----

----

I Säädökset, jotka on julkaistava

----

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1080/2006,

annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006,

Euroopan aluekehitysrahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1783/1999 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 162 artiklan ensimmäisen kohdan ja 299 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

I LUKU

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Kohde

1.   Tässä asetuksessa vahvistetaan Euroopan aluekehitysrahaston (EAKR) tehtävät, sen toiminta-ala asetuksen (EY) N:o 1083/2006 3 artiklan 2 kohdassa määriteltyjen lähentymis-, alueellinen kilpailukyky ja työllisyys- ja Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen suhteen sekä tukikelpoisuutta koskevat säännöt.

2.   EAKR:oon sovelletaan asetuksen (EY) N:o 1083/2006 ja tämän asetuksen säännöksiä.

2 artikla

Tarkoitus

EAKR osallistuu perustamissopimuksen 160 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1083/2006 mukaisesti rahoitustuen antamiseen, jolla pyritään lujittamaan taloudellista ja sosiaalista yhteenkuuluvuutta vähentämällä keskeisintä alueellista epätasapainoa tukemalla aluetalouden kehittämistä ja rakenteellista mukauttamista, mihin kuuluu myös taantuvien teollisuusalueiden ja kehityksessä jälkeen jääneiden alueiden uudistaminen, ja tukemalla rajat ylittävää, valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä.

Tällä tavoin EAKR pyrkii toteuttamaan yhteisön ensisijaisia tavoitteita ja erityisesti tarvetta edistää kilpailukykyä ja innovointia, luoda ja säilyttää kestäviä työpaikkoja ja varmistaa kestävä kehitys.

3 artikla

Toiminta-ala

1.   EAKR:n tuki keskitetään temaattisiin painopisteisiin. Kunkin painopisteen mukaisesti rahoitettavien toimien tyyppi ja laajuus vaihtelevat lähentymis-, alueellinen kilpailukyky ja työllisyys- sekä Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteiden luonteen perusteella 4, 5 ja 6 artiklan mukaisesti.

2.   EAKR osallistuu seuraavien kohteiden rahoitukseen:

Erilaiset a—d alakohdassa tarkoitetut investoinnit ja toimenpiteet ovat käytettävissä temaattisten painopisteiden täytäntöönpanemiseksi 4, 5 ja 6 artiklan mukaisesti.

4 artikla

Lähentyminen

Lähentymistavoitteen osana EAKR:n tuki keskitetään kestävän ja yhdennetyn alueellisen ja paikallisen taloudellisen kehityksen ja työllisyyden edistämiseen ottamalla käyttöön alueiden omat voimavarat tähän tarkoitukseen ja vahvistamalla niitä sellaisin toimenpideohjelmin, joilla pyritään nykyaikaistamaan ja monipuolistamaan taloudellisia rakenteita sekä luomaan ja säilyttämään kestäviä työpaikkoja. Tämä toteutetaan ensisijaisesti seuraavien painopisteiden avulla ja siten, että täsmälliset politiikkojen yhdistelmät määräytyvät kunkin jäsenvaltion erityispiirteiden mukaan:

5 artikla

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osana EAKR:n tuki keskitetään työllisyyden edistämisen lisäksi kestävän kehityksen strategioiden mukaisesti ensisijaisesti seuraaviin kolmeen painopisteeseen:

Lisäksi niiden toimenpideohjelmien osalta, joita tuetaan EAKR:sta alueilla, jotka voivat saada asetuksen (EY) N:o 1083/2006 8 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua erityistä siirtymäkauden rahoitusta, jäsenvaltiot ja komissio voivat päättää ulottaa tuen tämän asetuksen 4 artiklassa tarkoitettuihin painopisteisiin.

6 artikla

Euroopan alueellinen yhteistyö

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen osana EAKR:n tuki keskitetään seuraaviin painopisteisiin:

7 artikla

Menojen tukikelpoisuus

1.   EAKR:sta ei rahoiteta seuraavia menoja:

2.   Asuntokantaan liittyvät kustannukset ovat tukikelpoisia ainoastaan niissä jäsenvaltioissa, jotka ovat liittyneet Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen, ja seuraavissa olosuhteissa:

Komissio hyväksyy asetuksen (EY) N:o 1083/2006 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti tarvittavan luettelon perusteista, joilla määritellään a alakohdassa tarkoitetut alueet, ja luettelon tukikelpoisista toimista.

3.   Asetuksen (EY) N:o 1081/2006 11 artiklassa esitettyjä tukikelpoisuussääntöjä sovelletaan EAKR:sta osarahoitettuihin toimiin, jotka kuuluvat mainitun asetuksen 3 artiklan soveltamisalaan.

II LUKU

ALUEELLISTEN ERITYISPIIRTEIDEN KÄSITTELYÄ KOSKEVAT ERITYISSÄÄNNÖKSET

8 artikla

Kaupunkialueiden kestävä kehitys

EAKR voi tarvittaessa tämän asetuksen 4 ja 5 artiklassa lueteltujen toimien lisäksi tukea asetuksen (EY) N:o 1083/2006 37 artiklan 4 kohdan a alakohdassa tarkoitettuihin, kaupunkialueiden kestävää kehitystä koskeviin toimiin liittyviä yhdennettyjä ja kestäviä strategioita, joilla edistetään osallistumista ja pyritään torjumaan kaupunkialueilla runsaasti esiintyviä taloudellisia, ympäristöön liittyviä ja sosiaalisia ongelmia.

Näillä strategioilla edistetään kaupunkialueiden kestävää kehitystä esimerkiksi seuraavin toimin: taloudellisen kasvun vahvistaminen, fyysisen ympäristön ja ympäristövaurioalueiden kunnostaminen, luonnon- ja kulttuuriperinnön säilyttäminen ja kehittäminen, yrittäjyyden edistäminen, paikallisen työllisyyden ja yhteisön kehityksen edistäminen sekä palvelujen tarjoaminen asukkaille ottaen huomioon väestörakenteen muuttuminen.

Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 34 artiklan 2 kohdassa säädetään ja jos kyseiset toimet pannaan täytäntöön erityisen toimenpideohjelman avulla tai toimenpideohjelman toimintalinjana, asetuksen (EY) N:o 1081/2006 soveltamisalaan kuuluvien alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitetta koskevien toimenpiteiden EAKR:sta saamaa rahoitusosuutta voidaan korottaa 15 prosenttiin ohjelman tai toimintalinjan osalta.

9 artikla

Yhteensovittaminen Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan kalatalousrahaston kanssa

Jos EAKR:sta tuettuun toimenpideohjelmaan kuuluu toimia, joihin voidaan myöntää tukea myös jostakin toisesta yhteisön tukivälineestä, mukaan lukien Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston toimintalinja 3 ja kalastusta harjoittavien rannikkoalueiden kestävä kehittäminen Euroopan kalatalousrahastosta (EKTR), jäsenvaltion on kussakin toimenpideohjelmassa vahvistettava rajaamisperusteet EAKR:sta tuettaville toimille ja muista yhteisön tukivälineistä tuettaville toimille.

10 artikla

Maantieteellisistä ja luonnonhaitoista kärsivät alueet

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 52 artiklan f alakohdassa tarkoitetuilla maantieteellisistä ja luonnonhaitoista kärsivillä alueilla toteutettavissa, EAKR:sta osarahoitettavissa alueohjelmissa on kiinnitettävä erityistä huomiota näiden alueiden erityisongelmiin.

EAKR:sta voidaan rahoittaa erityisesti investointeja, joiden tavoitteena on parantaa yhteyksiä, edistää ja kehittää kulttuuri- ja luonnonperintöön liittyviä taloudellisia toimintoja, edistää luonnonvarojen kestävää käyttöä ja kehittää kestävää matkailua, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 4 ja 5 artiklan soveltamista.

11 artikla

Syrjäisimmät alueet

1.   Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 liitteessä II olevassa 20 kohdassa tarkoitettu erityinen lisämääräraha on käytettävä niiden lisäkustannusten tasoittamiseksi, jotka liittyvät perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa määriteltyihin rajoituksiin ja joita syntyy syrjäisimmillä alueilla tuettaessa:

2.   Erityisellä lisämäärärahalla voidaan rahoittaa 3 artiklan soveltamisalaan kuuluvia investointikustannuksia. Lisäksi erityisestä lisämäärärahasta on käytettävä vähintään 50 prosenttia toimintatukien ja julkisen palvelun velvoitteet ja julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset kattavien kustannusten rahoittamiseen syrjäisimmillä alueilla.

3.   Määrän, johon osarahoitusta sovelletaan, on oltava oikeassa suhteessa 1 kohdassa tarkoitettuihin tuensaajalle aiheutuneisiin lisäkustannuksiin, jos on kyse ainoastaan toimintatuista ja julkisen palvelun velvoitteet ja julkisia palveluhankintoja koskevat sopimukset kattavista kustannuksista, ja määrä voi kattaa kaikki tukikelpoiset kustannukset, jos on kyse investointikustannuksista.

4.   Tämän artiklan mukaista rahoitusta ei voida käyttää tukemaan:

III LUKU

EUROOPAN ALUEELLINEN YHTEISTYÖ -TAVOITTEESEEN LIITTYVÄT ERITYISSÄÄNNÖKSET

1 JAKSO

Toimenpideohjelmat

12 artikla

Sisältö

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaisten toimenpideohjelmien on sisällettävä seuraavat tiedot:

2 JAKSO

Tukikelpoisuus

13 artikla

Menojen tukikelpoisuutta koskevat säännöt

Menojen tukikelpoisuuden määrittelemiseksi sovelletaan Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaiseen toimenpideohjelmaan siihen osallistuvien jäsenvaltioiden hyväksymiä asianomaisia kansallisia sääntöjä lukuun ottamatta tapauksia, joiden osalta on vahvistettu yhteisön säännöt.

Komissio vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1083/2006 56 artiklan 4 kohdan mukaisesti menojen tukikelpoisuutta koskevat yhteiset säännöt asetuksen (EY) N:o 1083/2006 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 7 artiklan säännösten soveltamista.

Jos 7 artiklassa annetaan mahdollisuus erilaisten menojen tukikelpoisuutta koskevien sääntöjen soveltamiseen Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaiseen toimenpideohjelmaan osallistuvissa eri jäsenvaltioissa, koko ohjelma-alueella sovelletaan laajimpia menojen tukikelpoisuutta koskevia sääntöjä.

3 JAKSO

Hallinnointi, seuranta ja valvonta

14 artikla

Viranomaisten nimeäminen

1.   Toimenpideohjelmaan osallistuvien jäsenvaltioiden on nimettävä yksi hallintoviranomainen, yksi todentamisviranomainen ja yksi tarkastusviranomainen, joka on siitä jäsenvaltiosta, jossa hallintoviranomainen sijaitsee. Komissio suorittaa maksut todentamisviranomaiselle, joka pääsääntöisesti suorittaa maksut johtavalle tuensaajalle.

Hallintoviranomaisen on ohjelma-alueella edustettuina olevia jäsenvaltioita kuultuaan perustettava yhteinen tekninen sihteeristö. Se avustaa hallintoviranomaista ja seurantakomiteaa sekä tarvittaessa tarkastusviranomaista näiden hoitaessa tehtäviään.

2.   Toimenpideohjelman tarkastusviranomaista avustaa asetuksen (EY) N:o 1083/2006 62 artiklassa säädettyjen tehtävien hoitamisessa tarkastajaryhmä, johon kuuluu yksi edustaja kustakin toimenpideohjelmaan osallistuvasta jäsenvaltiosta. Tarkastajaryhmä on perustettava kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun toimenpideohjelman hyväksymisestä on tehty päätös. Ryhmä laatii työjärjestyksensä. Sen puheenjohtajana on toimenpideohjelman tarkastusviranomainen.

Osallistuvat jäsenvaltiot voivat yksimielisesti päättää, että tarkastusviranomaisella on lupa suorittaa suoraan asetuksen (EY) N:o 1083/2006 62 artiklassa säädetyt tehtävät koko ohjelmaan kuuluvalla alueella ilman ensimmäisessä alakohdassa määriteltyä tarkastajaryhmää.

Tarkastajien on oltava riippumattomia 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitetusta valvontajärjestelmästä.

3.   Kunkin toimenpideohjelmaan osallistuvan jäsenvaltion on nimettävä edustajansa asetuksen (EY) N:o 1083/2006 63 artiklassa tarkoitettuun seurantakomiteaan.

15 artikla

Hallintoviranomaisen tehtävät

1.   Hallintoviranomainen hoitaa asetuksen (EY) N:o 1083/2006 60 artiklassa säädetyt tehtävät lukuun ottamatta niitä, jotka liittyvät toimien ja menojen asianmukaisuuden tarkastamiseen mainitun artiklan b alakohdassa säädettyjen kansallisten ja yhteisön sääntöjen perusteella. Tässä yhteydessä sen on varmistauduttava siitä, että tämän asetuksen 16 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu valvoja on hyväksynyt kullekin toimeen osallistuvalle tuensaajalle aiheutuneet menot.

2.   Hallintoviranomaisen on vahvistettava kuhunkin toimeen liittyvät täytäntöönpanojärjestelyt tarvittaessa yhteisymmärryksessä johtavan tuensaajan kanssa.

16 artikla

Valvontajärjestelmä

1.   Voidakseen vahvistaa menot kunkin jäsenvaltion on perustettava valvontajärjestelmä, jonka avulla on mahdollista varmentaa osarahoitettujen tuotteiden ja palvelujen toimittaminen, sen alueella toteutettujen toimien tai niiden osuuksien osalta ilmoitettujen menojen asianmukaisuus sekä se, että menot ja niihin liittyvät toimet tai niiden osuudet ovat yhteisön ja asianomaisen jäsenvaltion kansallisten sääntöjen mukaisia.

Tätä varten kunkin jäsenvaltion on nimettävä valvojat, joiden tehtävänä on varmentaa kunkin toimeen osallistuvan tuensaajan ilmoittamien menojen laillisuus ja asianmukaisuus. Jäsenvaltiot voivat päättää nimetä yhden ainoan valvojan koko ohjelma-alueelle.

Jos osarahoitettujen tuotteiden tai palvelujen toimitus on mahdollista varmentaa ainoastaan koko toimen osalta, varmennuksen suorittaa sen jäsenvaltion valvoja, jossa johtava tuensaaja sijaitsee, tai hallintoviranomainen.

2.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että valvojat voivat vahvistaa menot kolmen kuukauden kuluessa.

17 artikla

Varainhoito

1.   EAKR:n rahoitusosuus maksetaan yhdelle tilille, johon ei sisälly kansallisia alatilejä.

2.   Todentamisviranomaisen on varmistettava, että johtavalta tuensaajalta peritään takaisin kaikki sääntöjenvastaisuuden vuoksi menetetyt varat, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden velvollisuutta todeta ja oikaista sääntöjenvastaisuudet sekä periä takaisin aiheettomasti maksetut määrät. Tuensaajien on maksettava takaisin johtavalle tuensaajalle aiheettomasti maksetut määrät niiden välillä tehdyn sopimuksen mukaisesti.

3.   Jos johtava tuensaaja ei onnistu saamaan takaisinmaksuja tuensaajalta, jäsenvaltion, jonka alueella kyseinen tuensaaja on, on korvattava todentamisviranomaiselle kyseiselle tuensaajalle aiheettomasti maksettu määrä.

18 artikla

Eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen mukaiseen toimenpideohjelmaan osallistuvat jäsenvaltiot voivat käyttää 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1082/2006 (10) mukaista Eurooppalaista alueellisen yhteistyön yhtymää antamalla sille vastuun toimenpideohjelman hallinnoinnista uskomalla sille hallintoviranomaisen ja yhteisen teknisen sihteeristön tehtävät. Kullakin jäsenvaltiolla säilyy kuitenkin edelleen taloudellinen vastuu.

4 JAKSO

Toimet

19 artikla

Toimien valinta

1.   Toimenpideohjelmiin, joiden tavoitteena on 6 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen rajat ylittävien toimien kehittäminen ja 6 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun valtioiden välisen yhteistyön käynnistäminen ja kehittäminen, valittaviin toimiin on kuuluttava tuensaajia vähintään kahdesta maasta, joista ainakin yhden on oltava jäsenvaltio, ja jotka tekevät kunkin toimen osalta yhteistyötä vähintään kahdella seuraavista tavoista: yhteinen kehittäminen, yhteinen täytäntöönpano, yhteinen henkilöstö ja yhteinen rahoitus.

Valitut toimet, jotka täyttävät edellä mainitut edellytykset, voidaan toteuttaa yhdessä maassa, jos kyseiset toimet ovat vähintään kahden maan toimijoiden esittämiä.

Edellä mainittuja ehtoja ei sovelleta 6 artiklan 1 kohdan kolmannessa alakohdassa tarkoitettuihin PEACE-ohjelman yhteydessä toteutettuihin toimiin.

2.   Toimenpideohjelmiin, jotka liittyvät 6 artiklan 3 kohdan a alakohdassa tarkoitettuun alueiden väliseen yhteistyöhön, valittaviin toimiin on kuuluttava alueellisen tai paikallisen tason tuensaajia vähintään:

Toimenpideohjelmiin, joita tarkoitetaan 6 artiklan 3 kohdan b alakohdassa, valittaviin toimiin sovelletaan tämän kohdan ensimmäisessä alakohdassa säädettyjä edellytyksiä aina kun se on toimen luonteesta riippuen mahdollista.

Tuensaajien on tehtävä kunkin toimen osalta yhteistyötä seuraavilla tavoilla: yhteinen kehittäminen, yhteinen täytäntöönpano, yhteinen henkilöstö ja yhteinen rahoitus.

3.   Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 65 artiklassa tarkoitettujen tehtävien lisäksi seurantakomitea tai sille raportoiva ohjauskomitea vastaa toimien valinnasta.

20 artikla

Johtavan tuensaajan ja muiden tuensaajien velvollisuudet

1.   Tuensaajat nimeävät kutakin toimea varten keskuudestaan johtavan tuensaajan. Johtava tuensaaja vastaa seuraavista tehtävistä:

2.   Kunkin toimeen osallistuvan tuensaajan on:

21 artikla

Toimien sijaintia koskevat erityisehdot

1.   Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuihin kyseisen ohjelman yhteydessä tukikelpoisiin alueisiin rajoittuvilla tai tällaisten rajoittuvien alueiden ympäröimillä NUTS 3 -tason alueilla rajat ylittävän yhteistyön yhteydessä EAKR voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa rahoittaa toimien tai niiden osien täytäntöönpanosta aiheutuneita menoja enintään 20 prosentilla kyseistä toimenpideohjelmaa varten myönnetystä rahoitusosuudesta. Poikkeustapauksissa, joista komissio ja jäsenvaltiot ovat sopineet, tätä joustoa voidaan soveltaa myös NUTS 2 -tason alueisiin, joilla asetuksen (EY) N:o 1083/2006 7 artiklan 1 kohdassa tarkoitetut alueet sijaitsevat.

Hankkeiden tasolla ensimmäisessä alakohdassa määritellyt ohjelma-alueen ulkopuolella sijaitseville kumppaneille aiheutuneet menot voivat olla tukikelpoisia, jos hankkeen tavoitteita olisi ollut vaikea saavuttaa ilman kyseisen kumppanin mukanaoloa.

2.   Valtioiden välisen yhteistyön yhteydessä EAKR voi asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa rahoittaa toimiin osallistuvan alueen ulkopuolella oleville kumppaneille aiheutuneita menoja enintään 20 prosentilla kyseistä toimenpideohjelmaa varten myönnetystä rahoitusosuudesta, jos menoista on hyötyä kyseiseen yhteistyötavoitealueeseen sisältyville alueille.

3.   EAKR:sta voidaan rahoittaa rajat ylittävän, valtioiden välisen ja alueiden välisen yhteistyön yhteydessä menoja, jotka aiheutuvat toimien tai toimien osuuksien täytäntöönpanosta Euroopan yhteisön ulkopuolisten maiden alueella, enintään 10 prosentilla sen toimenpideohjelmaa varten myöntämästä rahoitusosuudesta, kun toimista on hyötyä yhteisön alueille.

4.   Jäsenvaltioiden on varmistettava näiden menojen laillisuus ja asianmukaisuus. Hallintoviranomaisen on vahvistettava 1, 2 ja 3 kohdassa tarkoitettujen tukikelpoisten alueiden ulkopuolella toteutettavien toimien valinta.

IV LUKU

LOPPUSÄÄNNÖKSET

22 artikla

Siirtymäsäännökset

1.   Tämä asetus ei vaikuta sellaisen avun jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1783/1999 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2006 kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla, jota siten sovelletaan kyseiseen apuun tai hankkeisiin niiden päättymiseen saakka.

2.   Asetuksen (EY) N:o 1783/1999 nojalla tehdyt hakemukset ovat edelleen voimassa.

23 artikla

Kumoaminen

1.   Kumotaan asetus (EY) N:o 1783/1999 1 päivästä tammikuuta 2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 22 artiklassa annettujen säännösten soveltamista.

2.   Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.

24 artikla

Tarkastelulauseke

Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 perustamissopimuksen 162 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.

25 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 5 päivänä heinäkuuta 2006.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

J. BORRELL FONTELLES

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

P. LEHTOMÄKI

----

(1)EUVL C 255, 14.10.2005, s. 91.

(2)EUVL C 231, 20.9.2005, s. 19.

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. heinäkuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 12. kesäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4)  Katso tämän virallisen lehden sivu 25.

(5)EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 173/2005 (EUVL L 29, 2.2.2005, s. 3).

(6)  Katso tämän virallisen lehden sivu 12.

(7)  Katso tämän virallisen lehden sivu 79.

(8)EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.

(9)EYVL L 213, 13.8.1999, s. 1.

(10)  Katso tämän virallisen lehden sivu 19.

----

----

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1081/2006,

annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006,

Euroopan sosiaalirahastosta ja asetuksen (EY) N:o 1784/1999 kumoamisesta

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 148 artiklan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Kohde

1.   Tässä asetuksessa säädetään Euroopan sosiaalirahaston (ESR) tehtävät, sen toiminta-ala, erityissäännökset ja tukikelpoiset menolajit.

2.   ESR:oon sovelletaan asetusta (EY) N:o 1083/2006 ja tätä asetusta.

2 artikla

Tehtävät

1.   ESR edistää osaltaan yhteisön painopisteitä, jotka koskevat taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamista parantamalla työllisyyttä ja työllistymismahdollisuuksia sekä edistämällä korkeaa työllisyysastetta ja uusien ja parempien työpaikkojen luomista. Tätä varten ESR tukee jäsenvaltioiden politiikkoja, joilla pyritään täystyöllisyyteen sekä työn laadun ja tuottavuuden parantamiseen, sosiaalisen osallisuuden edistämiseen muun muassa parantamalla epäedullisessa asemassa olevien työhön pääsyä sekä kansallisten, alueellisten ja paikallisten työllisyyserojen vähentämiseen.

ESR:sta myönnetään tukea erityisesti toimiin, jotka ovat niiden toimenpiteiden mukaisia, joita jäsenvaltiot toteuttavat kasvua ja työllisyyttä koskeviin yhdennettyihin suuntaviivoihin sisältyvien ja Euroopan työllisyysstrategiaa noudattaen hyväksyttyjen suuntaviivojen nojalla ja niihin liittyvien suositusten mukaisesti.

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja tehtäviä toteuttaessaan ESR tukee sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseen, tuottavuuden ja kilpailukyvyn parantamiseen sekä talouskasvun ja kestävän kehityksen edistämiseen liittyviä yhteisön painopisteitä. Tätä varten ESR ottaa huomioon koulutukseen ja ammatilliseen koulutukseen liittyvät yhteisön keskeiset painopisteet ja tavoitteet, joilla pyritään lisäämään työelämän ulkopuolella olevien henkilöiden osallistumista työmarkkinoille, torjumaan sosiaalista syrjäytymistä, etenkin epäedullisessa asemassa olevien ryhmien, kuten vammaisten, syrjäytymistä, sekä edistämään miesten ja naisten tasa-arvoa ja syrjimättömyyttä.

