlenih tako od premestitve ni več vplival na zaposlitveno razmerje med zaposlenimi in družbo. V obravnavanem primeru pa so nekdanji državni uradniki, premeščeni v družbo Mesta AS, s pogodbo o zaposlitvi z družbo Mesta AS začasno obdržali ugodnosti, ki izhajajo iz nekaterih pravic državnih uradnikov.

Nadzorni organ posledično ugotavlja, da je Sodišče prve stopnje v zadevi Combus obravnavalo okoliščine, ki se razlikujejo od okoliščin obravnavanega primera (155).

Sodišče je pri svojih odločitvah vedno upoštevalo prakso, da je treba obstoj državne pomoči oceniti glede na njen učinek in ne glede na vzroke ali cilje državne intervencije (156). Zato Nadzorni organ meni, da je treba pri določitvi, ali trije zgoraj navedeni ukrepi pomenijo gospodarsko prednost, najprej proučiti, ali javno financiranje stroškov takih ukrepov družbo Mesta AS razbremenjuje tistega, kar bi lahko obravnavali kot del običajnega proračuna podjetja (157).

Vsi ukrepi so bili uvedeni, da bi omogočili prenos dejavnosti z Oddelka za gradnjo na družbo Mesta AS. Kot je že bilo opisano, je bilo treba ukrepe uvesti, da bi (i) spodbudili zaposlene k premestitvi v novo družbo in (ii) zmanjšali število delavcev.

Da bi lahko (začasno) ohranili pokojninske pravice državnih uradnikov in pravico do posebne upokojitvene starosti, se je od družbe Mesta AS v obravnavanem primeru dejansko zahtevalo, da se pridruži skladu SPK. Posledica tega je bila, da je bila družba Mesta AS pravno zavezana plačevati pokojninske prispevke skladu SPK za premeščene zaposlene. Družba Mesta AS je bila pripravljena prevzeti to obveznost, saj bi ji država povrnila stroške zanjo. Posledično so bili stroški pokojninskih pravic, povezani z zavarovanjem v SPK (začasno ohranitvijo pokojninskih pravic državnih uradnikov in pravice do posebne upokojitvene starosti), dejansko naloženi družbi Mesta AS (158). Poleg tega Nadzorni organ ugotavlja, da iz pripravljalnih zakonodajnih aktov (tj. predloga vlade parlamentu) jasno izhaja, da naj bi bilo financiranje zadevnih pokojninskih ukrepov zagotovljeno na podlagi dogovora, da bo družba Mesta AS plačala ustrezne stroške za zaposlene (159). Splošni okvir (tj. predlog in njegova poznejša potrditev v parlamentu), ki ga je sprejela država Norveška, je tako temeljil na pogoju, da družba Mesta AS plača pokojninske stroške. Te okoliščine bi lahko pomenile obstoj pravne zaveze družbe Mesta AS, da pokrije zadevne pokojninske stroške, ki bi jih tako lahko obravnavali kot del običajnega proračuna podjetja.

Poleg tega naj bi se ta ukrep glede upravičenosti do predčasne upokojitve uporabljal ob diskrecijski pravici družbe, da zmanjša število presežnih delavcev. Vendar je tudi alternativni ukrep za zmanjšanje števila zaposlenih zagotovil zaščito za zaposlene v primeru presežka delovne sile. Stroške, povezane z ukrepi, uvedenimi zaradi zmanjšanja števila delavcev ali reorganizacije družbe, je treba obravnavati kot običajne stroške, čeprav so izbrani ukrepi dražji od tistega, kar mora družba zagotoviti v skladu z veljavno delovno zakonodajo ali kolektivno pogodbo (160). Dejstvo, da se je družba Mesta AS zatekla k dražjim ukrepom le zato, ker so bila zanje odobrena državna sredstva, ne spremeni narave stroškov. Tako bi lahko državno financiranje v zvezi s predčasnim upokojevanjem obravnavali kot razbremenitev družbe Mesta AS njenih običajnih stroškov poslovanja.

Poleg tega so finančne obveznosti, povezane s stroški dela, če nanje gledamo bolj splošno, del proizvodnih stroškov družbe in tako njeni običajni stroški, ne glede na to, ali so obveznosti družbi naložene po zakonu, kolektivni pogodbi ali prevzete prostovoljno. Zato vsaka razbremenitev takih obveznosti običajno pomeni državno pomoč (161).

Stroški dela družbe ne vključujejo le plač, temveč tudi nadomestila v širšem pomenu, zajemajo pa tudi pokojninske in druge stroške, povezane z zaposlenimi v družbi, kot so nadomestila za brezposelnost (162). V obravnavanem primeru dejstvo, da bodo ukrepi financirani z državnimi sredstvi, ne preprečuje, da ne bi mogli prehodne pravice, zagotovljene zaposlenim, obravnavati kot običajen strošek dela podjetja (163).

Poleg tega je državno financiranje pokojninskih obveznosti pomenilo dodatne prednosti za družbo. Čeprav morda ni bilo v neposrednem interesu družbe Mesta AS, da prevzame vse zaposlene iz Oddelka za gradnjo, je bilo za družbo pomembno, da ima dovolj ljudi, vključno s ključnimi zaposlenimi, da se od začetka zagotovi učinkovito poslovanje podjetja. Doseganje navedenega cilja je bilo zagotovljeno z državnimi sredstvi. Poleg tega Nadzorni organ ugotavlja, da je obstoj državnega financiranja določenih pokojninskih pravic verjetno pomenil, da je bila družba Mesta AS razbremenjena stroškov drugih vrst dodatnega pokojninskega zavarovanja. To pa zato, ker bi si vsaj določeno število nekdanjih zaposlenih verjetno lahko izpogajalo ugodnejše ureditve dodatnega pokojninskega zavarovanja kot v običajnem zasebnem pokojninskem sistemu.

Ker so bili zaposleni, ki so imeli koristi od zadevnih pokojninskih ukrepov, del delovne sile družbe Mesta AS, ko so ti stroški nastali, Nadzorni organ ugotavlja, da so izpodbijani ukrepi posledično ublažili običajne proračunske obremenitve družbe Mesta AS. Zato Nadzorni organ meni, da je državno financiranje zgoraj navedenih ukrepov vsebovalo elemente gospodarske prednosti za družbo Mesta AS.

Glede sredstev, ki jih je družbi Mesta AS zagotovila država, da bi pokrila stroške, ki so nastali zaradi „selitve“ in „prevoza na delo in z njega“, Nadzorni organ ugotavlja, da je obveznost za pokritje takih stroškov posledica vrste pobud, ponujenih nekdanjemu vodilnemu ali upravnemu osebju v Upravi za javne ceste (kot so stroški selitve, dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj, dvojne najemnine, potni stroški itd.), da bi jih prepričali, naj ohranijo zaposlitev v družbi Mesta AS.

Kot je navedeno zgoraj, običajne finančne obveznosti podjetja v izhodišču vključujejo vse stroške dela, ki nastanejo zaradi zaposlovanja ali pritegnitve kandidatov k zaposlitvi. Medtem ko je najbolj običajna spodbuda za pritegnitev zaposlenih plača, družbe kot orodje za pridobitev želenih zaposlenih in njihovo plačilo več ali manj uporabljajo tudi druge spodbude, kot je nadomestilo za neugodnosti, povezane z geografsko lokacijo bivališč zaposlenih (npr. financiranje selitve ter prevoza na delo in z njega). Zato Nadzorni organ meni, da državno povračilo stroškov družbi Mesta AS, nastalo pod postavkama „selitev“ in „prevoz na delo in z njega“, pomeni gospodarsko prednost, ki je družba Mesta AS ne bi bila deležna pri običajnem poteku poslovanja.

Glede državnih sredstev, ki jih je družba Mesta AS prejela za pokritje stroškov selitve uradov ter uradov za podporo in vzdrževanje iz Uprave za javne ceste v nove prostore družbe Mesta AS ter stroškov reorganizacije prejšnjih uradov in urejanja starih arhivov zaradi vzpostavitve novih (v skupnem znesku 50,2 milijona NOK) velja, da taki stroški ne vključujejo le stroškov izpraznitve starih uradov v Upravi za javne ceste, temveč tudi stroške priprave in nadgradnje novih uradov za družbo Mesta AS ter namestitve elektronskih in fizičnih arhivov v družbi Mesta AS.

Čeprav bi lahko sprejeli, da se stroški izpraznitve starih uradov Uprave za javne ceste nanašajo na delo, ki ga je prej upravljala Uprava, pa Nadzorni organ meni, da so stroški priprave in nadgradnje uradov za uporabo v družbi Mesta AS po svoji naravi podobni stroškom, nastalim zaradi ustanovitve nove družbe. Zadnje stroške bi tako morala nositi nova družba. Ker pa so stroškovne postavke vključevale naloge, kot sta izpraznitev starih uradov Uprave za ceste, ki naj bi jih uporabljala nova družba, in ureditev arhivov Uprave za ceste zaradi ugotovitve, kateri arhivi so pomembni za novo družbo, je te naloge težko medsebojno ločiti. Na podlagi teh razmišljanj Nadzorni organ meni, da bi morala stroške selitve uradov (vključno z uradi za podporo in vzdrževanje) in prenosa arhivov delno kriti država, delno pa nova družba. Ker je bila nova družba Mesta AS ustanovljena 1. januarja 2003, mora stroške, nastale pred tem datumom, nositi država, stroške, nastale po njem, pa družba Mesta AS. Na podlagi tega bodo različne stroškovne postavke dodeljene (državi ali družbi Mesta AS) v skladu s trenutkom nastanka stroškov.

Končno, glede stroškovne postavke obnove strojev je družba Mesta AS prejela nadomestilo za ureditev nekdanjih delovišč Oddelka za gradnjo. Družba AS je torej opravila storitev za Upravo za javne ceste (164). Zato se postavlja vprašanje, ali cena storitve, ki jo je družba Mesta AS opravila za Upravo za javne ceste, ustreza tržni ceni take storitve. Nadzorni organ ugotavlja, da so nekaj dela opravili podizvajalci pod komercialnimi pogoji, nekaj pa sama družba Mesta AS po stroškovni postavki na uro (165). Nadzorni organ meni, da je zaposlitev vrste podizvajalcev pod komercialnimi pogoji dokaz, da so bile uporabljene tržne cene in da državno nadomestilo družbi Mesta AS tako ne pomeni gospodarske prednosti. Ker je družba Mesta AS delo opravila na podlagi lastnih cen, brez kakršnega koli dobička, Nadzorni organ meni, da ni razloga za dvom glede trditev norveških organov, da so take cene pod tržnimi cenami. Na podlagi tega Nadzorni organ meni, da družba Mesta AS v smislu cen, ki jih je plačala Uprava za ceste za storitve „urejanja“, ki jih je opravila družba Mesta AS, ni bila deležna ugodnosti zaradi gospodarske prednosti.

(i)   Drugi ukrepi za prestrukturiranje in reorganizacijo – nadomestilo plače

Glede nadomestila plače je država ustrezne stroške financirala s kapitalskim vložkom v družbo Mesta AS v obliki trajnega kapitala.

Nadzorni organ najprej ugotavlja, da z vidika uporabe pravil o državni pomoči ni pomembno, kako so stroški financirani. Zato dejstvo, da so se norveški organi odločili financirati stroške za nadomestilo plač v obliki trajnega kapitala, ne vpliva na oceno, ali državno financiranje ustreznih stroškov lahko pomeni državno pomoč. Kot se lahko spomnimo, so se norveški organi odločili, da nadomestilo plač financirajo prek trajnega kapitala (in ne s subvencijami) preprosto zato, da bi družbo spodbudili, naj sredstev ne porabi v obliki nadomestila plač, temveč za alternativne instrumente za zmanjševanje števila delavcev.

Glede na dejstvo, da so bila sredstva, namenjena za nadomestilo plač, porabljena za alternativne ukrepe za zmanjševanje števila delavcev, namreč za prenehanje pogodb, pokojninske pakete in pakete odobrene odsotnosti z dela, Nadzorni organ meni, da taki ukrepi pomenijo le priznane alternative nadomestilu plače. Če se državna sredstva, namenjena nadomestilu plače, porabijo za pokritje stroškov alternativnih ukrepov za zmanjševanje števila delavcev, ki imajo enak cilj kot nadomestilo plače, to dejansko ne spremeni ocene, ali je bila družba deležna gospodarske prednosti s sredstvi za nadomestilo plače. Glede tega je treba spomniti, da je želela država s financiranjem nadomestila plače prek trajnega kapitala preprosto znižati celotne stroške, tako da je družbo spodbujala k uporabi cenejših alternativnih instrumentov za zmanjšanje števila delavcev.

Glede vprašanja, ali državno financiranje stroškov, nastalih zaradi ponujanja nadomestila plače, pomeni gospodarsko prednost, želi Nadzorni organ spomniti, kot je navedeno zgoraj, da so stroški podjetij, ki izhajajo iz delovne zakonodaje, tisti stroški, ki so del proračuna podjetij. Ker so bile finančne obveznosti, ki izhajajo iz nadomestila plače, družbi Mesta AS zakonito naložene z zakonom Mesta (166), so ti stroški „običajni stroški“ družbe. Družba Mesta AS je bila torej deležna gospodarske prednosti v obliki sredstev za pokritje stroškov, ki se nanašajo na nadomestilo plač.

(ii)   Presežna finančna sredstva

Norveški organi so od družbe Mesta AS zahtevali, naj vrne vsa sredstva, ki so presegla znesek, porabljen za namene stroškov prestrukturiranja. Zato nobeno od vprašanj iz odločbe o sprožitvi postopka glede porabe presežnih finančnih sredstev ni več ključno.

1.2.2   
  Vložek sredstev

Družbo Mesta AS je mogoče opredeliti kot javno družbo v smislu Direktive o preglednosti (167). Pri ugotavljanju, ali finančna transakcija lastnika javnega podjetja pomeni gospodarsko prednost, Nadzorni organ uporablja „načelo zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo“, ki ga je Sodišče večkrat potrdilo (168). V skladu s tem načelom ne gre za gospodarsko prednost, če javni organi v eno od svojih podjetij vložijo kapital ali prispevek v naravi (npr. sredstva) pod pogoji, ki bi bili sprejemljivi za zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo (169). Nasprotno pa gre za gospodarsko prednost, če so denar ali druga sredstva vloženi v javno podjetje pod pogoji, ki za zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo ne bi bili sprejemljivi (170). To običajno velja v primeru, ko so struktura in obeti družbe za prihodnost taki, da s sklicevanjem na primerljivo zasebno podjetje ni mogoče pričakovati običajnega donosa (z izplačili dividend ali povečevanjem vrednosti kapitala) v razumnem času (171). Na primer, če je donosnost določena na podlagi vrednosti sredstev, ki so bila ocenjena pod tržno vrednostjo, donos ne bo enak tistemu, ki bi bil v podobnih okoliščinah sprejemljiv za zasebnega vlagatelja.

