----

----

I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 886/2006

av den 16 juni 2006

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 4.1, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 337, 24.12.1994, s. 66. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 386/2005 (EUT L 62, 9.3.2005, s. 3).

----

BILAGA

till kommissionens förordning av den 16 juni 2006 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

----

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 750/2005 (EUT L 126, 19.5.2005, s. 12). Koden ”999” betecknar ”övrig ursprung”.

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 887/2006

av den 16 juni 2006

om inledande av en anbudsinfordran för tilldelning av exportlicenser enligt system A3 inom sektorn för frukt och grönsaker (tomater, apelsiner, citroner, bordsdruvor, äpplen, persikor)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2200/96 av den 28 oktober 1996 om den gemensamma organisationen av marknaden för frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 35.3 tredje stycket, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   En anbudsinfordran inleds för tilldelningen av exportlicenser inom system A3. De berörda produkterna, perioden för anbudsinlämning, vägledande bidragssatser och vilka kvantiteter som omfattas fastställs i bilagan.

2.   De licenser som utfärdats för livsmedelsbistånd och som avses i artikel 16 i kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 (4), får inte hänföras till de bidragsberättigande kvantiteter som avses i bilagan till den här förordningen.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.6 i förordning (EG) nr 1961/2001 skall giltighetstiden för A3-licenser vara fyra månader.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 3 juli 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

----

(1)EGT L 297, 21.11.1996, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 47/2003 (EGT L 7, 11.1.2003, s. 64).

(2)EGT L 268, 9.10.2001, s. 8. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 386/2005 (EUT L 62, 9.3.2005, s. 3).

(3)EGT L 366, 24.12.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2091/2005 (EUT L 343, 24.12.2005, s. 1).

(4)EGT L 152, 24.6.2000, s. 1.

----

BILAGA

ANBUDSINFORDRAN FÖR TILLDELNING AV EXPORTLICENSER ENLIGT SYSTEM A3 INOM SEKTORN FÖR FRUKT OCH GRÖNSAKER (TOMATER, APELSINER, CITRONER, BORDSDRUVOR, ÄPPLEN, PERSIKOR)

Period för anbudsinlämning: 3–4 juli 2006

----

(1)  Produktkoderna fastställs i kommissionens förordning (EEG) nr 3846/87 (EGT L 366, 24.12.1987, s. 1).

(2)  Destinationskoderna i ”A” fastställs i bilaga II till förordning (EEG) nr 3846/87. De numeriska destinationskoderna fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 2081/2003 (EUT L 313, 28.11.2003 s. 11). De övriga destinationerna innebär följande:

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 888/2006

av den 16 juni 2006

om klassificering av vissa varor i Kombinerade nomenklaturen

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (1), särskilt artikel 9(1) a, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De varor som beskrivs i kolumn 1 i den bifogade tabellen skall i Kombinerade nomenklaturen klassificeras enligt motsvarande KN-nummer i kolumn 2 i samma tabell.

Artikel 2

Bindande klassificeringsbesked som utfärdas av medlemsstaternas tullmyndigheter och som inte stämmer överens med de rättigheter som fastställs i denna förordning kan fortfarande åberopas enligt bestämmelserna i artikel 12.6 i förordning (EEG) nr 2913/92 under en period av tre månader.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

László KOVÁCS

Ledamot av kommissionen

----

(1)EGT L 256, 7.9.1987, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 711/2006 (EUT L 124, 11.5.2006, s. 1).

(2)EGT L 302, 19.10.1992, s. 1. Förordning senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 648/2005 (EUT L 117, 4.5.2005, s. 13).

----

BILAGA

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 889/2006

av den 16 juni 2006

om fastställande av lägsta försäljningspris för smör för den 11:e enskilda anbudsinfordran inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För den 11:e enskilda anbudsinfordran inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005, fastställs de lägsta försäljningspriserna för smör från interventionslager och beloppet för säkerheten för förädlingen, vilka nämns i artiklarna 25 respektive 28 i den förordningen, i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

(2)EUT L 308, 25.11.2005, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2107/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 20).

----

BILAGA

Lägsta försäljningspris för smör och beloppen på säkerheterna för förädlingen för den 11:e enskilda anbudsinfordran som utförs inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 890/2006

av den 16 juni 2006

om fastställande av högsta stödbelopp för grädde, smör och koncentrerat smör för den 11:e enskilda anbudsinfordran inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För den 11:e enskilda anbudsinfordran inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005, fastställs de högsta stödbeloppen för grädde, smör och koncentrerat smör och beloppet för säkerheten för förädlingen, vilka nämns i artiklarna 25 respektive 28 i den förordningen, i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

(2)EUT L 308, 25.11.2005, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2107/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 20).

----

BILAGA

Högsta stödbelopp för grädde, smör och koncentrerat smör och beloppen på säkerheterna för förädlingen för den 11:e enskilda anbudsinfordran inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 891/2006

av den 16 juni 2006

om fastställande av högsta uppköpspris för smör för den första enskilda anbudsinfordran inom ramen för den stående anbudsinfordran som inleds genom förordning (EG) nr 796/2006

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För den första enskilda anbudsinfordran i enlighet med den stående anbudsinfordran som inleddes genom förordning (EG) nr 796/2006, för vilken tidsfristen för inlämnande av anbud löpte ut den 13 juni 2006, skall det högsta uppköpspriset för smör fastställas till 246,19 euro/100 kg.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

(2)EGT L 333, 24.12.1999, s. 11. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2107/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 20).

(3)EUT L 142, 30.5.2006, s. 4.

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 892/2006

av den 16 juni 2006

om fastställande av högsta stödbelopp för koncentrerat smör för den 11:e enskilda anbudsinfordran som utförs inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 1898/2005

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

För den 11:e enskilda anbudsinfordran som utförs inom ramen för den stående anbudsinfordran som har inletts i enlighet med förordning (EG) nr 1898/2005, skall det högsta stödbeloppet för koncentrerat smör med en fetthalt av minst 96 %, enligt artikel 47.1 i den förordningen, fastställas till 26,8 EUR/100 kg.