3 artikla

Tuen kohteet

1.   Lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen mukaisesti ESR:sta tuetaan jäsenvaltioissa seuraavassa lueteltujen painopisteiden mukaisesti toteutettavia toimia:

2.   Lähentymistavoitteen mukaisesti ESR:sta tuetaan seuraavassa lueteltujen jäsenvaltioissa toteutettavien painopisteiden mukaisesti toteutettavia toimia:

3.   Jäsenvaltiot voivat 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen painopisteiden puitteissa keskittyä niihin, jotka sopivat parhaiten jäsenvaltioiden erityishaasteiden huomioon ottamiseen.

4.   ESR:sta voidaan tukea tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa säädettyjä toimia niiden jäsenvaltioiden alueella, jotka voivat saada tukea tai siirtymäkauden tukea koheesiorahastosta asetuksen N:o 1083/2006 5 artiklan 2 kohdan ja 8 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

5.   Pantaessa täytäntöön 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuja tavoitteita ja painopisteitä ESR:sta tuetaan jäsenvaltioiden innovatiivisten toimien edistämistä ja valtavirtaistamista.

6.   ESR:sta tuetaan myös valtioiden välisiä ja alueiden välisiä toimia erityisesti jakamalla tietoa, kokemuksia, tuloksia ja hyviä käytäntöjä sekä kehittämällä täydentäviä lähentymistapoja sekä yhteensovitettua tai yhteistä toimintaa.

7.   Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 34 artiklan 2 kohdassa säädetään, tämän artiklan 1 kohdan c alakohdan i alakohdassa tarkoitettujen, Euroopan aluekehitysrahastosta 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 (6) soveltamisalaan kuuluvien sosiaalisen osallisuuden painopisteen nojalla toteutettavien toimenpiteiden rahoitusosuutta voidaan korottaa 15 prosenttiin kyseessä olevan toimintalinjan osalta.

4 artikla

Tuen johdonmukaisuus ja keskittäminen

1.   Jäsenvaltioiden on varmistettava, että ESR:sta tuettavat toimet ovat Euroopan työllisyysstrategian mukaisia ja edistävät sen perusteella toteutettavia toimia. Niiden on erityisesti varmistettava, että kansallisessa strategisessa viitekehyksessä vahvistettu strategia ja toimenpideohjelmissa vahvistetut toimet edistävät työllisyysstrategian pyrkimyksiä, ensisijaisia toimia ja tavoitteita kussakin jäsenvaltiossa kansallisten uudistusohjelmien ja sosiaalista osallisuutta koskevien kansallisten toimintasuunnitelmien mukaisesti.

Jäsenvaltioiden on lisäksi silloin, kun ESR:n tuki voi edistää politiikkojen harjoittamista, kohdennettava tuki perustamissopimuksen 128 artiklan 4 kohdan nojalla annettavien keskeisten työllisyyssuositusten ja yhteisön keskeisten työllisyystavoitteiden täytäntöönpanoon sosiaalisen osallisuuden, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen aloilla. Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että tämä tapahtuu vakaissa ohjelmointipuitteissa.

2.   Toimenpideohjelmissa voimavarat on kohdennettava tärkeimpiin tarpeisiin ja keskitettävä politiikan aloille, joilla ESR:n tuki voi merkittävästi vaikuttaa ohjelman tavoitteiden saavuttamiseen. Jotta ESR:n tuki olisi mahdollisimman tehokasta, toimenpideohjelmissa on tarpeen mukaan otettava huomioon erityisesti alueet ja paikkakunnat, joilla on vakavimpia ongelmia, kuten epäsuotuisassa asemassa olevat kaupunkialueet ja syrjäisimmät alueet, taantuvat maaseutualueet ja kalastuksesta riippuvaiset alueet sekä tuotannon siirroista erityisesti kärsineet alueet.

3.   Sosiaalisen suojelun ja sosiaalisen osallisuuden alalla käytettävän avoimen koordinointimenetelmän mukaisesti annettaviin jäsenvaltioiden kansallisiin kertomuksiin on tarvittaessa sisällytettävä tiivistelmä ESR:n rahoitusosuudesta, jolla edistetään sosiaaliseen osallisuuteen liittyviä työmarkkinanäkökohtia.

4.   Toimenpideohjelmiin, joiden rahoitukseen ESR osallistuu, sisältyvien indikaattoreiden on oltava strategisia, lukumäärältään rajoitettuja ja niiden on liityttävä Euroopan työllisyysstrategian täytäntöönpanossa sekä sosiaalisen osallisuuden, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen aloilla sovellettavien yhteisön tavoitteiden yhteydessä käytettäviin indikaattoreihin.

5.   ESR:n toimista tehtävissä arvioinneissa on myös arvioitava, mikä on ESR:sta tuettujen toimien osuus Euroopan työllisyysstrategian sekä sosiaalisen osallisuuden, syrjimättömyyden sekä miesten ja naisten tasa-arvon, koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen aloja koskevien yhteisön tavoitteiden täytäntöönpanossa kyseisessä jäsenvaltiossa.

5 artikla

Hyvä hallintotapa ja kumppanuus

1.   ESR edistää hyvää hallintotapaa ja kumppanuutta. Rahaston tuki on suunniteltava ja pantava täytäntöön sopivalla alueellisella tasolla ottaen huomioon kansallinen, alue- ja paikallistaso kullekin jäsenvaltiolle ominaisten hallinnollisten järjestelyjen mukaisesti.

2.   Jäsenvaltioiden on ESR:n tukeen liittyvän valmistelun, täytäntöönpanon ja seurannan yhteydessä varmistettava työmarkkinaosapuolten mukaantulo sekä muiden toimijoiden riittävä kuuleminen ja osallistuminen sopivalla alueellisella tasolla.

3.   Kunkin toimenpideohjelman hallintoviranomaisen on edistettävä työmarkkinaosapuolten riittävää osallistumista 3 artiklan nojalla rahoitettuihin toimiin.

Lähentymistavoitteen mukaisesti on asianmukainen määrä ESR:n varoja osoitettava valmiuksien kehittämiseen, johon kuuluvat ammatillinen koulutus, verkottumistoimet, sosiaalisen vuoropuhelun tehostaminen ja työmarkkinaosapuolten yhteisesti käynnistämät toimet erityisesti 3 artiklan 1 kohdan a alakohdassa tarkoitetun työntekijöiden ja yritysten sopeutumiskyvyn osalta.

4.   Kunkin toimenpideohjelman hallintoviranomaisen on edistettävä valtiosta riippumattomien järjestöjen riittävää osallistumista ja pääsyä mukaan erityisesti sosiaalisen osallisuuden, sukupuolten välisen tasa-arvon ja yhtäläisten mahdollisuuksien aloilla rahoitettuihin toimiin.

6 artikla

Sukupuolten tasa-arvo ja yhtäläiset mahdollisuudet

Jäsenvaltioiden on varmistettava, että toimenpideohjelmissa kuvataan, kuinka sukupuolten tasa-arvoa ja yhtäläisiä mahdollisuuksia edistetään toimenpideohjelmien valmistelussa, täytäntöönpanossa, seurannassa ja arvioinnissa. Jäsenvaltioiden on tarvittaessa edistettävä naisten ja miesten tasapuolista osallistumista toimenpideohjelmien hallintoon ja toteuttamiseen paikallisella, alueellisella ja kansallisella tasolla.

7 artikla

Innovaatio

Kussakin toimenpideohjelmassa on kiinnitettävä erityistä huomiota innovatiivisten toimien edistämiseen ja valtavirtaistamiseen. Hallintoviranomaisen on valittava kumppanuuden puitteissa rahoitettavat innovaatioalat ja määritettävä tarvittavat täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt. Sen on tiedotettava valituista aloista asetuksen (EY) N:o 1083/2006 63 artiklassa tarkoitetulle seurantakomitealle.

8 artikla

Valtioiden väliset ja alueiden väliset toimet

1.   Jos jäsenvaltiot tukevat valtioiden välisiä ja/tai alueiden välisiä toimia tämän asetuksen 3 artiklan 6 kohdan mukaisesti toimenpideohjelmaan kuuluvana erityisenä toimintalinjana, ESR:n osuutta voidaan lisätä 10 prosentilla toimintalinjan tasolla. Tätä korotettua rahoitusosuutta ei oteta huomioon laskettaessa asetuksen N:o 1083/2006 53 artiklassa vahvistettuja enimmäismääriä.

2.   Jäsenvaltioiden on tarvittaessa komission avulla varmistettava, ettei ESR:sta tueta yksittäisiä toimia, joita erityisesti koulutuksen ja ammatillisen koulutuksen alalla jo tuetaan muista yhteisön valtioiden välisistä ohjelmista.

9 artikla

Tekninen tuki

Komissio edistää erityisesti kokemusten vaihtoa, tietoisuuden lisäämiseksi toteutettavia toimia, seminaareja, verkottumista ja vertaisryhmäarviointeja, jotka edistävät hyvien käytäntöjen tunnistamista ja levittämistä sekä edistävät vastavuoroista oppimista sekä valtioiden välistä ja alueiden välistä yhteistyötä ESR:n poliittisen ulottuvuuden ja osuuden kasvattamiseksi työllisyyteen ja sosiaaliseen osallisuuteen liittyvien yhteisön tavoitteiden osalta.

10 artikla

Kertomukset

Asetuksen (EY) N:o 1083/2006 67 artiklassa tarkoitetuissa täytäntöönpanoa koskevissa vuosi- ja loppukertomuksissa on oltava tarvittaessa yhteenveto seuraavien seikkojen täytäntöönpanosta:

11 artikla

Menojen tukikelpoisuus

1.   ESR:sta myönnetään tukea tukikelpoisiin menoihin, johon voi sen estämättä, mitä asetuksen (EY) N:o 1083/2006 53 artiklan 1 kohdan b alakohdassa säädetään, kuulua työnantajien ja työntekijöiden yhdessä antamia varoja. Tukea myönnetään yksittäisinä tai yleisinä tukina, joita ei tarvitse maksaa takaisin, takaisin maksettavina tukina, lainan korkotukina, mikroluottoina, takuurahastojen muodossa sekä tavaroiden ja palvelujen hankintaan julkisia hankintoja koskevien sääntöjen mukaisesti.

2.   Seuraaviin menoihin ei myönnetä rahoitusosuutta ESR:sta:

3.   Seuraavia menoja voidaan tukea 1 kohdassa tarkoitetulla ESR:n rahoitusosuudella edellyttäen, että ne ovat kansallisen lainsäädännön ja myös kirjanpitosääntöjen mukaisia ja että seuraavat edellytykset täyttyvät:

4.   Asetuksen (EY) N:o 1080/2006 7 artiklassa vahvistettuja tukikelpoisuutta koskevia sääntöjä sovelletaan ESR:sta osarahoitettaviin toimiin, jotka kuuluvat mainitun asetuksen 3 artiklan soveltamisalaan.

12 artikla

Siirtymäsäännökset

1.   Tämä asetus ei vaikuta sellaisen avun jatkamiseen tai muuttamiseen, mukaan lukien sen peruuttaminen kokonaan tai osittain, jonka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1784/1999 tai muun 31 päivänä joulukuuta 2006 kyseiseen apuun sovellettavan lainsäädännön nojalla, jota siten sovelletaan kyseiseen apuun tai hankkeisiin niiden päättymiseen saakka.

2.   Asetuksen (EY) N:o 1784/1999 nojalla tehdyt hakemukset ovat edelleen voimassa.

13 artikla

Kumoaminen

1.   Asetus (EY) N:o 1784/1999 kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 12 artiklan säännösten soveltamista.

2.   Viittauksia kumottuun asetukseen (ETY) N:o 1784/1999 pidetään viittauksina tähän asetukseen.

14 artikla

Uudelleentarkastelua koskeva lauseke

Euroopan parlamentti ja neuvosto tarkastelevat tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 perustamissopimuksen 148 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.

15 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 5 päivänä heinäkuuta 2006.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

J. BORRELL FONTELLES

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

P. LEHTOMÄKI

----

(1)EUVL C 234, 22.9.2005, s. 27.

(2)EUVL C 164, 5.7.2005, s. 48.

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. heinäkuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 12. kesäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4)  Katso tämän virallisen lehden sivu 25.

(5)EYVL L 213, 13.8. 1999, s. 5.

(6)  Katso tämän virallisen lehden sivu 1.

----

----

EUROOPAN PARLAMENTIN JA NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1082/2006,

annettu 5 päivänä heinäkuuta 2006,

eurooppalaisesta alueellisen yhteistyön yhtymästä (EAYY)

EUROOPAN PARLAMENTTI JA EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, jotka

ottavat huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 159 artiklan kolmannen kohdan,

ottavat huomioon komission ehdotuksen,

ottavat huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (1),

ottavat huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

noudattavat perustamissopimuksen 251 artiklassa määrättyä menettelyä (3),

sekä katsovat seuraavaa:

OVAT ANTANEET TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Eurooppalaisen alueellisen yhteistyön yhtymän ominaispiirteet

1.   Eurooppalainen alueellisen yhteistyön yhtymä, jäljempänä ’EAYY’, voidaan perustaa yhteisön alueelle tässä asetuksessa säädetyin edellytyksin ja siinä säädettyjä järjestelyjä noudattaen.

2.   EAYY:n tavoitteena on helpottaa ja edistää 3 artiklan 1 kohdan mukaisten jäsentensä välistä rajat ylittävää yhteistyötä, valtioiden välistä yhteistyötä ja/tai alueiden välistä yhteistyötä, jäljempänä ’alueellinen yhteistyö’, yksinomaisena tavoitteenaan taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistaminen.

3.   EAYY on oikeushenkilö.

4.   EAYY:llä on kussakin jäsenvaltiossa laajin oikeustoimikelpoisuus, mikä oikeushenkilöillä voi kyseisen jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaan olla. Se voi erityisesti hankkia ja luovuttaa irtainta ja kiinteää omaisuutta, palkata henkilöstöä ja olla asianosaisena oikeudenkäynneissä.

2 artikla

Sovellettava lainsäädäntö

1.   EAYY:ään sovelletaan:

Jos yhteisön oikeuden tai kansainvälisen yksityisoikeuden perusteella on tarpeen määrittää EAYY:n toimiin sovellettava lainsäädäntö, EAYY:ää kohdellaan sen jäsenvaltion yhteisönä, jossa sillä on kotipaikka.

2.   Jos jäsenvaltio koostuu useista alueellisista yksiköistä, joilla on omat säännöksensä sovellettavasta laista, viittaus 1 kohdan c alakohdan mukaisesti sovellettavaan lainsäädäntöön sisältää kyseisten yksiköiden lainsäädännön, ottaen huomioon kyseisen jäsenvaltion perustuslailliset rakenteet.

3 artikla

EAYY:n kokoonpano

1.   EAYY muodostuu jäsenistä, joilla on kansallisen lainsäädännön mukaiset toimivaltuudet ja jotka kuuluvat yhteen tai useampaan seuraavista ryhmistä:

Jäseniä voivat olla myös yhteen tai useampaan tällaiseen ryhmään kuuluvista elimistä koostuvat yhteisöt.

2.   EAYY:n on muodostuttava jäsenistä, jotka sijaitsevat vähintään kahden jäsenvaltion alueella.

4 artikla

EAYY:n perustaminen

1.   EAYY:n perustamisesta päätetään siihen mukaan tulevien jäsenten aloitteesta.

2.   Kunkin mukaan tulevan jäsenen on:

3.   Mukaan tulevan jäsenen tehtyä 2 kohdan mukaisen ilmoituksen asianomaisen jäsenvaltion on perustuslailliset rakenteensa huomioon ottaen hyväksyttävä mukaan tulevan jäsenen osallistuminen EAYY:ään, jollei se katso, että tällainen osallistuminen ei ole tämän asetuksen tai kansallisen lainsäädännön mukaista, mukaan tulevan jäsenen toimivaltuudet ja velvollisuudet mukaan lukien, tai että tällainen osallistuminen ei ole perusteltua kyseisen jäsenvaltion yleisen edun tai yhteiskuntapolitiikan vuoksi. Jäsenvaltion on tällöin annettava lausuma, jossa ovat sen perusteet hyväksynnän epäämiselle.

Jäsenvaltion on tehtävä päätös yleensä kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona 2 kohdan mukainen hyväksyttävä hakemus on saatu.

Päättäessään mukaan tulevan jäsenen osallistumisesta EAYY:ään jäsenvaltiot voivat soveltaa kansallisia sääntöjä.

4.   Jäsenvaltioiden on nimettävä viranomaiset, joilla on toimivalta vastaanottaa 2 kohdassa tarkoitetut ilmoitukset ja asiakirjat.

5.   Jäsenten on hyväksyttävä 8 artiklassa tarkoitettu sopimus ja 9 artiklassa tarkoitettu perussääntö siten, että varmistetaan johdonmukaisuus tämän artiklan 3 kohdan mukaisen jäsenvaltion antaman hyväksynnän kanssa.

6.   Jäsenvaltioiden on hyväksyttävä sopimuksen muutokset ja perussäännön merkittävät muutokset tässä artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen. Perussäännön merkittävillä muutoksilla tarkoitetaan muutoksia, joilla sopimusta muutetaan joko suoraan tai välillisesti.

5 artikla

Oikeushenkilön aseman saaminen ja julkaiseminen virallisessa lehdessä

1.   Jäljempänä 9 artiklassa tarkoitettu perussääntö ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset on rekisteröitävä ja/tai julkaistava siinä jäsenvaltiossa sovellettavan kansallisen lainsäädännön mukaisesti, jossa asianomaisella EAYY:llä on kotipaikka. EAYY saa oikeushenkilön aseman päivänä, jona rekisteröinti tai julkaiseminen suoritetaan, sen mukaan, kumpi tapahtuu ensin. Jäsenten on ilmoitettava kyseisille jäsenvaltioille ja alueiden komitealle sopimuksesta sekä perussäännön rekisteröimisestä ja/tai julkaisemisesta.

2.   EAYY:n on varmistettava, että Euroopan yhteisöjen virallisten julkaisujen toimistoon lähetetään kymmenen työpäivän kuluessa perussäännön rekisteröimisestä ja/tai julkaisemisesta pyyntö, että Euroopan unionin virallisessa lehdessä julkaistaan ilmoitus EAYY:n perustamisesta sekä tiedot sen nimestä, tarkoituksesta, jäsenistä sekä kotipaikasta.

6 artikla

Julkisten varojen hoidon valvonta

1.   Sen jäsenvaltion, jossa EAYY:llä on kotipaikka, toimivaltaisten viranomaisten on järjestettävä EAYY:n julkisten varojen hoidon valvonta. Jäsenvaltion, jossa EAYY:llä on kotipaikka, on nimettävä tähän tehtävään toimivaltainen viranomainen ennen kuin se hyväksyy EAYY:ään osallistumisen 4 artiklan mukaisesti.

2.   Muiden asianomaisten jäsenvaltioiden kansallisen lainsäädännön niin vaatiessa sen jäsenvaltion, jossa EAYY:llä on kotipaikka, viranomaisten on toteutettava toimenpiteitä, jotta toisten asianomaisten jäsenvaltioiden asiaankuuluvat viranomaiset voivat valvoa alueellaan sellaisia EAYY:n toimia, jotka suoritetaan kyseisissä jäsenvaltioissa, sekä vaihtaa kaikkia asiaankuuluvia tietoja.

3.   Kaikki tarkastukset on tehtävä kansainvälisesti tunnustettujen tilintarkastusstandardien mukaisesti.

4.   Jos 7 artiklan 3 kohdan ensimmäisessä ja toisessa alakohdassa tarkoitetut EAYY:n tehtävät sisältävät yhteisön osarahoittamia toimia, sovelletaan sen estämättä, mitä 1, 2 ja 3 kohdassa säädetään, yhteisön antaman rahoituksen valvontaa koskevaa asiaankuuluvaa lainsäädäntöä.

5.   Jäsenvaltion, jossa EAYY:llä on kotipaikka, on ilmoitettava muille asianomaisille jäsenvaltioille tarkastuksissa ilmenneistä ongelmista.

7 artikla

Tehtävät

1.   EAYY:n on huolehdittava jäsentensä sille tämän asetuksen mukaisesti antamista tehtävistä. Sen tehtävät on määriteltävä sopimuksessa, jonka sen jäsenet hyväksyvät 4 ja 8 artiklan mukaisesti.

2.   EAYY toimii sille annettujen tehtävien puitteissa. Tehtävät rajoittuvat alueellisen yhteistyön helpottamiseen ja edistämiseen taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden lujittamiseksi, ja jäsenten on määriteltävä ne sillä perusteella, että ne kaikki kuuluvat niiden toimivaltuuksien puitteisiin, jotka kullakin jäsenellä on kansallisen lainsäädännön mukaisesti.

3.   EAYY:n tehtäviin kuuluu pääasiassa ainoastaan yhteisön Euroopan aluekehitysrahastosta, Euroopan sosiaalirahastosta ja/tai koheesiorahastosta osarahoittamien alueellisen yhteistyön ohjelmien tai hankkeiden täytäntöönpano.

EAYY voi toteuttaa muita erityisiä jäsentensä välisiä alueellisen yhteistyön toimia 1 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun tavoitteen mukaisesti, riippumatta siitä, osallistuuko yhteisö niiden rahoitukseen.

Jäsenvaltiot voivat rajoittaa niitä tehtäviä, joita EAYY voi suorittaa ilman yhteisön osallistumista rahoitukseen. Näihin tehtäviin on kuitenkin kuuluttava ainakin asetuksen (EY) N:o 1080/2006 6 artiklassa luetellut yhteistyötoimet.

4.   EAYY:n jäsenten sille antamat tehtävät eivät saa käsittää julkisen vallan käyttöön liittyviä toimivaltuuksia ja tehtäviä, joiden tavoitteena on valtion tai muiden viranomaisten yleisten etujen suojaaminen, esimerkiksi poliisivaltuudet, sääntelyvaltuudet, oikeusasiat ja ulkopolitiikka.

5.   EAYY:n jäsenet voivat yksimielisesti päättää valtuuttaa yhden jäsenistään toteuttamaan sen tehtävät.

8 artikla

Sopimus

1.   EAYY:llä on oltava sopimus, jonka sen jäsenet tekevät yksimielisesti 4 artiklan mukaisesti.

2.   Sopimuksessa on mainittava:

9 artikla

Perussääntö

1.   EAYY:n jäsenten on yksimielisesti hyväksyttävä sopimukseen perustuva EAYY:n perussääntö.

2.   EAYY:n perussäännön on käsitettävä ainakin kaikki sopimuksen määräykset sekä seuraavat seikat:

10 artikla

EAYY:n organisaatio

1.   EAYY:llä on oltava vähintään seuraavat elimet:

2.   Perussäännössä voidaan määrätä muista elimistä, joilla on selkeästi määritellyt valtuudet.

3.   EAYY on vastuussa sen elinten toimista kolmansiin osapuoliin nähden silloinkin, kun nämä toimet eivät ole EAYY:n tehtävien mukaisia.

11 artikla

Talousarvio

1.   EAYY:n on laadittava yleiskokouksen hyväksymä vuotuinen talousarvio, jossa on oltava kiinteitä kustannuksia ja tarvittaessa myös toimintamenoja koskeva osio.