Ob upoštevanju teh pomislekov je Nadzorni organ proučil vrednost sredstev v okviru ustanovitve družbe Mesta AS.

Najprej, iz sodne prakse je mogoče sklepati, da naloga Nadzornega organa, ki je ugotoviti dejstva primera, po potrebi obsega obveznost, da prouči strokovne ocene zaradi ugotovitve dokazne vrednosti (172). Iz take sodne prakse še jasno izhaja, da je Nadzorni organ v primeru negotovosti upravičen, ne pa tudi zavezan, da za namene ugotavljanja dejstev primera uporabi zunanje svetovalce (173). Končno, Sodišče je navedlo, da je zagotovitev spoštovanja člena 61 v izključni pristojnosti Nadzornega organa, ne pa strokovnjakov (174).

V obravnavanem primeru sta vrednost sredstev, vloženih v ustanovitev družbe Mesta AS, ocenili družbi Ernst & Young in Deloitte & Touche. Na podlagi revizijskih poročil je Nadzorni organ v odločbi o sprožitvi postopka ugotovil, da obstajajo negotovosti glede ocene sredstev in uporabe metod vrednotenja. Po odločbi o sprožitvi postopka so norveški organi predložili pojasnila revizorja, družbe Ernst & Young. Po mnenju Nadzornega organa so bile z njimi pojasnjene naslednje negotovosti, ki so bile najprej ugotovljene v odločbi o sprožitvi postopka.

| | Prvič, družba Ernst & Young je pojasnila, da je bilo od oktobra 2002 za določitev vrednosti sredstev uporabljeno načelo „realne vrednosti“ in zato začetne ocene na podlagi knjigovodske vrednosti ali simulirane knjigovodske vrednosti niso bile več ustrezne. |
| --- | --- |

Prvič, družba Ernst & Young je pojasnila, da je bilo od oktobra 2002 za določitev vrednosti sredstev uporabljeno načelo „realne vrednosti“ in zato začetne ocene na podlagi knjigovodske vrednosti ali simulirane knjigovodske vrednosti niso bile več ustrezne.

| | Drugič, ugotavljanje realne vrednosti sredstev je temeljilo na kombinaciji rezultatov (i) vrednotenja skupne vrednosti podjetja (tj. po metodi diskontiranega denarnega toka) in (ii) ločene ocene posameznih sredstev (ali skupine sredstev). |
| --- | --- |

Drugič, ugotavljanje realne vrednosti sredstev je temeljilo na kombinaciji rezultatov (i) vrednotenja skupne vrednosti podjetja (tj. po metodi diskontiranega denarnega toka) in (ii) ločene ocene posameznih sredstev (ali skupine sredstev).

| | Tretjič, na podlagi dejstva, da je bila skupna vrednost podjetja (ki je izhajala iz diskontiranega denarnega toka) nižja od skupne vrednosti sredstev (ki je izhajala iz individualne ocene sredstev) in da norveška zakonodaja o gospodarskih družbah določa, da trajni kapital ne sme presegati skupne vrednosti podjetja, je bilo treba znižati vrednost nekaterih sredstev.
  Na podlagi tega je bila realna vrednost sredstev zmanjšana za 79 milijonov NOK, kar je bilo razdeljeno med (i) nepremičnine (zmanjšanje za 54 milijonov NOK, s 335 milijonov NOK na 281 milijonov NOK) in (ii) stroje (zmanjšanje za 25 milijonov NOK, s 572 milijonov NOK na 547 milijonov NOK) (175). To tudi pomeni, da vrednost strojev ni bila prilagojena navzdol za 200 milijonov NOK (s 747 milijonov NOK na 547 milijonov NOK), kot so trdili pritožniki. Vrednost 747 milijonov NOK ni bila podlaga za oceno zmanjšane vrednosti, saj je temeljila na načelu „simulirane kontinuitete“, ki se ni več uporabljalo (176). Družba Ernst & Young je potrdila, da so zgodnji izračuni, opravljeni zaradi razlage kakršne koli povezave med vrednostjo, ki temelji na simulirani kontinuiteti (747 milijonov NOK), in realno vrednostjo (572 milijonov NOK) strojev, zavajajoči in niso bili del postopka ocenjevanja realne vrednosti sredstev. |
| --- | --- |

Tretjič, na podlagi dejstva, da je bila skupna vrednost podjetja (ki je izhajala iz diskontiranega denarnega toka) nižja od skupne vrednosti sredstev (ki je izhajala iz individualne ocene sredstev) in da norveška zakonodaja o gospodarskih družbah določa, da trajni kapital ne sme presegati skupne vrednosti podjetja, je bilo treba znižati vrednost nekaterih sredstev.

Na podlagi tega je bila realna vrednost sredstev zmanjšana za 79 milijonov NOK, kar je bilo razdeljeno med (i) nepremičnine (zmanjšanje za 54 milijonov NOK, s 335 milijonov NOK na 281 milijonov NOK) in (ii) stroje (zmanjšanje za 25 milijonov NOK, s 572 milijonov NOK na 547 milijonov NOK) (175). To tudi pomeni, da vrednost strojev ni bila prilagojena navzdol za 200 milijonov NOK (s 747 milijonov NOK na 547 milijonov NOK), kot so trdili pritožniki. Vrednost 747 milijonov NOK ni bila podlaga za oceno zmanjšane vrednosti, saj je temeljila na načelu „simulirane kontinuitete“, ki se ni več uporabljalo (176). Družba Ernst & Young je potrdila, da so zgodnji izračuni, opravljeni zaradi razlage kakršne koli povezave med vrednostjo, ki temelji na simulirani kontinuiteti (747 milijonov NOK), in realno vrednostjo (572 milijonov NOK) strojev, zavajajoči in niso bili del postopka ocenjevanja realne vrednosti sredstev.

| | Četrtič, glede dodelitve vrednosti prehodnih pogodb je bilo pojasnjeno, da so prehodne pogodbe sicer bile del diskontiranega denarnega toka (in zato upoštevane pri oceni skupne vrednosti podjetja), vendar je bila vrednost pogodbenega portfelja prenizka, da bi ji dodelili kakršno koli vrednost, in zato pogodbe niso bile vključene v začetno bilanco (177).
  Kot je razvidno iz postopka, je Nadzorni organ podrobno proučil gradivo, predloženo v revizijskih poročilih, tako da je poizvedoval in zahteval nadaljnje gradivo ter tako pojasnil začetne dvome in negotovosti. Ker so bili taki dvomi in negotovosti pojasnjeni, kot je razvidno iz navedenega, in ob upoštevanju, da so bile ocene opravljene na podlagi splošno sprejetih metod vrednotenja, Nadzorni organ ni našel nobenega razloga, da bi podvomil o dokazni vrednosti revizijskih poročil v zvezi z oceno vrednosti fiksnih sredstev, določeno v končni začetni bilanci družbe Mesta AS. Tako naj pridobitev drugega strokovnega mnenja ne bi bila potrebna. |
| --- | --- |

Četrtič, glede dodelitve vrednosti prehodnih pogodb je bilo pojasnjeno, da so prehodne pogodbe sicer bile del diskontiranega denarnega toka (in zato upoštevane pri oceni skupne vrednosti podjetja), vendar je bila vrednost pogodbenega portfelja prenizka, da bi ji dodelili kakršno koli vrednost, in zato pogodbe niso bile vključene v začetno bilanco (177).

Kot je razvidno iz postopka, je Nadzorni organ podrobno proučil gradivo, predloženo v revizijskih poročilih, tako da je poizvedoval in zahteval nadaljnje gradivo ter tako pojasnil začetne dvome in negotovosti. Ker so bili taki dvomi in negotovosti pojasnjeni, kot je razvidno iz navedenega, in ob upoštevanju, da so bile ocene opravljene na podlagi splošno sprejetih metod vrednotenja, Nadzorni organ ni našel nobenega razloga, da bi podvomil o dokazni vrednosti revizijskih poročil v zvezi z oceno vrednosti fiksnih sredstev, določeno v končni začetni bilanci družbe Mesta AS. Tako naj pridobitev drugega strokovnega mnenja ne bi bila potrebna.

Nadzorni organ na podlagi navedenega meni, da ni nobenega razloga, da bi dvomili o vrednosti sredstev v končni začetni bilanci družbe Mesta AS.

1.2.3   
  Prenos prehodnih pogodb

Eden od primerov uporabe načela zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo je, da v primeru, če država proda zemljišče in stavbe po tržni ceni, predvidoma ne gre za državno pomoč, saj je država ravnala kot zasebni vlagatelj v tržno gospodarstvo (178). Vendar načelo zasebnega vlagatelja v tržno gospodarstvo enako velja, kadar država kupuje blago in storitve (179). Če tako država sklene pogodbo, po kateri storitve izvaja ponudnik na trgu, ne bo šlo za državno pomoč, če država ravna kot zasebni vlagatelj v tržno gospodarstvo, tako da plača tržno ceno. Nasprotno, če cena presega tržno ceno, lahko pogodba pomeni gospodarsko prednost za ponudnika storitev, ki ustreza razliki med tržno ceno za izvedbo podobnih storitev in ceno, po kateri se storitve izvajajo v skladu s pogodbo (180). Eden od načinov, kako lahko država pridobi informacijo o tržni ceni, je izvedba nediskriminatornega javnega razpisa. Drugi način je pridobitev strokovne ocene. V vsakem primeru je treba za ugotovitev, ali je bila uporabljena tržna cena, upoštevati vse okoliščine transakcije.

V obravnavanem primeru so bile številne pogodbe o storitvah, sklenjene med Upravo za javne ceste in Oddelkom za gradnjo zaradi izvajanja storitev zadnjega za prvo, prenesene z Oddelka za gradnjo na družbo Mesta AS v smislu, da je družba Mesta AS nadomestila Oddelek za gradnjo kot ponudnik storitev. Tako mora Nadzorni organ proučiti, ali cene, po katerih so bile „sklenjene“ pogodbe med Upravo za javne ceste in družbo Mesta AS, odsevajo tržne cene.

Zaradi celovitosti je treba poudariti, da dejstvo, da je Nadzorni organ ocenil elemente, ki so pomembni za ugotovitev, ali je država ravnala kot zasebni vlagatelj v tržno gospodarstvo (tako da je prehodne pogodbe pripisala družbi, ki je v celoti v njeni lasti), Nadzornemu organu ne izključuje možnosti, da presodi obstoj pomoči v drugih transakcijah med državo (181) in navedeno družbo. Nasprotno, taka ocena je še primernejša, kadar je država stranka v eni od lastnih družb. Kot je razloženo zgoraj, kadar je država naročnik storitev podjetja (vključno z enim od podjetij, katerih 100-odstotni lastnik je), mora ravnati kot „zasebni vlagatelj v tržno gospodarstvo“ in plačati tržno ceno.

(i)   Pogodbe o gradbenih delih

Po odločbi o sprožitvi postopka so norveški organi pojasnili okoliščine, v katerih so bile cene veljavnih pogodb o gradbenih delih prenesene na družbo Mesta AS.

Pogodbe so bile na družbo Mesta AS prenesene po cenah, ki so bile prvotno določene za posamezno pogodbo. Nadzorni organ je upošteval vse predložene informacije, predvsem pa notranje smernice Uprave za javne ceste o določanju cen notranjih pogodb. Smernice kažejo, da so bile cene pogodb določene neposredno na podlagi tržnih cen (tj. cen, ki izhajajo iz javnih razpisov) ali na predpostavkah, ki naj bi zagotovile, da cene na koncu odsevajo tržno ceno (tj. ocen, ki so bile prilagojene, da bi bile v skladu s tržno ceno). Upoštevana sta bila tudi splošni pogoj Uprave za ceste pri sklepanju pogodb z Oddelkom za gradnjo, da morajo cene odsevati tržne cene, in to, da je Oddelek za gradnjo v ta namen pridobil izkušnje z javnimi razpisi na gradbenem trgu – ki je dobro deloval in bil dobro razvit. Norveški organi so še pojasnili, da ni bilo nobenega mehanizma za naknadno prilagoditev niti ureditvenih zahtev, ki bi vplivale na ceno, po kateri so bile prenesene pogodbe.

Ob upoštevanju vseh okoliščin skupaj Nadzorni organ meni, da so bile pogodbe o gradbenih delih prenesene po tržni ceni. Nadzorni organ ugotavlja, da je Uprava za ceste z notranjimi smernicami vzpostavila sistem za določanje cen pogodb, ki je skupaj z njenim poznavanjem trga zadovoljivo zagotovil raven tržnih cen. Vendar bi bila za izločitev možnosti, da so se cene, določene v pogodbah o gradbenih delih, v vsaki posamezni pogodbi nekoliko razlikovale od tržnih cen, potrebna poglobljena ocena vseh pogodb. Tako ni mogoče izključiti možnosti, da je bila družba Mesta AS prek cen (nekaterih) pogodb o gradbenih delih deležna omejene gospodarske prednosti. Kot pa je razvidno iz spodaj navedenih razlogov, bi morebitna državna pomoč v tem okviru veljala za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP.

(ii)   Pogodbe o upravljanju in vzdrževanju

a)   Začasna obveznost javne službe

Nadzorni organ želi najprej spomniti, da so norveški organi trdili, da ukrepi v korist družbe Mesta AS v zvezi s pogodbami o upravljanju in vzdrževanju pomenijo nadomestilo za stroške, ki jih je morala družba Mesta AS nositi zaradi obveznosti javne službe, ki so ji bile naložene. Čeprav je bil ta argument namenjen v podporo trditvi, da lahko ukrepi veljajo za združljive na podlagi člena 59(2) Sporazuma EGP, je Nadzorni organ zaradi celovitosti proučil, ali bi obveznost javne službe v celoti izločila obstoj državne pomoči na podlagi meril, določenih v sodbi Altmark (182).