Den säkerhet för slutanvändningen som anges i artikel 53.4 i förordning (EG) nr 1898/2005 skall fastställas till 36 EUR/100 kg.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

(2)EUT L 308, 25.11.2005, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 2107/2005 (EUT L 337, 22.12.2005, s. 20).

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 893/2006

av den 16 juni 2006

om fastställande av det lägsta försäljningspriset på smör inom den 43:e enskilda anbudsinfordran som utlysts inom ramen för den stående anbudsinfordran som avses i förordning (EG) nr 2771/1999

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10c, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Inom den 43:e enskilda anbudsinfordran enligt förordning (EG) nr 2771/1999, för vilken tidsfristen för inlämnande av anbud löpte ut den 13 juni 2006, skall det lägsta försäljningspriset på smör vara 250,00 EUR/100 kg.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

(2)EGT L 333, 24.12.1999, s. 11. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1802/2005 (EUT L 290, 4.11.2005, s. 3).

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 894/2006

av den 16 juni 2006

om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp som skall tillämpas för import av vissa produkter inom sockersektorn, som fastställs genom förordning (EG) nr 1011/2005, för regleringsåret 2005/06

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1260/2001 av den 19 juni 2001 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1423/95 av den 23 juni 1995 om tillämpningsföreskrifter för import av produkter inom sockersektorn med undantag av melass (2), särskilt artikel 1.2, andra stycket, andra meningen och artikel 3.1, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De representativa priser och tilläggsbelopp för import av de produkter som avses i artikel 1 i förordning (EG) nr 1423/95, och som fastställs i förordning (EG) nr 1011/2005 för regleringsåret 2005/06 skall ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 juni 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 juni 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

----

(1)EGT L 178, 30.6.2001, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 39/2004 (EUT L 6, 10.1.2004, s. 16).

(2)EGT L 141, 24.6.1995, s. 16. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 624/98 (EGT L 85, 20.3.1998, s. 5).

(3)EUT L 170, 1.7.2005, s. 35.

(4)EUT L 148, 2.6.2006, s. 40.

----

BILAGA

Ändrade representativa priser och tilläggsbelopp från och med den 17 juni 2006 för import av vitsocker, råsocker och produkter enligt KN-nummer 1702 90 99

----

(1)  Fastställande för kvalitetstyp enligt bilaga I.II i rådets förordning (EG) nr 1260/2001 (EGT L 178, 30.6.2001, s. 1).

(2)  Fastställande för kvalitetstyp enligt bilaga I.I i förordning (EG) nr 1260/2001.

(3)  Fastställande per 1 % sackaroshalt.

----

II Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk

Kommissionen

----

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 20 april 2004

om avslutande av förfarandet mot Italien, regionen Friuli-Venezia Giulia, avseende bestämmelserna i utkastet till lag nr 106/1/A – ”Stöd för upprättandet av infrastruktur och tjänster i sektorn för godstransporter, omstrukturering av vägtransportsektorn och utveckling av kombinerade transporter”

[delgivet med nr K(2004) 1376]

(Endast den italienska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2006/417/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

2.   DETALJERAD BESKRIVNING AV STÖDET

2.1.   Typ av stöd

2.2.   Skäl till att förfarandet inleddes

3.   KOMMENTARER FRÅN ITALIEN

I en skrivelse av den 27 januari 2004 meddelade de italienska myndigheterna via Italiens ständiga representation sitt beslut att dra tillbaka det anmälda stödet enligt artikel 8 i utkastet till lag nr 106/1/A.

4.   SLUTSATS

Stödet har dragits tillbaka.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Kommissionen avslutar härmed det förfarande som inleddes den 11 november 2003.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 20 april 2004.

På kommissionens vägnar

Loyola DE PALACIO

Vice ordförande

----

(1)EUT C 311, 20.12.2003, s. 18.

(2)  Se fotnot 1.

(3)  Högsta tillåtna stödnivå enligt Marco-Polo-förslaget, KOM(2002) 54 slutlig (EGT C 126 E, 28.5.2002; s. 354), C 65/2000 Frankrike – Startstöd till närsjöfartslinjer (EGT C 37, 3.2.2001, s. 16).

----

Rättsakter som antagits med tillämpning av avdelning V i fördraget om Europeiska unionen

----

RÅDETS GEMENSAMMA ÅTGÄRD 2006/418/GUSP

av den 12 juni 2006

om stöd för IAEA:s verksamhet i fråga om kärnsäkerhet och kontroll och inom ramen för genomförandet av EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA ÅTGÄRD

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 14, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   I syfte att omedelbart och i praktiken genomföra några av inslagen i EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen skall EU stödja IAEA:s verksamhet inom områdena för kärnsäkerhet och kontroll för att främja följande mål:

2.   IAEA-projekt som motsvarar åtgärder i EU:s strategi är de projekt som syftar till att

Dessa projekt kommer att genomföras i länder som behöver stöd på dessa områden sedan en första bedömning har gjorts av en expertgrupp.

Bilagan innehåller en närmare beskrivning av projekten.

Artikel 2

1.   Ordförandeskapet skall ansvara för genomförandet av denna gemensamma åtgärd, biträtt av generalsekreteraren/den höge representanten för GUSP. Kommissionen skall fullt ut delta i denna uppgift.

2.   Kommissionen skall se till att det ekonomiska bidrag som anges i artikel 3 används korrekt.

3.   Det tekniska genomförandet av de projekt som anges i artikel 1.2 skall anförtros IAEA, som skall utföra sina uppgifter på ordförandeskapets ansvar och under generalsekreterarens/den höge representantens överinseende. Generalsekreteraren/den höge representanten skall i detta syfte ingå nödvändiga överenskommelser med IAEA.