2.   EAYY:n tilinpäätöksen sekä tarvittaessa siihen liittyvän vuotuisen toimintakertomuksen laatimiseen, tilintarkastukseen ja tilinpäätösasiakirjojen julkistamiseen sovelletaan 2 artiklan 1 kohdan c alakohtaa.

12 artikla

Selvitystila, maksukyvyttömyys, maksujen lakkaaminen ja vastuu

1.   Selvitystilan, maksukyvyttömyyden, maksujen lakkaamisen ja vastaavanlaisten menettelyjen osalta EAYY:ään sovelletaan sen jäsenvaltion, jossa EAYY:llä on sääntömääräinen kotipaikka, lainsäädäntöä, jollei 2 ja 3 kohdassa toisin säädetä.

2.   EAYY vastaa veloistaan niiden luonteesta riippumatta.

Sikäli kuin EAYY:n varat eivät riitä sen vastuiden kattamiseen, sen jäsenet ovat vastuussa EAYY:n veloista niiden luonteesta riippumatta siten, että kunkin jäsenen osuus määräytyy suhteessa sen rahoitusosuuteen, jollei kansallinen lainsäädäntö, jonka nojalla jäsen on muodostettu, sulje pois tai rajoita jäsenen vastuuta. Rahoitusosuuksia koskevat järjestelyt vahvistetaan perussäännössä.

Jos vähintään yhden EAYY:n jäsenen vastuu on rajoitettu sen kansallisen lainsäädännön perusteella, jonka nojalla jäsen on muodostettu, myös muut jäsenet voivat rajoittaa vastuutaan perussäännössä.

Jäsenet voivat sitoutua perussäännössä siihen, että ne, sen jälkeen kun niiden jäsenyys EAYY:ssä on päättynyt, ovat vastuussa niistä velvoitteista, jotka aiheutuvat niiden jäsenyyden aikaisesta EAYY:n toiminnasta.

Sellaisen EAYY:n toiminimeen, jonka jäsenillä on rajoitettu vastuu, on lisättävä sanat ”rajoitettu vastuu”.

Sellaisen EAYY:n, jonka jäsenten vastuuta on rajoitettu, sopimus, perussääntö ja kirjanpito on julkistettava ainakin samalla tavoin kuin sellaisen muun tyyppisen oikeussubjektin osalta, jonka jäsenillä on rajoitettu vastuu ja joka on muodostettu sen jäsenvaltion lainsäädännön nojalla, jossa asianomaisen EAYY:n sääntömääräinen kotipaikka on.

Jäsenvaltio voi kieltää sellaisen EAYY:n rekisteröitymisen alueelleen, jonka jäsenillä on rajoitettu vastuu.

3.   Jäsenvaltiot eivät ole tämän asetuksen nojalla taloudellisessa vastuussa sellaisen EAYY:n osalta, jonka jäseniä ne eivät ole, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden taloudellista vastuuta rakenne- ja koheesiorahastojen EAYY:lle antaman rahoituksen osalta.

13 artikla

Yleinen etu

Jos EAYY toimii jonkin jäsenvaltion yleistä järjestystä ja turvallisuutta, kansanterveyttä tai julkista moraalia koskevien säännösten taikka jäsenvaltion yhteiskuntapolitiikan vastaisesti, kyseisen jäsenvaltion toimivaltainen elin voi kieltää tällaisen toiminnan alueellaan tai vaatia lainsäädäntönsä mukaisesti muodostettuja jäseniä eroamaan EAYY:stä, jollei EAYY lopeta kyseistä toimintaa.

Tällaiset kiellot eivät saa olla keino mielivaltaisesti tai peitellysti rajoittaa EAYY:n jäsenten alueellista yhteistyötä. Toimivaltaisen elimen päätökseen on voitava hakea muutosta oikeusviranomaiselta.

14 artikla

Purkaminen

1.   Sen estämättä, mitä sopimuksessa määrätään purkamisesta, sen jäsenvaltion toimivaltainen tuomioistuin tai viranomainen, jossa EAYY:llä on kotipaikka, määrää minkä tahansa toimivaltaisen viranomaisen, jonka oikeutettua etua asia koskee, hakemuksesta EAYY:n purettavaksi, jos se toteaa, että EAYY ei enää täytä tämän asetuksen 1 artiklan 2 kohdassa tai 7 artiklassa säädettyjä vaatimuksia, erityisesti, jos EAYY ei toiminnassaan pysy 7 artiklassa säädettyjen tehtäviensä rajoissa. Toimivaltaisen tuomioistuimen tai viranomaisen on ilmoitettava kaikille jäsenvaltioille, joiden lainsäädännön mukaisesti jäsenet on muodostettu, kaikista EAYY:n purkamista koskevista hakemuksista.

2.   Toimivaltainen tuomioistuin tai viranomainen voivat antaa EAYY:n korjata tilanteen määräajassa. Jos EAYY ei sitä tee annetussa ajassa, toimivaltaisen tuomioistuimen tai viranomaisen on määrättävä EAYY:n purettavaksi.

15 artikla

Tuomiovalta

1.   Kolmansilla osapuolilla, jotka katsovat kärsineensä vahinkoa EAYY:n toimien tai laiminlyöntien johdosta, on oikeus esittää vaatimuksensa tuomioistuimessa.

2.   Jollei tässä asetuksessa toisin säädetä, EAYY:ää koskeviin riitoihin sovelletaan tuomioistuinten toimivaltaa koskevaa yhteisön lainsäädäntöä. Tapauksissa, joista ei säädetä tällaisessa yhteisön lainsäädännössä, sen jäsenvaltion tuomioistuimilla, jossa EAYY:llä on kotipaikka, on toimivalta ratkaista riitoja.

Sen jäsenvaltion tuomioistuimet, jonka päätös riitautetaan, ovat toimivaltaisia ratkaisemaan 4 artiklan 3 ja 6 kohtaan sekä 13 artiklaan perustuvia riitoja.

3.   Tämä asetus ei millään tavoin estä kansalaisia harjoittamasta kansallisia perustuslaillisia muutoksenhakuoikeuksiaan sellaisia julkisoikeudellisia elimiä vastaan, jotka ovat EAYY:n jäseniä, seuraavissa asioissa:

Tällöin toimivaltaisia ovat sen jäsenvaltion tuomioistuimet, jonka perustuslain nojalla muutoksenhakuoikeus määräytyy.

16 artikla

Loppusäännökset

1.   Jäsenvaltioiden on toteutettava tarvittavat toimenpiteet tämän asetuksen tehokkaan täytäntöönpanon varmistamiseksi.

Jäsenvaltio voi kansallisen lainsäädäntönsä niin edellyttäessä laatia kattavan luettelon lainsäädäntönsä mukaisesti muodostetun EAYY:n 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuilla jäsenillä jo olevista tehtävistä siltä osin kuin on kyse alueiden välisestä yhteistyöstä kyseisessä jäsenvaltiossa.

Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle ja muille jäsenvaltioille tämän artiklan mukaisesti antamansa säännökset.

2.   Jäsenvaltiot voivat säätää sopimuksen ja perussäännön rekisteröinnin yhteydessä maksettavista maksuista, jotka eivät kuitenkaan saa ylittää tästä aiheutuvia hallinnollisia kustannuksia.

17 artikla

Kertomus ja tarkistuslauseke

Komissio toimittaa viimeistään 1 päivänä elokuuta 2011 Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tämän asetuksen soveltamisesta sekä tekee tarvittaessa muutosehdotuksia.

18 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Asetusta sovelletaan viimeistään 1 päivänä elokuuta 2007 lukuun ottamatta 16 artiklaa, jota sovelletaan 1 päivästä elokuuta 2006.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Strasbourgissa 5 päivänä heinäkuuta 2006.

Euroopan parlamentin puolesta

Puhemies

J. BORRELL FONTELLES

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

P. LEHTOMÄKI

----

(1)EUVL C 255, 14.10.2005, s. 76.

(2)EUVL C 71, 22.3.2005, s. 46.

(3)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. heinäkuuta 2005 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä), neuvoston yhteinen kanta, vahvistettu 12. kesäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä) ja Euroopan parlamentin kanta, vahvistettu 4. heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(4)  Katso tämän virallisen lehden sivu 25.

(5)  Katso tämän virallisen lehden sivu 1.

(6)EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114, direktiivi sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 2083/2005 (EUVL L 333, 20.12.2005, s. 28).

----

----

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1083/2006,

annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006,

Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä sekä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 kumoamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 161 artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon (1),

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (3),

ottaa huomioon tilintarkastustuomioistuimen lausunnon (4),

sekä katsoo seuraavaa:

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

SISÄLLYSLUETTELO

I OSASTO

TAVOITTEET JA TUKEA KOSKEVAT YLEISET SÄÄNNÖT

I LUKU

Soveltamisala ja määritelmät

1 artikla

Kohde

Tässä asetuksessa annetaan Euroopan aluekehitysrahastoa (EAKR), Euroopan sosiaalirahastoa (ESR), jäljempänä ’rakennerahastot’, ja koheesiorahastoa koskevat yleiset säännöt, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksissa (EY) N:o 1080/2006, (EY) N:o 1081/2006 ja (EY) N:o 1084/2006 annettujen erityissäännösten soveltamista.

Tässä asetuksessa määritetään tavoitteet, joiden saavuttamiseen rakennerahastoilla ja koheesiorahastolla, jäljempänä ’rahastot’, pyritään vaikuttamaan, sekä perusteet, joilla jäsenvaltiot ja alueet voivat saada tukea näistä rahastoista, käytössä olevat rahoitusvarat ja niiden jakoperusteet.

Tässä asetuksessa määritetään koheesiopolitiikan toimintaympäristö, johon kuuluvat koheesiota koskevien yhteisön strategisten suuntaviivojen hyväksymistä koskeva menetelmä, kansallinen strateginen viitekehys ja tarkasteluprosessi yhteisön tasolla.

Tätä varten tässä asetuksessa säädetään kumppanuutta, ohjelmatyötä, arviointia, hallinnointia, myös varainhoitoa, seurantaa ja valvontaa koskevat periaatteet ja säännöt jäsenvaltioiden ja komission välisen tehtäväjaon perusteella.

2 artikla

Määritelmät

Tässä asetuksessa tarkoitetaan seuraavilla käsitteillä seuraavaa:

II LUKU

Tavoitteet ja tehtävät

3 artikla

Tavoitteet

1.   Toimilla, jotka yhteisö toteuttaa perustamissopimuksen 158 artiklan mukaisesti, pyritään lujittamaan laajentuneen Euroopan unionin taloudellista ja sosiaalista koheesiota yhteisön sopusointuisen, tasapainoisen ja kestävän kehityksen edistämiseksi. Toimet toteutetaan rahastojen, Euroopan investointipankin (EIP) ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden avulla. Toimien tarkoituksena on pienentää taloudellisia, sosiaalisia ja alueellisia eroja, joita on syntynyt erityisesti kehityksessä jälkeen jääneissä maissa ja tällaisilla alueilla ja jotka liittyvät taloudellisiin ja sosiaalisiin uudelleenjärjestelyihin, sekä vastata väestön ikääntymisen haasteeseen.

Rahastotoimiin sisällytetään kansallisella ja alueellisella tasolla yhteisön ensisijaiset tavoitteet, joilla tähdätään kestävään kehitykseen vahvistamalla kasvua, kilpailukykyä ja työllisyyttä, edistämällä sosiaalista osallisuutta sekä suojelemalla ja parantamalla ympäristön laatua.

2.   Tätä varten EAKR, ESR, koheesiorahasto, EIP ja muut olemassa olevat yhteisön rahoitusvälineet pyrkivät tarkoituksenmukaisella tavalla seuraavien kolmen tavoitteen täyttymiseen:

3.   Rahastotoimissa otetaan 2 kohdassa tarkoitetun kolmen tavoitteen puitteissa huomioon taloudelliset ja sosiaaliset sekä alueelliset erityispiirteet kunkin rahaston luonteen mukaisesti. Toimilla tuetaan talouden monipuolistamisen kautta tarkoituksenmukaisella tavalla kaupunkialueiden kestävää kehitystä, erityisesti osana aluekehitystä, sekä maaseutualueiden ja kalastuksesta riippuvaisten alueiden elvyttämistä. Toimilla tuetaan myös alueita, joilla on maantieteellisiä tai luonnonhaittoja, jotka lisäävät niiden kehitysongelmia erityisesti perustamissopimuksen 299 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuilla syrjäisimmillä alueilla sekä erittäin harvaan asutuilla pohjoisilla alueilla, tietyillä saarilla ja saarijäsenvaltioissa sekä vuoristoalueilla.

4 artikla

Välineet ja tehtävät

1.   Rahastot osallistuvat kustakin annettujen erityissäännösten mukaisesti 3 artiklan 2 kohdassa tarkoitettujen kolmen tavoitteen toteuttamiseen seuraavasti:

2.   Koheesiorahasto toteuttaa tukitoimia myös niillä alueilla, jotka eivät 5 artiklan 1 kohdassa säädettyjen perusteiden mukaisesti ole tukikelpoisia lähentymistavoitteen perusteella, mutta jotka kuuluvat:

3.   Rahastot osallistuvat jäsenvaltioiden ja komission aloitteesta teknisen tuen rahoitukseen.

III LUKU

Maantieteellinen tukikelpoisuus

5 artikla

Lähentyminen

1.   Rakennerahastorahoitusta lähentymistavoitteen perusteella saavien alueiden on oltava asetuksessa (EY) N:o 1059/2003 tarkoitetun yhteisen tilastollisten alueyksiköiden nimikkeistön 2-tason, jäljempänä ’NUTS 2 -taso’, mukaisia ja niiden bruttokansantuotteen (BKT) asukasta kohden on ostovoimapariteettina mitattuna ja kautta 2000—2002 koskevien yhteisön lukujen perusteella oltava alle 75 prosenttia saman viitekauden EU-25:n BKT:n keskiarvosta.

2.   Koheesiorahastorahoitusta saavien jäsenvaltioiden bruttokansantulon (BKTL) asukasta kohden on ostovoimapariteettina mitattuna ja kautta 2001—2003 koskevien yhteisön lukujen perusteella oltava alle 90 prosenttia EU-25:n BKTL:n keskiarvosta ja niillä on oltava ohjelma perustamissopimuksen 104 artiklassa tarkoitettujen taloudellisten lähentymisvaatimusten täyttämiseksi.

3.   Heti tämän asetuksen tultua voimaan komissio hyväksyy luettelon 1 kohdan mukaiset ehdot täyttävistä alueista ja 2 kohdan mukaiset ehdot täyttävistä jäsenvaltioista. Luettelo on voimassa 1 päivästä tammikuuta 200731 päivään joulukuuta 2013.

Jäsenvaltioiden oikeutta saada koheesiorahastorahoitusta tarkistetaan vuonna 2010 EU-25:n BKTL:oon liittyvien yhteisön lukujen perusteella.

6 artikla

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys

Rakennerahastorahoitusta alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen perusteella voivat saada muut kuin 5 artiklan 1 kohdan sekä 8 artiklan 1 ja 2 kohdan soveltamisalaan kuuluvat alueet.

Kunkin asianomaisen jäsenvaltion on 27 artiklassa tarkoitettua kansallista strategista viitekehystä esittäessään ilmoitettava NUTS 1- ja NUTS 2 -tason alueet, joita varten se esittää EAKR:sta rahoitettavaa ohjelmaa.

7 artikla

Euroopan alueellinen yhteistyö

1.   Rajat ylittävän yhteistyön rahoitusta voivat saada yhteisön NUTS 3 -tason alueet, jotka sijaitsevat kaikilla sisä- ja joillakin ulkomaarajoilla sekä kaikki yhteisön NUTS 3 -tason alueet merirajoilla, joiden välillä on pääsääntöisesti enintään 150 kilometriä, ottaen huomioon yhteistyötoimien johdonmukaisuuden ja jatkuvuuden mahdollisesti vaatimat mukautukset.

Heti tämän asetuksen tultua voimaan komissio hyväksyy 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen luettelon tukikelpoisista alueista. Luettelo on voimassa 1 päivästä tammikuuta 200731 päivään joulukuuta 2013.

2.   Komissio hyväksyy valtioiden välistä yhteistyötä silmällä pitäen 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen ohjelmakohtaisesti jaotellun luettelon tukikelpoisista rajat ylittävistä alueista. Luettelo on voimassa 1 päivästä tammikuuta 200731 päivään joulukuuta 2013.

3.   Koko yhteisön alue on tukikelpoinen alueiden välisen yhteistyön, yhteistyöverkostojen ja kokemustenvaihdon osalta.

8 artikla

Siirtymäkauden tuki

1.   NUTS 2 -tason alueet, jotka olisivat olleet tukikelpoisia lähentymistavoitteen perusteella 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti, jos tukikelpoisuuskynnys olisi ollut edelleen 75 prosenttia EU-15:n BKT:n keskiarvosta, mutta jotka menettävät tukikelpoisuutensa, koska niiden nimellinen asukaskohtainen BKT on yli 75 prosenttia EU-25:n BKT:n keskiarvosta 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti mitattuna ja laskettuna, voivat lähentymistavoitteen perusteella saada rakennerahastoista erityistä siirtymäkauden rahoitusta.

2.   Vuonna 2006 kokonaan tavoite 1 -alueisiin asetuksen (EY) N:o 1260/1999 3 artiklan mukaisesti kuuluneet NUTS 2 -tason alueet, joiden asukaskohtainen BKT 5 artiklan 1 kohdan mukaisesti mitattuna ja laskettuna on yli 75 prosenttia EU-15:n BKT:n keskiarvosta, voivat kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen perusteella saada rakennerahastoista erityistä siirtymäkauden rahoitusta.

Ottaen huomioon, että kautta 1997–1999 koskevien tarkistettujen lukujen perusteella Kypros olisi ollut oikeutettu tavoite 1 -tukeen vuosina 2004—2006, Kypros saa vuosina 2007—2013 ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin alueisiin sovellettavaa siirtymäkauden rahoitusta.

3.   Koheesiorahastorahoitukseen vuonna 2006 oikeutetut jäsenvaltiot, jotka olisivat edelleen olleet tukikelpoisia, jos tukikelpoisuuskynnys olisi ollut edelleen 90 prosenttia EU-15:n BKTL:n keskiarvosta, mutta jotka menettävät tukikelpoisuutensa, koska niiden nimellinen asukaskohtainen BKTL on yli 90 prosenttia EU-25:n BKTL:n keskiarvosta 5 artiklan 2 kohdan mukaisesti mitattuna ja laskettuna, voivat lähentymistavoitteen perusteella saada koheesiorahastosta erityistä siirtymäkauden rahoitusta.

4.   Heti tämän asetuksen tultua voimaan komissio hyväksyy luettelon 1 ja 2 kohdan mukaiset ehdot täyttävistä alueista ja 3 kohdan mukaiset ehdot täyttävistä jäsenvaltioista. Luettelo on voimassa 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä aikana.

IV LUKU

Toimintaperiaatteet

9 artikla

Täydentävyys, johdonmukaisuus, yhteensovittaminen ja yhdenmukaisuus

1.   Rahastotoimilla täydennetään kansallisia toimia, alueellisella ja paikallisella tasolla toteutettavat toimet mukaan luettuina, sisällyttämällä niihin yhteisön ensisijaiset tavoitteet.

2.   Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että rahastojen tukitoimet ovat yhteisön toimien, politiikkojen ja ensisijaisten tavoitteiden mukaisia ja että ne täydentävät yhteisön muita rahoitusvälineitä. Johdonmukaisuus ja täydentävyys osoitetaan erityisesti koheesiota koskevissa yhteisön strategisissa suuntaviivoissa, kansallisessa strategisessa viitekehyksessä ja toimenpideohjelmissa.

3.   Rahastoista osarahoitettu tuki kohdennetaan kilpailukyvyn edistämistä ja työpaikkojen luomista koskeviin Euroopan unionin ensisijaisiin tavoitteisiin, muun muassa neuvoston päätöksessä 2005/600/EY (15) hyväksytyissä kasvua ja työllisyyttä koskevissa yhdennetyissä suuntaviivoissa (2005—2008) esitettyjen tavoitteiden saavuttamiseen. Tätä varten komissio ja jäsenvaltiot varmistavat kukin oman vastuualueensa mukaisesti, että lähentymistavoitteen menoista 60 prosenttia ja alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen menoista 75 prosenttia osoitetaan edellä mainittuihin ensisijaisiin tavoitteisiin kaikkien niiden Euroopan unionin jäsenvaltioiden osalta, jotka kuuluivat siihen ennen 1 päivää toukokuuta 2004. Näitä liitteessä IV lueteltuihin menoluokkiin perustuvia tavoitteita sovelletaan keskiarvoina koko ohjelmakauden ajan.

Komissio ja kukin jäsenvaltio voivat päättää täydentää asianmukaisella tavalla liitteessä IV olevaa menoluokkien luetteloa sen varmistamiseksi, että kansalliset erityisolosuhteet, myös asianomaisen jäsenvaltion kansallisessa uudistusohjelmassa määritellyt painopisteet, otetaan huomioon.

Kukin asianomainen jäsenvaltio osallistuu näiden tavoitteiden rahoitukseen.

Jäsenvaltiot, jotka ovat liittyneet Euroopan unioniin 1 päivänä toukokuuta 2004 tai sen jälkeen, voivat omasta aloitteestaan päättää soveltaa näitä säännöksiä.

4.   Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat kukin oman vastuualueensa mukaisesti rahastojen, Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston ja Euroopan kalatalousrahaston tukitoimien yhteensovittamisen toisaalta keskenään ja toisaalta Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden olemassa olevien rahoitusvälineiden kanssa.

5.   Rahastoista rahoitettavien toimien on oltava perustamissopimuksen määräysten ja sen nojalla annettujen säädösten mukaisia.

10 artikla

Ohjelmatyö

Rahastojen tavoitteiden toteutuksessa käytetään monivuotista ja monivaiheista ohjelmatyöjärjestelmää, joka sisältää ensisijaisten tavoitteiden, rahoituksen sekä hallinnointi- ja valvontajärjestelmän määrittelyn.

11 artikla

Kumppanuus

1.   Rahastojen tavoitteita toteutetaan tiiviissä yhteistyössä, jäljempänä ’kumppanuus’, komission ja kunkin jäsenvaltion kesken. Kunkin jäsenvaltion on voimassa olevien kansallisten sääntöjen ja käytäntöjen mukaisesti tarvittaessa järjestettävä muun muassa seuraavien viranomaisten ja elinten väliset kumppanuudet:

Kunkin jäsenvaltion on nimettävä kansallisen, alueellisen ja paikallisen tason sekä talous- ja yhteiskuntaelämän, ympäristöalan taikka muun alan edustavimmat kumppanit, jäljempänä ’kumppanit’, kansallisten sääntöjen ja käytäntöjen mukaisesti ottaen huomioon tarpeen edistää miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja kestävää kehitystä sisällyttämällä siihen ympäristönsuojelua ja ympäristön parantamista koskevat vaatimukset.

2.   Kumppanuutta harjoitetaan kunkin 1 kohdassa määritellyn kumppanin institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoitusta koskevien toimivaltuuksien mukaisesti.

Kumppanuus kattaa toimenpideohjelmien valmistelun, täytäntöönpanon, seurannan ja arvioinnin. Jäsenvaltioiden on otettava tarvittaessa mukaan kaikki asiaankuuluvat kumppanit, erityisesti alueet, ohjelmatyön eri vaiheissa kunkin vaiheen määräaikoja noudattaen.

3.   Komissio kuulee rahastoista suoritettavan tuen osalta vuosittain talouselämän osapuolia ja työmarkkinaosapuolia Euroopan tasolla edustavia järjestöjä.