V sodbi Altmark je Sodišče menilo, da nadomestilo za obveznosti javne službe ne pomeni državne pomoči, kadar so izpolnjena štiri kumulativna merila. Prvič, podjetje prejemnik mora dejansko imeti obveznosti javne službe, ki jih izvaja, in take obveznosti morajo biti jasno opredeljene. Drugič, parametri, na podlagi katerih je izračunano nadomestilo, morajo biti objektivno in pregledno določeni vnaprej. Tretjič, nadomestilo ne sme presegati tistega, kar je potrebno za pokritje vseh ali dela stroškov, nastalih zaradi izpolnjevanja obveznosti javne službe, ob upoštevanju ustreznih prejemkov in razumnega dobička. In nazadnje, kadar podjetje, ki naj bi izvajalo obveznosti javne službe, ni izbrano na podlagi postopka javnega naročanja, ki bi omogočil izbiro ponudnika, ki je navedene storitve zmožen izvajati po najnižji ceni, je treba potrebno stopnjo nadomestila določiti na podlagi analize stroškov, ki bi jih imelo značilno dobro vodeno in ustrezno opremljeno podjetje. Če so izpolnjena vsa štiri navedena merila, državno financiranje ne pomeni prednosti za podjetje.

Glede obravnavanega primera Nadzorni organ ugotavlja, da družba Mesta AS ni bila izbrana v postopku javnega naročanja. Poleg tega norveški organi niso trdili (niti Nadzornemu organu predložili informacij, ki bi omogočile preveritev), da stroški, nastali družbi Mesta AS, ustrezajo stroškom značilnega podjetja, ki je dobro upravljano in ustrezno opremljeno. Tako v primeru družbe Mesta AS obveznost javne službe ni bila izvajana v skladu z zahtevano stroškovno učinkovitostjo, določeno v četrtem merilu sodbe Altmark. Tako že zaradi tega ni mogoče izključiti obstoja državne pomoči na podlagi sklicevanja na sodbo Altmark.

b)   Splošno

Nadzorni organ ugotavlja, da so bile vse pogodbe o upravljanju in vzdrževanju 1. januarja 2003 prenesene na družbo Mesta AS po cenah, ki so bile določene na podlagi stroškov v Oddelku za gradnjo. Te cene torej niso izhajale iz javnih razpisov niti niso temeljile na strokovnih ocenah.

Norveški organi in družba Mesta AS so trdili, da so organi z ustanovitvijo družbe Mesta AS 1. januarja 2003 in dodelitvijo vseh pogodb o upravljanju in vzdrževanju v zvezi z državnim cestnim omrežjem družbi Mesta AS vzpostavili dejanski monopol. Takrat še ni bilo nobenega trga za „upravljanje in vzdrževanje“ in zato ni bilo tržne cene. Navedeni trg se je odpiral postopoma, tako da se je na javnih razpisih oddajalo po 25 % pogodbenega portfelja na leto. Ker ni bilo tržne cene, ni bilo nobene druge možnosti, kot da se pogodbe prenesejo po cenah na podlagi stroškov.

Ta argument temelji na trditvi, da dejavnost upravljanja in vzdrževanja cest 1. januarja 2003 še ni bila odprta za konkurenco. Vendar Nadzorni organ ugotavlja, da so nekaj upravljavskih in vzdrževalnih del Uprave za javne ceste pred letom 2003 opravili podizvajalci (183), pa tudi, da so občine že precej pred januarjem 2003 na razpisih oddajale upravljavska in vzdrževalna dela v zvezi z občinskimi cestami (184). Povedano drugače, dejavnost „upravljanja“ in „vzdrževanja cest“ je bila odprta za konkurenco že pred januarjem 2003 in to se z ustanovitvijo družbe Mesta AS ni spremenilo. Nasprotno, norveški organi so družbo Mesta AS umestili na trg upravljanja in vzdrževanja kot ponudnika storitev in družba je od svoje ustanovitve tekmovala z drugimi podjetji brez omejitev sodelovanja na javnih razpisih ali prevzemanja nalog upravljanja in vzdrževanja cest za druge naročnike, ki niso Uprava za javne ceste (185).

Tako je bil trg za storitve upravljanja in vzdrževanja 1. januarja 2003 odprt za konkurenco, zato to ne more biti razlog za navedbo, da ni bilo tržne cene. Res je, da je bilo upravljavsko in vzdrževalno delo v zvezi z enim segmentom navedenega trga, tj. „državnim cestnim omrežjem“, rezervirano za Oddelek za gradnjo, vendar to ne spremeni ugotovitve glede trga upravljanja in vzdrževanja na splošno.

Norveški organi pa so celo glede upravljavskih in vzdrževalnih del na samem državnem cestnem omrežju – pred 1. januarjem 2003 – dobili cene, ki so bile rezultat razpisa petih preizkusnih/pilotnih projektov v letih 1998–2001. Te cene so bile del primerjalne analize iz leta 2000 (ki jo je objavila sama Uprava za javne ceste) o zmožnosti tekmovanja, ki je pokazala, da je bil v primeru Oddelka za gradnjo delež stroškov v pogodbeni ceni 23 % višji kot v primeru preizkusnih/pilotnih pogodb, ki so jih sklenili ponudniki na trgu. Poleg tega je analiza cen, ki so jo opravili v Akershusu (pred letom 2000), pokazala, da je raven cen pogodb o upravljanju in vzdrževanju za približno 20–25 % presegala raven cen pogodb, ki so jih sklenili ponudniki na trgu.

Nadzorni organ ugotavlja, da so preizkusni/pilotni projekti dejansko vključevali cene, ki so izhajale iz javnih razpisov, pogodbe na podlagi takih razpisov pa niso zajemale le državnega cestnega omrežja, temveč celo popolnoma iste cestne odseke kot pogodbe o upravljanju in vzdrževanju, ki jih je izvajal Oddelek za gradnjo (186). Po mnenju Nadzornega organa je bila tržna raven cen tako ugotovljena s cenami preizkusnih/pilotnih razpisov za primerljive pogodbe pred 1. januarjem 2003.

Glede argumenta norveških organov, da cene, ki so izhajale iz preizkusnih/pilotnih razpisov, niso bile zanesljive zaradi precejšnje razlike med najvišjo in najnižjo ponudbo, Nadzorni organ poudarja, da ni razpon ponudb, temveč je v javnem razpisu izbrana cena tista, ki pomeni tržno ceno. Če ne bi bilo tako, tržne cene nikoli in nikakor ne bi mogli določiti na javnih razpisih. Trditev, da preizkusne/pilotne pogodbe (na podlagi javnih razpisov) ne odsevajo tržne vrednosti, bi bila hkrati tudi trditev, da tržne cene niso posledica javnih razpisov. Poleg tega, nasprotno trditvam norveških organov, dejstvo, da preizkusni/pilotni razpisi niso bili objavljeni zaradi pridobivanja informacij o tržni ceni (temveč zaradi „izobraževanja“ Uprave za javne ceste kot naročnika) ali da so razpisi pokrivali le delček državnega cestnega omrežja, ne pomeni, da posledične cene iz razpisov ne pomenijo tržnih cen. Glede tega želi Nadzorni organ spomniti, da se je Komisija nedavno sklicevala na cene, ki so posledica javnih razpisov na trgu upravljanja in vzdrževanja cest, kot tržne cene (187).

Nadzorni organ želi še spomniti, da so norveški organi trdili, da so preizkusne/pilotne pogodbe javnih razpisov pozneje vključevale dodatna dela. Taka dodatna dela so bila vključena v ceno prehodnih pogodb in so zato dvignila ceno prehodnih pogodb. Nadzorni organ ugotavlja, da delo, ki je bilo predmet javnih razpisov in s tem konkurence, v nobenem primeru ni vključevalo dodatnih del, tako da je cena tega dela tista, ki pomeni tržno ceno. Dodatna dela se dodelijo zmagovalcu javnega razpisa, ne da bi bil za to potreben nov razpis. Čeprav so bila dodatna dela morebiti delno razlog za višjo ceno pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS, to torej ne spremeni ocene, ali cena, ki ne vključuje dodatnih del, pomeni tržno ceno.

Kot je navedeno zgoraj, Nadzorni organ meni, da je bila raven tržne cene ugotovljena s cenami preizkusnih/pilotnih razpisov za primerljive pogodbe pred 1. januarjem 2003 in da norveški organi niso bili nepoučeni o tem, da je bila na trgu ugotovljena raven cene nižja od cen, po katerih so bile prenesene pogodbe. Poleg tega organi niti po objavi prvih javnih razpisov – po kateri so morali opaziti cenovne razlike (188) – niso ukrepali glede spremembe pogojev prehodnih pogodb.

Ne glede na to, ali je bila družba Mesta AS s prehodnimi pogodbami deležna gospodarske prednosti ali ne, te pogodbe pomenijo obveznost javne službe v smislu člena 59(2) Sporazuma EGP. Zato je bilo nadomestilo, plačano za navedene storitve, ocenjeno v skladu s to določbo, da bi ugotovili, ali je šlo za kakršno koli čezmerno nadomestilo.

1.2.4   
  Taksa za dokumente in vpis v zemljiško knjigo

Gospodarska prednost se lahko zagotovi z zmanjšanjem davčne obremenitve podjetja na različne načine, vključno z znižanjem davčne osnove oziroma celotnim ali delnim zmanjšanjem zneska davka, odlogom, odpisom ali celo posebnim reprogramiranjem davčnega dolga (189). Nepremičnine, prenesene z Oddelka za gradnjo na družbo Mesta AS, so bile evidentirane kot „sprememba imena“, kar pomeni, da je bila družba Mesta AS deležna ugodnosti zaradi zaščite, ki izhaja iz vpisa v register nepremičnin, medtem ko je bila oproščena plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo, ki jo je običajno treba plačati v primeru prenosa lastninske pravice. Zato Nadzorni organ meni, da je družba Mesta AS prejela gospodarsko prednost, ki je ne bi bila deležna pri običajnem poteku poslovanja. Glede tega Nadzorni organ ugotavlja, da dejstvo, da bi norveški organi, če te oprostitve ne bi bilo, povečali začetni prispevek v gotovini (ki bi ustrezal znesku takse), ne spremeni ocene, ali odobritev oprostitve pomeni gospodarsko prednost za družbo Mesta AS. To mnenje je tudi skladno s sklepno ugotovitvijo Nadzornega organa v zadevi Entra, sprejeti 14. decembra 2005 (190).

1.3   OBSTOJ DRŽAVNIH SREDSTEV

(i)   Ukrepi za prestrukturiranje in drugi reorganizacijski ukrepi

Pogoj obstoja državnih sredstev je izpolnjen, saj naj bi s subvencijami države Norveške med letoma 2003 in 2005 pokrili skupni znesek 1 468 milijonov NOK ocenjenih stroškov prestrukturiranja (od česar je družba Mesta AS prejela 993,6 milijona NOK). Poleg tega tudi kapital, ki so ga norveški organi v družbo Mesta AS vložili kot trajni kapital zaradi pokritja stroškov začasne plače, pomeni sredstva, ki jih je zagotovila država.

(ii)   Vložek kapitala in sredstev (tj. stroji, nepremičnine in pogodbe)

Iz Direktive o preglednosti (191) in Smernic o državni pomoči glede matičnih družb javnih organov izhaja, da zagotavljanje kapitala javnim podjetjem vključuje državna sredstva. V skladu z prakso odločanja Komisije Nadzorni organ podobno meni, da tudi vložek države v obliki prispevka v naravi (kot so stroji, nepremičnine in pogodbe) vključuje prenos državnih sredstev (192).

(iii)   Prenos prehodnih pogodb

Prenos pogodbe, ki ga opravijo javni organi, zaradi zagotavljanja storitev subjekta, ki je del državne strukture, v zameno za prihodke od države, na podjetje, ki prevzame vlogo ponudnika storitev, vključuje državna sredstva v obliki plačil države za izvajanje storitev.

(iv)   Taksa za dokumente in vpis v zemljiško knjigo

Izguba davčnega prihodka je enaka porabi državnih sredstev v obliki davčnega odhodka. Tako državno podporo je mogoče zagotoviti tako z davčnimi določbami zakonodajne narave kot s praksami davčnih organov. Z oprostitvijo plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo je družba Mesta AS obdržala zneske, ki ustrezajo plačilu ustrezne dajatve in takse, ki bi jo morala plačati norveškim organom. Ker se država torej odreče prihodku, oprostitev pomeni prenos državnih sredstev. To je skladno s sklepno ugotovitvijo Nadzornega organa v zadevi Entra, sprejeto 14. decembra 2005 (193).

1.4   DAJANJE PREDNOSTI POSAMEZNIM PODJETJEM ALI PROIZVODNJI POSAMEZNEGA BLAGA

Če država zagotavlja sredstva za financiranje stroškov prestrukturiranja ali prispeva kakršna koli druga sredstva, vključno s pogodbami, po vrednosti, ki je nižja od tržne, to pomeni dajanje prednosti le eni družbi, to je družbi Mesta AS. Zato so ti ukrepi po svoji naravi selektivni.

Glede takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo Nadzorni organ meni, da okrožnice, ki jih je izdalo Ministrstvo za pravosodje, potrjujejo, da bi lahko v času ustanovitve družbe Mesta AS (1. januarja 2003) korist od upravne prakse po „načelu kontinuitete“, ki je določalo oprostitev plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo, imele le združitve. Nadzorni organ želi glede tega spomniti, da je prva okrožnica do konca junija 2005 določala, da je uporaba načela kontinuitete omejena na primere prenosa lastništva v okviru združitev med družbami z omejeno odgovornostjo. Druga okrožnica je to prakso od 1. julija 2005 razširila na razdružitve in preoblikovanja, kar je implicitno pomenilo, da take transakcije do takrat niso bile predmet kakršne koli oprostitve. Ker je bila družba Mesta AS ustanovljena 1. januarja 2003 in njene ustanovitvene transakcije ni mogoče obravnavati kot združitev, se izjeme, ki sta jih uvedli okrožnici, v primeru družbe Mesta AS ne uporabljajo.

Zato je oprostitev družbe Mesta AS plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo selektivna in ni utemeljena z naravo ali logiko sistema. Tudi to je v skladu s sklepno ugotovitvijo, sprejeto v zadevi Entra z dne 14. decembra 2005 (194).