4.   Valet av mottagare och åtgärder skall ske på grundval av den första bedömning som avses i artikel 1.2 av genomförandeorganet. Medlemsstaterna och kommissionen kommer att rådfrågas inom ramen för den behöriga rådsarbetsgruppen.

Artikel 3

1.   Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av de projekt som anges i artikel 1.2 skall vara 6 995 000 EUR.

2.   Förvaltningen av de genom Europeiska unionens allmänna budget finansierade utgifter som anges i punkt 1 skall omfattas av gemenskapens budgetförfaranden och budgetregler, med förbehåll för att förhandsfinansiering inte skall förbli gemenskapens egendom.

3.   För genomförandet av de utgifter som anges i punkt 1 skall kommissionen ingå en särskild finansieringsöverenskommelse med IAEA i enlighet med IAEA:s regler och föreskrifter. I denna överenskommelse skall det fastställas att IAEA skall se till att EU:s bidrag synliggörs i proportion till dess storlek.

Artikel 4

Ordförandeskapet skall, biträtt av generalsekreteraren/den höge representanten, rapportera till rådet om genomförandet av denna gemensamma åtgärd på grundval av regelbundna rapporter som utarbetats av IAEA. Kommissionen skall fullt ut delta i uppgifterna och lämna information om de finansiella aspekterna av genomförandet av de projekt som avses i artikel 1.2.

Artikel 5

Denna gemensamma åtgärd träder i kraft samma dag som den antas.

Den skall upphöra att gälla den 12 september 2007.

Artikel 6

Denna gemensamma åtgärd skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Luxemburg den 12 juni 2006.

På rådets vägnar

U. PLASSNIK

Ordförande

----

(1)EUT L 302, 20.11.2003, s. 34.

(2)EUT L 182, 19.5.2004, s. 46.

(3)EUT L 193, 23.7.2005, s. 44.

(4)EUT L 346, 31.12.2003, s. 57.

----

BILAGA

EU:s stöd till IAEA:s verksamhet rörande kärnsäkerhet och kontroll och inom ramen för genomförandet av EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen

1.   BESKRIVNING

Det internationella samfundet har erkänt, bland annat vid den internationella konferensen om kärnsäkerhet: övergripande riktlinjer för framtiden, som hölls i London i mars 2005, att risken för att nukleära terroristattacker skall lyckas fortfarande är hög. Det internationella samfundet har reagerat kraftfullt och tagit flera initiativ för att kunna förhindra att kärnmaterial och andra radioaktiva material hamnar hos brottslingar och terrorister.

Under tiden är IAEA:s kontroll fortfarande ett nödvändigt redskap för att bygga upp förtroende mellan staterna när det gäller åtgärder för icke-spridning av kärnvapen och för att främja den fredliga användningen av kärnmaterial.

Den senaste internationella utvecklingen har lett till en ny och förstärkt uppsättning internationella rättsliga instrument som är tillämpliga på kärnsäkerhet och kontroll. I juli 2005 antog de stater som är parter i konventionen om fysiskt skydd av kärnämne en ändring av denna. I september 2005 öppnades konventionen om nukleär terrorism för undertecknande och i april 2004 antog FN:s säkerhetsråd resolution 1540 om massförstörelsevapen och icke-statliga aktörer. I FN:s säkerhetsråds resolution 1373 från 2001 uppmanas alla stater att så snart som möjligt bli parter i de tillämpliga internationella konventionerna och protokollen om terrorism.

Hittills har mer än 80 stater gjort ett politiskt åtagande att tillämpa uppförandekoden för skydd och säkerhet beträffande radioaktiva strålkällor. (1). Dessutom antog IAEA:s generalkonferens och styrelse 2005 flera resolutioner och beslut om att förstärka IAEA:s kontrollsystem. (2).

Staternas tillämpning av dessa internationella instrument kan underlättas betydligt, inte minst genom det bistånd som tillhandahålls genom IAEA:s kärnsäkerhetsplan för 2006-2009, som godkändes av IAEA:s styrelse i september 2005. (3).Den är en fortsättning av verksamhetsplanen för skydd mot nukleär terrorism för 2003-2005. (4). Den nya kärnsäkerhetsplanen innehåller följande tre verksamhetsområden: 1) bedömning, analys och samordning av behov 2) förebyggande 3) upptäckt och bekämpande. Den innehåller också en del som betecknas som ”verksamhet till stöd för kärnsäkerhet”, vilken omfattar verksamhet som ursprungligen fastställts för säkerhets- och kontrollsyften, men som även erkänts ge ett viktigt bidrag till kärnsäkerhet.

Internationell kärnämneskontroll som genomförs av IAEA utgör ett mycket viktigt hjälpmedel när det gäller att kontrollera om stater fullgör sina specifika åtaganden och skyldigheter i fråga om icke-spridning. Det är ytterst viktigt att den nödvändiga nationella lagstiftningen för tillämpningen av ett övergripande kontrollavtal med IAEA, och i förekommande fall ett tilläggsprotokoll, införs (5). Tillämpningen kräver att varje stat som är part i sådana avtal upprätthåller ett effektivt statligt system för redovisning och kontroll av kärnmaterial. I september 2005 krävde IAEA:s styrelse att IAEA:s sekretariat, med hjälp av tillgängliga resurser, skall bistå de stater för vilka protokoll om små kvantiteter är fogade till de övergripande säkerhetskontrollavtalen, inklusive stater som inte är medlemmar i IAEA, i samband med inrättandet och upprätthållandet av sådana system.

I kärnsäkerhetsplanen 2006-2009 eftersträvas liknande mål som i vissa delar av EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen. Dessa utgör en helhetsstrategi för kärnsäkerhet, inklusive tillsynskontroller, redovisningsskyldighet och skydd av kärnmaterial och annat radioaktivt material vid användning, lagring och transport ”från vaggan till graven” på såväl kort som lång sikt. Om skyddet inte fungerar måste emellertid stödåtgärder införas, så att stölder eller försök att smuggla materialet över internationella gränser kan upptäckas och för att kunna bekämpa fientliga handlingar som inbegriper kärnmaterial eller andra radioaktiva material.