12 artikla

Täytäntöönpanon alueellinen taso

Jäsenvaltiot vastaavat 32 artiklassa tarkoitettujen toimenpideohjelmien täytäntöönpanosta tarkoituksenmukaisella alueellisella tasolla kunkin jäsenvaltion institutionaalisen järjestelmän mukaisesti. Tehtävä on hoidettava tämän asetuksen mukaisesti.

13 artikla

Tukitoimien suhteellisuus

1.   Komission ja jäsenvaltioiden rahastojen täytäntöönpanossa käyttämien taloudellisten ja hallinnollisten resurssien, jotka liittyvät

on oltava oikeassa suhteessa toimenpideohjelman kokonaiskustannuksiin.

2.   Valvontaan liittyvää suhteellisuutta koskevia erityissäännöksiä on lisäksi tämän asetuksen 74 artiklassa.

14 artikla

Yhteinen hallinnointi

1.   Rahastoille varattu Euroopan unionin talousarvio toteutetaan jäsenvaltioiden ja komission yhteisen hallinnoinnin puitteissa Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (16) 53 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti, lukuun ottamatta tämän asetuksen 45 artiklassa tarkoitettua teknistä tukea.

Moitteettoman varainhoidon periaatetta sovelletaan asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 48 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

2.   Komissio huolehtii vastuustaan Euroopan unionin yleisen talousarvion toteuttamisessa seuraavasti:

15 artikla

Täydentävyys

1.   Rakennerahastojen rahoitusosuudet eivät saa korvata jäsenvaltion julkisia tai niihin rinnastettavia rakenteellisia menoja.

2.   Lähentymistavoitteen piiriin kuuluvilla alueilla komissio ja jäsenvaltio määrittävät tason, jolla jäsenvaltion on pidettävä julkiset tai niihin rinnastettavat rakenteelliset menonsa kaikilla kyseisillä alueilla koko ohjelmakauden ajan.

Jäsenvaltioiden menojen taso sisältyy osana 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun, kansallista strategista viitekehystä koskevaan komission päätökseen. Komission menetelmäasiakirja, joka on hyväksytty 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, toimii tässä ohjeena.

3.   Edellä 2 kohdassa tarkoitetun menojen tason on yleensä oltava vähintään yhtä suuri kuin edellisellä ohjelmakaudella toteutunut todellisten menojen vuotuinen keskitaso.

Menojen taso määritellään lisäksi niiden yleisten makrotaloudellisten olosuhteiden perusteella, joissa rahoitus toteutetaan, ottaen huomioon tietyt taloudelliset erityis- tai poikkeustilanteet, kuten yksityistämiset sekä jäsenvaltion edellisen ohjelmakauden julkisten tai niihin rinnastettavien rakenteellisten menojen poikkeuksellinen taso.

4.   Komissio varmentaa lähentymistavoitteen osalta yhteistyössä kunkin jäsenvaltion kanssa täydentävyyden ohjelmakauden puolivälissä vuonna 2011. Osana tätä välivarmennusta komissio voi jäsenvaltiota kuullen päättää muuttaa rakennemenojen vaadittua tasoa, jos asianomaisen jäsenvaltion taloudellinen tilanne on merkittävästi muuttunut siitä, joka vallitsi määritettäessä 2 kohdassa tarkoitettua julkisten menojen tai vastaavien rakennemenojen tasoa. Jäljempänä 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua komission päätöstä muutetaan tätä mukautusta vastaavasti.

Komissio suorittaa 31 päivänä joulukuuta 2016 yhteistyössä kunkin jäsenvaltion kanssa täydentävyyden jälkivarmennuksen lähentymistavoitteen osalta.

Jäsenvaltion on toimitettava komissiolle tiedot, joiden avulla voidaan varmentaa, että ennakolta määritettyä julkisten menojen tai niihin rinnastettavien rakennemenojen tasoa noudatetaan. Tarvittaessa olisi käytettävä tilastollisia arviointimenetelmiä.

Komissio julkaisee jäsenvaltioittain tulokset täydentävyyden varmennuksesta, käytetyt menetelmät ja tiedonlähteet mukaan luettuina, sen jälkeen kun kukin varmennuksen kolmesta vaiheesta on saatettu päätökseen.

16 artikla

Miesten ja naisten välinen tasa-arvo sekä syrjimättömyys

Jäsenvaltiot ja komissio varmistavat, että miesten ja naisten välistä tasa-arvoa ja sukupuolinäkökohtien huomioon ottamista edistetään rahastojen täytäntöönpanon eri vaiheissa.

Jäsenvaltiot ja komissio toteuttavat tarvittavat toimet sukupuoleen, rotuun tai etniseen alkuperään, uskontoon tai vakaumukseen, vammaisuuteen, ikään tai sukupuoliseen suuntautumiseen perustuvan syrjinnän estämiseksi rahastojen täytäntöönpanon eri vaiheissa ja erityisesti niihin pääsyssä. Varsinkin vammaisten mahdollisuudet ovat yksi niistä perusteista, joita on noudatettava määriteltäessä rahastoista osarahoitusta saavia toimia ja jotka on otettava huomioon täytäntöönpanon eri vaiheissa.

17 artikla

Kestävä kehitys

Rahastojen tavoitteisiin on pyrittävä kestävän kehityksen puitteissa ja ottamalla huomioon, että yhteisö edistää ympäristön suojelua ja parantamista perustamissopimuksen 6 artiklan mukaisesti.

V LUKU

Rahoituskehys

18 artikla

Kokonaismäärärahat

1.   Rahastojen maksusitoumuksiin käytettävissä olevat varat kaudella 2007—2013 ovat 308 041 000 000 euroa vuoden 2004 hintoina liitteessä I olevan vuosijakauman mukaisesti.

Ohjelmatyötä varten ja määrien ottamiseksi myöhemmin Euroopan unionin yleiseen talousarvioon ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettuihin määriin tehdään vuosittain kahden prosentin indeksikorjaus.

Talousarviomäärärahat jaetaan 3 artiklan 2 kohdassa määritettyjen tavoitteiden kesken niin, että huomattava osa niistä keskitetään lähentymistavoitteen piiriin kuuluville alueille.

2.   Komissio laatii jäsenvaltiokohtaisen alustavan vuosijakauman liitteessä II esitettyjen perusteiden ja menetelmien mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 23 ja 24 artiklassa tarkoitettujen säännösten soveltamista.

3.   Liitteessä II olevassa 12—30 kohdassa tarkoitetut määrät sisällytetään 19, 20 ja 21 artiklassa tarkoitettuihin määriin, ja ne on yksilöitävä selkeästi ohjelma-asiakirjoissa.

19 artikla

Lähentymistavoitteen määrärahat

Lähentymistavoitteen kokonaismäärärahat ovat 81,54 prosenttia 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista varoista eli yhteensä 251 163 134 221 euroa, ja ne jaetaan osa-alueittain seuraavasti:

20 artikla

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen määrärahat

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen kokonaismäärärahat ovat 15,95 prosenttia 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista varoista eli yhteensä 49 127 784 318 euroa, ja ne jaetaan osa-alueittain seuraavasti:

21 artikla

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen määrärahat

1.   Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen kokonaismäärärahat ovat 2,52 prosenttia 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista varoista eli 7 750 081 461 euroa. Nämä määrärahat, liitteessä II olevassa 22 kohdassa tarkoitettua määrää lukuun ottamatta, jaetaan osa-alueittain seuraavasti:

2.   EAKR:n rahoitusosuus rajat ylittäviin ja merialueita koskeviin ohjelmiin perustetun eurooppalaisen naapuruuden ja kumppanuuden välineen nojalla sekä rajat ylittäviin ohjelmiin asetuksella (EY) N:o 1085/2006 perustetun liittymistä valmistelevan tukivälineen nojalla on 813 966 000 euroa kunkin asianomaisen jäsenvaltion ilmoituksen johdosta, jolloin määrä vähennetään 1 kohdan a alakohdan mukaisista kyseisen jäsenvaltion määrärahoista. Näitä EAKR:n rahoitusosuuksia ei voida jakaa uudelleen asianomaisten jäsenvaltioiden kesken.

3.   EAKR:n rahoitusosuus kuhunkin 2 kohdassa tarkoitettuihin välineisiin perustuviin rajat ylittäviin ja merialueita koskeviin ohjelmiin myönnetään sillä edellytyksellä, että näistä välineistä kullekin ohjelmalle maksettava rahoitusosuus on vähintään sama kuin EAKR:n rahoitusosuus. Tähän vastaavuuteen sovelletaan kuitenkin enimmäismäärää, joka on 465 690 000 euroa Euroopan naapuruus- ja kumppanuusvälineen osalta ja 243 782 000 euroa liittymistä valmistelevan tukivälineen osalta.

4.   Edellä 2 kohdassa mainittua EAKR:n rahoitusosuutta vastaavat vuotuiset määrärahat merkitään vuoden 2007 talousarviomenettelyssä 2 kohdassa tarkoitettujen välineiden rajat ylittävän ohjelmalohkon asianmukaisiin budjettikohtiin.

5.   Vuonna 2008 sekä vuonna 2009 2 kohdassa mainittu EAKR:n vuotuinen rahoitusosuus, jonka osalta komissiolle ei ole viimeistään 30 päivänä kesäkuuta toimitettu toimenpideohjelmaa 2 kohdassa tarkoitettujen välineiden rajat ylittävän tai merialueita koskevan ohjelmalohkon nojalla, annetaan asianomaisen jäsenvaltion käytettäväksi 1 kohdan a alakohdan mukaisen rajat ylittävän yhteistyön rahoitukseen, ulkorajoilla tehtävä yhteistyö mukaan lukien.

Jos 30 päivänä kesäkuuta 2010 on vielä jäljellä 2 kohdassa tarkoitettujen välineiden rajat ylittävään tai merialueita koskevaan ohjelmalohkoon kuuluvia toimenpideohjelmia, joita ei ole toimitettu komissiolle, 2 kohdassa mainittu EAKR:n koko rahoitusosuus jäljellä olevia vuosia varten vuoteen 2013 saakka annetaan kokonaisuudessaan asianomaisen jäsenvaltion käytettäväksi 1 kohdan a alakohdan mukaisen rajat ylittävän yhteistyön rahoitukseen, ulkorajoilla tehtävä yhteistyö mukaan lukien.

6.   Jos tällainen ohjelma on, sen jälkeen kun komissio on hyväksynyt 2 kohdassa mainitut rajat ylittävät ja merialueita koskevat ohjelmat, keskeytettävä, koska

edellä 2 kohdassa mainittu EAKR:n rahoitusosuus, joka vastaa vuotuisia eriä, joita ei vielä ole sidottu, annetaan asianomaisten jäsenvaltioiden käytettäväksi niiden pyynnöstä 1 kohdan a alakohdan mukaisen rajat ylittävän yhteistyön rahoitukseen, ulkorajoilla tehtävä yhteistyö mukaan lukien.

22 artikla

Varojen siirtoa koskeva kielto

Jäsenvaltiolle rahastojen kunkin tavoitteen perusteella myönnettyjä kokonaismäärärahoja ja niiden osia ei voi siirtää keskenään.

Ensimmäisestä kohdasta poiketen voi kukin Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen piiriin kuuluva jäsenvaltio siirtää 21 artiklan 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitettuun yhteistyöhön myönnetystä määrärahasta enintään 15 prosenttia näissä alakohdissa tarkoitettujen toimien välillä.

23 artikla

Suoritusvarauksen varat

Edellä 19 artiklan a ja b alakohdassa sekä 20 artiklassa tarkoitetuista varoista 3 prosenttia voidaan myöntää 50 artiklan mukaisesti.

24 artikla

Teknisen tuen varat

Edellä 18 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista varoista 0,25 prosenttia varataan komission aloitteesta annettavaan tekniseen tukeen, sellaisena kuin se määritellään 45 artiklassa.

II OSASTO

STRATEGINEN LÄHESTYMISTAPA KOHEESIOON

I LUKU

Koheesiota koskevan yhteisön politiikan strategiset suuntaviivat

25 artikla

Sisältö

Neuvosto vahvistaa taloudellista, sosiaalista ja alueellista koheesiota koskevat yhteisön tason suppeat strategiset suuntaviivat, joissa määritetään rahastojen tukitoimien ohjeellinen kehys ottaen huomioon muut asiaankuuluvat yhteisön politiikat.

Suuntaviivoissa konkretisoidaan rahastojen kunkin tavoitteen osalta yhteisön ensisijaiset tavoitteet, joilla pyritään 3 artiklan 1 kohdassa tarkoitetulla tavalla yhteisön sopusointuisen, tasapainoisen ja kestävän kehityksen edistämiseen.

Suuntaviivat laaditaan ottaen huomioon yhdennetyt suuntaviivat, jotka koostuvat kahdesta osa-alueesta eli talouspolitiikan laajoista suuntaviivoista ja työllisyyden suuntaviivoista, mitkä neuvosto hyväksyy perustamissopimuksen 99 ja 128 artiklassa vahvistettujen menettelyjen mukaisesti.

26 artikla

Hyväksyminen ja uudelleentarkastelu

Komissio tekee kiinteässä yhteistoiminnassa jäsenvaltioiden kanssa ehdotuksen tämän asetuksen 25 artiklassa tarkoitetuiksi koheesiota koskeviksi yhteisön strategisiksi suuntaviivoiksi. Koheesiota koskevat yhteisön strategiset suuntaviivat hyväksytään viimeistään 1 päivänä helmikuuta 2007 perustamissopimuksen 161 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen. Koheesiota koskevat yhteisön strategiset suuntaviivat julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Koheesiota koskevia yhteisön strategisia suuntaviivoja voidaan tarkastella kesken ohjelmakauden uudelleen 1 kohdassa määrättyä menettelyä noudattaen ja tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, jos tämä on tarpeen yhteisön ensisijaisia tavoitteita koskevien merkittävien muutosten huomioon ottamiseksi.

Koheesiota koskevien yhteisön strategisten suuntaviivojen kesken ohjelmakauden tapahtuva uudelleentarkastelu ei velvoita jäsenvaltiota tarkastelemaan uudelleen toimenpideohjelmiaan tai kansallista strategista viitekehystään.

II LUKU

Kansallinen strateginen viitekehys

27 artikla

Sisältö

1.   Jäsenvaltioiden on esitettävä kansallinen strateginen viitekehys, jolla varmistetaan, että rahastoista maksettava tuki on koheesiota koskevien yhteisön strategisten suuntaviivojen mukaista, ja jossa selvitetään yhteisön ensisijaisten tavoitteiden ja kansallisen uudistusohjelman välinen yhteys.

2.   Kukin kansallinen strateginen viitekehys toimii viitteenä rahastojen ohjelmatyön valmistelussa.

3.   Kansallista strategista viitekehystä sovelletaan lähentymistavoitteeseen ja alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteeseen. Sitä voidaan jäsenvaltion niin päättäessä soveltaa myös Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteeseen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta muiden asianomaisten jäsenvaltioiden tulevia valintoja.

4.   Kansallisen strategisen viitekehyksen on sisällettävä seuraavat seikat:

5.   Kansallinen strateginen viitekehys voi tarvittaessa sisältää lisäksi seuraavat seikat:

6.   Kansalliseen strategiseen viitekehykseen sisältyvissä tiedoissa on otettava huomioon kunkin jäsenvaltion institutionaaliset erityisjärjestelyt.

28 artikla

Laatiminen ja hyväksyminen

1.   Jäsenvaltion on laadittava kansallinen strateginen viitekehyksensä kuultuaan 11 artiklassa tarkoitettuja asiaankuuluvia kumppaneita sopivimmaksi katsomaansa menettelyä noudattaen ja oman institutionaalisen rakenteensa mukaisesti. Viitekehys laaditaan 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 väliseksi ajaksi.

Jäsenvaltioiden on yhteisen lähestymistavan varmistamiseksi laadittava kansallinen strateginen viitekehys yhteistyössä komission kanssa.

2.   Kunkin jäsenvaltion on toimitettava kansallinen strateginen viitekehyksensä komissiolle viiden kuukauden kuluessa siitä, kun koheesiota koskevat yhteisön strategiset suuntaviivat on hyväksytty. Komissio panee merkille kansallisen strategian ja rahastojen tukea varten valitut ensisijaiset alat sekä tekee aiheelliseksi katsomat huomautukset kolmen kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona se on vastaanottanut kansallisen viitekehyksen.

Jäsenvaltio voi esittää samanaikaisesti sekä kansallisen strategisen viitekehyksen että 32 artiklassa tarkoitetut toimenpideohjelmat.

3.   Ennen 32 artiklan 5 kohdassa tarkoitettujen toimenpideohjelmien hyväksymistä tai samanaikaisesti niiden hyväksymisen kanssa komissio tekee jäsenvaltiota kuultuaan päätöksen, joka koskee:

III LUKU

Strategiset jatkotoimet

29 artikla

Jäsenvaltioiden strategiset kertomukset

1.   Kunkin jäsenvaltion on ensimmäisen kerran vuonna 2007 sisällytettävä kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanoa koskevaan vuotuiseen kertomukseensa suppea yhteenveto rahastoista osarahoitusta saavien toimenpideohjelmien vaikutuksesta kansallisen uudistusohjelman täytäntöönpanoon.

2.   Jäsenvaltioiden on vuoden 2009 loppuun mennessä ja vuoden 2012 loppuun mennessä toimitettava suppea kertomus, joka sisältää tietoja rahastoista osarahoitusta saavien ohjelmien vaikutuksesta

3.   Kukin jäsenvaltio määrittelee 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen sisällön, jonka tarkoituksena on yksilöidä

4.   Tässä artiklassa olevat viittaukset kansalliseen uudistusohjelmaan liittyvät kasvun ja työllisyyden yhdennettyihin suuntaviivoihin vuosiksi 2005—2008, ja niitä sovelletaan myös muihin vastaaviin suuntaviivoihin, jotka Eurooppa-neuvosto on määritellyt.

30 artikla

Koheesiopolitiikkaa koskevat komission strategiset kertomukset ja keskustelu

1.   Komissio sisällyttää ensimmäisen kerran vuonna 2008 ja sen jälkeen kevään Eurooppa-neuvostolle vuosittain antamaansa vuosikertomukseen yhteenvedon 29 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuista jäsenvaltioiden kertomuksista ja erityisesti edistymisestä kilpailukyvyn edistämistä ja työpaikkojen luomista koskevien Euroopan unionin ensisijaisten tavoitteiden, muun muassa kasvua ja työllisyyttä koskevissa yhdennetyissä suuntaviivoissa (2005–2008) esitettyjen, saavuttamisessa 9 artiklan 3 kohdan mukaisesti.

2.   Komissio laatii vuosina 2010 ja 2013 viimeistään 1 päivänä huhtikuuta strategisen kertomuksen, jossa esitetään yhteenveto 29 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuista jäsenvaltioiden kertomuksista. Mainittu kertomus sisällytetään tarvittaessa erityisenä osiona perustamissopimuksen 159 artiklassa tarkoitettuun kertomukseen.

3.   Neuvosto tarkastelee 2 kohdassa tarkoitettua strategista kertomusta mahdollisimman pian sen julkaisemisen jälkeen. Se toimitetaan Euroopan parlamentille, Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle ja alueiden komitealle, joita kehotetaan käymään sitä koskeva keskustelu.

31 artikla

Koheesiokertomus

1.   Perustamissopimuksen 159 artiklassa tarkoitetussa komission kertomuksessa on oltava erityisesti:

2.   Kertomuksessa on tarvittaessa oltava lisäksi:

III OSASTO

OHJELMATYÖ

I LUKU

Rakennerahastoja ja koheesiorahastoa koskevat yleiset säännökset

32 artikla

Toimenpideohjelmien laatiminen ja hyväksyminen

1.   Rahastotoimet toteutetaan jäsenvaltioissa kansallisiin strategisiin viitekehyksiin kuuluvina toimenpideohjelmina. Kukin toimenpideohjelma kattaa 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisen ajan. Yksi toimenpideohjelma koskee vain yhtä 3 artiklassa tarkoitetuista kolmesta tavoitteesta, jolleivät komissio ja jäsenvaltio muuta sovi.

2.   Toimenpideohjelmat laatii jäsenvaltio tai sen nimeämä viranomainen yhteistyössä 10 artiklassa tarkoitettujen kumppanien kanssa.

3.   Jäsenvaltio tekee komissiolle toimenpideohjelmaa koskevan ehdotuksen, jonka on sisällettävä kaikki 37 artiklassa tarkoitetut tekijät, mahdollisimman pian mutta viimeistään viiden kuukauden kuluttua siitä, kun 26 artiklassa tarkoitetut koheesiota koskevat yhteisön strategiset suuntaviivat on hyväksytty.

4.   Komissio tekee ehdotetusta toimenpideohjelmasta arvion määrittääkseen, edistääkö se kansallisen strategisen viitekehyksen päämäärien ja painopisteiden sekä koheesiota koskevien yhteisön strategisten suuntaviivojen mukaisten tavoitteiden saavuttamista. Jos komissio kahden kuukauden kuluessa toimenpideohjelman vastaanottamisesta katsoo, ettei toimenpideohjelma edistä kansallisen strategisen viitekehyksen tavoitteiden ja koheesiota koskevien yhteisön strategisten suuntaviivojen tavoitteiden saavuttamista, se voi kehottaa jäsenvaltiota toimittamaan kaikki tarvittavat lisätiedot ja tarvittaessa tekemään tarvittavat tarkistukset ehdotettuun ohjelmaan.

5.   Komissio hyväksyy kunkin toimenpideohjelman mahdollisimman pian ja viimeistään neljän kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio on virallisesti esittänyt ohjelman, mutta ei ennen 1 päivää tammikuuta 2007.

33 artikla

Toimenpideohjelmien tarkistaminen

1.   Toimenpideohjelmia voidaan tarkastella uudelleen jäsenvaltion tai komission aloitteesta ja yhteisymmärryksessä asianomaisen jäsenvaltion kanssa, ja tarvittaessa niihin voidaan tehdä ohjelman jäljellä olevaa kautta koskevia tarkistuksia yhdessä tai useammassa seuraavista tapauksista:

Tarvittaessa toimenpideohjelmia tarkistetaan 50 ja 51 artiklassa tarkoitettujen varausten jaon jälkeen.

2.   Komissio tekee päätöksen toimenpideohjelman tarkistamisesta mahdollisimman pian mutta viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun jäsenvaltio on esittänyt sitä koskevan virallisen pyynnön.

3.   Toimenpideohjelmien tarkistaminen ei edellytä 28 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun komission päätöksen tarkistamista.

34 artikla

Rahastojen erityispiirteet

1.   Toimenpideohjelmia rahoitetaan vain yhdestä rahastosta, jollei 3 kohdassa muuta säädetä.

2.   EAKR:sta ja ESR:sta voidaan rahoittaa täydentävästi ja enintään kymmeneen prosenttiin asti yhteisön rahoitusosuudesta toimenpideohjelman kunkin toimintalinjan osalta toimia, jotka kuuluvat toisen rahaston toiminta-alaan edellyttäen, että ne ovat tarpeen toimen tyydyttävän täytäntöönpanon kannalta ja liittyvät suoraan siihen, sanotun kuitenkaan rajoittamatta rahastoista annetuissa erityisasetuksissa säädettyjen poikkeusten soveltamista.

3.   Koheesiorahaston tukea saavissa jäsenvaltioissa EAKR ja koheesiorahasto myöntävät yhdessä tukea liikenneinfrastruktuuriin ja ympäristöön liittyviin toimenpideohjelmiin, suurhankkeet mukaan luettuina.

35 artikla

Maantieteellinen toiminta-ala

1.   Lähentymistavoitteen nojalla esitetyt toimenpideohjelmat on laadittava tarkoituksenmukaisella maantieteellisellä tasolla, ja vähintään alueellisella NUTS 2 -tasolla.