1.5   IZKRIVLJANJE KONKURENCE IN VPLIV NA TRGOVINO MED POGODBENICAMI

Mednarodna narava trgov za gradnjo, upravljanje in vzdrževanje cest v EGP je razvidna iz dejstva, da so norveški ponudniki storitev dejavni v drugih državah EGP (kot je družba Veidekke ASA), mednarodne družbe, ki izvirajo iz drugih držav EGP razen Norveške, pa so dejavne na norveškem trgu (kot so družbe Lemminkäinen Norge AS, Skanska Norge AS, NCC Construction AS). V takih okoliščinah bo vložek sredstev v enega ponudnika storitev, dejavnega na tem trgu, tj. družbo Mesta AS, okrepil in utrdil njegov položaj v primerjavi z drugimi podjetji, ki delujejo na Norveškem ali v drugih državah EGP in tekmujejo na trgih gradnje, upravljanja in vzdrževanja (195). Financiranje bo družbi Mesta AS med drugim omogočilo, da oblikuje ponudbe z nižjo ceno zaradi pridobitve pogodb za gradbena dela v konkurenci s tekmeci.

Na podlagi tega Nadzorni organ meni, da bo finančni vložek v podporo družbi Mesta AS (v obliki subvencij, čezmerne cene storitev ali oprostitve plačila takse) izkrivil konkurenco in vplival na trgovino.

1.6   SKLEP

Nadzorni organ na podlagi zgornjega ugotavlja, da so pogoji za obstoj državne pomoči v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP izpolnjeni glede državnega financiranja vseh ukrepov za zmanjšanje števila zaposlenih (tj. predčasne upokojitve, začasne ohranitve pokojninskih pravic državnih uradnikov in posebne upokojitvene dobe ter nadomestila plače (ali alternativnih ukrepov)). Pogoji za obstoj državne pomoči so izpolnjeni tudi glede državnega financiranja stroškov: (i) selitve in dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj; (ii) selitve uradov / podpornih in vzdrževalnih uradov in prenosa arhivov, nastalih po 1. januarju 2003, in (iii) oprostitve plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo za družbo Mesta AS. Končno, Nadzorni organ ugotavlja, da ne glede na dejstvo, ali so prehodno pogodbe zagotovile gospodarsko prednost v korist družbe Mesta AS ali ne, te pogodbe pomenijo obveznost javne službe v smislu člena 59(2) Sporazuma EGP.

2.   POSTOPKOVNE ZAHTEVE

V skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču se „Nadzorni organ Efte pravočasno obvesti, kar mu omogoča, da lahko predloži pripombe na kakršne koli načrte dodelitve ali spremembe pomoči [...]. Zadevna država članica ne sme izvajati svojih predlaganih ukrepov, dokler v tem postopku ni sprejeta dokončna odločitev“.

Norveški organi niso obvestili Nadzornega organa pred sprejetjem ukrepov v zvezi s prenosom dejavnosti Oddelka za gradnjo na družbo Mesta AS. Torej niso spoštovali obveznosti priglasitve v skladu s členom 1(3) dela I Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. Državna pomoč, dodeljena v zvezi z ukrepi, sprejetimi v okviru prenosa dejavnosti z Oddelka za gradnjo na družbo Mesta AS, tako pomeni „nezakonito pomoč“ v smislu člena 1(f) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču.

3.   ZDRUŽLJIVOST POMOČI

3.1   UKREPI ZA PRESTRUKTURIRANJE IN REORGANIZACIJO

Glede ukrepov za prestrukturiranje in reorganizacijo, potrebnih za ustanovitev družbe Mesta AS po načelu časovne neomejenosti delovanja, in sicer predčasne upokojitve, začasne ohranitve pokojninskih pravic državnih uradnikov in posebne upokojitvene dobe ter nadomestila plače (ali alternativnih ukrepov), je pomembna izjema, določena v členu 61(3)(c) Sporazuma EGP o združljivosti pomoči, ki pospešuje razvoj določenih gospodarskih dejavnosti ali območij.

Komisija je v svoji praksi odločanja dosledno menila, da je razbremenitev finančnih bremen, ki so posledica strukturnih pomanjkljivosti, ki jih je družba utrpela zaradi nekdanjega statusa državnega podjetja, vključno s pokojninskimi pravicami in ukrepi, povezanimi z zmanjševanjem števila zaposlenih, mogoče razglasiti za združljivo, kadar ti stroški nastanejo v okviru liberalizacije sektorja in njegovega odpiranja konkurenci (196). S tem povezane ugotovitve Komisije so izšle iz dejstva, da je bilo državno financiranje ukrepov za prestrukturiranje in reorganizacijo povezano z odstranjevanjem ovir za vstop na trg in dejstvom, da bi finančno breme neločljivo povezanih strukturnih pomanjkljivosti vplivalo na konkurenčnost družbe, potem ko bo trg odprt za konkurenco.

Nadzorni organ ugotavlja, da sta v obravnavanem primeru reforma Oddelka za gradnjo, ki je bil pravna oseba v državni lasti, in njegovo preoblikovanje v učinkovito družbo pomenila, da je premestitev njegovih zaposlenih v novo družbo pomenila sestavni element liberalizacije državnega cestnega trga. Pravzaprav brez družbe z zadostnim številom osebja liberalizacije sploh ne bi bilo. Obravnavani ukrepi so prehodni in so bili deloma uvedeni, da bi spodbudili zaposlene k premestitvi v družbo Mesta AS in odpovedi njihovemu statusu državnih uradnikov, deloma pa, da bi pospešili zmanjševanje števila zaposlenih, ki je potrebno zaradi zagotovitve preživetja sposobne gospodarske družbe.

Čeprav je bil trg za upravljanje in vzdrževanje cest odprt za konkurenco (na primer glede občinskih cest), Oddelek za gradnjo ni bil na trgu, saj je deloval le kot organ v državni strukturi v zvezi z državnim cestnim omrežjem. Tako je bil posebni status zaposlenih v Upravi za javne ceste dodeljen v okviru, ki ni bil izpostavljen konkurenci (197).

Nadzorni organ meni, da je državno financiranje zadevnih ukrepov v skupnem interesu. Prehodni ukrepi so omogočili odpiranje državnega segmenta trga cestnih storitev konkurenci. S tem, ko je družba Mesta AS razbremenjena dodatnih stroškov, ki jih mora nositi kot prevzemnica oddelka, ki je bil nekdaj del državne strukture, bo lahko prosto poslovala kot ponudnica storitev gradnje, upravljanja in vzdrževanja cest ter se prilagodila glede na trg. Tako bo imela prost vstop na trg. Na splošno je preoblikovanje nekdanjega monopolnega ponudnika storitev za državno cestno omrežje (tj. Oddelka za gradnjo) v zasebno družbo (Mesta AS), za katero velja enak pravni okvir kot za vse druge zasebne ponudnike storitev na Norveškem, dolgoročno koristno za končne uporabnike. Podatki, ki so jih predložili norveški organi, kažejo, da se je konkurenca na zadevnem trgu povečala in posledično pripeljala do nižjih cen storitev upravljanja in vzdrževanja cest ter tako koristila davkoplačevalcem in gospodarstvu v celoti.

Nadzorni organ še meni, da je državna pomoč ustrezen instrument. Ker nikoli ni bilo mišljeno, da bi Oddelek za gradnjo postal gospodarski subjekt, ki posluje na odprtem trgu, je lahko nosil višje pokojninske stroške, povezane z državnimi uradniki, ne da bi trpel kakršne koli večje gospodarske neugodnosti. Ob odpiranju trga za ponudnike storitev na državnem cestnem omrežju in preoblikovanju nekdanjega oddelka državne strukture v gospodarsko družbo v tem okviru pa je bilo treba stroške njegove delovne sile prilagoditi stroškom njegovih tekmecev. Ob takem ozadju je državna pomoč primeren instrument, s katerim se gospodarska družba razbremeni stroškov, nastalih ob reorganizaciji nekdanjega državnega oddelka. Glede spodbujevalnega učinka in potrebnosti Nadzorni organ meni, da brez državnega financiranja družbe Mesta AS stroški ne bi bili sorazmerni s stroški tekmecev in družba bi imela težave s konkurenčnostjo. Državno financiranje je torej potrebno in spodbujevalni učinek je uresničen.

Glede tega Nadzorni organ ugotavlja, da se je v primerjavi z začetnim številom premeščenega osebja (4 750 zaposlenih) v letu 2003 število zaposlenih postopno zmanjšalo na 3 296 v letu 2005 ter nato na 3 237 v letu 2006 in na 3 032 v letu 2007 (198). To pomeni, da so ukrepi dosegli želeni učinek.

Končno, državno financiranje zadevnih ukrepov je sorazmerno, saj je omejeno na dodatne stroške, ki presegajo stroške, ki bi jih morala družba Mesta AS (v povprečju) pokriti za delavce, zaposlene v pogojih zasebnega trga.

Glede državnega financiranja preostalih stroškov prestrukturiranja in organizacije, tj. stroškov, povezanih s selitvijo, dnevnim prevozom iz kraja bivanja na delo in nazaj, selitvijo uradov / uradov za vzdrževanje in podporo ter prenosa arhivov, ki so nastali po datumu ustanovitve družbe Mesta AS, pa Nadzorni organ ni mogel ugotoviti elementov, ki bi kazali, da so ukrepi povezani z bremeni, pridobljenimi v času, ko je bil trg še zaprt. Nasprotno, ukrepi se nanašajo na stroške, ki običajno nastanejo ob zagonu poslovanja družb, tako da prevzem takih stroškov ne bi vplival na konkurenčnost družbe Mesta AS na trgu v primerjavi s katero koli drugo družbo. Ker ni nobene druge določbe, na podlagi katere lahko Nadzorni organ ukrepe, ki vključujejo pomoč za tekoče poslovanje, razglasi za združljive, je Nadzorni organ sklenil, da ukrepi (tj. selitev, dnevni prevoz iz kraja bivanja na delo in nazaj, selitev uradov / uradov za vzdrževanje in podporo ter prenos arhivov) niso združljivi z delovanjem Sporazuma EGP.

3.2   PREHODNE POGODBE

(i)   Pogodbe o gradbenih delih

Nadzorni organ meni, da je v obsegu, v kakršnem so cene, po katerih so bile pogodbe o gradbenih delih prenesene na družbo Mesta AS, presegale tržno ceno in so zato pomenile državno pomoč, taka pomoč združljiva z delovanjem Sporazuma EGP. Ta ugotovitev temelji na dejstvu, da alternativna rešitev, ki je pridobitev tržnih cen z objavo javnih razpisov za na pol končane gradbene projekte, ni praktična. Delo, ki že poteka, bi bilo treba ustaviti in po možnosti bi ga prevzeli novi pogodbeniki, kar celotnega projekta ne bi le precej podražilo, temveč bi lahko povzročilo tudi precejšnje zamude. Drugič, Uprava za ceste je za dele tekočih gradbenih projektov najela številne podizvajalce. Če bi objavili javne razpise, bi bilo treba prekiniti pogodbe s podizvajalci, kar bi pomenilo še nadaljnje stroške. Tretjič, vsi gradbeni projekti so imeli precej omejeno dobo trajanja in bi potekli v kratkem obdobju dveh let.

Zaradi vseh teh razlogov Nadzorni organ meni, da je omejeni znesek morebitne državne pomoči, vključen v okviru cen pogodb o gradbenih delih, prenesenih na družbo Mesta AS, združljiv z delovanjem Sporazuma EGP ob sklicevanju na člen 61(3)(c) Sporazuma EGP.

(ii)   Pogodbe o upravljanju in vzdrževanju

Norveški organi so trdili, da ukrepi v korist družbe Mesta AS pomenijo nadomestilo za stroške, ki jih je morala družba nositi zaradi obveznosti javne službe, ki so ji bile naložene ob sklicevanju na člen 59(2) Sporazuma EGP.

Iz smernic o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, državnega lastništva podjetij in pomoči za javna podjetja („Smernice o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve“) izhaja, da mora biti obveznost javne službe, če naj bi bilo nadomestilo za javne storitve razglašeno za združljivo s Sporazumom EGP, (i) resnična in jasno opredeljena ter (ii) zaupana v instrumentu, ki podrobno opredeljuje obveznost javne službe, in da (iii) znesek nadomestila ne sme presegati tistega, kar je potrebno za pokritje stroškov, nastalih pri izvajanju obveznosti javne službe (tj. biti mora sorazmerno), z upoštevanjem ustreznih prejemkov ter primernega dobička zaradi izvajanja teh obveznosti (199).

Kot je večkrat navedeno tudi v Smernicah o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, želi Nadzorni organ spomniti, da imajo države Efte široko diskrecijo glede narave storitev, opredeljenih kot storitve splošnega gospodarskega interesa (200).

Nadzorni organ meni, da je družba Mesta AS izvajala resnične in jasno opredeljene obveznosti javne službe, ki so ji bile zaupane v instrumentu, ki zadevne obveznosti podrobno opredeljuje.

Nadzorni organ ugotavlja, da so bile prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju družbi Mesta AS za omejeno obdobje naložene zaradi zagotovitve, da bi se ob odprtju trga storitev upravljanja in vzdrževanja (na državnem cestnem omrežju) za konkurenco dejavnosti izvajale na način, ki Upravi za javne ceste omogoča, da ohrani zadovoljiv nadzor nad varnostjo na cestah in v cestnem prometu. Naloge, naložene družbi Mesta AS, so jasno opredeljene in opisane v Standardizacijskem poročilu, ki ga je objavila Uprava za javne ceste, s konkretnimi zahtevami glede ravni standarda in/ali ukrepov glede naloge javne službe. Upravljanje in vzdrževanje državnega cestnega omrežja sta zakonita naloga javne službe države in skladna s prakso odločanja Komisije glede vzdrževanja cestnih predorov kot obveznosti javne službe (201). Poleg tega so v obravnavanem primeru obveznosti javne službe naložene le za prehodno obdobje (do leta 2006) zaradi zagotovitve, da Uprava za javne ceste ohrani potrebno raven nadzora nad varnostjo na cestah in v cestnem prometu, kar potrjuje povezavo med nalogo javne službe in odgovornostjo Uprave za javne ceste za nadzor. Končno, v smislu poveritve je bila obveznost izvajanja upravljavskih in vzdrževalnih del v skladu s standardi zaupana družbi Mesta AS z določbo v vsaki pogodbi, sklenjeni med družbo Mesta AS in državo (ki jo je zastopala Uprava za javne ceste) (202).