IAEA håller på att avsluta genomförandet av rådets gemensamma åtgärd 2004/495/GUSP och genomför rådets gemensamma åtgärd 2005/574/GUSP. Med hjälp av EU:s bidrag har IAEA inlett en betydande verksamhet för att stödja insatserna från mottagarstaterna i Kaukasien, Centralasien, sydöstra Europa, Balkanområdet, Nordafrika och Medelhavsområdet i Mellanöstern, för att förstärka kärnsäkerheten och genomförandet av internationella kontroller i dessa länder.

Efterfrågan på stöd till dessa insatser i IAEA:s medlemsstater är fortfarande stor, liksom även i stater som inte är medlemmar i IAEA. Följande länder är berättigade till stöd:

Det slutliga urvalet av vilka länder i Afrika som skall erhålla stöd kommer att göras på grundval av behovsutvärderingsfasen, som kommer att omfatta bedömningsuppdrag och utvärdering av redan befintlig information på huvudkontoret. Stödverksamheten för varje projekt kommer att inriktas på de länder i regionen som har betydande verksamhet i varje projektområde:

Inledningsvis kommer behoven av förbättrad kärnsäkerhet att utvärderas i de länder som anges i EU:s gemensamma åtgärd för att fastställa stödprioriteringar. En grupp erkända experter kommer att utvärdera den aktuella situationen för de kärnsäkerhetssystem som redan finns på plats i dessa länder och lämna rekommendationer om förbättringar. Stödet kommer sedan att fastställas på grundval av rekommendationerna, som kommer att utgå ifrån den aktuella situationen och ta upp nödvändiga förbättringar för att förebygga, upptäcka och bekämpa fientliga handlingar med kärnmaterial och andra radioaktiva material, även för icke-nukleär användning, samt när kärntekniska anläggningar berörs. Prioriteringar kommer att fastställas genom valet av länder för varje projekt som skall finansieras med de medel som tillhandahålls genom EU:s stöd. Utvecklingen av mänskliga resurser kommer att genomföras som en del av IAEA:s fastställda utbildningsprogram som i stor utsträckning baseras på en regional strategi. Deltagandet av experter från så många stödberättigade länder som möjligt kommer att stödjas, med förbehåll för tillgängliga ekonomiska resurser.

Därefter kommer projekt att genomföras i de utvalda länderna inom följande tre områden:

1.   Lagstiftnings- och regleringsstöd

Den rättsliga grunden för kärnsäkerhet omfattar i huvudsak de internationella instrument och erkända principer (fördrag, konventioner, avtal, normer, IAEA-standarder, uppförandekoder, riktlinjer och rekommendationer) som nationella myndigheter tillämpar för att kontrollera kärnmaterial och andra radioaktiva strålkällor. Detta breda spektrum av normer (varav många har utarbetats under överinseende av IAEA) ger ett regelverk för säker och trygg användning av kärnmaterial, andra radioaktiva ämnen och tillhörande anläggningar - såväl för de länder som har stora kärnprogram som för de länder som endast bedriver nukleär verksamhet i mindre omfattning.

Att det finns väl fungerande nationell lagstiftning och tillsynssystem är en förutsättning för ett framgångsrikt system för kärnsäkerhet. De nationella genomförandebestämmelserna bör utgöra ramen för de principer och allmänna bestämmelser som ger behöriga statliga organ möjlighet att utöva erforderlig tillsyn och som reglerar uppförandet hos alla som deltar i reglerad verksamhet. I många stater är denna lagstiftning otillräcklig och regelverk saknas eller är otillräckligt. Sådana luckor, tillsammans med ett ineffektivt tillsynssystem, leder till svagheter i det globala säkerhetssystemet. Målet bör därför vara att förstärka eller inrätta tillfredsställande nationella lagstiftnings- och regleringsramar, liksom effektiv tillämpning av relevanta åtgärder.

Radioaktivt material används ofta i icke-nukleära tillämpningar, t.ex. i medicinskt eller industriellt syfte. Några av dessa strålkällor är mycket radioaktiva och tillhör kategorierna 1–3 enligt IAEA:s dokument ”Categorization of Radioactive Sources”. Om dessa strålkällor inte kontrolleras och skyddas på ett tillfredsställande sätt kan de hamna i orätta händer och användas i fientlig verksamhet. Regelverket för strålskydd och säkerheten för radioaktiva strålkällor måste vara effektivt och fungera tillfredsställande i enlighet med internationella standarder, riktlinjerna i uppförandekoden för skydd och säkerhet beträffande radioaktiva strålkällor och de därmed förknippade riktlinjerna för import och export samt bästa praxis.

Att ingå säkerhetskontrollavtal och tilläggsprotokoll med IAEA är en effektiv åtgärd som främjar sträng nationell och internationell kontroll av kärnmaterial och tillhörande teknik. Det är viktigt att det i nationella genomförandebestämmelser klart definieras vilka kärntekniska verksamheter, installationer och anläggningar och vilka kärnmaterial som kontrollen skall omfatta. Därutöver skall de stater som ingått ett tilläggsprotokoll se till att deras nationella genomförandebestämmelser förstärks, så att staten i fråga kan fullgöra de kompletterande skyldigheter som föreskrivs i tilläggsprotokollet. Framför allt bör statens inhemska lagstiftning revideras så att ansvaret och befogenheterna för det tillsynsorgan som utses för att genomföra och tillämpa ingångna säkerhetskontrollavtal skall kunna utökas.

En stat godtar också skyldigheterna att uppfylla internationella normer för kärnsäkerhet genom att bli part i konventionen om fysiskt skydd av kärnämne, genom att ratificera ändringen av denna konvention och genom att bli part i konventionen om nukleär terrorism. FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) ålägger också alla stater att införa inhemska kontroller, inklusive lämpliga kontroller av material med anknytning till kärnvapen.