Lähentymistavoitteen nojalla esitetyt toimenpideohjelmat, joihin koheesiorahasto osallistuu, on laadittava kansallisella tasolla.

2.   Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen nojalla esitetyt toimenpideohjelmat on laadittava EAKR:sta rahoitusta saaville alueille alueellisella NUTS 1- tai NUTS 2 -tasolla jäsenvaltion institutionaalisen järjestelmän mukaisesti, jolleivät komissio ja jäsenvaltio muuta sovi. Jäsenvaltion on laadittava toimenpideohjelmat tarkoituksenmukaisella tasolla, jos niitä rahoitetaan ESR:sta.

3.   Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen nojalla esitetyt toimenpideohjelmat rajat ylittävää yhteistyötä varten on yleensä laadittava kullekin rajaseudulle tai rajaseuturyhmälle tarkoituksenmukaisen NUTS 3 -tason ryhmityksen mukaisesti, eristyksissä olevat alueet mukaan luettuina. Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen nojalla esitetyt toimenpideohjelmat valtioiden välistä yhteistyötä varten on laadittava kunkin valtioiden välisen yhteistyöalueen tasolla. Alueiden välistä yhteistyötä ja kokemusten vaihtoa koskevat ohjelmat koskevat koko yhteisön aluetta.

36 artikla

Euroopan investointipankin ja Euroopan investointirahaston osallistuminen

1.   EIP ja Euroopan investointirahasto (EIR) voivat niiden perussäännöissä olevien yksityiskohtaisten sääntöjen mukaisesti osallistua rahastotoimien ohjelmatyöhön.

2.   EIP ja EIR voivat jäsenvaltioiden pyynnöstä osallistua kansallisen strategisen viitekehyksen ja toimenpideohjelmien valmisteluun sekä toimiin, jotka liittyvät hankkeiden, erityisesti suurhankkeiden valmisteluun, rahoituksen järjestämiseen samoin kuin yksityisen ja julkisen sektorin kumppanuuksiin. Jäsenvaltio voi yhteisymmärryksessä EIP:n ja EIR:n kanssa keskittää myönnetyt lainat jonkin toimenpideohjelman yhteen tai useampaan painopisteeseen erityisesti innovaation ja osaamistalouden, inhimillisen pääoman, ympäristön ja perusinfrastruktuurihankkeiden aloilla.

3.   Komissio voi kuulla EIP:a ja EIR:a ennen 27 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun päätöksen tekemistä ja toimenpideohjelmien hyväksymistä. Kuuleminen koskee erityisesti toimenpideohjelmia, joissa on ohjeellinen luettelo suurhankkeista, tai ohjelmia, jotka painopisteidensä puolesta soveltuvat lainojen ja muunlaisen markkinalähtöisen rahoituksen käyttöön.

4.   Komissio voi, jos se pitää tätä tarpeellisena suurhankkeiden arvioimiseksi, pyytää EIP:a tarkastelemaan asianomaisten hankkeiden teknistä laatua sekä taloudellista ja rahoituksellista elinkelpoisuutta erityisesti käyttöön otettavien tai kehitettävien rahoitusjärjestelyjen osalta.

5.   Komissio voi tämän artiklan säännösten täytäntöönpanon yhteydessä myöntää rahoitusta EIP:lle tai EIR:lle.

II LUKU

Ohjelmatyön sisältö

1 jakso

Toimenpideohjelmat

37 artikla

Lähentymistavoitetta sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitetta koskevat toimenpideohjelmat

1.   Lähentymistavoitteeseen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteeseen liittyviin toimenpideohjelmien on sisällettävä:

2.   EAKR:sta ja koheesiorahastosta yhteisesti rahoitettavien liikenteen ja ympäristön alan toimenpideohjelmien on sisällettävä erityiset toimintalinjat kummallekin rahastolle ja sitoumukset rahastokohtaisesti eriteltyinä.

3.   Kussakin alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen mukaisessa toimenpideohjelmassa on oltava perustelu temaattiselle, maantieteelliselle ja rahoitukselliselle painopisteisiin keskittämiselle asetuksen N:o 1080/2006 5 artiklan ja asetuksen (EY) N:o 1081/2006 4 artiklan mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1080/2006 5 artiklan toisen kohdan soveltamista.

4.   EAKR:sta rahoitettaviin toimenpideohjelmiin on lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen lisäksi sisällyttävä seuraavat tiedot:

5.   Toimenpideohjelmiin, joita koskee yksi tai useampi liitteessä II olevissa lisäsäännöksissä tarkoitetuista erityismäärärahoista, on sisällyttävä tietoja menettelyistä, joiden mukaisesti nämä erityismäärärahat jaetaan ja joiden avulla niitä valvotaan.

6.   EAKR:sta rahoitetut toimenpideohjelmat voivat jäsenvaltion aloitteesta sisältää lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osalta myös seuraavat:

7.   Jäsenvaltion aloitteesta voidaan ESR:sta rahoitettaviin toimenpideohjelmiin sisällyttää lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osalta myös horisontaalinen lähestymistapa tai erityinen toimintalinja sellaisille alueiden välisille ja valtioiden välisille toimille, joiden toteuttamiseen osallistuu kansallisia, alueellisia ja paikallisia viranomaisia vähintään yhdestä muusta jäsenvaltiosta.

38 artikla

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitetta koskevat toimenpideohjelmat

Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen nojalla toteutettavien toimenpideohjelmien ohjelmatyötä koskevat erityissäännöt on vahvistettu asetuksessa (EY) N:o 1080/2006.

2 jakso

Suurhankkeet

39 artikla

Sisältö

EAKR:sta ja koheesiorahastosta voidaan rahoittaa toimenpideohjelman osana menoja, jotka liittyvät toimeen, johon sisältyy täsmällisen taloudellisen tai teknisen tehtävän suorittamiseksi tarkoitettu yhtenäinen työ-, toimi- tai palvelukokonaisuus, jolla on selvästi määritetyt tavoitteet ja jonka kokonaiskustannukset ovat ympäristöalalla yli 25 miljoonaa euroa ja muilla aloilla yli 50 miljoonaa euroa, jäljempänä ’suurhanke’.

40 artikla

Komissiolle toimitettavat tiedot

Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on toimitettava komissiolle seuraavat suurhankkeita koskevat tiedot:

Komissio antaa 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti edellä e alakohdan mukaisen kustannus-hyötyanalyysin suorittamisessa käytettävää menettelyä koskevat ohjeelliset suuntaviivat.

41 artikla

Komission päätös

1.   Komissio arvioi suurhankkeen 40 artiklassa tarkoitettujen seikkojen perusteella ja tarvittaessa ulkopuolisia asiantuntijoita, myös EIP:a, kuullen; se arvioi myös suurhankkeen yhdenmukaisuuden toimenpideohjelman toimintalinjojen kanssa, sen osuuden kyseisten toimintalinjojen tavoitteiden saavuttamisessa sekä johdonmukaisuuden muiden yhteisön politiikkojen kanssa.

2.   Komissio tekee päätöksen mahdollisimman pian mutta viimeistään kolmen kuukauden kuluessa siitä, kun jäsenvaltio tai hallintoviranomainen on toimittanut tiedot suurhankkeesta, edellyttäen, että tiedot on toimitettu 40 artiklan mukaisesti. Päätöksessä määritellään fyysinen kohde, rahoitusmäärä, johon toimintalinjan osarahoitussuhdetta sovelletaan, ja EAKR:n tai koheesiorahaston rahoitusosuutta koskeva vuotuinen suunnitelma.

3.   Jos komissio päättää olla osallistumatta suurhankkeen rahoitukseen rahastoista, se ilmoittaa perustelunsa jäsenvaltioille 2 kohdassa säädettyjen määräajan ja muiden asiaa koskevien edellytysten mukaisesti.

3 jakso

Yleiskattava tuki

42 artikla

Yleiset määräykset

1.   Jäsenvaltio tai hallintoviranomainen voi antaa toimenpideohjelman osan hallinnoinnin ja täytäntöönpanon yhdelle tai useammalle jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen nimeämälle välittävälle elimelle, kuten paikallisviranomaiselle, alueelliselle kehittämiselimelle tai valtioista riippumattomalle järjestölle jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen ja mainitun elimen välillä tehdyn sopimuksen mukaisesti.

Tällainen toimivallan siirto ei rajoita hallintoviranomaisen ja jäsenvaltioiden taloudellista vastuuta.

2.   Yleiskattavan tuen hallinnoinnista vastaavan välittävän elimen on osoitettava vakavaraisuutensa ja kyseistä alaa koskeva sekä hallinnollinen ja varainhoitoa koskeva pätevyytensä. Välittävän elimen on yleensä oltava toimenpideohjelman kohdealueelle tai -alueille sijoittautunut tai siellä edustettu silloin, kun se nimetään.

43 artikla

Täytäntöönpanosäännöt

Edellä 42 artiklan 1 kohdan ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetussa sopimuksessa on täsmennettävä erityisesti seuraavat seikat:

4 jakso

Rahoitusjärjestelyt

44 artikla

Rahoitusjärjestelyjä koskevat välineet

Rakennerahastoista voidaan rahoittaa toimenpideohjelman osana sellaiseen toimeen liittyviä menoja, johon sisältyy määrärahoja, joilla tuetaan rahoitusjärjestelyjä koskevia välineitä, joilla tuetaan yrityksiä, ensisijaisesti pieniä ja keskisuuria yrityksiä, ja jotka voivat olla riskipääoma-, takuu- ja lainarahastoja, tai tuetaan kaupunkialueiden kehitysrahastoja eli rahastoja, joiden varoja sijoitetaan julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuushankkeisiin ja muihin hankkeisiin, jotka sisältyvät kaupunkialueiden kestävän kehityksen yhdennettyyn suunnitelmaan.

Kun tällaiset toimet järjestetään holding-tyyppisten rahastojen avulla eli käyttäen rahastoja, joiden varoja on tarkoitus sijoittaa useisiin riskipääoma-, laina- ja takuurahastoihin ja kaupunkialueiden kehitysrahastoihin, jäsenvaltio tai hallintoviranomainen toteuttaa rahoituksen soveltamalla yhtä tai useampaa seuraavista menettelytavoista:

Komissio vahvistaa tätä artiklaa koskevat täytäntöönpanosäännöt 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

5 jakso

Tekninen tuki

45 artikla

Komission aloitteesta annettava tekninen tuki

1.   Rahastot voivat komission aloitteesta ja/tai puolesta ja enintään 0,25 prosentin osuudella vuotuisista kokonaismäärärahoistaan rahoittaa tämän asetuksen täytäntöönpanoon tarvittavia valmistelua, seurantaa, hallinnollista ja teknistä tukea, arviointia, tarkastuksia ja valvontaa koskevia toimenpiteitä.

Näihin toimiin sisältyvät erityisesti seuraavat:

2.   Komissio tekee tämän artiklan 1 kohdassa luetelluista toimien tyypeistä 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätöksen, kun EAKR:n tai koheesiorahaston rahoitusosuutta suunnitellaan.

3.   Komissio tekee tämän artiklan 1 kohdassa luetelluista toimien tyypeistä 103 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen päätöksen kuultuaan 104 artiklassa tarkoitettua komiteaa, kun ESR:n rahoitusosuutta suunnitellaan.

46 artikla

Jäsenvaltioiden aloitteesta annettava tekninen tuki

1.   Rahastoista voidaan jäsenvaltioiden aloitteesta rahoittaa toimenpideohjelmien mukaisia toimia, jotka liittyvät valmisteluun, hallinnointiin, seurantaan, arviointiin, tiedotukseen ja valvontaan, sekä toimia, joilla parannetaan rahastojen täytäntöönpanoa koskevia hallinnollisia valmiuksia. Tuen enimmäismäärä on:

2.   Teknisen tuen toimet on toteutettava 1 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä noudattaen kunkin kolmen tavoitteen osalta periaatteessa osana kutakin toimenpideohjelmaa. Tällaiset toimet voidaan kuitenkin täydentävyyden pohjalta toteuttaa osittain ja 1 kohdassa vahvistettuja teknisen tuen enimmäismääriä noudattaen erityisenä toimenpideohjelmana.

3.   Jos jäsenvaltio päättää toteuttaa teknisen tuen toimia kunkin toimenpideohjelman puitteissa teknisen tuen menojen kokonaismäärä kunkin toimenpideohjelman osalta ei saa ylittää 1 kohdassa vahvistettuja enimmäismääriä.

Jos teknisen tuen toimet kuitenkin toteutetaan erityisenä toimenpideohjelmana kyseisen erityisohjelman puitteissa annetun teknisen tuen menojen kokonaismäärä ei tässä tapauksessa saa johtaa siihen, että tekniseen tukeen myönnettyjen varojen yhteismäärä ylittää 1 kohdassa vahvistetut enimmäismäärät.

IV OSASTO

TEHOKKUUS

I LUKU

Arviointi

47 artikla

Yleiset säännökset

1.   Arviointien tavoitteena on parantaa rahastojen antaman tuen sekä toimenpideohjelmien strategian ja täytäntöönpanon laatua, tehokkuutta ja yhdenmukaisuutta kyseisten jäsenvaltioiden ja alueiden erityisiin rakenteellisten ongelmien osalta, ottaen huomioon kestävän kehityksen tavoitteen sekä ympäristövaikutuksia ja strategista ympäristöarviointia koskevan yhteisön lainsäädännön.

2.   Arvioinnit voivat olla luonteeltaan strategisia, jotta voidaan tarkastella ohjelman tai ohjelmakokonaisuuden kehitystä yhteisön tai kansallisiin ensisijaisiin tavoitteisiin nähden, tai toiminnallisia, jotta voidaan tukea toimintaohjelman seurantaa. Arviointeja tehdään ennen ohjelmakauden alkamista, sen aikana ja sen päätyttyä.

3.   Arvioinnit on toteutettava tapauksen mukaan joko jäsenvaltion tai komission vastuulla 13 artiklassa säädettyä suhteellisuusperiaatetta noudattaen.

Arvioinnit on annettava sellaisten sisäisten tai ulkoisten asiantuntijoiden tai elinten tehtäväksi, jotka ovat 59 artiklan b ja c alakohdassa tarkoitetuista viranomaisista riippumattomia. Tulokset on julkaistava asiakirjojen julkisuutta koskevien sääntöjen mukaisesti

4.   Arvioinnit rahoitetaan teknisen tuen määrärahoista.

5.   Komissio antaa arviointimenetelmiä koskevat ohjeelliset suuntaviivat, laatuvaatimukset mukaan luettuina, 103 artiklan 2 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen.

48 artikla

Jäsenvaltioiden tehtävät

1.   Jäsenvaltioiden on annettava käyttöön arviointien toteuttamiseksi tarvittavat resurssit, järjestettävä tarvittavien tietojen tuottaminen ja kerääminen sekä hyödynnettävä seurantajärjestelmällä tuotettuja erityyppisiä tietoja.

Ne voivat myös laatia tarvittaessa lähentymistavoitteen puitteissa ja 13 artiklassa säädettyä suhteellisuusperiaatetta noudattaen arviointisuunnitelman, jossa esitetään ohjeellisesti arviointitoimet, jotka jäsenvaltio aikoo toteuttaa täytäntöönpanon eri vaiheissa.

2.   Jäsenvaltioiden on arvioitava ennakolta kaikki lähentymistavoitteen toimenpideohjelmat. Ottaen huomioon 13 artiklassa säädetyn suhteellisuusperiaatteen jäsenvaltiot voivat perustelluissa tapauksissa komission ja jäsenvaltioiden välisen sopimuksen mukaisesti suorittaa yhteisen ennakkoarvioinnin, joka koskee useampia toimenpideohjelmia.

Alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osalta jäsenvaltioiden on tehtävä joko kaikki toimenpideohjelmat kattava ennakkoarviointi taikka kutakin rahastoa koskeva arviointi, kutakin toimintalinjaa koskeva arviointi tai kutakin toimenpideohjelmaa koskeva arviointi.

Alueellinen yhteistyö -tavoitteen osalta jäsenvaltioiden on tehtävä yhdessä joko kunkin yksittäisen toimenpideohjelman tai useamman toimenpideohjelman kattava ennakkoarviointi.

Ennakkoarvioinnit on tehtävä ohjelma-asiakirjojen laatimisesta vastaavan viranomaisen vastuulla.

Ennakkoarviointien tavoitteena on optimoida toimenpideohjelmia koskevien talousarviomäärärahojen jako ja parantaa ohjelmatyön laatua. Niissä on määriteltävä ja arvioitava eroavuudet, jälkeenjääneisyys ja kehitysmahdollisuudet, asetetut tavoitteet, odotetut tulokset, määrälliset tavoitteet, tarvittaessa aluetta varten ehdotetun strategian johdonmukaisuus, yhteisön antama lisäarvo, missä määrin yhteisön ensisijaiset tavoitteet on otettu huomioon, aikaisemmista ohjelmista saadut kokemukset sekä täytäntöönpanoa, seurantaa, arviointia ja varainhoitoa koskevien menettelyjen laatu.

3.   Jäsenvaltioiden on ohjelmakauden aikana tehtävä toimenpideohjelmien seurantaan liittyviä arviointeja erityisesti, jos tämä seuranta osoittaa merkittävää etääntymistä alun perin asetetuista tavoitteista tai jos toimenpideohjelmiin on ehdotettu 33 artiklassa tarkoitettuja tarkistuksia. Tulokset on toimitettava toimenpideohjelman seurantakomitealle ja komissiolle.

49 artikla

Komission tehtävät

1.   Komissio voi tehdä strategisia arviointeja.

2.   Komissio voi tehdä omasta aloitteestaan ja yhteistyössä kyseisen jäsenvaltion kanssa toimenpideohjelmien seurantaan liittyviä arviointeja, jos ohjelmien seuranta osoittaa merkittävää etääntymistä alun perin asetetuista tavoitteista. Tulokset toimitetaan toimenpideohjelman seurantakomitealle.

3.   Komissio tekee kutakin tavoitetta koskevan jälkiarvioinnin tiiviissä yhteistyössä jäsenvaltion ja hallintoviranomaisten kanssa.

Jälkiarviointi kattaa kaikki kutakin tavoitetta koskevat toimenpideohjelmat, ja siinä tarkastellaan resurssien käyttöastetta, rahaston ohjelmatyön vaikuttavuutta ja tehokkuutta sekä sosioekonomisia vaikutuksia.

Se suoritetaan kunkin tavoitteen osalta ja sen tarkoituksena on tehdä päätelmät taloudellista ja sosiaalista koheesiota koskevaa politiikkaa varten.

Siinä eritellään tekijät, jotka vaikuttivat toimenpideohjelman täytäntöönpanon onnistumiseen tai epäonnistumiseen, ja hyvät toimintatavat.

Jälkiarviointi on suoritettava loppuun 31 päivään joulukuuta 2015 mennessä.

II LUKU

Varaukset

50 artikla

Kansallinen suoritusvaraus

1.   Jäsenvaltio voi omasta aloitteestaan päättää perustaa lähentymistavoitetta tai alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitetta tai molempia tavoitteita varten kansallisen suoritusvarauksen, jonka suuruus on kolme prosenttia jäsenvaltion kullekin tavoitteelle myöntämistä kokonaismäärärahoista.

2.   Jos jäsenvaltio on päättänyt perustaa tällaisen varauksen, sen on arvioitava 30 päivään kesäkuuta 2011 mennessä toimenpideohjelmiensa suoritustasoa kunkin tavoitteen osalta.

3.   Komissio myöntää viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2011 kunkin asianomaisen jäsenvaltion ehdotuksesta ja kyseistä jäsenvaltiota kuullen kansallisen suoritusvarauksen.

51 artikla

Kansallinen varaus ennakoimattomia menoja varten

Jäsenvaltio voi omasta aloitteestaan varata yhden prosentin rakennerahastojen vuotuisesta rahoitusosuudesta lähentymistavoitteen osalta ja kolme prosenttia rakennerahastojen vuotuisesta rahoitusosuudesta alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen osalta taloudellisista ja sosiaalisista uudelleenjärjestelyistä tai kaupan avautumisen seurauksista aiheutuvista kriiseistä johtuvien odottamattomien paikallisten tai alakohtaisten menojen kattamiseen.

Jäsenvaltio voi myöntää varauksen kunkin tavoitteen osalta tietylle kansalliselle ohjelmalle tai toimenpideohjelmien puitteissa suoritettavana.

V OSASTO

RAHASTOJEN RAHOITUSOSUUDET

I LUKU

Rahastojen rahoitustuki

52 artikla

Rahoitusosuuden mukauttaminen

Rahastojen rahoitusosuutta voidaan mukauttaa seuraavien seikkojen perusteella:

53 artikla

Rahastojen rahoitusosuus

1.   Rahastojen rahoitusosuus toimenpideohjelmien tasolla lasketaan

2.   Rahastojen rahoitusosuuksiin sovelletaan lähentymistavoitteen sekä alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen nojalla toteutettavien toimenpideohjelmien tasolla liitteessä III asetettuja enimmäismääriä.

3.   Sellaisten Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen nojalla toteutettavien toimenpideohjelmien osalta, joiden osallistujista vähintään yksi kuuluu sellaiseen jäsenvaltioon, jonka keskimääräinen asukaskohtainen BKT vuosina 2001–2003 oli alle 85 prosenttia EU-25:n keskiarvosta kyseisenä jaksona, EAKR:n rahoitusosuus saa olla korkeitaan 85 prosenttia tukikelpoisista kustannuksista. Kaikkien muiden toimenpideohjelmien osalta EAKR:n rahoitusosuus saa olla korkeintaan 75 prosenttia EAKR:sta osarahoitettavista tukikelpoisista kustannuksista.

4.   Rahastojen rahoitusosuuteen ei toimintalinjatasolla sovelleta 3 kohdassa ja liitteessä III asetettuja enimmäismääriä. Sellainen kuitenkin vahvistetaan sen varmistamiseksi, että rahastojen rahoitusosuuden enimmäismääriä ja toimenpideohjelman tasolla vahvistettuja rahastokohtaisen osuuden enimmäistasoja noudatetaan.

5.   Niiden toimenpideohjelmien osalta, joiden osarahoituksesta huolehtivat yhdessä:

toimenpideohjelman hyväksymisestä tehtävässä päätöksessä on vahvistettava rahoitusosuuden enimmäistaso ja -määrä erikseen kunkin rahaston ja kunkin määrärahan osalta.

6.   Toimenpideohjelman hyväksymisestä tehtävässä komission päätöksessä on vahvistettava kullekin toimenpideohjelmalle ja kullekin toimintalinjalle myönnetyn rahoitusosuuden rahastokohtainen enimmäistaso ja -määrä. Päätöksessä on ilmoitettava erikseen ne määrärahat, jotka osoitetaan siirtymäkauden tukea saaville alueille.

54 artikla

Muut säännökset

1.   Kutakin toimintalinjaa koskevan rahastojen rahoitusosuuden on oltava vähintään 20 prosenttia tukikelpoisista julkisista kustannuksista.

2.   Komission aloitteesta tai komission puolesta toteutettavat teknisen tuen toimenpiteet voidaan rahoittaa täysimääräisesti.

3.   Jäljempänä 56 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun tukikelpoisuuskauden aikana:

4.   Toimenpideohjelmien osana perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuna valtion tukena yrityksille myönnetyn julkisen tuen osalta on noudatettava valtiontukea koskevia enimmäismääriä.