Glede zneska nadomestila velja splošno pravilo iz Smernic o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve, da znesek nadomestila ne sme presegati tistega, kar je potrebno za pokritje stroškov, nastalih pri izvajanju obveznosti javne službe, z upoštevanjem ustreznih prejemkov in primernega dobička zaradi izvajanja teh obveznosti.

Smernice o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve v zvezi s tem zahtevajo, da se upoštevajo le stroški, povezani z obveznostjo javne službe, in da je treba stroške storitev splošnega gospodarskega interesa ločevati od stroškov drugih dejavnosti. Poleg tega je mogoče upoštevati stroške, povezane z naložbami, če so potrebni za uresničevanje obveznosti javne službe.

Nadzorni organ na podlagi predloženih informacij ugotavlja, da je imela družba Mesta AS ločene račune za prehodne pogodbe o upravljanju in vzdrževanju, tako da so bili navedeni stroški za zagotavljanje javnih storitev pravilno razporejeni. Poleg tega je tudi dejstvo, da je družba Mesta AS dodelila kapitalske naložbe v sorazmerju s prihodki iz takih pogodb, skladno s pravili, določenimi v Smernicah o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve. Na podlagi tega Nadzorni organ meni, da je financiranje stroškov, ki jih je imela družba Mesta AS zaradi izvajanja javnih storitev v skladu s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju, 100-odstotno skladno s Smernicami o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve.

Glede določitve razumnega dobička Smernice o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve določajo, da donosnost, ki jo je dejansko dosegel ponudnik javnih storitev, ne sme presegati povprečne donosnosti v zadevnem sektorju v zadnjih letih. Povedano drugače, stopnjo donosnosti, ki jo je dejansko dosegla družba Mesta AS, je treba primerjati s primerjalno vrednostjo ali skupnim imenovalcem v sektorju.

Nadzorni organ je proučil 8,42-odstotno „referenčno donosnost“, ki so jo predložili norveški organi (spodnja tabela) kot merilo za donosnost v sektorju upravljanja in vzdrževanja cest. Nadzorni organ meni, da sestavine referenčne donosnosti temeljijo na tržno usmerjenih elementih. Prvič, Nadzorni organ je upošteval, da je beta vrednost 1 povprečje beta vrednosti petnajstih drugih družb, dejavnih v sektorju upravljanja in vzdrževanja. Drugič, 5-odstotna tržna premija za tveganje je v razponu, ki ga uporabljajo drugi ponudniki storitev na tem trgu (3–6 %) in v razponu premije za tveganje, ki jo je v poročilu o družbi Mesta AS za leto 2008 uporabila družba PWC. Tretjič, dobičkonosnost temelji na enaki metodologiji kot 6,7-odstotna dobičkonosnost, ki jo zahteva država za vse svoje naložbe v družbo Mesta AS (vključno z dejavnostmi gradnje ter upravljanja in vzdrževanja). Četrtič, beta vrednost je povprečje, izračunano za obdobje 2002–2007, v katerem je družba Mesta AS izvajala javne storitve.

Sestava referenčne donosnosti

Tehtano povprečje stroškov kapitala (WAAC)

| Netvegane obresti (203) pred obdavčitvijo | 3,85 % |
| --- | --- |
| Premija za tveganje tržne cene (204) | 5,00 % |
| Beta vrednost kapitala skupaj | 0,90 |
| Neto dolg / trajni kapital |
| Beta vrednost trajnega kapitala | 1 |
| Stroški trajnega kapitala po obdavčitvi | 8,85 % |
| Stroški zunanjega kapitala |
| Netvegane obresti pred obdavčitvijo | 3,85 % |
| Kreditna premija | 2,50 % |
| Stroški zunanjega kapitala pred obdavčitvijo | 6,35 % |
| Davčna stopnja | 28 % |
| Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi | 4,57 % |
| Tehtano povprečje stroškov kapitala (WAAC) |
| Stroški trajnega kapitala | 8,85 % |
| Delež trajnega kapitala | 90 % |
| Tehtani stroški trajnega kapitala po obdavčitvi | 8,00 % |
| Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi | 4,6 % |
| Delež zunanjega kapitala | 10 % |
| Tehtani stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi | 0,5 % |
| Stroški WAAC celotnega kapitala po obdavčitvi | 8,42 % |

Netvegane obresti (203) pred obdavčitvijo

3,85 %

Premija za tveganje tržne cene (204)

5,00 %

Beta vrednost kapitala skupaj

0,90

Neto dolg / trajni kapital

Beta vrednost trajnega kapitala

1

Stroški trajnega kapitala po obdavčitvi

8,85 %

Stroški zunanjega kapitala

Netvegane obresti pred obdavčitvijo

3,85 %

Kreditna premija

2,50 %

Stroški zunanjega kapitala pred obdavčitvijo

6,35 %

Davčna stopnja

28 %

Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi

4,57 %

Tehtano povprečje stroškov kapitala (WAAC)

Stroški trajnega kapitala

8,85 %

Delež trajnega kapitala

90 %

Tehtani stroški trajnega kapitala po obdavčitvi

8,00 %

Stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi

4,6 %

Delež zunanjega kapitala

10 %

Tehtani stroški zunanjega kapitala po obdavčitvi

0,5 %

Stroški WAAC celotnega kapitala po obdavčitvi

8,42 %

8,42-odstotna referenčna donosnost temelji na beta vrednosti 1, ki je bila določena s sklicevanjem na:

| — | ugotovitve beta vrednosti v 40-mesečnem obdobju (2002–2007) v petnajstih primerljivih družbah (kot so Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (205); |
| --- | --- |

—

ugotovitve beta vrednosti v 40-mesečnem obdobju (2002–2007) v petnajstih primerljivih družbah (kot so Veidekke ASA, Skanska AB-B SHS, PEAB AB) (205);

| — | korelacijo donosnosti na podlagi svetovnega indeksa vseh držav pri Morgan Stanley („All Country World Index“) (206); |
| --- | --- |

—

korelacijo donosnosti na podlagi svetovnega indeksa vseh držav pri Morgan Stanley („All Country World Index“) (206);

| — | skladnost deleža trajnega kapitala s povprečjem v panogi (na podlagi petnajstih primerljivih družb) (207). |
| --- | --- |

—

skladnost deleža trajnega kapitala s povprečjem v panogi (na podlagi petnajstih primerljivih družb) (207).

Primerjava med dejansko donosnostjo družbe Mesta AS in referenčno donosnostjo (8,42 %) v letih 2003–2006 (glej spodnjo tabelo) kaže, da je družba Mesta AS prejela za 66,4 milijona NOK čezmernega nadomestila. Zato je Nadzorni organ menil, da je treba ta znesek obravnavati kot čezmerno nadomestilo v smislu smernic o nadomestilu za javne storitve. Nadzorni organ ugotavlja, da je bila pri izračunu tega zneska v čezmernem nadomestilu že upoštevana možnost družbe Mesta AS (v skladu s smernicami o nadomestilu za javne storitve), da prenese prejeto čezmerno nadomestilo (208) iz enega leta v naslednje.

Donosnost

| | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | Skupaj |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mesta AS: donosnost | 10,86 % | 6,15 % | 9,98 % | 14,5 % | |
| Referenčna donosnost | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | 8,42 % | |
| Presežna donosnost | 2,44 % | –2,27 % | 1,56 % | 6,08 % | |
| Presežna donosnost (v milijonih NOK) | 44,8 | –46,4 | 22,5 | 45,5 | 66,4 |

2003

2004

2005

2006

Skupaj

Mesta AS: donosnost

10,86 %

6,15 %

9,98 %

14,5 %

Referenčna donosnost

8,42 %

8,42 %

8,42 %

8,42 %

Presežna donosnost

2,44 %

–2,27 %

1,56 %

6,08 %

Presežna donosnost (v milijonih NOK)

44,8

–46,4

22,5

45,5

66,4

Nadzorni organ na podlagi navedenega meni, da so izpolnjeni pogoji člena 59(2) Sporazuma EGP glede obstoja obveznosti javne storitve in pooblastila zanjo v zvezi s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju. Ker pa je družba Mesta AS prejela za 66,4 milijona NOK previsoko nadomestilo, je Nadzorni organ sklenil, da nadomestilo za obveznosti družbe Mesta AS za izvajanje javnih storitev ni sorazmerno in ta znesek čezmernega nadomestila tako ni skladen s členom 59(2) Sporazuma EGP.

3.3   TAKSA ZA DOKUMENTE IN VPIS V ZEMLJIŠKO KNJIGO

Norveški organi glede zadevne državne pomoči, ki je posledica oprostitve plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo v korist družbe Mesta AS, niso trdili, da je taka pomoč združljiva z delovanjem Sporazuma EGP. Kljub temu je Nadzorni organ obravnaval možnosti, da bi pomoč veljala kot združljiva. Nadzorni organ najprej ugotavlja, da ne velja nobena od izjem iz člena 61(2) Sporazuma EGP, saj zadevna pomoč ni namenjena za dosego ciljev, navedenih v njegovih določbah. Oprostitev plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo ni pomoč socialnega značaja, dodeljena posameznim potrošnikom, in ni pomoč za povrnitev škode, ki so jo povzročile naravne nesreče ali izjemni dogodki. Drugič, ukrep pomoči lahko velja za združljivega v skladu s členom 61(3)(a) Sporazuma EGP, kadar je namenjen pospeševanju gospodarskega razvoja območij, kjer je življenjski standard izjemno nizek ali kjer je podzaposlenost velika. Ker norveški zemljevid regionalne pomoči nima opredeljenih takih območij, ta določba ni pomembna. Tretjič, oprostitev v členu 61(3)(b) Sporazuma EGP ne velja, saj zadevna pomoč ni namenjena za pospeševanje izvedbe pomembnega projekta skupnega evropskega interesa ali za odpravljanje resne motnje v gospodarstvu Norveške. Končno, Nadzorni organ ni našel nobenega razloga za ugotovitev, da bi za zadevno pomoč veljala oprostitev iz člena 61(3)(c) Sporazuma EGP, ki določa, da državna pomoč lahko velja za združljivo z delovanjem Sporazuma EGP, če pospešuje razvoj določenih gospodarskih dejavnosti ali določenih gospodarskih območij, kadar taka pomoč ne spreminja trgovinskih pogojev v obsegu, ki bi bil v nasprotju s skupnimi interesi.

Ker ne velja nobena od navedenih izjem, je Nadzorni organ ugotovil, da pomoč, dodeljena z oprostitvami plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo, ni združljiva z delovanjem Sporazuma EGP. Ta ugotovitev Nadzornega organa je skladna z mnenjem iz odločbe, sprejete 14. decembra 2005, v kateri je Nadzorni organ še menil, da oprostitve plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo niso združljive z delovanjem Sporazuma EGP (209).

4.   SKLEPNA UGOTOVITEV

Na podlagi navedene ocene Nadzorni organ meni, da ukrepi za prestrukturiranje, ki vključujejo predčasno upokojevanje, začasno ohranitev pokojninskih pravic za državne uradnike in posebno upokojitveno starost ter nadomestilo plače (ali alternativne ukrepe), pomenijo odobritev državne pomoči v smislu člena 61(1) Sporazuma EGP, ki je združljiva na podlagi člena 61(3)(c) Sporazuma EGP.

Zaradi zgoraj navedenih razlogov Nadzorni organ meni, da državna pomoč v korist družbe Mesta AS za naslednje ukrepe ni združljiva s Sporazumom EGP:

| (i) | stroški selitve in dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj; |
| --- | --- |

(i)

stroški selitve in dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj;

| (ii) | stroški selitve uradov / uradov za vzdrževanje in podporo ter prenosa arhivov, ki so nastali po 1. januarju 2003; |
| --- | --- |

(ii)

stroški selitve uradov / uradov za vzdrževanje in podporo ter prenosa arhivov, ki so nastali po 1. januarju 2003;

| (iii) | oprostitev plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo za družbo Mesta AS in |
| --- | --- |

(iii)

oprostitev plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo za družbo Mesta AS in

| (iv) | čezmerno nadomestilo v znesku 66,4 milijona NOK v zvezi z zagotavljanjem javnih storitev družbe Mesta AS v skladu s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju. |
| --- | --- |

(iv)

čezmerno nadomestilo v znesku 66,4 milijona NOK v zvezi z zagotavljanjem javnih storitev družbe Mesta AS v skladu s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju.

Ker ti ukrepi niso bili priglašeni Nadzornemu organu, taka pomoč pomeni nezakonito pomoč v smislu člena 1(f) dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču. Iz člena 14 dela II Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču izhaja, da Nadzorni organ odloči, da morajo upravičenci vrniti nezakonito pomoč, ki je nezdružljiva s pravili o državni pomoči iz Sporazuma EGP –

SPREJEL NASLEDNJO ODLOČBO:

Člen 1

Državna pomoč v zvezi s predčasnim upokojevanjem, začasno ohranitvijo pokojninskih pravic za državne uradnike in posebno upokojitveno starostjo ter nadomestilom plače (ali alternativnimi ukrepi) v korist družbe Mesta AS je združljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

Državna pomoč v korist družbe Mesta AS v zvezi s (i) stroški selitve in dnevnega prevoza iz kraja bivanja na delo in nazaj, (ii) stroški selitve uradov / uradov za vzdrževanje in podporo ter prenos arhivov, ki so nastali po 1. januarju 2003, (iii) oprostitvijo plačila takse za dokumente in vpis v zemljiško knjigo za družbo Mesta AS in (iv) čezmernim nadomestilom v znesku 66,4 milijona NOK v zvezi z zagotavljanjem javnih storitev družbe Mesta AS v skladu s prehodnimi pogodbami o upravljanju in vzdrževanju je nezdružljiva z delovanjem Sporazuma EGP.

Člen 2

Norveški organi sprejmejo vse potrebne ukrepe, da jim družba Mesta AS vrne pomoč, ki je navedena v členu 1(2) in je bila družbi Mesta AS nezakonito dodeljena.