Staternas åtaganden enligt de tidigare nämnda internationella instrumenten på kärnsäkerhetsområdet har lett till en uppsättning åtaganden som avser säkerheten för kärnmaterial, kärntekniska anläggningar och andra radioaktiva strålkällor. Dessa åtaganden omfattar åtgärder för införande av ett regelverk för strålskydd och säkerhet för radioaktiva strålkällor, redovisnings- och kontrollåtgärder, åtgärder för fysiskt skydd, import- och exportkontroller samt kriminalisering av olagliga handlingar.

2.   Förstärkning av säkerheten för och kontrollen av kärnmaterial och andra radioaktiva material

Material som används eller lagras vid kärntekniska anläggningar och på andra platser måste redovisas och skyddas på ett tillfredsställande sätt för att förhindra stöld eller sabotage. Det bör finnas ett effektivt regelverk där det anges vad staten respektive operatören skall genomföra.

Det är också av avgörande betydelse att starka och sårbara strålkällor i icke-nukleära tillämpningar skyddas fysiskt mot fientliga handlingar vid användning och lagring, och när de inte längre behövs bör de nedmonteras och lagras eller deponeras som radioaktivt avfall på en trygg och säker plats.

Alla stater med övergripande säkerhetskontrollavtal är skyldiga att inrätta och upprätthålla statliga redovisnings- och kontrollsystem för allt kärnmaterial som omfattas av kontroller. IAEA bedömer emellertid att sådana system saknas eller är otillräckliga i många medlemsstater som är parter i sådana avtal. Detta gäller i särskilt stor utsträckning för de cirka 120 stater som inte driver några kärntekniska anläggningar.

3.   Förstärkning av staternas resurser för att upptäcka och bekämpa olaglig handel

Olaglig handel avser mottagande, tillhandahållande, användning, överföring eller deponering av kärnmaterial och andra radioaktiva material utan tillstånd, vare sig det sker avsiktligt eller oavsiktligt och oavsett om internationella gränser passeras eller inte.

Terrorister kan inte tillverka en enkel kärnladdning eller en s.k. smutsig bomb utan att först ha kommit över materialet genom olaglig handel. Dessutom kan de genom olaglig handel komma över känslig utrustning och teknik för att tillverka en enkel kärnladdning eller framställa känsligt material för en sådan laddning. En förutsättning för detta är normalt att material eller teknik flyttas över gränser innan det når sin slutdestination. För att kunna bekämpa olaglig handel måste staterna därför införa de nödvändiga regelverken och se till att tekniska system (bl.a. användarvänliga instrument), förfaranden och upplysningar är tillgängliga vid gränsstationerna så att försök att smuggla radioaktiva material (inklusive klyvbara radioaktiva material) eller olaglig handel med känslig utrustning och teknik kan upptäckas.

Dessutom måste effektiva åtgärder införas för att bekämpa sådana handlingar och även beslagta radioaktivt material. Personalen vid brottsbekämpande organ (tull, polis osv.) saknar ofta utbildning i hur detekteringsutrustning skall användas och är därför inte förtrogna med den känsliga utrustningen och tekniken. Det är därför absolut nödvändigt att dessa tjänstemän utbildas för att de åtgärder som vidtas för att upptäcka olaglig handel skall kunna bli framgångsrika. Olika personalkategorier bör erbjudas olika utbildning, både när det gäller att använda detekteringsinstrumenten och att kunna avläsa dem så att de kan besluta om uppföljningsåtgärder.

Stöd på detta område är mycket efterfrågat på grund av den ökande medvetenheten om denna typ av hot och om vilken utrustning och vilka metoder som kan användas för att förbättra gränsövervakningen.

2.   MÅL

Övergripande mål: Att förbättra kärnsäkerheten i utvalda länder

2.1   Utvärderingsfas: Finansiering av internationella kärnsäkerhetsuppdrag

IAEA kommer att göra en utvärdering för att identifiera behov av bättre kärnsäkerhet i de berörda länder där en sådan utvärdering ännu inte har slutförts. För de övriga identifierade länderna kommer den tidigare genomförda utvärderingen att uppdateras. Utvärderingen kommer i erforderliga fall att omfatta fysiskt skydd och säkerhet för nukleära och icke-nukleära tillämpningar, fastställda åtgärder för att bekämpa olaglig handel samt det nödvändiga lagstiftnings- och regleringssystemet. Resultatet av den övergripande utvärderingen kommer att användas som underlag för att välja ut de länder där projekten kommer att genomföras.

De projekt som skisseras ovan kommer att omfatta följande:

2.2   Genomförande av specifika åtgärder som prioriterats till följd av utvärderingsfasen

Projekt nr 1:

Lagstiftnings- och regleringsstöd

Projektmål:

Projektresultat:

Projekt nr 2:

Förstärkning av säkerheten för och kontrollen av kärnmaterial och andra radioaktiva material

Projektmål:

Projektresultat:

Projekt nr 3:

Förstärkning av staternas resurser för att upptäcka och bekämpa olaglig handel

Projektmål:

Projektresultat:

3.   VARAKTIGHET

Utvärderingen kommer att genomföras inom en tremånadersperiod efter det att bidragsavtalet mellan kommissionen och IAEA har trätt i kraft. De tre projekten kommer att genomföras parallellt under de följande tolv månaderna.

Den beräknade sammanlagda tidsåtgången för genomförandet av denna gemensamma åtgärd är 15 månader.