5.   Rahastoista osarahoitettuihin menoihin ei voida antaa tukea muista yhteisön rahoitusvälineistä.

II LUKU

Tuloja tuottavat hankkeet

55 artikla

Tuloja tuottavat hankkeet

1.   Tässä asetuksessa tarkoitetaan tuloja tuottavalla hankkeella mitä tahansa tointa, johon sisältyy infrastruktuuri-investointi, jonka käytöstä syntyy välittömiä sen käyttäjien maksettavaksi tulevia maksuja, tai mitä tahansa tointa, johon liittyy kiinteistöjen/maapohjan tai rakennusten myynti tai vuokraaminen tai muu palvelujen suorittaminen maksua vastaan.

2.   Tuloja tuottavien hankkeiden tukikelpoiset kustannukset eivät saa ylittää investointikustannusten käypää arvoa vähennettyinä investoinnista saatujen nettotulojen käyvällä arvolla tietyn viitekauden aikana seuraavien osalta:

Jos kaikki investointikustannukset eivät ole tukikelpoisia osarahoitusta varten, nettotulot jaetaan investointikustannusten tukikelpoisten ja muiden kuin tukikelpoisten osien suhteessa.

Hallintoviranomaisen on otettava laskelmassa huomioon kyseiselle investointiluokalle soveltuva viitekausi, hankeluokka, kyseisestä investointiluokasta yleensä odotettava kannattavuus, saastuttaja maksaa -periaatteen soveltaminen sekä tarvittaessa kyseisen jäsenvaltion suhteelliseen vaurauteen liittyvät tasapuolisuusnäkökohdat.

3.   Jos tulojen objektiivinen ennakkoarviointi ei ole mahdollista, viiden vuoden kuluessa toimen päättymisestä saadut tulot on vähennettävä komissiolle ilmoitetuista menoista. Todentamisviranomainen tekee vähennyksen viimeistään toimenpideohjelman osittaisen tai lopullisen sulkemisen yhteydessä. Loppumaksua koskevaa hakemusta oikaistaan vastaavasti.

4.   Jos enintään kolmen vuoden kuluttua toimenpideohjelman päättymisestä todetaan, että toimi on tuottanut tuloja, joita ei ole otettu huomioon 2 ja 3 kohdan perusteella, nämä tulot on palautettava Euroopan unionin yleiseen talousarvioon rahastojen rahoitusosuutta vastaavasti.

5.   Jäsenvaltiot voivat ottaa käyttöön asianomaisiin määriin nähden oikeasuhteisia menettelyjä sellaisten tulojen valvomiseksi, jotka saadaan hankkeista, joiden kokonaiskustannukset ovat alle 200 000 euroa. Tämä ei kuitenkaan rajoita jäsenvaltioille 70 artiklan 1 kohdassa asetettuja velvoitteita.

6.   Tämä artikla ei koske hankkeita, joihin sovelletaan perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuja valtiontukia koskevia sääntöjä.

III LUKU

Menojen tukikelpoisuus

56 artikla

Menojen tukikelpoisuus

1.   Menoihin voidaan myöntää, myös suurhankkeiden osalta, rahastojen rahoitusosuutta, jos ne on tosiasiallisesti maksettu sen päivän, jona toimenpideohjelma esitetään komissiolle, tai 1 päivän tammikuuta 2007, sen mukaan, kumpi on aiempi, ja 31 päivän joulukuuta 2015 välisenä aikana. Toimet eivät saa päättyä ennen tukikelpoisuuden alkamispäivää.

2.   Edellä 1 kohdasta poiketen luontaissuoritukset, poistokustannukset ja yleiskustannukset voidaan käsitellä tuensaajien toimien täytäntöönpanossa maksamina menoina seuraavin edellytyksin:

3.   Menoihin voidaan myöntää rahastojen rahoitusosuutta ainoastaan, jos ne ovat aiheutuneet kyseisen toimenpideohjelman hallintoviranomaisen päättämistä tai sen vastuulla päätetyistä toimista seurantakomitean vahvistamien perusteiden mukaisesti.

Uudet menot, jotka aiheutuvat 33 artiklassa tarkoitetusta toimenpideohjelman tarkistamisesta, ovat tukikelpoisia siitä päivästä, jona toimenpideohjelman tarkistamista koskeva pyyntö on toimitettu komissiolle.

4.   Menojen tukikelpoisuussäännöt säädetään kansallisella tasolla, ottaen huomioon kustakin rahastosta annetussa asetuksessa säädetyt poikkeukset. Niitä sovelletaan kaikkiin toimenpideohjelman osana ilmoitettuihin menoihin.

5.   Tämä artikla ei rajoita 45 artiklassa tarkoitettuja menoja.

IV LUKU

Toimien pysyvyys

57 artikla

Toimien pysyvyys

1.   Jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen on varmistettava, että toimi saa rahaston rahoitusosuutta ainoastaan, jos kyseiseen toimeen ei kohdistu viiden vuoden kuluessa toimen päättymisestä, tai niiden jäsenvaltioiden osalta, jotka ovat käyttäneet mahdollisuutta lyhentää tätä määräaikaa investoinnin tai pk-yritysten luomien työpaikkojen ylläpitämiseksi, kolmen vuoden kuluessa toimen päättymisestä sellaisia huomattavia muutoksia, jotka

2.   Jäsenvaltion ja hallintoviranomaisen on ilmoitettava komissiolle 67 artiklassa tarkoitetussa täytäntöönpanoa koskevassa vuosikertomuksessa kaikista 1 kohdassa tarkoitetuista muutoksista. Komissio ilmoittaa muutoksista muille jäsenvaltioille.

3.   Aiheettomasti maksetut määrät on perittävä takaisin 98–102 artiklan mukaisesti.

4.   Jäsenvaltioiden ja komission on varmistettava, ettei yrityksille, joilta tukea peritään tai on peritty takaisin 3 artiklan mukaisesti tuotantotoiminnan siirtämisen vuoksi jäsenvaltion sisällä tai toiseen jäsenvaltioon, myönnetä rahastoista rahoitusosuutta.

VI OSASTO

HALLINNOINTI, SEURANTA JA VALVONTA

I LUKU

Hallinto- ja valvontajärjestelmät

58 artikla

Hallinto- ja valvontajärjestelmien yleiset periaatteet

Jäsenvaltioiden perustamissa toimenpideohjelmien hallinto- ja valvontajärjestelmissä on oltava seuraavat säännökset:

59 artikla

Viranomaisten nimeäminen

1.   Jäsenvaltion on nimettävä kullekin toimenpideohjelmalle seuraavat viranomaiset:

Sama viranomainen voidaan nimetä useampaa kuin yhtä toimenpideohjelmaa varten.

2.   Jäsenvaltio voi nimetä yhden tai useamman välittävän elimen, joka suorittaa jotkut tai kaikki hallinto- tai todentamisviranomaisen tehtävät kyseisen viranomaisen vastuulla.

3.   Jäsenvaltion on vahvistettava säännöt, jotka koskevat sen suhteita 1 kohdassa tarkoitettuihin viranomaisiin sekä niiden suhteita komissioon.

Jäsenvaltion on vahvistettava 1 kohdassa tarkoitettujen viranomaisten keskinäisiä suhteita koskevat säännökset, ja näiden viranomaisten on hoidettava tehtävänsä täysin kyseisen jäsenvaltion institutionaalisten, oikeudellisten ja rahoitusta koskevien järjestelmien mukaisesti, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen soveltamista.

4.   Jollei 58 artiklan b alakohdan säännöksistä muuta johdu, jotkut tai kaikki 1 kohdassa tarkoitetuista viranomaisista voivat olla osa samaa elintä.

5.   Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen toimenpideohjelmien hallinnointia ja valvontaa koskevat erityissäännöt vahvistetaan asetuksessa (EY) N:o 1080/2006.

6.   Komissio vahvistaa 60, 61 ja 62 artiklaa koskevat täytäntöönpanosäännöt 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

60 artikla

Hallintoviranomaisen tehtävät

Hallintoviranomainen vastaa toimenpideohjelman hallinnoinnista ja täytäntöönpanosta moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen ja sen tehtävänä on erityisesti:

61 artikla

Todentamisviranomaisen tehtävät

Toimenpideohjelman todentamisviranomaisen tehtävänä on erityisesti:

62 artikla

Tarkastusviranomaisen tehtävät

1.   Toimenpideohjelman tarkastusviranomaisen tehtävänä on erityisesti:

2.   Tarkastusviranomaisen on huolehdittava siitä, että tarkastustyössä otetaan huomioon kansainvälisesti tunnustetut tilintarkastusstandardit.

3.   Jos 1 kohdan a ja b alakohdassa tarkoitetut tarkastukset suorittaa jokin muu elin kuin tarkastusviranomainen, tarkastusviranomaisen on huolehdittava siitä, että elimet ovat vaadittavalla tavalla toiminnallisesti riippumattomia.

4.   Komissio toimittaa 1 kohdan c alakohdan mukaisesti esitettyä tarkastusstrategiaa koskevat huomautuksensa viimeistään kolmen kuukauden kuluttua siitä, kun se on vastaanottanut mainitun strategian. Jollei huomautuksia esitetä tuona aikana, strategia katsotaan hyväksytyksi.

II LUKU

Seuranta

63 artikla

Seurantakomitea

1.   Jäsenvaltion on perustettava kutakin toimenpideohjelmaa varten seurantakomitea yhteisymmärryksessä hallintoviranomaisen kanssa kolmen kuukauden kuluessa päivästä, jona toimenpideohjelman hyväksymisestä tehty päätös on annettu tiedoksi jäsenvaltiolle. Yksi seurantakomitea voidaan perustaa useita toimenpideohjelmia varten.

2.   Kukin seurantakomitea laatii työjärjestyksensä noudattaen asianomaisen jäsenvaltion institutionaalisia, oikeudellisia ja taloudellisia puitteita ja vahvistaa sen yhteisymmärryksessä hallintoviranomaisen kanssa voidakseen suorittaa tämän asetuksen mukaiset tehtävänsä.

64 artikla

Kokoonpano

1.   Seurantakomitean puheenjohtajana toimii jäsenvaltion tai hallintoviranomaisen edustaja.

Jäsenvaltio päättää komitean kokoonpanosta yhteisymmärryksessä hallintoviranomaisen kanssa.

2.   Komission edustaja osallistuu omasta aloitteestaan tai seurantakomitean pyynnöstä seurantakomitean työhön neuvonantajan ominaisuudessa. EIP:n ja EIR:n edustaja voi osallistua seurantakomitean työhön neuvonantajan ominaisuudessa niiden toimenpideohjelmien osalta, joiden rahoitukseen EIP tai EIR osallistuvat.

65 artikla

Tehtävät

Seurantakomitean on varmistettava toimenpideohjelman täytäntöönpanon tehokkuus ja laatu seuraavasti:

66 artikla

Seurantajärjestelyt

1.   Hallintoviranomaisen ja seurantakomitean on varmistettava toimenpideohjelman täytäntöönpanon laatu.

2.   Hallintoviranomaisen ja seurantakomitean on toteutettava seuranta rahoitusta koskevien indikaattorien sekä toimenpideohjelmassa määriteltyjen ja 37 artiklan 1 kohdan c alakohdassa tarkoitettujen indikaattorien perusteella.

Tilastot jaotellaan sukupuolen ja loppukäyttäjinä olevien yritysten koon mukaan, jos se on tukitoimen luonteen perusteella mahdollista.

3.   Tätä varten suoritettava komission ja jäsenvaltioiden välinen tietojen vaihto toteutetaan sähköisesti noudattaen tämän asetuksen täytäntöönpanosääntöjä, jotka komissio vahvistaa 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti.

67 artikla

Täytäntöönpanoa koskeva vuosikertomus ja loppukertomus

1.   Hallintoviranomaisen on toimitettava toimenpideohjelman täytäntöönpanoa koskeva vuosikertomus komissiolle ensimmäisen kerran vuonna 2008 ja tämän jälkeen vuosittain viimeistään 30 päivänä kesäkuuta sekä loppukertomus viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2017.

2.   Jotta toimenpideohjelman täytäntöönpanosta saataisiin selkeä käsitys, 1 kohdassa tarkoitetuissa kertomuksissa on oltava seuraavat tiedot:

Komissiolle toimitettavien tietojen määrän on oltava oikeassa suhteessa kyseisen toimenpideohjelman menojen kokonaismäärään. Nämä tiedot voidaan soveltuvissa tapauksissa toimittaa tiivistetyssä muodossa.

Edellä d, g, h ja i alakohdassa tarkoitettuja tietoja ei tarvitse toimittaa, jos aiempaan kertomukseen nähden ei ole tapahtunut merkittäviä muutoksia.

3.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuja kertomuksia pidetään hyväksyttävinä, jos ne sisältävät kaikki 2 kohdassa luetellut asiaankuuluvat tiedot. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle kymmenen työpäivän kuluessa kertomuksen vastaanottamispäivästä, onko vuosikertomus hyväksyttävissä.

4.   Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle näkemyksensä hallintoviranomaisen sille toimittaman täytäntöönpanoa koskevan hyväksyttävän vuosikertomuksen sisällöstä kahden kuukauden kuluessa kertomuksen vastaanottamisesta. Toimenpideohjelman loppukertomuksen osalta määräaika on enintään viisi kuukautta hyväksyttävän kertomuksen vastaanottamisesta. Jos komissio ei vastaa säädetyssä määräajassa, kertomuksen katsotaan tulleen hyväksytyksi.

68 artikla

Ohjelmien vuotuinen tarkastelu

1.   Täytäntöönpanon parantamiseksi komissio ja hallintoviranomainen tarkastelevat vuosittain toimenpideohjelman täytäntöönpanossa saavutettua edistystä, edellisen vuoden aikana saavutettuja keskeisiä tuloksia, rahoituksen toteutumista ja muita tekijöitä sen jälkeen, kun 67 artiklassa tarkoitettu täytäntöönpanoa koskeva vuosikertomus on toimitettu.

Myös 62 artiklan 1 kohdan e alakohdan i alakohdassa tarkoitetussa viimeisessä vuotuisessa tarkastuskertomuksessa esille tuotuja hallinto- ja valvontajärjestelmän toimintaa koskevia seikkoja voidaan tarkastella.

2.   Komissio voi esittää 1 kohdassa tarkoitetun tarkastelun perusteella huomautuksia jäsenvaltiolle ja hallintoviranomaiselle, joiden on ilmoitettava niistä seurantakomitealle. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle, mitä toimia on toteutettu huomautusten johdosta.

3.   Kun ohjelmakaudella 2000–2006 myönnettyjä tukia koskevat jälkiarvioinnit ovat käytettävissä, kokonaistuloksia voidaan tarkastella seuraavan vuositarkastelun yhteydessä.

III LUKU

Tiedottaminen ja julkistaminen

69 artikla

Tiedottaminen ja julkistaminen

1.   Jäsenvaltioiden ja toimenpideohjelman hallintoviranomaisen on huolehdittava toimia ja osarahoitettuja ohjelmia koskevien tietojen toimittamisesta ja niiden julkistamisesta. Tiedot on osoitettava Euroopan unionin kansalaisille ja tuensaajille tavoitteena korostaa yhteisön roolia ja varmistaa rahastojen tukitoiminnan avoimuus.

Komissio hyväksyy tämän artiklan soveltamista koskevat säännöt 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

2.   Toimenpideohjelman hallintoviranomainen vastaa julkistamisesta noudattaen tämän asetuksen soveltamista koskevia sääntöjä, jotka komissio hyväksyy 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

IV LUKU

Jäsenvaltioiden ja komission tehtävät

1 jakso

Jäsenvaltioiden tehtävät

70 artikla

Hallinto ja valvonta

1.   Jäsenvaltiot vastaavat toimenpideohjelmien hallinnosta ja valvonnasta erityisesti seuraavin toimenpitein:

2.   Jos tuensaajalle aiheettomasti maksettuja määriä ei saada perittyä takaisin, jäsenvaltio vastaa menetettyjen määrien korvaamisesta Euroopan unionin yleiseen talousarvioon, jos voidaan todeta, että aiheutunut menetys on johtunut jäsenvaltion virheestä tai laiminlyönnistä.

3.   Komissio hyväksyy 1 ja 2 kohdan soveltamista koskevat säännöt 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

71 artikla

Hallinto- ja valvontajärjestelmien perustaminen

1.   Jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle ennen ensimmäisen välimaksupyynnön esittämistä tai viimeistään 12 kuukauden kuluessa kunkin toimenpideohjelman hyväksymisestä järjestelmien kuvaus, joka koskee erityisesti seuraavien organisaatiota ja menettelyjä:

2.   Edellä 1 kohdassa tarkoitettuun kuvaukseen on liitettävä kertomus, jossa esitetään perustettuja järjestelmiä koskevan arvioinnin tulokset ja annetaan lausunto siitä, ovatko ne 58—62 artiklan mukaiset. Jos lausunnossa on varaumia, kertomuksessa on esitettävä puutteiden vakavuus ja, jos puutteet eivät koske koko ohjelmaa, kyseessä oleva yksi tai useampi toimintalinja. Jäsenvaltion on ilmoitettava komissiolle toteutettavista oikaisutoimenpiteistä ja niiden toteuttamisen aikataulu sekä sen jälkeen annettava vahvistus siitä, että toimenpiteet on toteutettu ja että vastaavat varaumat on poistettu.

Ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu kertomus katsotaan hyväksytyksi ja ensimmäinen välimaksu suoritetaan seuraavissa tilanteissa:

Jos varaumat koskevat ainoastaan yhtä toimintalinjaa, ensimmäinen välimaksu suoritetaan niiden toimenpideohjelman toimintalinjojen osalta, joihin ei ole varaumia.

3.   Edellä 2 kohdassa tarkoitetun kertomuksen ja lausunnon laatii tarkastusviranomainen tai hallinto- ja todentamisviranomaisista toiminnallisesti riippumaton julkinen tai yksityinen elin, joka ottaa toiminnassaan huomioon kansainvälisesti tunnustetut tarkastusstandardit.

4.   Jos yhteistä järjestelmää sovelletaan useampiin toimenpideohjelmiin, yhteisen järjestelmän kuvaus voidaan ilmoittaa 1 kohdan mukaisesti siten, että mukana on yhteinen kertomus ja lausunto 2 kohdan mukaisesti.

5.   Komissio hyväksyy 1—4 kohdan soveltamista koskevat säännöt 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

2 jakso

Komission tehtävät

72 artikla

Komission tehtävät

1.   Komissio varmistaa 71 artiklassa säädettyä menettelyä noudattaen, että jäsenvaltiot ovat perustaneet 58—62 artiklan mukaiset hallinto- ja valvontajärjestelmät ja, vuotuisten valvontakertomusten ja tarkastusviranomaisen vuosittaisen lausunnon ja omien tarkastustensa perusteella, että järjestelmät toimivat tehokkaasti toimenpideohjelmien täytäntöönpanokausien ajan.

2.   Komission virkamiehet tai komission valtuuttamat edustajat voivat suorittaa hallinto- ja valvontajärjestelmien tehokkaan toiminnan tarkastamiseksi vähintään 10 työpäivän varoitusajalla, lukuun ottamatta kiireellisiä tapauksia, paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, joihin voi kuulua toimenpideohjelmiin sisältyviä toimia koskevia tarkastuksia, sanotun kuitenkaan rajoittamatta jäsenvaltioiden suorittamia tarkastuksia. Jäsenvaltion virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin. Komissio hyväksyy tarkastusten aikana kerättyjen tietojen käyttöä koskevat tämän asetuksen soveltamissäännöt, 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

Komission virkamiehillä tai komission valtuuttamilla edustajilla, joilla on asianmukainen toimivalta suorittaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia, on oltava mahdollisuus tutustua tilikirjoihin ja kaikkiin muihin rahastosta rahoitettaviin menoihin liittyviin asiakirjoihin, myös asiakirjoihin ja niihin metatietoihin, jotka on laadittu tai joita on saatu tai joita säilytetään sähköisessä muodossa.

Edellä mainitut tarkastusvaltuudet eivät vaikuta niiden kansallisten säännösten soveltamiseen, joiden mukaan tietyt toimet kuuluvat ainoastaan kansallisessa lainsäädännössä nimenomaisesti nimetyille virkamiehille. Komission valtuuttamat edustajat eivät esimerkiksi saa osallistua yksityisissä tiloissa suoritettaviin käynteihin tai jäsenvaltion kansallisen lainsäädännön mukaiseen epäiltyjen viralliseen kuulusteluun. Tällä tavoin hankittujen tietojen on kuitenkin oltava heidän saatavillaan.

3.   Komissio voi vaatia jäsenvaltiota suorittamaan paikan päällä tehtävän tarkastuksen järjestelmien tehokkaan toiminnan tai yhden tai useamman tapahtuman oikeellisuuden tarkastamiseksi. Komission virkamiehet tai valtuutetut edustajat voivat osallistua näihin tarkastuksiin.

73 artikla

Yhteistyö jäsenvaltioiden tarkastusviranomaisten kanssa

1.   Komissio tekee yhteistyötä toimenpideohjelmien tarkastusviranomaisten kanssa niiden tarkastussuunnitelmien ja tarkastusmenetelmien keskinäiseksi yhteensovittamiseksi ja vaihtaa viipymättä tietoja hallinto- ja valvontajärjestelmien tarkastusten tuloksista resurssien parhaan mahdollisen käytön varmistamiseksi ja aiheettoman päällekkäisen työn välttämiseksi.

Tämän yhteistyön helpottamiseksi tapauksissa, joissa jäsenvaltio nimeää useita tarkastusviranomaisia, jäsenvaltio voi nimetä yhteensovittamisesta vastaavan elimen.

Komissio ja tarkastusviranomaiset sekä yhteensovittamisesta vastaava elin, jos sellainen on nimetty, tapaavat säännöllisesti vähintään kerran vuodessa, jolleivät ne muuta sovi, tutkiakseen yhdessä 62 artiklan mukaisesti esitettyä vuotuista valvontakertomusta ja lausuntoa ja vaihtaakseen näkemyksiä muista toimenpideohjelmien hallinnoinnin ja valvonnan parantamiseen liittyvistä kysymyksistä.

2.   Omaa tarkastusstrategiaansa määritellessään komissio erittelee toimenpideohjelmat, joiden osalta 71 artiklan 2 kohdassa tarkoitettua järjestelmän vaatimustenmukaisuutta koskeva lausunto on varaukseton tai joiden osalta varaumat on peruttu oikaisutoimenpiteiden toteuttamisen vuoksi, joiden osalta tarkastusviranomaisen tarkastusstrategia on tyydyttävä ja joiden osalta on saatu komission ja jäsenvaltion tekemien tarkastusten tulosten perusteella kohtuullinen varmuus siitä, että hallinto- ja valvontajärjestelmät toimivat tehokkaasti.

3.   Mainittujen ohjelmien osalta komissio voi päättää, että se voi luottaa järjestelmien tehokkaan toiminnan osalta pääasiallisesti 62 artiklan 1 kohdan d alakohdan ii alakohdassa tarkoitettuun lausuntoon ja että se suorittaa paikan päällä tehtäviä tarkastuksia vain, jos on sellaisiin järjestelmän puutteisiin viittaavaa näyttöä, jotka vaikuttavat komissiolle todennettuihin menoihin sellaisena vuonna, jota varten on toimitettu 62 artiklan 1 kohdan d alakohdan ii alakohdan mukainen lausunto, joka ei sisällä kyseisiä puutteita koskevia varaumia.