Člen 3

Vračilo se izvede nemudoma in v skladu s postopki nacionalne zakonodaje, če ti omogočajo takojšnjo in učinkovito uveljavitev odločbe. Pomoč, ki jo je treba vrniti, vključuje obresti in obrestne obresti od datuma, ko je bila dana na voljo družbi Mesta AS, do datuma njenega vračila. Obresti se izračunajo na podlagi člena 9 Odločbe nadzornega organa Efte št. 195/04/COL.

Člen 4

Norveški organi v dveh mesecih po uradnem obvestilu o tej odločbi obvestijo Nadzorni organ Efte o ukrepih, ki so jih sprejeli za uskladitev z njo.

Člen 5

Ta odločba je naslovljena na Kraljevino Norveško.

Člen 6

Besedilo v angleškem jeziku je edino verodostojno.

V Bruslju, 7. oktobra 2009

Za Nadzorni organ Efte

Rakel SURLIEN

Članica kolegija

Kurt JAEGER

Član kolegija

---

(1)  V nadaljnjem besedilu: Nadzorni organ.

1

(2)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum EGP.

2

(3)  V nadaljnjem besedilu: Sporazum o nadzornem organu in sodišču.

3

(4)  V nadaljnjem besedilu: Protokol 3.

4

(5)  Smernice o uporabi in razlagi členov 61 in 62 Sporazuma EGP in člena 1 Protokola 3 k Sporazumu o nadzornem organu in sodišču, ki jih je Nadzorni organ sprejel in izdal 19. januarja 1994, objavljene v Uradnem listu Evropske unije (v nadaljnjem besedilu: UL) L 231, 3.9.1994, str. 1, in Dopolnilu EGP št. 32, 3.9.1994, str. 1. V nadaljevanju: Smernice o državni pomoči. Posodobljena različica Smernic o državni pomoči je objavljena na spletni strani Nadzornega organa: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/state_aid_guidelines.

5

Uradnem listu Evropske unije

(6)  Odločba št. 195/04/COL, 14.7.2004, objavljena v UL L 139, 25.5.2006, str. 37, in Dopolnilu EGP št. 26, 25.5.2006, str. 1. Prečiščena različica te odločbe je na voljo na spletni strani Nadzornega organa: http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/legaltexts.

6

(7)  Objavljen v UL C 310, 20.12.2007, str. 5, in Dopolnilu EGP št. 61, 20.12.2007.

7

(8)  Prevod iz „Statens vegvesen“.

8

(9)  Za podrobnejše informacije o taki izmenjavi dopisov glej napotilo na Odločbo št. 350/07/COL o sprožitvi formalnega postopka preiskave, katere povzetek je objavljen v UL C 310, 20.12.2007, str. 5 in Dopolnilu EGP št. 61, 20.12.2007. Celotna odločba je objavljena na spletni strani Nadzornega organa: www.eftasurv.int.

9

(10)  Podatki o objavi so navedeni v zgornji sprotni opombi.

10

(11)  Priloge k dopisu: ev. št. 523838–523841.

11

(12)  Prvi predlog v zvezi s tem je bil vključen v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 4 (2001–2002). Dalje je bil predlog podrobneje opredeljen v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003) z naslovom „Om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap“ o prenosu proizvodnih dejavnosti, ki jih opravlja Uprava za javne ceste, na družbo v državni lasti.

12

(13)  Oddelek 2 v Ot.prp. nr. 6 (2002–2003) z naslovom „Om lov om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap“ o prenosu proizvodnih dejavnosti, ki jih opravlja Uprava za javne ceste, na družbo v državni lasti.

13

(14)  Približno 250 zaposlenih naj bi ostalo v državni upravi, glej oddelek 4.2 v St. prp. nr. 1 Tillegg nr, 1 (2002–2003).

14

(15)  Dopis Ministrstva za trgovino in industrijo z dne 28. avgusta 2009 (ev. št. 528656).

15

(16)  Oddelek 4.2 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003), ki se sklicuje na zmanjšanje na 3 600 že v letu 2003, vendar tudi navaja skupno zmanjšanje za približno 1 700 (s predčasno upokojitvijo približno 1 000 posameznikov; posebno upokojitveno starostjo za približno 275 posameznikov in nadomestili plač, ponujenimi približno 450 posameznikom).

16

(17)  Pokojnina državnih uradnikov je prevod iz „tjenestepensjonsordning“.

17

(18)  Prevod iz „Opprettholdelse av særaldersgrense“.

18

(19)  Oddelek 5 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003).

19

(20)  Prevod iz „Ventelønn“.

20

Ventelønn

(21)  Oddelek 5.1 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003).

21

(22)  Oddelek 5 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003).

22

(23)  Družba Mesta AS je prejela 357 milijonov NOK za leto 2003; 356,5 milijona NOK za leto 2004 in 280 milijonov NOK za leto 2005, glej St.prp. nr. 1 (2005–2006). Norveški organi so vsa sklicevanja na 993,5 milijona NOK popravili na 993,6 milijona NOK.

23

(24)  St.prp. nr. 1 (2008–2009).

24

(25)  Organi se sklicujejo na dejstvo, da je bila družba Mesta AS v prvih treh letih po ustanovitvi bolj dobičkonosna, kot je bilo pričakovano, glej Belo knjigo Parlamenta; „Stortingsmelding nr. 13 (2006–2007)“.

25

(26)  Zakon št. 84 z dne 13. decembra 2002 („lov om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap“).

26

(27)  Povzetek vsebine sestanka norveških organov s sindikati z dne 4. junija 2002 (ev. št. 455878).

27

(28)  Razvidni so tudi iz St.prp. Nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003).

28

(29)  Oddelek 1.4 dopisa ministrstva za trgovino in industrijo z dne 28. avgusta 2009 (ev. št. 528656).

29

(30)  Pravice državnih uradnikov so določene v zakonu o državnih uradnikih „Lov 4. mars 1983 om statens tjenestemenn“.

30

(31)  Zakon o državnem pokojninskem skladu; „Lov 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse“.

31

(32)  Zakon o posebni upokojitveni starosti; „Lov 21. desember 1956 nr. 1 om aldersgrenser for offentlige tjenestemenn m. fl.“, ki velja samo za zavarovance SPK. Zakon je začel veljati za nekatere kategorije delovnih mest v Oddelku za gradnjo („1 116 Spesialarbeider, 1 117 Fagarbeider, 1 119 Formann, 1 122 Førstekokk, 1 130 Renholdsbetjent, 1 203 Fagarbeider med fagbrev in 1 081 Sjåfør“) prek sklepa Parlamenta z dne 14. decembra 1995 med razpravami o St.prp. nr. 38 (1994–95).

32

(33)  Oddelek 1.3 dopisa Ministrstva za trgovino in industrijo z dne 28. avgusta 2009 (ev. št. 528656).

33

(34)  Čeprav obseg te pravice ni popolnoma jasen, glej prejšnji zakon o varstvu zaposlenih, ki je veljal takrat; „Lov 4. februar 1977 nr. 4 om arbeidervern og arbeidsmiljø“.

34

(35)  Zakon o varstvu zaposlenih; „Lov 4. februar 1977 nr. 4 om arbeidervern og arbeidsmiljø“, oddelek 73B.

35

(36)  Oddelek 4.1 v St.prp. Nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003) in ponovljeno tudi v oddelku 1.3 dopisa Ministrstva za trgovino in industrijo z dne 28. avgusta 2009 (ev. št. 528656).

36

(37)  Norveški organi so pojasnili, da mora družba Mesta AS sama pokriti stroške, če se odloči ohraniti pokojninske pravice za državne uradnike po letu 2007, in da država družbi takih stroškov ne bo povrnila.

37

(38)  Medtem ko to zavarovanje običajno ni dostopno za zaposlene, ki niso zaposleni v državni upravi, so norveški organi dali navodila SPK, naj odstopi od tega načela na podlagi določbe iz Zakona o državnem pokojninskem skladu („Lov 28. juli 1949 nr. 26 om Statens Pensjonskasse“). Vloga družbe Mesta AS za vstop v to zavarovalno shemo ni vsebovala sklicevanja na zgoraj navedeno časovno omejitev.

38

(39)  Oddelek 5 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003). Prvotni znesek ni bil mišljen kot fiksni znesek, saj se parametri za letno pokojninsko premijo, ki jo je treba plačati (SPK jih določi kot odstotek dohodka, od katerega se vplačuje za pokojnino), spreminjajo. Elementa, ki vplivata na znesek premije, sta premijska stopnja in prispevek delodajalca v državno zavarovanje.

39

(40)  St.prp. nr. 1 (2007–2008) str. 161.

40

(41)  Režim posebne upokojitvene starosti bi tako veljal do konca leta 2012.

41

(42)  Oddelek 5 v St.prp. nr.1 Tillegg nr.1 (2002–2003).

42

(43)  St.prp. nr. 1 (2007–2008) p. 161.

43

(44)  St.prp. nr 1 (2002–2003).

44

(45)  Oddelek 4.3 v St.prp. nr 1 (2002–2003).

45

(46)  Oddelek 5 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003).

46

(47)  St.prp. nr. 1 (2007–2008) str. 161.

47

(48)  St.prp. nr.1 Tillegg nr.1 (2002–2003).

48

(49)  Oddelek 5 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003).

49

(50)  St.prp. nr. 1 (2007–2008) str. 161.

50

(51)  Na primer najem sobe med tednom.

51

(52)  Razen arhiva, ki je zajet pod ločeno stroškovno postavko spodaj.

52

(53)  Norveški organi so glede tega posodobili razlago, navedeno v odločbi o sprožitvi postopka. V nasprotju z navedenim v odločbi o sprožitvi postopka ta postavka ne vsebuje lokacij, ki so bile v lasti Oddelka za gradnjo in prenesene v družbo Mesta AS, temveč le delovno opremo, ki je ostala na gradbiščih na državnem cestnem omrežju.

53

(54)  Identifikacijo neuporabnih strojev in opreme je opravil Oddelek za stroje v družbi Mesta AS pod nadzorom direktorja za logistiko in nakupe. Revizor družbe Mesta AS je preveril, ali so bila sredstva uporabljena v skladu z notranjimi navodili (ki temeljijo na pripravljalnih zakonodajnih aktih, kot je St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003)).

54

(55)  Glej Prilogo 3 k dopisu norveških organov z dne 6. julija 2009 (ev. št. 523766).

55

(56)  Glej Prilogo 3 k dopisu norveških organov z dne 6. oktobra 2006 (ev. št. 392699 in 392700).

56

(57)  Glej zakon z dne 13. decembra 2002 („lov 13. desember 2002 om omdanning av Statens vegvesens produksjonsvirksomhet til statlig aksjeselskap“).

57

(58)  Zakon o državnih uradnikih („lov 4. mars 1983 om statens tjenestemenn“).

58

(59)  Glej oddelek 4.4 v St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003). Norveški organi so pojasnili, da je za plačilo nadomestila za plačo neposredno posameznemu upravičencu sicer odgovorna država, ki pa zahteva povračilo stroškov od družbe Mesta AS, ki je – v zameno – za pokritje takih stroškov prejela sredstva od države v obliki trajnega kapitala.

59

(60)  Norveški organi so pojasnili, da so se zmotili, ko so najprej navedli, da je znesek, vložen za pokritje stroškov, znašal 512 milijonov NOK, glej oddelek 2.2(v) dela I odločbe o sprožitvi postopka.

60

(61)  Oddelek 3.2.2.8 poročila, ki so ga oktobra 2002 predložili norveški organi z naslovom: „Ocena vrednosti“ in pripravila družba Ernst & Young.

61

(62)  Izvajanje alternativnih ureditev je zajemalo tudi različne vrste upravnih stroškov.

62

(63)  Naslov poročila v izvirniku je „Åpningsbalanse“.

63

(64)  „Regnskapsloven“.

64

(65)  To zajema tudi upoštevanje razlik glede amortizacijskih dob in obravnave davka na dodano vrednost.

65

(66)  Naslov poročila v izvirniku je „Åpningsbalanse“.

66

(67)  Stran 11 poročila.

67

Naslov poročila v izvirniku je „Åpningsbalanse Supplering: Verdivurdering av eiendeler“.

(68)  Ta pristop je tako temeljil na oceni posameznih sredstev.

68

(69)  Na podlagi razlag, ki jih je družba Ernst & Young predložila po elektronski pošti z dne 11. novembra 2008 (ev. št. 512771).

69

(70)  Ta podatek upošteva načrtovano prodajo. Brez upoštevanja načrtovane prodaje bi bila ta vrednost 420, 486 in 240 milijonov NOK. Pregledanih je bilo 100 od 375 nepremičnin.

70

(71)  Narejeni so bili popravki za nepremičnine, za katere se je mislilo, da so v lasti Uprave za javne ceste, pa so bile le najete – in obratno.

71

(72)  Družba Ernst & Young je potrdila, da vrednost nepremičnin, izbranih za prenos, ustreza 331 milijonom NOK.

72

(73)  Prevod norveškega naslova „Verdivurdering“.

73

(74)  „Sysselsatt kapital“.

74

Sysselsatt kapital

(75)  Poročilo o diskontiranem denarnem toku temelji na dejstvu, da se število delavcev zmanjšuje.

75

(76)  Zajema netvegano obrestno mero, ki je 6 % pred obdavčitvijo ali 4,2 % po obdavčitvi (od 28 %), premijo za tveganje, ki je 2,1 % (0,35 % od 6 %), in popravka faktorja premije za izravnavo izgube zaradi davka, ki je 0,4 %. Izračunan je bil na podlagi „modela ocenjevanja dolgoročnih sredstev“ (CAPM): pričakovana donosnost sredstev (R) = netvegana obrestna mera (r) plus beta sredstva (b) × {pričakovana donosnost v tržnem portfelju – netvegana obrestna mera (r)}.

76

(77)  Tj. neto vrednost sredstev.

77

(78)  „Lov 13. juni 1997 nr. 44 om aksjeselskaper“, oddelek 2-6(1)(4). Družba Ernst & Young je navedla: „Da samlet verdi var estimert til NOK600 million, var det basert på Aksjelovens krav om at egenkapitalen ikke kan oppføres med en samlet verdi som overstiger verdien av virksomheten totalt sett, ansett nødvendig å foreta en nedjustering av verdien av de tilførte eiendeler.“; ev. št. 512771.

78

(79)  Družba Ernst & Young je pojasnila, da razlika med 619 in 600 ni bila pomembna; ev. št. 512771.