4.   MOTTAGARE

Mottagare är de länder där utvärderingen och de efterföljande projekten kommer att genomföras. Myndigheterna i dessa länder kommer att få hjälp med att identifiera svaga punkter och ges stöd för att lösa problem och öka säkerheten. Kriterierna för att utse länderna för projekten skall fastställas och det slutliga valet av mottagare och de behov som skall tillgodoses i de utvalda länderna ska göras i samråd mellan genomförandeorganet och ordförandeskapet, biträtt av generalsekreteraren/den höge representanten i nära samarbete med medlemsstaterna och kommissionen inom ramen för den behöriga rådsarbetsgruppen. Dessa beslut skall i förekommande fall grundas på förslag från genomförandeorganet i enlighet med artikel 2.1 i denna gemensamma åtgärd.

5.   GENOMFÖRANDEORGAN

IAEA kommer att ansvara för projektens genomförande. De internationella kärnsäkerhetsuppdragen kommer att genomföras av experter från IAEA och från medlemsstaterna enligt standardmodellen för genomförande av IAEA-uppdrag. De tre projekten kommer att genomföras direkt av IAEA-personal, IAEA:s medlemsstater – utvalda experter eller entreprenörer. När det gäller entreprenörer skall all upphandling av IAEA av varor, entreprenader eller tjänster inom ramen för denna gemensamma åtgärd genomföras enligt IAEA:s tillämpliga regler och förfaranden, i enlighet med Europeiska gemenskapens bidragsavtal med IAEA.

6.   ÖVRIGA MEDVERKANDE

Projekten kommer att finansieras till 100 % genom denna gemensamma åtgärd. Experter från IAEA:s medlemsstater kan betraktas som övriga medverkande. De kommer att arbeta i enlighet med de vanliga reglerna för IAEA-experters verksamhet.

7.   SÄRSKILDA VILLKOR FÖR KONTRAKT OCH UPPHANDLING

För att kunna förbättra säkerheten för kärnmaterial och andra radioaktiva material, t.ex. radioaktiva strålkällor, som ursprungligen levererats av Ryska federationen kan i vissa fall kontrakt om upphandling av varor, entreprenader och tjänster erbjudas leverantörer i Ryska federationen som är förtrogna med rysk teknik.

8.   BERÄKNADE BUDGETBEHOV

EU:s bidrag kommer att omfatta utvärderingen och genomförandet av de tre projekt som beskrivs i punkt 2.2. De beräknade kostnaderna är följande:

Dessutom ingår en reserv för oförutsedda utgifter på cirka 3 % av de stödberättigande kostnaderna (till ett totalt belopp av 200 000 EUR).

9.   FINANSIELLT REFERENSBELOPP FÖR ATT TÄCKA KOSTNADERNA FÖR PROJEKTEN

Den totala kostnaden för projekten är 6 995 000 EUR.

----

(1)  GOV/2003/49-GC(47)/9. Dokumentet ”Åtgärder för att stärka det internationella samarbetet i fråga om kärnsäkerhet, strålskydd, transportsäkerhet och avfallshantering: För ett effektivt och hållbart nationellt regelverk för kontroll av strålkällor” (GOV/2004/52-GC(48)/15) innehåller också delar som är relevanta för samarbetet mellan IAEA och EU inom ramen för EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen. Denna verksamhet återspeglas också i ”Verksamhet till stöd för kärnsäkerhet” i IAEA:s kärnsäkerhetsplan för 2006-2009.

(2)  I syfte att förstärka kontrollsystemet beslutade IAEA:s styrelse i september 2005 att det s.k. protokollet om små kvantiteter till kontrollavtal enligt icke-spridningsfördraget bör förbli en del av IAEA:s kontrollsystem, med förbehåll för ändringar i standardtexten och ändringen av kriterierna i protokollet om små kvantiteter. IAEA:s generalkonferens år 2005 antog en resolution i vilken den bland annat noterade att för en stat med ett övergripande kontrollavtal, kompletterat med ett giltigt tilläggsprotokoll, utgör dessa åtgärder den förstärkta kontrollstandarden för den staten.

(3)  GOV/2005/50-GC(49)/17.

(4)  GOV/2002/10.

(5)  Se IAEA:s handlingsplan för att främja ingående av säkerhetsavtal och tilläggsprotokoll, publicerad av IAEA.

(6)  Algeriet, Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Kamerun, Kap Verde, Centralafrikanska republiken, Tchad, Komorerna, Kongo (Brazzaville), Elfenbenskusten, Demokratiska republiken Kongo, Djibouti, Egypten, Ekvatorialguinea, Eritrea, Etiopien, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea, Guinea-Bissau, Kenya, Lesotho, Liberia, Libyska arabiska Jamahiriya, Madagaskar, Malawi, Mali, Mauretanien, Mauritius, Marocko, Mozambique, Namibia, Niger, Nigeria, Rwanda, São Tomé och Príncipe, Senegal, Seychellerna, Sierra Leone, Somalia, Sydafrika, Sudan, Swaziland, Togo, Tunisien, Uganda, Förenade republiken Tanzania, Zambia och Zimbabwe.

----

----

RÅDETS GEMENSAMMA ÅTGÄRD 2006/419/GUSP

av den 12 juni 2006

till stöd för genomförandet av Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och inom ramen för genomförandet av EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA ÅTGÄRD

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 14, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   I linje med EU:s strategi mot spridning av massförstörelsevapen, som har som mål att främja FN:s säkerhetsråds roll och stärka dess expertkunskaper inför den utmaning som spridningen innebär, skall EU stödja genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004).

2.   Projekten till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004), som motsvarar åtgärder inom EU:s strategi, syftar till att

En närmare beskrivning av projekten finns i bilagan.

Artikel 2

1.   Ordförandeskapet skall, biträtt av rådets generalsekreterare/den höge representanten för GUSP, ansvara för genomförandet av denna gemensamma åtgärd. Kommission skall till fullo delta i denna uppgift.

2.   Kommissionen skall se till att de ekonomiska bidragen enligt artikel 3 används på rätt sätt.

3.   Det tekniska genomförandet av de projekt som anges i artikel 1.2 skall anförtros FN-sekretariatet (avdelningen för nedrustningsfrågor) (nedan kallat FN-sekretariatet). I denna kapacitet skall det utföra denna uppgift på ordförandeskapets ansvar och under generalsekreterarens/den höge representantens överinseende. Generalsekreteraren/den höge representanten skall i detta syfte ingå lämpliga överenskommelser med FN-sekretariatet.