Jos komissio tekee tällaisen päätöksen, se ilmoittaa siitä kyseiselle jäsenvaltiolle. Jos on olemassa puutteisiin viittaavaa näyttöä, komissio voi vaatia jäsenvaltiota tekemään tarkastuksia 72 artiklan 3 kohdan mukaisesti tai tehdä omia tarkastuksiaan 72 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

3 jakso

Toimenpideohjelmien valvonnan suhteellisuus

74 artikla

Suhteutetut valvontajärjestelyt

1.   Niiden toimenpideohjelmien osalta, joissa tukikelpoisten julkisten menojen kokonaismäärä ei ylitä 750:ta miljoonaa euroa ja joissa yhteisön osarahoituksen taso ei ole yli 40 prosenttia julkisten menojen kokonaismäärästä:

2.   Lisäksi jäsenvaltio voi 1 kohdassa tarkoitettujen toimenpideohjelmien osalta käyttää mahdollisuutta perustaa kansallisten sääntöjen mukaisesti elimet ja menettelyt seuraavien tehtävien toteuttamiseksi:

Jos jäsenvaltio käyttää tätä mahdollisuutta, sen ei tarvitse nimetä todentamisviranomaista ja tarkastusviranomaista 59 artiklan 1 kohdan b ja c alakohdan mukaisesti.

Sovelletaan 71 artiklaa soveltuvin osin.

Komission vahvistaessa 60, 61 ja 62 artiklan soveltamista koskevat säännöt sen on eriteltävä säännökset, joita ei sovelleta niihin toimenpideohjelmiin, joiden osalta kyseessä oleva jäsenvaltio on käyttänyt tässä kohdassa tarkoitettua mahdollisuutta.

VII OSASTO

VARAINHOITO

I LUKU

Varainhoito

1 jakso

Talousarviositoumukset

75 artikla

Talousarviositoumukset

1.   Toimenpideohjelmia koskevat yhteisön talousarviositoumukset, jäljempänä ’talousarviositoumukset’, toteutetaan kunkin rahaston ja tavoitteen osalta vuosittain 1 päivän tammikuuta 2007 ja 31 päivän joulukuuta 2013 välisenä aikana. Ensimmäinen talousarviositoumus tehdään ennen kuin komissio on tehnyt päätöksen toimenpideohjelman hyväksymisestä. Komissio tekee kaikki myöhemmät sitoumukset pääsääntöisesti kunkin vuoden huhtikuun 30 päivään mennessä 32 artiklassa tarkoitetun rahastojen rahoitusosuuden myöntämistä koskevan päätöksen perusteella.

2.   Jos yhtään maksua ei ole suoritettu, jäsenvaltio voi pyytää vuoden n syyskuun 30 päivään mennessä 51 artiklassa tarkoitettuun kansalliseen varaukseen liittyvien toimenpideohjelmien sitoumusten siirtämistä muihin toimenpideohjelmiin. Jäsenvaltion on eriteltävä pyynnössään siirrosta hyötyvät toimenpideohjelmat.

2 jakso

Maksuja koskevat yhteiset säännöt

76 artikla

Maksuja koskevat yhteiset säännöt

1.   Komissio suorittaa rahastojen rahoitusosuuteen sisältyvät maksut talousarviomäärärahojen mukaisesti. Kukin maksu kirjataan kyseisen rahaston aikaisimpiin avoimiin talousarviositoumuksiin.

2.   Maksut suoritetaan ennakkomaksuna, välimaksuina ja loppumaksuna. Ne maksetaan jäsenvaltion nimeämälle elimelle.

3.   Jäsenvaltioiden on lähetettävä komissiolle viimeistään kunkin vuoden huhtikuun 30 päivään mennessä alustava arvio niiden todennäköisistä maksupyynnöistä kuluvan ja sitä seuraavan varainhoitovuoden osalta.

4.   Kaikki rahoitukseen liittyvät toimet komission ja jäsenvaltioiden nimeämien viranomaisten ja elinten välillä suoritetaan sähköisesti noudattaen tämän asetuksen soveltamista koskevia sääntöjä, jotka komissio hyväksyy 103 artiklan 3 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Force majeure -tapauksissa ja erityisesti yhteisen tietokonejärjestelmän toiminnan häiriintyessä tai pysyvän yhteyden puuttuessa jäsenvaltio voi toimittaa menoilmoituksen ja maksupyynnön kirjallisena.

77 artikla

Välimaksujen ja loppumaksun laskemista koskevat yhteiset säännöt

Välimaksut ja loppumaksut lasketaan soveltaen asianomaista toimenpideohjelmaa koskevassa päätöksessä säädettyä osarahoitusosuutta kunkin toimintalinjan osalta tukikelpoisiin menoihin, jotka on mainittu kyseisen toimintalinjan osalta kussakin todentamisviranomaisen todentamassa menoilmoituksessa.

Välimaksuina ja loppumaksuina maksettu yhteisön rahoitusosuus ei kuitenkaan saa olla suurempi kuin julkinen rahoitusosuus ja kullekin toimintalinjalle rahastoista myönnetyn tuen enimmäismäärä, joka on vahvistettu komission tekemässä toimenpideohjelman hyväksymistä koskevassa päätöksessä.

78 artikla

Menoilmoitus

1.   Menoilmoituksiin on sisällyttävä kunkin toimintalinjan osalta tuensaajien toimia toteuttaessaan maksamien tukikelpoisten menojen kokonaismäärä 56 artiklan mukaisesti ja vastaava julkinen rahoitusosuus, joka on maksettu tai tulee maksettavaksi tuensaajille julkista rahoitusosuutta koskevien ehtojen mukaisesti. Tuensaajien maksamat menot on osoitettava maksukuittien tai todistusarvoltaan vastaavien kirjanpitotositteiden avulla.

Edellisessä alakohdassa esitettyjen edellytysten lisäksi on tuensaajille tuen myöntävän elimen kuitenkin täytynyt maksaa menoilmoitukseen sisältyviä menoja vastaava julkinen rahoitusosuus tuensaajalle; tämä koskee ainoastaan perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettuja tukijärjestelmiä.

2.   Edellä 1 kohdasta poiketen menoilmoitukseen voivat perustamissopimuksen 87 artiklassa tarkoitettujen valtiontukien osalta sisältyä tuen myöntävän elimen tuensaajille maksamat ennakot seuraavien kumulatiivisten ehtojen mukaisesti:

3.   Menoilmoituksissa on ilmoitettava kunkin toimenpideohjelman osalta erikseen 1 kohdassa tarkoitetut seikat siirtymäkauden tukea saavien alueiden osalta.

4.   Edellä 39 artiklassa määriteltyjen suurhankkeiden osalta voidaan menoilmoituksiin sisällyttää ainoastaan komission jo hyväksymiin suurhankkeisiin liittyvät menot.

5.   Jos rahastojen rahoitusosuus lasketaan 52 artiklan 1 kohdassa tarkoitettujen julkisten menojen perusteella, muita menoja kuin julkisia menoja koskevat tiedot eivät vaikuta maksupyynnön perusteella laskettuun maksettavaan määrään.

6.   Edellä 1 kohdasta poiketen menoilmoituksen on 44 artiklassa määriteltyjen rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden osalta sisällettävä tällaisten rahastojen tai holding-tyyppisten rahastojen perustamisen tai niihin maksettavien osuuksien yhteydessä maksettujen menojen kokonaismäärä.

Toimenpideohjelmaa osittain tai lopullisesti suljettaessa tukikelpoisina menoina pidetään kuitenkin seuraavien yhteenlaskettua määrää:

Osarahoitusosuutta sovelletaan tuensaajan maksamiin tukikelpoisiin menoihin.

Vastaava menoilmoitus on oikaistava tämän mukaisesti.

7.   Korkotulot, joita kertyy toimenpideohjelmista suoritetuista maksuista 44 artiklassa määriteltyihin rahastoihin, on käytettävä kaupunkialueiden kehitysrahastojen osalta kaupunkialueiden kehityshankkeiden rahoittamiseen tai muissa tapauksissa pienille ja keskisuurille yrityksille tarkoitettujen rahoitusjärjestelyjä koskevien välineiden rahoittamiseen.

Asianomaisten jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on käytettävä uudelleen varat, jotka palautetaan toimeen 44 artiklassa määritellyistä rahastoista suoritetuista investoinneista tai jotka jäävät yli kaikkien vakuuksien täyttämisen jälkeen, kaupunkialueiden kehityshankkeiden tai pienten ja keskisuurten yritysten hyväksi.

79 artikla

Ennakkomaksujen ja välimaksujen yhteismäärä

1.   Ennakkomaksujen ja välimaksujen yhteismäärä saa olla enintään 95 prosenttia toimenpideohjelmalle rahastoista myönnetystä rahoitusosuudesta.

2.   Kun tämä enimmäismäärä saavutetaan, todentamisviranomaisen on toimitettava edelleen komissiolle kaikki 31 päivänä joulukuuta vuonna n todennetut menoilmoitukset sekä kunkin rahaston vuoden aikana takaisin perimät määrät viimeistään vuoden n+1 helmikuun loppuun mennessä.

80 artikla

Tuensaajille maksettavien maksujen täysimääräisyys

Jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että maksujen suorittamisesta vastaavat elimet varmistavat, että tuensaajat saavat julkisen rahoitusosuuden kokonaisuudessaan mahdollisimman pian ja täysimääräisenä. Siitä ei saa vähentää tai pidättää mitään määriä eikä siitä saa periä mitään erityismaksuja tai muita vaikutukseltaan vastaavia maksuja, jotka vähentäisivät tuensaajille maksettavia määriä.

81 artikla

Euron käyttö

1.   Jäsenvaltioiden toimittamissa toimenpideohjelmissa esitetyt määrät, todennetut menoilmoitukset, maksupyynnöt sekä vuotuisessa ja lopullisessa täytäntöönpanokertomuksessa mainitut menot on esitettävä euromääräisinä.

2.   Toimenpideohjelmia koskevat komission päätökset sekä komission maksusitoumukset ja maksut tehdään euromääräisinä ja ne toteutetaan euroina.

3.   Jäsenvaltiot, jotka eivät ole ottaneet käyttöön euroa valuuttanaan maksupyynnön päivämäärään mennessä, muuntavat kansallisessa valuutassa aiheutuneet menojen määrät euroiksi. Tämä määrä muunnetaan euroiksi käyttäen komission kuukausittaista kirjanpitokurssia siltä kuukaudelta, jonka aikana meno merkittiin kyseisen toimenpideohjelman todentamisviranomaisen tileille. Komissio julkaisee tämän kurssin sähköisesti kuukausittain.

4.   Kun eurosta tulee jonkin jäsenvaltion valuutta, 3 kohdassa kuvattua muuntomenettelyä sovelletaan edelleen kaikkiin menoihin, jotka merkitään todentamisviranomaisen tileille ennen kansallisen valuutan ja euron välisen kiinteän muuntokurssin voimaantulopäivää.

3 jakso

Ennakkomaksut

82 artikla

Maksaminen

1.   Kun komissio on tehnyt päätöksen toimenpideohjelmalle myönnettävästä rahastojen rahoitusosuudesta, se maksaa jäsenvaltion nimeämälle elimelle yhden ainoan ennakkomaksun kaudeksi 2007—2013.

Ennakkomaksu maksetaan erinä seuraavasti:

2.   Jäsenvaltion nimeämän elimen on maksettava komissiolle takaisin ennakkomaksuna maksettu määrä kokonaisuudessaan, jollei toimenpideohjelmaa koskevaa maksupyyntöä ole lähetetty 24 kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona komissio on maksanut ennakkomaksun ensimmäisen erän.

Takaisinmaksu ei vaikuta toimenpideohjelmaa koskevaan rahastojen kokonaismaksuosuuteen.

83 artikla

Korkotulot

Ennakkomaksusta kertyvät korkotulot on kirjattava kyseiseen toimenpideohjelmaan ja niitä on pidettävä kansallisen julkisen rahoitusosuuden muodossa olevina jäsenvaltion varoina ja ne on ilmoitettava komissiolle toimenpideohjelman lopullisen sulkemisen yhteydessä.

84 artikla

Tileistä poistaminen

Ennakkomaksuna maksettu määrä on poistettava kokonaisuudessaan komission tileistä, kun toimenpideohjelma suljetaan 89 artiklan mukaisesti.

4 jakso

Välimaksut

85 artikla

Välimaksut

Välimaksut suoritetaan kunkin toimenpideohjelman osalta. Ensimmäinen välimaksu suoritetaan 71 artiklan 2 kohdan mukaisesti.

86 artikla

Maksupyyntöjen hyväksyttävyys

1.   Komission suorittaman kunkin välimaksun edellytyksenä on, että seuraavat ehdot täyttyvät:

2.   Jos yksi tai useampi 1 kohdassa tarkoitetuista edellytyksistä ei täyty, komissio ilmoittaa siitä jäsenvaltiolle ja todentamisviranomaiselle yhden kuukauden kuluessa, jotta voidaan toteuttaa tarvittavat toimenpiteet tilanteen korjaamiseksi.

87 artikla

Maksupyyntöjen esittämisen määräaika ja maksumääräajat

1.   Todentamisviranomaisen on varmistettava, että kunkin toimenpideohjelman välimaksuja koskevat pyynnöt kootaan yhteen ja lähetetään komissiolle mahdollisuuksien mukaan kolmessa erässä vuosittain. Jotta komissio voisi suorittaa maksun kuluvana vuonna, maksupyyntö on toimitettava sille viimeistään 31 päivänä lokakuuta.

2.   Komissio suorittaa välimaksun käytettävissä olevien varojen rajoissa ja edellyttäen, ettei maksuja ole keskeytetty 92 artiklan mukaisesti, kahden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona 86 artiklassa tarkoitetut edellytykset täyttävä maksupyyntö kirjataan komissiossa.

5 jakso

Ohjelman sulkeminen ja loppumaksun maksaminen

88 artikla

Osittainen sulkeminen

1.   Toimenpideohjelmat voidaan sulkea osittain ajankohtina, jotka jäsenvaltio määrittää.

Osittaisen sulkemisen on liityttävä toimiin, jotka on saatu päätökseen edellisen vuoden joulukuun 31 päivänä päättyvällä kaudella. Tätä asetusta sovellettaessa toimia pidetään päätökseen saatuina, kun niiden mukaiset työt on tosiasiallisesti suoritettu ja joiden osalta tuensaajien kaikki menot ja vastaava julkinen rahoitusosuus on maksettu.

2.   Osittainen sulkeminen suoritetaan, jos jäsenvaltio lähettää komissiolle seuraavat asiakirjat viimeistään tietyn vuoden joulukuun 31 päivänä:

3.   Osittain suljettavia toimia koskevat 98 ja 99 artiklan mukaisesti tehdyt rahoitusoikaisut ovat nettomääräisiä oikaisuja.

89 artikla

Loppumaksun maksamista koskevat edellytykset

1.   Komissio suorittaa loppumaksun edellyttäen, että

2.   Jos jotakin 1 kohdassa tarkoitettua asiakirjaa ei lähetetä komissiolle, loppumaksua koskeva sitoumus vapautetaan ilman eri toimenpiteitä 93 artiklan mukaisesti.

3.   Komissio antaa jäsenvaltiolle tiedoksi lausuntonsa 1 kohdan a alakohdan iii alakohdassa tarkoitetun, ohjelman sulkemista koskevan ilmoituksen sisällöstä viiden kuukauden kuluessa ilmoituksen vastaanottamisesta. Ilmoitus sulkemisesta katsotaan hyväksytyksi, jos komissio ei esitä huomautuksia mainitun viiden kuukauden kuluessa.

4.   Komissio suorittaa loppumaksun käytettävissä olevien varojen rajoissa 45 päivän kuluessa siitä päivästä, joka on seuraavista päivistä myöhäisempi:

5.   Talousarviositoumuksen loppuerä vapautetaan kahdentoista kuukauden kuluttua maksamisesta, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 6 kohdan soveltamista. Toimenpideohjelma suljetaan päivänä, jona sattuu ensimmäinen seuraavista kolmesta tapahtumasta:

Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle toimenpideohjelman sulkemispäivän kahden kuukauden kuluessa.

6.   Komission tai Euroopan tilintarkastustuomioistuimen suorittamien tarkastusten tuloksista riippumatta komission maksamaa toimenpideohjelman loppumaksua voidaan muuttaa yhdeksän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona se on maksettu tai, jos loppumaksu on negatiivinen ja jäsenvaltion on maksettava se takaisin, yhdeksän kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona veloitusilmoitus on annettu. Loppumaksun muuttaminen ei vaikuta 5 kohdassa säädettyyn toimenpideohjelman sulkemispäivään.

90 artikla

Asiakirjojen saatavuus

1.   Hallintoviranomaisen on varmistettava, että kaikki asianomaisen toimenpideohjelman menoja ja tarkastuksia koskevat tositteet ovat komission ja tilintarkastustuomioistuimen saatavilla, sanotun kuitenkaan rajoittamatta perustamissopimuksen 87 artiklan mukaisten valtiontukisääntöjen soveltamista:

Nämä määräajat lakkaavat kulumasta vireillä olevan oikeudenkäynnin johdosta tai komission asianmukaisesti perustellusta pyynnöstä.

2.   Hallintoviranomaisen on komission pyynnöstä annettava sen saataville luettelo päätökseen saaduista toimista, jotka on 88 artiklan nojalla päätetty osittain.

3.   Asiakirjat on säilytettävä joko alkuperäisinä tai oikeaksi todistettuina jäljennöksinä yleisesti hyväksytyillä tietovälineillä.

6 jakso

Maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen ja maksujen keskeyttäminen

91 artikla

Maksun määräajan kulumisen keskeyttäminen

1.   Asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 tarkoitettu valtuutettu tulojen ja menojen hyväksyjä voi keskeyttää maksun määräajan kulumisen enintään kuudella kuukaudella, jos:

2.   Jäsenvaltiolle ja todentamisviranomaiselle on viipymättä ilmoitettava keskeyttämisen syistä. Keskeyttäminen päätetään heti, kun jäsenvaltio on toteuttanut tarvittavat toimenpiteet.

92 artikla

Maksujen keskeyttäminen

1.   Komissio voi keskeyttää välimaksut toimintalinjojen tai ohjelmien tasolla kokonaan tai osittain, jos:

2.   Komissio voi päättää keskeyttää välimaksut kokonaisuudessaan tai osittain sen jälkeen, kun se on antanut jäsenvaltiolle mahdollisuuden esittää huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.

3.   Komissio lopettaa kaikkia välimaksuja tai niiden osaa koskevan keskeytyksen, kun jäsenvaltio on toteuttanut keskeytyksen lopettamiseksi tarvittavat toimenpiteet. Jos jäsenvaltio ei ole toteuttanut vaadittuja toimenpiteitä, komissio voi tehdä päätöksen toimenpideohjelmaa koskevan yhteisön rahoitusosuuden peruuttamisesta kokonaan tai osittain 99 artiklan mukaisesti.

7 jakso

Ilman eri toimenpiteitä tapahtuva vapauttaminen

93 artikla

Periaatteet

1.   Komissio vapauttaa ilman eri toimenpiteitä toimenpideohjelman talousarviositoumuksen ne osat, joita ei ole käytetty ennakkomaksujen tai välimaksujen maksamiseen tai joiden osalta ei ole toimitettu 86 artiklassa määriteltyä maksupyyntöä viimeistään ohjelman talousarviositoumusvuotta seuraavan toisen vuoden joulukuun 31 päivänä, 2 kohdassa mainittua poikkeusta lukuun ottamatta.

2.   Niiden liitteessä II lueteltujen jäsenvaltioiden osalta, joiden BKT vuosina 2001—2003 oli alle 85 prosenttia EU-25:n keskiarvosta samana ajankohtana, 1 kohdassa tarkoitettu määräaika vuosina 2007—2010 on niiden toimenpideohjelmien talousarviositoumusvuotta seuraavan kolmannen vuoden joulukuun 31 päivä.

Tätä määräaikaa on sovellettava myös vuosina 2007—2010 Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteen toimenpideohjelmien vuotuiseen talousarviositoumukseen, jos vähintään yksi osallistujista on ensimmäisessä alakohdassa tarkoitettu jäsenvaltio.

3.   Talousarviositoumusten vielä 31 päivänä joulukuuta 2015 avoinna oleva osa vapautetaan ilman eri toimenpiteitä, jos komissio ei ole saanut sitä koskevaa hyväksyttävää maksupyyntöä 31 päivään maaliskuuta 2017 mennessä.

4.   Jos tämä asetus tulee voimaan 1 päivän tammikuuta 2007 jälkeen, määräaikaa, jonka jälkeen 1 kohdassa tarkoitettu talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä tapahtuva vapauttaminen voidaan tehdä ensimmäisen kerran, jatketaan ensimmäisen talousarviositoumuksen osalta sillä kuukausien lukumäärällä, joka on 1 päivän tammikuuta 2007 ja ensimmäisen talousarviositoumuksen päivämäärän välissä.

94 artikla

Suurhankkeiden ja tukijärjestelmien määräaikojen kulumisen keskeyttäminen

Jos komissio tekee päätöksen jonkin suurhankkeen tai tukijärjestelmän hyväksymisestä, talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan vapauttamisen mahdollisena kohteena olevista määristä on vähennettävä kyseisten suurhankkeiden tai tukijärjestelmien vuotuiset määrät.

Näiden vuotuisten määrien osalta 93 artiklassa tarkoitetut ilman eri toimenpiteitä tapahtuvan vapauttamisen määräajat lasketaan alkaen päivästä, jona tällaisen suurhankkeen tai tukijärjestelmän hyväksymisen edellyttämä päätös on tehty.

95 artikla

Oikeudellisten menettelyjen ja hallinnollisten muutoksenhakujen määräaikojen johdosta aiheutuva määräaikojen kulumisen keskeytyminen

Talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä tapahtuva vapauttamisen mahdollisena kohteena olevista määristä on vähennettävä määrät, joita todentamisviranomainen ei ole voinut ilmoittaa komissiolle siitä syystä, että toimenpiteet on keskeytetty sellaisen oikeudellisen menettelyn tai hallinnollisen muutoksenhaun vuoksi, jolla on lykkäävä vaikutus, edellyttäen että jäsenvaltio lähettää komissiolle asiasta selvityksen 93 artiklan mukaista talousarviositoumusvuotta seuraavan toisen tai kolmannen vuoden 31 päivään joulukuuta mennessä.

Talousarviositoumusten 31 päivänä joulukuuta 2015 vielä avoinna olevaa osaa koskevaa 93 artiklan 2 kohdassa tarkoitetun määräajan kuluminen keskeytetään samoin edellytyksin kuin kyseisiin toimiin liittyvän määrän osalta.

Edellä mainittua vähennystä voidaan pyytää kerran sen jälkeen, kun keskeyttäminen on kestänyt yhden vuoden, tai useita kertoja sen mukaan, kuinka monta vuotta on kulunut toimen täytäntöönpanon keskeyttäneen oikeudellisen tai hallinnollisen päätöksen ja lopullisen oikeudellisen tai hallinnollisen päätöksen välillä.

96 artikla

Poikkeukset talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä tapahtuvasta vapauttamisesta

Seuraavia osia talousarviositoumuksesta ei oteta huomioon laskettaessa talousarviositoumusten ilman eri toimenpiteitä tapahtuvasta vapauttamista:

97 artikla

Menettely

1.   Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja kyseisille viranomaisille hyvissä ajoin aina, kun on olemassa vaara, että 93 artiklassa säädettyä talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä tapahtuvaa vapauttamista sovelletaan. Komissio ilmoittaa jäsenvaltiolle ja kyseisille viranomaisille määrän, jota talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä tapahtuva vapauttaminen sen hallussa olevien tietojen perusteella koskee.

2.   Jäsenvaltiolla on tämän ilmoituksen saatuaan kaksi kuukautta aikaa hyväksyä määrä tai esittää huomautuksensa. Komissio vapauttaa talousarviositoumuksen ilman eri toimenpiteitä viimeistään yhdeksän kuukautta 93 artiklassa tarkoitetun määräajan jälkeen.