79

(80)  Kar vključuje stroje v vrednosti 747 milijonov NOK, nepremičnine v vrednosti 331 milijonov NOK in druga sredstva v vrednosti 59 milijonov NOK.

80

(81)  Z dne 12. decembra 2002 in naslovljeno „Ocena predloga za oceno vrednosti in začetno bilanco“. Čeprav je družba Deloitte & Touche izrazila nekaj pomislekov glede ocene vrednosti diskontiranega denarnega toka, je ugotovila, da je bila to najboljša možna ocena vrednosti sredstev in da bi jo lahko uporabili za prilagoditev angažiranih sredstev navzdol.

81

(82)  Vrednost drugih sredstev, poleg strojev in nepremičnin, je bila 102 milijona NOK.

82

(83)  Naslov notranjih smernic je bil: „Oppgave-og rollefordeling, avtaleformer mellom myndighet og produksjon“.

83

(84)  V skladu z razlagami norveških organov glede razumevanja oddelkov 2 in 5 notranjih smernic.

84

(85)  To je med drugim podprto v oddelkih 3.3 in 8 notranjih smernic.

85

(86)  V nasprotju z navedenim v odločbi o sprožitvi postopka tudi ni bilo mehanizma naknadnega usklajevanja.

86

(87)  102 sta bili ugotovljeni na podlagi 67 pogodb o upravljanju in vzdrževanju med Oddelkom za gradnjo in Upravo za javne ceste.

87

(88)  Glej pododdelek „C“ oddelka 2.4 odločbe o sprožitvi postopka.

88

(89)  Razlika nastane, ker je v posodobljenem podatku vključenih več decimalk. Podatki pomenijo preostale vrednosti ob prenosu pogodb iz Oddelka za gradnjo na družbo Mesta AS.

89

(90)  Družba Veidekke ASA je cene iz Excelove tabele preračunala na letno raven, da bi omogočila primerjavo med njimi in cenami, predloženimi v drugih razpisnih ponudbah.

90

(91)  Podatki nekoliko odstopajo od podatkov, ki jih je predložila družba Veidekke ASA.

91

(92)  „Rapport nr. 110 ‚Produksjonsavdelingens konkurranseevne Drift og vedlikehold, Statens vegvesen Akershus‘ “.

92

(93)  Podrobni podatki o dolžini cest in ceni na kilometer so povzeti iz poročila o srečanju med parlamentarnim Odborom za promet in združenjem podjetnikov za asfalt z dne 19. oktobra 2000.

93

(94)  Cena iz pogodbe družbe Nedre Romerike, predstavljena v poročilu, nekoliko odstopa od cene, ki so jo predložili norveški organi.

94

(95)  „Spørsmål fra Samferdselskomiteen om St.meld. nr. 46 (1999–2000) Nasjonal transportplan 2002–2011“; „Spørsmål 28: Konkurransesituasjonen mellom Statens vegvesens produksjonsvirksomhet og den private asfaltbransjen“ Vprašanje (št. 28) in odgovor sta navedena v Innst.S. nr. 119 (2000–2001) z dne 9. februarja 2001, str. 183. Vprašanje je bilo del ozadja za priporočilo Odbora za promet v zvezi s St.meld. Nr. 46 (1999–2000), ki je bilo odobreno 29. 9. 2000.

95

(96)  Kar je vključevalo obstoječe in prihodnje pogodbe prek desetletnega obdobja diskontiranega denarnega toka.

96

(97)  V družbi Ernst & Young so navedli: „Glede na dejstvo, da je neto vrednost ugotovljenih sredstev in obveznosti presegala neto vrednost poslovanja, ni bilo ugotovljene nobene dodatne vrednosti pogodb, ki bi jo vključili v začetno bilanco“; ev. št. 523923.

97

(98)  Imenovano „Håndbok 111“.

98

(99)  „Standard for drift og vedlikehold“ iz leta 1999, posodobljeno v letu 2003. V nekaterih okrožjih (približno 20 %) so lokalne uprave za ceste nekoliko odstopale od Standardizacijskega poročila, da bi se prilagodile lokalnim okoliščinam.

99

(100)  Glej „Instruks for Statens vegvesen“ z dne 27.5.2005.

100

(101)  Glej dopis Uprave za javne ceste z dne 4.12.2002, v katerem je navedeno: „Kontraktene skal sikre forsvarlig drift og vedlikehold av vegnettet fram til jobbene kan utlyses ut i åpen konkurranse.“ Glej tudi St.prp. nr. 60 (2001–2002), kjer je navedeno: „Samtidig får forvaltningsdelen tid til å opparbeide kompetanse for å kunne meistre full konkurranseeksponering av vegvesenet sine oppgåver.“

101

(102)  Glej razlago kategorij v zgornjem oddelku 2.4.1.

102

(103)  Norveški organi so navedli, da bi tak pristop omogočil družbam, ki že delujejo na trgu za upravljanje in vzdrževanje cest, da dobijo izkušnje in investirajo.

103

(104)  Tabele predložene v ev. št. 523924.

104

(105)  Stroški so razlika med prihodki in dobičkom pred obdavčitvijo.

105

(106)  WACC temelji na modelu CAPM, ki je podoben modelu, uporabljenem za oblikovanje donosnosti v diskontiranem denarnem toku, glej opombo 76. WACC je strošek različnih elementov financiranja, ki jih je uporabilo podjetje, tehtanih z njihovimi razmerji tržnih vrednosti. Model CAPM se uporablja za oceno stroškov trajnega kapitala, medtem ko se stroški dolga ocenijo na podlagi stroškov netveganih sredstev, ob upoštevanju kreditne premije in odbitkov davka.

106

(107)  3,85-odstotna stopnja netveganih obresti temelji na donosu petletnih državnih obveznic (2003–2007), glej Centralno banko Norveške.

107

(108)  Premija za tveganje tržne cene kaže donos, ki ga zahtevajo izvajalci dejavnosti za delnice v primerjavi z netveganimi naložbami. 5-odstotna premija za tveganje tržne cene temelji na dejstvu, da izvajalci dejavnosti običajno zahtevajo 3–6-odstotno premijo. Ta stopnja je 0,5 % višja od stopnje, določene v poročilu družbe PricewaterhouseCoopers za leto 2008 z naslovom „Mesta AS – Entrepriseverdi pr. 1. januar 2008“ („Poročilo PWC za leto 2008“). Poročilo PWC je bilo izdano v okviru ustanovitve skupine Mesta, pregledali pa so ga revizorji družbe BDO Noraudit.

108

(109)  To je v skladu z najboljšo prakso ocenjevanja vrednosti pri družbi PriceWaterhouseCoopers; glej Poročilo PWC za leto 2008.

109

(110)  Glej Poročilo PWC za leto 2008.

110

(111)  Glej Poročilo PWC za leto 2008.

111

(112)  Oddelek 3 zakona Mesta.

112

(113)  Zakon 1935 št. 2 („Lov om tinglysing“) in Zakon 1975 št. 59 („Lov om dokumentavgift“).

113

(114)  Prva okrožnica je bila izdana 21.5.1990 („Rundskriv G-37/90 av 21.5.1990“).

114

(115)  Druga okrožnica je bila izdana 27.6.2005 („Rundskriv G-6/2005 av 27.6.2005“) in je začela veljati 1.7.2005.

115

(116)  Odločba št. 350/07/COL, UL C 310, 20.12.2007, str. 5 in Dopolnilo EGP št. 61, 20.12.2007.

116

(117)  Zadeva Danske Busvognmænd proti Komisiji (T-157/01), Recueil 2004, str. II-917.

117

(118)  UL L 270, 10.10.2008, str. 1, uvodni izjavi 307 in 308.

118

(119)  Po oceni družbe Thommessen gre za 2,1 milijarde NOK, medtem ko je vrednost pogodb o gradbenih delih 0,4 milijarde NOK.

119

(120)  Sklicevanje se nanaša na odločbo Destia, UL L 270, 10.10.2008, str. 1.

120

(121)  Podobno v Odločbi N 483/2000, Nizozemska.

121

(122)  V poročilu ViaNova je ugotovljeno, da je bila raven stroškov prenesenih pogodb, ki so bile predmet razpisov, približno 32 % nižja od ravni stroškov primerljivih prehodnih pogodb.

122

(123)  Glej St.prp. nr. 1 (2001–2002), ki navaja, da „izkušnje v Upravi za javne ceste kažejo, da bo konkurenca pripeljala do dobičkov, ki bodo od 1 do 15-odstotni na področju upravljanja in vzdrževanja ter od 5 do 10-odstotni na področju gradnje“.

123

(124)  UL L 270, 10.10.2008, str. 1, uvodna izjava 125.

124

(125)  UL L 270, 10.10.2008, str. 1.

125

(126)  Odločba št. 339/98/COL, 3. december 1998.

126

(127)  UL L 270, 10.10.2008, str. 1, uvodna izjava 234.

127

(128)  Prehodna ohranitev pravic državnih uradnikov je bila dogovorjena med vlado in organizacijami delavcev, ki zastopajo zaposlene v Oddelku za gradnjo.

128

(129)  Zadeva Danske Busvognmænd proti Komisiji (T-157/01), Recueil 2004, str. II-917.

129

(130)  Norveški organi so se sklicevali tudi na odločbo Nadzornega organa v zadevi „Arcus“, v kateri se je Nadzorni organ strinjal, da plačilo stroškov, povezanih s pogodbenimi obveznostmi, ki jih je prevzel prejšnji (javni) lastnik v razmerju do zaposlenih (kot tudi nekaterih zagonskih stroškov, potrebnih za prilagoditev družbe Arcus tržnim pogojem), ni pomenilo državne pomoči; glej Odločbo št. 339/98/COL, 3.12.1998.

130

(131)  Z naslovom „Ocena predloga za oceno vrednosti in začetno bilanco“.

131

(132)  Ob sklicevanju na sodbo Combus in odločbo Nadzornega organa glede družbe Arcus (Odločba št. 339/98/COL, 3.12.1998). Norveški organi poudarjajo, da je v primeru družbe Arcus Nadzorni organ ugotovil, da nadomestilo za stroške, povezane z zmanjšanjem števila zaposlenih in predčasnim upokojevanjem, ni pomenilo državne pomoči, saj se stroški nanašajo na stroške, povezane s pogodbenimi obveznostmi A/S Vinmonopolet do nekdanjih zaposlenih.

132

(133)  Glej St. prp. nr. 1 (2008–2009).

133

(134)  Sklicevanje na zadevo Destia glede preoblikovanja finske agencije za upravljanje cest (UL L 270, 10.10.2008, str. 1).

134

(135)  Argument družbe Schjødt, da so 30 % takih pogodb že izvršili zasebni izvajalci dejavnosti, ni točen. Sicer je res, da je Oddelek za gradnjo (prek Uprave za ceste) najel podizvajalce (po potrebi) za izvajanje omejenega števila nalog, kot je čiščenje snega, vendar podizvajalci niso bili samostojno odgovorni za določene dele javnega cestnega omrežja.

135

(136)  Trg se je popolnoma odprl 1. septembra 2006. Postopno odpiranje je temeljilo na ciljih ohranitve varnosti v cestnem prometu in oblikovanja trajnostnega trga.

136

(137)  Poleg tega pogodbe o upravljanju in vzdrževanju ni bilo mogoče oddati sredi zime 1. januarja 2003.

137

(138)  Norveški organi so dodali, da zasebni ponudniki niso nasprotovali postopnemu odpiranju trga. Ravno nasprotno, videti je bilo, da izvajalci, kot je Veidekke KOLO, to podpirajo; glej predstavitev navedene družbe z dne 7. novembra 2007.

138

(139)  St.prp. nr. 60 (2001–2002).

139

(140)  St.prp. nr. 60 (2001–2002), ki navaja, da (i) je 1–5-letno obdobje najbolj uporabno obdobje za upravljavska in vzdrževalna dela, (ii) je upravljanje cest pomembno za varnost v cestnem prometu, zato je treba in sisteme nadzora razviti pred odprtjem trga za konkurenco, in (iii) bodo imeli izvajalci dejavnosti s postopnim odpiranjem trga čas, da pridobijo pristojnosti in investirajo v stroje in osebje, kar jim bo omogočilo, da zadovoljivo upravljajo in vzdržujejo javne ceste.

140

(141)  To so bile na okrožja vezane pogodbe, ki jih je bilo treba izvesti do konca leta 1998.

141

(142)  V obdobju od 1998 do 2001.

142

(143)  Za pogodbe (i) Bærum je bila najvišja 212 milijonov NOK, najnižja 73 milijonov NOK; (ii) Nedre Romerike je bila najvišja 72 milijonov NOK, najnižja 56 milijonov NOK, (iii) Ibestad/Dyrøy je bila najvišja 63 milijonov NOK, najnižja 30 milijonov NOK, in (iv) Lågendalen je bila najvišja 59 milijonov NOK, najnižja 46 milijonov NOK.

143

(144)  Tudi pristojbine so se razlikovale. Nekatere pogodbe so na primer vključevale dela v predorih in na cestiščih, druge pa le del teh dejavnosti.

144

(145)  „Rapport nr. 118 ‚Drifts- og vedlikeholdskontrakt med funksjonsansvar Bærum 1998–2003‘ “, ki ga je pripravil Statens vegvesen Region øst.

145

(146)  Čeprav bi bilo petletno obdobje sprejemljivo, so se norveški organi odločili, da bo zaradi hitrega odpiranja trga prehodno obdobje trajalo največ štiri leta; glej St.prp. nr. 60 (2001–2002).

146

(147)  St.prp. nr. 60 (2001–2002).

147

(148)  Nobenih znakov ni bilo, da bi bili akterji na trgu proti postopnemu odpiranju trga.

148

(149)  Ob sklicevanju na pristop Komisije v zadevi Destia glede preoblikovanja finske agencije za upravljanje cest, (UL L 270, 10.10.2008, str. 1).

149

(150)  Zadeva Destia glede preoblikovanja finske agencije za upravljanje cest, (UL L 270, 10.10.2008, str. 1), uvodne izjave 307–309.

150

(151)  Čeprav je v poglavju 25 določeno, da bo Nadzorni organ v primeru nepriglašene pomoči uporabljal določbe, ki veljajo v času dodelitve pomoči, (kar pomeni, da se smernice ne uporabljajo neposredno), jih je mogoče uporabiti smiselno.