Artikel 3

1.   Det finansiella referensbeloppet för genomförandet av det projekt som anges i artikel 1.2 skall vara 195 000 EUR.

2.   Förvaltningen av de utgifter som enligt punkt 1 finansieras över Europeiska unionens allmänna budget skall omfattas av gemenskapens förfaranden och bestämmelser som gäller budgeten, med förbehåll för att eventuell förfinansiering inte skall vara Europeiska gemenskapens egendom.

3.   Kommissionen skall för genomförandet av de utgifter som anges i punkt 1, ingå en särskild finansieringsöverenskommelse med FN-sekretariatet i enlighet med organisationens regler och föreskrifter. Det skall i den fastställas att FN-sekretariatet skall säkerställa att EU-bidraget lyfts fram på ett sätt som motsvarar dess storlek.

Artikel 4

Ordförandeskapet skall, biträtt av rådets generalsekreterare/den höge representanten för GUSP, regelbundet rapportera till rådet om genomförandet av denna gemensamma åtgärd genom rapporter utarbetade av FN-sekretariatet. Kommissionen skall till fullo delta i uppgifterna och informera om de finansiella delarna av genomförandet av de projekt som anges i artikel 1.2.

Artikel 5

Denna gemensamma åtgärd träder i kraft samma dag som den antas.

Den upphör att gälla den 12 juni 2008.

Artikel 6

Denna gemensamma åtgärd skall offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Luxemburg den 12 juni 2006.

På rådets vägnar

U. PLASSNIK

Ordförande

----

BILAGA

EU-STÖD TILL GENOMFÖRANDET AV FN:S SÄKERHETSRÅDS RESOLUTION 1540 (2004)

1.   Beskrivning

Den 28 april 2004 antog FN:s säkerhetsråd enhälligt resolution 1540 (2004), vilket är det första internationella instrument som behandlar massförstörelsevapen, bärare av dessa vapen och material med koppling till dessa på ett integrerat och övergripande sätt. Alla EU-medlemsstater var mycket positiva till detta instrument mot spridning av massförstörelsevapen. I enlighet med resolutionen skulle det inrättas en kommitté inom säkerhetsrådet, med uppdrag att rapportera till säkerhetsrådet om genomförandet av resolutionen på grundval av nationella rapporter. De nationella rapporterna skulle omfatta de åtgärder som staterna har vidtagit eller avser att vidta för att genomföra resolutionen.

EU har framfört démarcher i tredjeländer för att uppmuntra dem att lämna nationella rapporter enligt FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004). I denna resolution konstateras att vissa stater kan behöva hjälp med att genomföra bestämmelserna i resolutionen. Tekniskt bistånd och utbyte av erfarenheter från utarbetandet av nationella rapporter och antagandet av åtgärder för att genomföra FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004), kan därför direkt bidra till en bättre efterlevnad av rapporteringsskyldigheten enligt resolutionen och till dess faktiska genomförande.

Den 27 april 2006 antog FN:s säkerhetsråd enhälligt resolution 1673 (2006), som innebar att 1540-kommittén skulle intensifiera sina insatser för att främja ett fullständigt genomförande av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004), bl.a. genom riktad verksamhet, bistånd och samarbete. I sin rapport från april 2006 drog 1540-kommittén slutsatsen att eftersom 62 stater som ännu inte har lagt fram sin första nationella rapport och 55 stater, som visserligen har gjort detta men som ännu inte har lämnat in kompletterande uppgifter och förtydliganden, är koncentrerade till tre geografiska områden (Afrika, Västindien och södra Stillahavsområdet) och bristerna i de nationella rapporterna följer vissa regionala mönster, bör insatserna för att bistå stater med att uppfylla genomförandekraven i FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) inriktas på regioner och områden där särskilda behov har identifierats.

2.   Beskrivning av projekten

Projekten till stöd för genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) är inriktade på tre aspekter av genomförandet – att öka medvetenheten om kraven och skyldigheterna enligt resolutionen, att bidra till att förstärka den nationella kapaciteten i tre målregioner (Afrika, Latinamerika/Västindien och Asien/Stillahavsområdet) när det gäller att utarbeta nationella rapporter om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och att utbyta erfarenheter om antagandet av nationella åtgärder som är nödvändiga för genomförandet av resolutionen.

Projekten bör beakta slutsatserna och rekommendationerna i rapporten från den kommitté inom säkerhetsrådet som inrättats i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004), särskilt när det gäller regionala behov och brister vid genomförandet av resolutionen samt vissa staters behov av tekniskt bistånd. En officiell intresseförklaring i säkerhetsrådets kommitté om att vara värd för den riktade verksamheten i någon av målregionerna skall anses vara en förutsättning för stöd från EU.

Projekt i Asien/Stillahavsområdet

Projektet innebär i huvudsak att organisera riktad verksamhet i form av ett seminarium, som skall öka medvetenheten om skyldigheterna enligt FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och bidra till att förstärka den nationella kapaciteten när det gäller att genomföra resolutionen i målstaterna. Seminariet kan leda till att man identifierar biståndsbehov som därefter kan tillgodoses genom framtida EU-initiativ på området tekniskt bistånd. Inom mottagarstaterna bör verksamheten inriktas på deltagare på politisk beslutsnivå. Programmet för den riktade verksamheten bör återspegla de regionala skillnaderna vid genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och respektera de övergripande målen för den gemensamma åtgärden.

Kina har i säkerhetsrådets kommitté uttryckt intresse för att under första halvåret 2006 vara värd för ett regionalt seminarium om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) med särskild inriktning på exportkontroll.

Projekt i Afrika

Projektet innebär i huvudsak att organisera riktad verksamhet i form av ett seminarium, som skall öka medvetenheten om skyldigheterna enligt FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och bidra till att förstärka den nationella kapaciteten när det gäller att genomföra resolutionen i målstaterna. Seminariet kan leda till att man identifierar biståndsbehov som därefter kan tillgodoses genom framtida EU-initiativ på området tekniskt bistånd. Inom mottagarstaterna bör verksamheten inriktas på deltagare på politisk beslutsnivå. Programmet för den riktade verksamheten bör återspegla de regionala skillnaderna vid genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och respektera de övergripande målen för den gemensamma åtgärden.

Ghana har ställt sig positivt till en begäran i säkerhetsrådets kommitté om att vara värd för ett regionalt seminarium om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004), tidigast före utgången av år 2006.

Projekt i Latinamerika och Västindien

Projektet innebär i huvudsak att organisera riktad verksamhet i form av ett seminarium, som kommer att öka medvetenheten om skyldigheterna enligt FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och bidra till att förstärka den nationella kapaciteten när det gäller att genomföra resolutionen i målstaterna. Seminariet kan leda till att man identifierar biståndsbehov som därefter kan tillgodoses genom framtida EU-initiativ på området tekniskt bistånd. Inom mottagarstaterna bör verksamheten inriktas på deltagare på politisk beslutsnivå. Programmet för den riktade verksamheten bör återspegla de regionala skillnaderna vid genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) och respektera de övergripande målen för den gemensamma åtgärden.

Peru har förklarat sig villigt att organisera ett regionalt seminarium om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004) senast i slutet av år 2006.

Resultat av projekten:

3.   Varaktighet

Projekten beräknas pågå i totalt 24 månader.

4.   Mottagare

Seminariet är huvudsakligen avsett för de stater i tre målregioner som inte har lämnat sina nationella rapporter om genomförandet av FN:s säkerhetsråds resolution 1540 (2004). Stater som redan har uppfyllt sin rapporteringsskyldighet enligt resolutionen men som inte har lämnat ytterligare information eller förtydliganden på begäran av säkerhetsrådets kommitté bör också ingå.

Det slutliga valet av mottagare kommer att göras av ordförandeskapet, biträtt av generalsekreteraren/den höge representanten genom hans personliga företrädare för icke-spridning av massförstörelsevapen, på förslag av genomförandeorganet enligt artikel 2.3 i denna gemensamma åtgärd.

Potentiella givare av tekniskt bistånd inom och utanför regionen samt relevanta internationella, regionala och subregionala organisationer kommer också att inbjudas att närvara.

5.   Genomförandeorgan

FN-sekretariatet (avdelningen för nedrustningsfrågor) kommer att ansvara för det tekniska genomförandet av projekten inom ramen för den politiska samordningen under ledning av generalsekreteraren/den höge representanten genom hans personliga representant för icke-spridning av massförstörelsevapen. FN-sekretariatet (avdelningen för nedrustningsfrågor) kommer att underteckna ett stödavtal med de stater som utses till värdstater. Värdstaten kommer att delta vid genomförandet av projektet. Eventuell upphandling av varor, entreprenader eller tjänster som görs i värdstaterna av FN-sekretariatet (avdelningen för nedrustningsfrågor) inom ramen för denna gemensamma åtgärd kommer att genomföras enligt FN:s tillämpliga regler och förfaranden, i enlighet med EU:s särskilda bidragsavtal med FN-sekretariatet (avdelningen för nedrustningsfrågor).

6.   Beräknat ekonomiskt bidrag från EU

Projekten samfinansieras av EU och övriga bidragsgivare. EU bör inrikta sig på utgifter i samband med målstaternas deltagande i seminarierna, konferenskostnader och kostnader för experter. Berörda regionala och subregionala organisationers utgifter kan också omfattas om de har ett direkt samband med deltagande i och anordnande av aktiviteter inom projekten. FN-sekretariatet (avdelningen för nedrustningsfrågor) kommer att ansvara för övergripande samordning av bidrag från andra givare, som kommer att finansiera de övriga kostnaderna för projekten. Några givare kan lämna bidrag till genomförandet av projektet direkt till värdlandet. Den beräknade totala kostnaden för EU:s bidrag till genomförandet av projekt i Asien/Stillahavsområdet, Afrika och Latinamerika/Västindien uppgår till 195 000 EUR. Det är tillåtet att överföra bidrag mellan olika projekt om detta kan motiveras på grund av särskilda krav i utvalda regioner.

Dessutom ingår en reserv för oförutsedda utgifter på cirka 3 % av de stödberättigande kostnaderna (med ett sammanlagt belopp på 3 395 EUR).

7.   Finansiellt referensbelopp för att täcka kostnaderna för projekten

Den totala kostnaden för projekten är 195 000 EUR.

----

Rättelser

----

Rättelse till Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/88/EG av den 14 december 2005 om ändring av direktiv 2000/14/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om buller i miljön från utrustning som är avsedd att användas utomhus

(Europeiska unionens officiella tidning L 344 av den 27 december 2005)

På sidan 45, artikel 1.1 (ersättning av tabell i artikel 12 i direktiv 2000/14/EG), tabellen under rubriken ”Svets- och kraftgeneratorer”, andra spalten, tredje raden skall det

i stället för:

”10 > Pel”

vara:

”Pel > 10”.

----

----

Rättelse till rådets förordning (EG) nr 1964/2005 av den 29 november 2005 om tullsatser för bananer

(Europeiska unionens officiella tidning L 316 av den 2 december 2005)

På sidan 1 i artikel 1.1 skall det

i stället för:

”1.   Från och med den 1 januari 2006 skall tullkvoten för bananer (KN nummer 0803 00 19) vara 176 EUR/ton.”

vara:

”1.   Från och med den 1 januari 2006 skall tullsatsen för bananer (KN nummer 0803 00 19) vara 176 EUR/ton.”

----