151

(152)  Povedano drugače, dejstvo, da bo imela prednost (ki izhaja iz izjeme) za posledico višjo oceno, ni bil predpogoj.

152

(153)  Zadeva Danske Busvognmænd proti Komisiji (T-157/01), Recueil 2004, str. II-917.

153

(154)  Zadeva Danske Busvognmænd proti Komisiji (T-157/01), navedena zgoraj, odstavek 57.

154

(155)  Glej tudi mnenje Evropske komisije v obrazložitvi v zadevi Destia glede preoblikovanja finske agencije za upravljanje cest (UL L 270, 10.10.2008, str. 1).

155

(156)  Zadeva Italija proti Komisiji (173/73), Recueil 1974, str. 709, odstavek 13; zadeva Deufil (C-310/85), Recueil 1987, str. 901, odstavek 8; zadeva Francija proti Komisiji (C-241/94), Recueil 1996, str. I-4551, odstavek 20.

156

(157)  Zadeva Banco Exterior de España (C-387/92), Recueil 1994, str. I-877, odstavka 13 in 14; zadeva Cassa di Risparmio di Firenze in drugi (222/04), ZOdl. 2006, str. I-289, odstavek 131.

157

(158)  Glej na primer La Poste (UL L 63, 7.3.2008, str. 16) in France Télécom, Odločba št. C 25/2008, 20.8.2008.

158

(159)  St.prp.nr.1, Tillegg nr.1 (2002–2003).

159

(160)  Zadeva Belgija proti Komisiji (C-5/01), navedena zgoraj, odstavek 40, in zadeva Francija proti Komisiji (C-241/94), navedena zgoraj, odstavek 12.

160

(161)  Glej na primer oddelek 3.2.6 Smernic o državni pomoči za reševanje in prestrukturiranje podjetij v težavah ter zadevo Francija proti Komisiji (C-251/97), Recueil 1999, str. I-6639, odstavek 40. Glej tudi odločbe Komisije OTE, UL L 243, 11.9.2008, str. 7; La Poste (UL L 63, 7.3.2008, str. 16) in France Télécom (C 25/2008, 20.8.2008).

161

(162)  Zadeva Francija proti Komisiji (C-241/94), Recueil 1996, str. I-4551.

162

(163)  Zadeva Belgija proti Komisiji (C-5/01), Recueil 2002, str. I-11991, odstavek 40.

163

(164)  Identifikacijo neuporabnih strojev in opreme je opravil Oddelek za stroje v družbi Mesta AS pod nadzorom direktorja za logistiko in nakupe. Revizor družbe Mesta AS je preveril, ali so bila sredstva uporabljena v skladu z notranjimi navodili (ki temeljijo na pripravljalnih zakonodajnih aktih, kot je St.prp. nr. 1 Tillegg nr. 1 (2002–2003)).

164

(165)  Glej Prilogo 3 k dopisu norveških organov z dne 6. julija 2009 (ev. št. 523766).

165

(166)  Glej oddelek 4 zakona Mesta.

166

(167)  Direktiva Komisije 2006/111/ES o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij („Direktiva o preglednosti“); UL L 195, 29.7.1980, str. 35, kakor je bila spremenjena z UL L 229, 28.8.1985, str. 20, UL L 254, 12.10.1993, str. 16; in UL L 193, 29.7.2000, str. 75. Direktiva je vključena v Sporazum EGP prek točke 1a v Prilogi XV.

167

(168)  Na primer združeni zadevi Westdeutsche Landesbank Girozentrale, Land Nordrhein-Westfalen proti Komisiji (T-228/99 in T-233/99), Recueil 2003, str. II-435.

168

(169)  Glej Smernice o državni pomoči o uporabi določb o državni pomoči za javna podjetja v proizvodnem sektorju. Smernice pa veljajo tudi za druge sektorje. Načelo je razloženo v oddelku 3, ki določa: „zaradi zagotovitve spoštovanja načela nevtralnosti, mora biti pomoč ocenjena kot razlika med pogoji, pod katerimi je država sredstva dala na voljo javnemu podjetju, in pogoji, ki bi bili sprejemljivi za zasebnega vlagatelja pri zagotavljanju sredstev primerljivemu zasebnemu podjetju, kadar zasebni vlagatelj posluje pod običajnimi pogoji tržnega gospodarstva“ (v nadaljnjem besedilu: načelo vlagatelja pod tržnimi pogoji).

169

(170)  Glej prvo alineo odstavka 6(c) Smernic o državni pomoči glede pravil o državnem lastništvu podjetij in pomoči za javna podjetja.

170

(171)  Oddelek 7.1 Smernic o državni pomoči o uporabi določb o državni pomoči za javna podjetja v proizvodnem sektorju. Ta način uporabe načela vlagatelja pod tržnimi pogoji je potrdilo Sodišče prve stopnje; glej združeni zadevi Westdeutsche Landesbank Girozentrale, Land Nordrhein-Westfalen proti Komisiji (T-228/99 in T-233/99), Recueil 2003, str. II-435, odstavka 254 in 258.

171

(172)  Zadeva Olsen proti Komisiji (T-17/02), ZOdl. 2005, str. II-2031, odstavek 264 (na pritožbo: C-320/05 P (UL C 271, 29.10.2005, str. 14)) in zadeva Scott proti Komisiji (T-366/00), ZOdl. 2007, str. II-797, odstavek 134 (na pritožbo: C-290/07 P (UL C 183, 4.8.2007, str. 25)).

172

(173)  Zadeva Scott proti Komisiji (T-366/00), navedeno zgoraj, odstavek 137.

173

(174)  Zadeva Valmont proti Komisiji (T-274/01), ZOdl. 2004, str. II-3145, odstavek 72.

174

(175)  Brez upoštevanja poznejših nakupov v znesku 44 milijonov NOK.

175

(176)  S prizadevanji v zvezi s tem je želela družba Deloitte & Touche končati nalogo, ki ji je bila zaupana pred spremembo načel vrednotenja.

176

(177)  Kot je navedeno v oddelku 2.4.6 dela I, je diskontirani denarni tok vključeval obstoječe in prihodnje pogodbe v desetletnem obdobju diskontiranega denarnega toka.

177

(178)  Smernice o državni pomoči glede elementov državne pomoči pri prodaji zemljišč in objektov s strani javnih organov.

178

(179)  Glej na primer zadevo Bretagne Angleterre Irlande proti Komisiji (T-14/96), Recueil 1999, str. II-319.

179

(180)  Zadeva Bretagne Angleterre Irlande proti Komisiji (T-14/96), navedena zgoraj, in zadeva Linde proti Komisiji (T-98/00), Recueil 2002, str. II-3961. Glej tudi odločbi Komisije N 44/04 (Združeno kraljestvo) Državni sistem za poginule živali z dne 12. avgusta 2004, odstavek 33; in N 110/08 (Nemčija) Pristaniška infrastruktura – Javno financiranje projekta JadeWeserPort, odstavki 75–80.

180

(181)  Tj. Upravo za javne ceste.

181

(182)  Zadeva Altmark Trans in Regierungspräsidium Magdeburg (C-280/00), Recueil 2003, str. I-7747. Glej tudi zadevo BUPA in drugi proti Komisiji (T-289/03), ZOdl. 2008, str. II-81.

182

(183)  Kot so navedli norveški organi pred 1. januarjem 2003, „Oddelek za gradnjo Uprave za javne ceste je najel nekatere zasebne ponudnike storitev za določene naloge, na primer čiščenje snega na nekaterih območjih“. Ti zasebni ponudniki storitev so bili le podizvajalci.

183

(184)  Mestna občina Oslo je na primer prek Agencije za ceste in promet („Samferdselsetaten“), ki je odgovorna za zimsko vzdrževanje (odstranjevanje snega in soljenje na 1 240 kilometrih občinskih cest in ulic ter pločnikov vzdolž njih), za izvedbo tovrstnih del dodelila pogodbe družbam, kot so Oslo Vei, ISS Landscaping in Mesta AS: http://www.samferdselsetaten.oslo.kommune.no/article4242-8963.html.

184

(185)  Družba Mesta AS je na primer sklenila pogodbo o izvajanju zimskih cestnih vzdrževalnih del za mestno občino Oslo.

185

(186)  Primer tega je cena, ugotovljena za pogodbo Bærum (katere vrednost je približno 75 milijonov NOK).

186

(187)  Zadeva Destia glede preoblikovanja finske agencije za upravljanje cest (UL L 270, 10.10.2008, str. 1), uvodna izjava 234.

187

(188)  Glej poročilo ViaNova, ki je razkrilo, da je bila raven stroškov prenesenih pogodb, ki so bile predmet poznejših javnih razpisov v letu 2003, približno 32 % nižja od ravni prvotnih stroškov primerljivih prehodnih pogodb, prenesenih na družbo Mesta AS.

188

(189)  Glej točko 2 oddelka 3 Smernic o državni pomoči za ukrepe državne pomoči, povezane z neposrednim obdavčenjem podjetij.

189

(190)  Nadzorni organ je 14. decembra 2005 sprejel negativno odločbo (Odločba št. 318/05/COL), v kateri je menil, da je oprostitev iz julija 2000, po kateri družbi Entra AS (v smislu prenosa nepremičnin z države na družbo Entra) ni treba plačati taks za dokumente in vpis v zemljiško knjigo, pomenila državno pomoč, ki ni bila združljiva z delovanjem Sporazuma EGP. V tej odločbi je Nadzorni organ menil, da oprostitev ni bila del upravne prakse kot splošni ukrep, ker uporaba upravne prakse („načelo kontinuitete“) za reorganizacijo družb ni bila upravna praksa v času ustanovitve družbe Entra.

190

(191)  Direktiva Komisije 2006/111/ES o preglednosti finančnih odnosov med državami članicami in javnimi podjetji ter o finančni preglednosti znotraj določenih podjetij („Direktiva o preglednosti“).

191

(192)  Glej na primer Odločbo Komisije 2006/741/ES z dne 20. oktobra 2004 o državni pomoči Nemčije za Landesbank Schleswig-Holstein – Girozentrale, zdaj HSH Nordbank AG (UL L 307, 7.11.2006, str. 134).

192

(193)  Odločba št. 318/05/COL.

193

(194)  Oddelek 1.2.1 v delu II Odločbe št. 318/05/COL.

194

(195)  V zvezi s tem glej zadevo Philip Morris proti Komisiji (730/79), Recueil 1980, str. 2671, odstavek 11, kjer je navedeno: „kadar državna finančna pomoč krepi položaj podjetja v primerjavi z drugimi podjetji, ki tekmujejo na trgu v Skupnosti, velja, da so zadnja prizadeta zaradi navedene pomoči.“

195

(196)  Glej na primer obravnave v zadevah EDF (Francija) (UL L 49, 22.2.2005, str. 9), Destia (Finska) (UL L 270, 10.10.2008, str. 1), OTE (Grčija) (UL L 243, 11.9.2008, str. 7), La Poste (Francija) (UL L 63, 7.3.2008, str. 16) in Royal Mail (Združeno kraljestvo), C/2007, 8. april 2009.

196

(197)  To je ugotovitev odločbe Nadzornega organa št. 349/07/COL z dne 18. julija 2007 o pritožbi v zvezi z Norveško upravo za javne ceste, okrajnim uradom Møre in Romsdal.

197

(198)  Glej spletno stran družbe Mesta AS, www.mesta.no, in njeno letno poročilo 2008, str. 2.

198

(199)  Smernice o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve so začele veljati 20. decembra 2005. Odstavek 25 smernic določa, da v primeru nepriglašene pomoči Nadzorni organ uporablja določbe, ki so veljale v času dodelitve pomoči, razen če ni bila pomoč dodeljena po sprejetju smernic – v tem primeru je treba uporabljati smernice. Ker so storitve, ki jih je v skladu s prehodnimi pogodbami izvajala družba Mesta AS, zajemale obdobje od leta 2003 do 2006, kar vključuje tako obdobje pred letom 2005 kot obdobje po letu 2005, so smiselno uporabljene Smernice o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve.

199

(200)  Zadeva The Bankers’ and Securities’ Dealers Association of Iceland proti Nadzornemu organu Efte (E-9/04), Zbirka odločb Sodišča Efte 2006, stran 42, odstavek 65.

200

(201)  Odločbe Komisije, ki vključujejo vzdrževanje cest in povezovalnih predorov: N 562/05 (Italija), Società Italiana del Traforo del Monte Bianco (SITMB), 16.5.2006; N 420/05 (Francija), Tunnel du Mont Blanc et Tunnel Maurice Lemaire, 22.2.2006 in N 321/01 (Francija), Tunnel Routière du Fréjus, 20.6.2001. Glej tudi zadevo Destia (UL L 270, 10.10.2008, str. 1), uvodne izjave 214–216.

201

(202)  To je podobno načinu, na katerega so bile obveznosti javnih storitev poverjene v odločbah Komisije, navedenih v zgornji opombi.

202

(203)  3,85-odstotna stopnja netveganih obresti temelji na donosu 5-letnih državnih obveznic (2003–2007); glej Centralno banko Norveške.

203

(204)  Premija za tveganje tržne cene kaže donos, ki ga zahtevajo izvajalci dejavnosti za delnice v primerjavi z netveganimi naložbami. 5-odstotna premija za tveganje tržne cene temelji na dejstvu, da izvajalci dejavnosti običajno zahtevajo 3–6-odstotno premijo. Ta stopnja je za 0,5 % višja od stopnje, določene v poročilu družbe PricewaterhouseCoopers za leto 2008 z naslovom „Mesta AS – Entrepriseverdi pr. 1. januar 2008“ („Poročilo PWC za leto 2008“). Poročilo PWC je bilo izdano v okviru ustanovitve skupine Mesta, pregledali pa so ga revizorji družbe BDO Noraudit.

204

Mesta AS – Entrepriseverdi pr. 1. januar 2008

(205)  To je v skladu z najboljšo prakso družbe PriceWaterhouseCoopers o ocenah vrednosti; glej Poročilo PWC za leto 2008.

205

(206)  Glej Poročilo PWC za leto 2008.

206

(207)  Glej Poročilo PWC za leto 2008.

207

(208)  Prenos iz leta 2003 v leto 2004 je pomenil manj kot 10 % letnega nadomestila v skladu z oddelkom 20 Smernic o državni pomoči v obliki nadomestila za javne storitve.

208

(209)  Odločba št. 318/05/COL.

209

---