3.   Toimenpideohjelmaa koskevaa rahastojen rahoitusosuutta vähennetään kyseisen vuoden osalta ilman eri toimenpiteitä vapautetun talousarviositoumuksen määrällä. Jäsenvaltion on laadittava kahden kuukauden kuluessa vapauttamispäivästä tarkistettu rahoitussuunnitelma, jossa otetaan huomioon vähennetyn tuen määrän jakaminen toimenpideohjelman yhden tai useamman toimintalinjan kesken. Jos suunnitelmaa ei laadita, komissio tekee suhteellisen vähennyksen kullekin toimintalinjalle myönnettyihin määriin.

II LUKU

Rahoitusoikaisut

1 jakso

Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut

98 artikla

Jäsenvaltioiden tekemät rahoitusoikaisut

1.   Jäsenvaltioilla on ensisijainen vastuu sääntöjenvastaisuuksien tutkimisesta ja tarvittavien toimenpiteiden toteuttamisesta silloin, kun havaitaan toimien tai toimenpideohjelmien luonteeseen tai niiden täytäntöönpano- tai valvontaedellytyksiin vaikuttavia merkittäviä muutoksia, sekä tarvittavien rahoitusoikaisujen tekemisestä.

2.   Jäsenvaltion on tehtävä tarpeelliset rahoitusoikaisut, jotka liittyvät toimissa tai toimenpideohjelmissa havaittuihin yksittäisiin tai järjestelmällisiin sääntöjenvastaisuuksiin. Jäsenvaltion tekemät oikaisut käsittävät toimenpideohjelman julkisen rahoitusosuuden peruuttamisen kokonaan tai osittain. Jäsenvaltion on otettava huomioon sääntöjenvastaisuuksien luonne ja vakavuus sekä niistä rahastolle aiheutunut taloudellinen tappio.

Jäsenvaltio voi käyttää tällä tavoin vapautuneet rahastojen varat 31 päivään joulukuuta 2015 saakka uudelleen kyseiseen toimenpideohjelmaan 3 kohdassa tarkoitettujen säännösten mukaisesti.

3.   Rahoitusosuutta, joka on peruutettu 2 kohdan mukaisesti, ei saa käyttää uudelleen oikaisun kohteena olleeseen toimeen tai toimiin, ja jos rahoitusoikaisu tehdään järjestelmästä aiheutuvan sääntöjenvastaisuuden vuoksi, osuutta ei saa käyttää sellaisiin koko toimintalinjaa tai sen osaa koskeviin olemassa oleviin toimiin, joiden osalta järjestelmästä aiheutuva sääntöjenvastaisuus tapahtui.

4.   Kun on kyse järjestelmästä aiheutuvasta sääntöjenvastaisuudesta, jäsenvaltion on laajennettava tutkimuksiaan siten, että ne kattavat kaikki toimet, joihin sääntöjenvastaisuudet ovat voineet vaikuttaa.

2 jakso

Komission tekemät rahoitusoikaisut

99 artikla

Oikaisujen perusteet

1.   Komissio voi tehdä rahoitusoikaisuja peruuttamalla toimenpideohjelmalle myönnetyn yhteisön rahoitusosuuden kokonaan tai osittain, jos se tarvittavan tutkinnan jälkeen päätyy siihen, että:

2.   Komissio tekee rahoitusoikaisunsa havaittujen yksittäisten sääntöjenvastaisuuksien perusteella ja ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden järjestelmästä aiheutuvan luonteen määrittäessään, sovelletaanko kiinteämääräistä vai ekstrapoloitua oikaisua.

3.   Oikaisun määrää päättäessään komissio ottaa huomioon sääntöjenvastaisuuden luonteen ja merkittävyyden samoin kuin kyseisessä toimenpideohjelmassa havaittujen puutteiden johdosta aiheutuvien taloudellisten vaikutusten suuruuden.

4.   Kun komissio perustaa kantansa muiden kuin omien yksiköidensä tilintarkastajien toteamiin seikkoihin, se tekee omat johtopäätöksensä taloudellisista seurauksista tarkasteltuaan kyseisen jäsenvaltion 98 artiklan 2 kohdan mukaisesti toteuttamia toimenpiteitä, 70 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti toimitettuja selvityksiä ja jäsenvaltioiden mahdollisesti antamia vastineita.

5.   Jos jäsenvaltio ei täytä 15 artiklan 4 kohdassa tarkoitettuja velvoitteitaan, komissio voi suhteessa siihen, missä määrin näitä velvoitteita on jätetty noudattamatta, tehdä rahoitusoikaisun peruuttamalla rakennerahaston rahoitusosuuden kyseiselle jäsenvaltiolle joko kokonaan tai osittain.

Tässä kohdassa tarkoitettuun rahoitusoikaisuun sovellettava prosenttiosuus vahvistetaan tämän asetuksen soveltamissäännöissä, jotka komissio hyväksyy 103 artiklan 3 kohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

100 artikla

Menettely

1.   Ennen rahoitusoikaisua koskevan päätöksen tekemistä komissio panee menettelyn vireille ilmoittamalla jäsenvaltiolle alustavat päätelmänsä ja pyytämällä jäsenvaltiota toimittamaan huomautuksensa kahden kuukauden kuluessa.

Kun komissio ehdottaa ekstrapolaatioon perustuvaa tai kiinteämääräistä rahoitusoikaisua, jäsenvaltiolle annetaan mahdollisuus kyseisiä aineistoja tutkimalla osoittaa, että sääntöjenvastaisuus ei tosiasiassa ole ollut niin laaja kuin komissio arvioi. Sovittuaan asiasta komission kanssa jäsenvaltio voi rajoittaa tämän tutkimuksen laajuuden aiheelliseen aineiston osaan tai otokseen. Aineistojen tutkimiseen varattu aika saa asianmukaisesti perusteltuja tapauksia lukuun ottamatta olla enintään toiset kaksi kuukautta ensimmäisessä alakohdassa tarkoitetun kahden kuukauden määräajan jälkeen.

2.   Komissio ottaa huomioon kaikki jäsenvaltion 1 kohdassa mainittujen määräaikojen kuluessa toimittamat todisteet.

3.   Jos jäsenvaltio ei hyväksy komission alustavia päätelmiä, komissio kutsuu jäsenvaltion järjestämäänsä kuulemiseen, jossa molemmat osapuolet pyrkivät kumppanuuteen perustuvan yhteistyön avulla pääsemään sopimukseen huomautuksista ja niistä tehtävistä päätelmistä.

4.   Jos sopimukseen päästään, jäsenvaltio voi käyttää uudelleen asianomaisia yhteisön varoja 98 artiklan 2 kohdan toisen alakohdan mukaisesti.

5.   Jos sopimukseen ei päästä, komissio tekee päätöksen rahoitusoikaisusta kuuden kuukauden kuluessa kuulemisesta ottaen huomioon kaikki menettelyn kuluessa toimitetut tiedot ja huomautukset. Jos kuulemista ei pidetä, kuuden kuukauden määräaika alkaa siitä päivästä, jona komissio lähetti kutsun kuulemiseen.

101 artikla

Jäsenvaltioiden velvoitteet

Komission tekemä rahoitusoikaisu ei vaikuta jäsenvaltion velvoitteeseen periä varat takaisin tämän asetuksen 98 artiklan 2 kohdan mukaisesti eikä jäsenvaltion velvoitteeseen periä perustamissopimuksen 87 artiklan mukaiset valtiontuet takaisin Euroopan yhteisön perustamissopimuksen 88 artiklan soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä 22 päivänä maaliskuuta 1999 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 659/1999 (17) 14 artiklan mukaisesti.

102 artikla

Takaisinmaksut

1.   Kaikki Euroopan unionin yleiseen talousarvioon takaisin maksettavat määrät on suoritettava asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 72 artiklan mukaisesti laaditussa perintämääräyksessä vahvistettuun määräaikaan mennessä. Määräajan viimeinen päivä on määräyksen antamista seuraavan toisen kuukauden viimeinen päivä.

2.   Takaisinmaksun viivästyminen johtaa viivästyskorkoon, joka lasketaan määräpäivästä tosiasialliseen maksupäivään. Viivästyskoron korkokanta on puolitoista prosenttiyksikköä korkeampi kuin korkokanta, jota Euroopan keskuspankki soveltaa pääasiallisiin jälleenrahoitustoimiinsa sen kuukauden ensimmäisenä työpäivänä, jona määräaika päättyy.

VIII OSASTO

KOMITEAT

I LUKU

Rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea

103 artikla

Komitea ja menettelyt

1.   Komissiota avustaa Euroopan aluekehitysrahaston, koheesiorahaston ja Euroopan sosiaalirahaston yhteensovittamisesta vastaava komitea, jäljempänä ’rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea’.

2.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 3 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.

3.   Jos tähän kohtaan viitataan, sovelletaan päätöksen 1999/468/EY 4 ja 7 artiklassa säädettyä menettelyä.

Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitettu määräaika vahvistetaan kolmeksi kuukaudeksi.

4.   Rahastojen yhteensovittamisesta vastaava komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

5.   EIP ja EIR nimeävät kumpikin edustajan, joka ei osallistu äänestykseen.

II LUKU

Perustamissopimuksen 147 artiklassa tarkoitettu komitea

104 artikla

Perustamissopimuksen 147 artiklassa tarkoitettu komitea

1.   Komissiota avustaa perustamissopimuksen 147 artiklan nojalla perustettu komitea, jäljempänä ’komitea’, Komitea koostuu kunkin jäsenvaltion osalta yhdestä hallituksen edustajasta, yhdestä työntekijäjärjestöjen edustajasta ja yhdestä työnantajajärjestöjen edustajasta. Komitean puheenjohtajana toimiva komission jäsen voi siirtää tämän tehtävän johtavalle komission virkamiehelle.

2.   Kukin jäsenvaltio nimeää 1 kohdassa tarkoitettuja tahoja varten yhden edustajan ja kullekin edustajalle varajäsenen. Jäsenen poissa ollessa varajäsenellä on ilman eri toimenpiteitä oikeus osallistua kokouksiin.

3.   Neuvosto nimeää komission ehdotuksesta jäsenet ja varajäsenet kolmeksi vuodeksi. Heidät voidaan nimetä uudelleen. Neuvosto pyrkii siihen, että eri tahot ovat komiteassa tasapuolisesti edustettuina. EIP ja EIR voivat nimittää itseään koskevia esityslistan kohtia varten edustajan, joka ei osallistu äänestykseen.

4.   Komitea:

5.   Komissio voi kuulla komiteaa muissakin kuin 4 kohdassa tarkoitetuista kysymyksistä.

6.   Komitea antaa lausuntonsa hyväksyttyjen äänten ehdottomalla enemmistöllä. Komissio tiedottaa komitealle, millä tavoin sen lausunnot on otettu huomioon.

IX OSASTO

LOPPUSÄÄNNÖKSET

105 artikla

Siirtymäsäännökset

1.   Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, kokonaan tai osittain peruuttaminen mukaan luettuna, rakennerahastojen osarahoittamaa tukitointa tai koheesiorahaston osarahoittamaa hanketta, jonka komissio on hyväksynyt asetusten (ETY) N:o 2052/88 (18), (ETY) N:o 4253/88 (19), (EY) N:o 1164/94 (20) ja (EY) N:o 1260/1999 perusteella tai muun kyseiseen tukitoimeen 31 päivänä joulukuuta 2006 sovellettavan lainsäädännön perusteella, jota sen jälkeen sovelletaan kyseiseen tukitoimeen tai hankkeeseen sen sulkemiseen asti.

2.   Tehdessään toimenpideohjelmia koskevia päätöksiä komissio ottaa huomioon kaikki neuvoston tai komission jo ennen tämän asetuksen voimaantuloa hyväksymät rakennerahastojen osarahoittamat tukitoimet tai koheesiorahaston osarahoittamat hankkeet, joilla on taloudellisia vaikutuksia kyseisten toimenpideohjelmien kattamana aikana.

3.   Poiketen siitä, mitä asetuksen (EY) N:o 1260/1999 31 artiklan 2 kohdassa, 32 artiklan 4 kohdassa ja 37 artiklan 1 kohdassa säädetään, komissio vapauttaa ilman eri toimenpiteitä viimeistään kuuden kuukauden kuluttua jäljempänä asetetusta määräajasta ne 1 päivän tammikuuta 2000 ja 31 päivän joulukuuta 2006 välisenä aikana hyväksymänsä, EAKR:n tai ESR:n osarahoittamiin tukitoimiin osoitettujen varojen osat, joiden osalta tosiasiallisesti maksettuja menoja koskevaa todennettua ilmoitusta, lopullista täytäntöönpanokertomusta ja mainitun asetuksen 38 artiklan 1 kohdan f alakohdassa tarkoitettua lausumaa ei ole lähetetty komissiolle viimeistään 15 kuukauden kuluessa rahaston rahoitusosuuden myöntämistä koskevassa päätöksessä vahvistetusta menojen viimeisestä tukikelpoisuuspäivästä; aiheettomasti maksetut määrät on maksettava takaisin.

Määriä, jotka liittyvät toimiin tai ohjelmiin, joita on lykätty sellaisten oikeudellisten menettelyjen tai hallinnollisten muutoksenhakujen vuoksi, joilla on lykkäävä vaikutus, ei oteta huomioon ilman eri toimenpiteitä vapautettavaa talousarviositoumuksen määrää laskettaessa.

106 artikla

Tarkastelulauseke

Neuvosto tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 perustamissopimuksen 161 artiklassa määrättyä menettelyä noudattaen.

107 artikla

Kumoaminen

Kumotaan asetus (EY) N:o 1260/1999 1 päivästä tammikuuta 2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta tämän asetuksen 105 artiklan 1 kohdan säännösten soveltamista.

Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.

108 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Edellä 1—16, 25—28, 32—40, 47—49, 52—54, 56, 58—62, 69—74, 103—105 ja 108 artiklan säännöksiä sovelletaan tämän asetuksen voimaantulopäivästä ainoastaan kauden 2007—2013 ohjelmiin. Muita säännöksiä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2007.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2006.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

E. HEINÄLUOMA

----

(1)  Puoltava lausunto annettu 4. heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2)EUVL C 255, 14.10.2005, s. 79.

(3)EUVL C 231, 20.9.2005, s. 1.

(4)EUVL C 121, 20.5. 2005, s. 14.

(5)EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.

(6)EYVL L 161, 26.6.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 173/2005 (EUVL L 29, 2.2.2005, s. 3).

(7)EUVL 154, 21.6.2003, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella (EY) N:o 1888/2005 (EUVL L 309, 25.11.2005, s. 1).

(8)  Katso tämän virallisen lehden sivu 82.

(9)EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

(10)  Katso tämän virallisen lehden sivu 1.

(11)  Katso tämän virallisen lehden sivu 12.

(12)  Katso tämän virallisen lehden sivu 79.

(13)EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

(14)EUVL L 134, 30.4.2004, s. 114.

(15)EUVL L 205, 6.8.2005, s. 21.

(16)EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

(17)EYVL L 83, 27.3.1999, s. 1, asetus sellaisena kuin se on muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla. Toimituksellinen huomautus: asetuksen (EY) N:o 659/1999 nimeä on mukautettu, jotta otettaisiin huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen artiklojen uudelleen numerointi Amsterdamin sopimuksen 12 artiklan mukaisesti: alkuperäinen viite oli perustamissopimuksen 93 artiklaan.

(18)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 2052/88, annettu 24 päivänä kesäkuuta 1988, rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa (EYVL L 185, 15.7.1988, s. 9). Asetus on kumottu asetuksella (EY) N:o 1260/1999.

(19)  Neuvoston asetus (ETY) N:o 4253/88, annettu 19 päivänä joulukuuta 1988, rakennerahastojen päämääristä ja tehokkuudesta ja niiden toiminnan yhteensovittamisesta keskenään sekä Euroopan investointipankin toiminnan ja muiden rahoitusvälineiden kanssa annetun asetuksen (ETY) N:o 2052/88 soveltamisesta (EYVL L 374, 31.12.1988, s. 1). Asetus on kumottu asetuksella (EY) N:o 1260/1999.

(20)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1164, annettu 16 päivänä toukokuuta 1994, koheesiorahastosta (EYVL L 130, 25.5.1994, s. 1), asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

----

LIITE I

Maksusitoumusmäärärahojen vuotuinen jakautuminen 2007—2013

(viitattu 18 artiklassa)

----

LIITE II

Rahoituskehys

18 artiklassa tarkoitetut perusteet ja menetelmät

Jakomenetelmä 5 artiklan 1 kohdassa tarkoitetuille lähentymistavoitteen perusteella tukikelpoisille alueille

Jakomenetelmä 5 artiklan 2 kohdassa tarkoitetuille koheesiorahastosta rahoitusta saaville jäsenvaltioille

Jakomenetelmä 6 artiklassa tarkoitetuille alueellinen kilpailukyky ja työllisyys -tavoitteen perusteella tukikelpoisille jäsenvaltioille ja alueille

Jakomenetelmä 7 artiklassa tarkoitetulle Euroopan alueellinen yhteistyö -tavoitteelle

Jakomenetelmä 8 artiklassa tarkoitetuille siirtymäkauden tukea saaville jäsenvaltioille ja alueille

Koheesiota tukevien varainsiirtojen enimmäismäärä

Täydentävät säännökset

----

LIITE III

Osarahoitukseen sovellettavat enimmäismäärät

(53 artiklassa tarkoitetut)

----

LIITE IV

Menoluokat

(9 artiklan 3 kohdassa tarkoitetut)

----

----

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1084/2006,

annettu 11 päivänä heinäkuuta 2006,

koheesiorahaston perustamisesta ja asetuksen (EY) N:o 1164/94 kumoamisesta

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 161 artiklan toisen kohdan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin puoltavan lausunnon (1),

ottaa huomioon Euroopan talous- ja sosiaalikomitean lausunnon (2),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (3),

sekä katsoo seuraavaa:

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

1 artikla

Koheesiorahaston perustaminen ja tehtävät

1.   Perustetaan koheesiorahasto, jäljempänä ’rahasto’, jonka tehtävänä on osallistua yhteisön taloudellisen ja sosiaalisen yhteenkuuluvuuden vahvistamiseen kestävän kehityksen edistämiseksi.

2.   Rahastosta säädetään asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 ja tässä asetuksessa.

2 artikla

Toiminta-ala

1.   Rahastosta tuetaan tasapainoisella tavalla toimia seuraavilla aloilla ottaen huomioon kunkin tuensaajana olevan jäsenvaltion erityiset investointi- ja infrastruktuuritarpeet:

2.   Tuen asianmukaisesta tasapainosta sovitaan yhteisesti jäsenvaltioiden ja komission kesken.

3 artikla

Menojen tukikelpoisuus

Seuraaviin menoihin ei myönnetä tukea rahastosta:

4 artikla

Rahaston tukeen sovellettavat ehdot

1.   Rahaston tuen saaminen on ehdollista seuraavien sääntöjen mukaisesti:

se voi päättää keskeyttää rahaston maksusitoumukset kyseiselle jäsenvaltiolle joko kokonaan tai osittain keskeyttämistä koskevaa päätöstä seuraavan vuoden tammikuun 1 päivästä alkaen.

2.   Jos neuvosto toteaa, että asianomainen jäsenvaltio on toteuttanut tarvittavat korjaavat toimenpiteet, se päättää viipymättä kyseisten maksusitoumusten keskeyttämisen lopettamisesta. Samalla neuvosto päättää komission ehdotuksesta budjetoida keskeytetyt maksusitoumukset uudelleen Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission välisessä talousarviota koskevasta kurinalaisuudesta ja moitteettomasta varainhoidosta 17 päivänä toukokuuta 2006 tehdyssä toimielinten sopimuksessa( (8)) määrätyn menettelyn mukaisesti.

3.   Neuvosto tekee 1 ja 2 kohdassa tarkoitetut päätökset määräenemmistöllä komission ehdotuksesta.

5 artikla

Siirtymäsäännökset

1.   Tämä asetus ei estä jatkamasta tai muuttamasta, kokonaan tai osittain peruuttaminen mukaan luettuna, hankkeita tai muita tukitoimia, jotka komissio on hyväksynyt asetuksen (EY) N:o 1164/94 perusteella, jota asetusta siten sovelletaan sen jälkeen tuohon tukitoimeen tai hankkeeseen sen sulkemiseen asti.

2.   Asetuksen (EY) 1083/2006 39, 40 ja 41 artiklassa tarkoitettuja suurhankkeita koskevat, asetuksen (EY) N:o 1164/94 nojalla komissiolle tehdyt hakemukset ovat edelleen voimassa edellyttäen, että niitä täydennetään tarvittaessa tämän asetuksen ja asetuksen (EY) 1083/2006 edellä mainittujen artiklojen vaatimusten täyttämiseksi viimeistään kahden kuukauden kuluessa 1 päivästä tammikuuta 2007.

6 artikla

Kumoaminen

1.   Kumotaan asetus (EY) N:o 1164/94 1 päivästä tammikuuta 2007, sanotun kuitenkaan rajoittamatta asetuksen (EY) N:o 1083/2006 105 artiklan 1 kohdan ja tämän asetuksen 5 artiklan säännösten soveltamista.

2.   Viittauksia kumottuun asetukseen pidetään viittauksina tähän asetukseen.

7 artikla

Uudelleentarkastelu

Neuvosto tarkastelee tätä asetusta uudelleen viimeistään 31 päivänä joulukuuta 2013 perustamissopimuksen 161 artiklan mukaisesti.

8 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 11 päivänä heinäkuuta 2006.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

E. HEINÄLUOMA

----

(1)  Puoltava lausunto annettu 4. heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2)EUVL C 255, 14.10.2005, s. 88.

(3)EUVL C 231, 20.9.2005, s. 35.

(4)  Katso tämän virallisen lehden sivu 25.

(5)EYVL L 130, 25.5.1994, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna vuoden 2003 liittymisasiakirjalla.

(6)EYVL L 228, 9.9.1996, s. 1, päätös sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna päätöksellä N:o 884/2004/EY (EUVL L 167, 30.4.2004, s. 1).

(7)EYVL L 209, 2.8.1997, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1055/2005 (EUVL L 174, 7.7.2005, s. 1).

(8)EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

----

----

NEUVOSTON ASETUS (EY) N:o 1085/2006,

annettu 17 päivänä heinäkuuta 2006,

liittymistä valmistelevasta tukivälineestä

EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka

ottaa huomioon Euroopan yhteisön perustamissopimuksen ja erityisesti sen 181 a artiklan,

ottaa huomioon komission ehdotuksen,

ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon (1),

ottaa huomioon alueiden komitean lausunnon (2),

sekä katsoo seuraavaa:

ON ANTANUT TÄMÄN ASETUKSEN:

I OSASTO

YLEISET SÄÄNNÖKSET

1 artikla

Edunsaajat ja yleistavoite

Yhteisö tukee liitteissä I ja II lueteltuja maita, kun ne Euroopan unionin jäsenyyttä varten asteittain lähentyvät unionin standardeihin ja politiikkoihin asianmukaisissa tapauksissa ja myös yhteisön säännöstöön.

2 artikla

Soveltamisala

1.   Tukea käytetään asiaankuuluvissa tapauksissa liitteissä I ja II luetelluissa edunsaajamaissa seuraavilla aloilla:

2.   Liitteessä I luetelluissa maissa tukea käytetään myös seuraavilla aloilla:

3.   Liitteessä II luetelluissa maissa tukea käytetään myös seuraavilla aloilla:

3 artikla

Osa-alueet

1.   Tuki ohjelmoidaan ja pannaan täytäntöön seuraavina osa-alueina:

2.   Komissio varmistaa eri osa-alueilla myönnettävän tuen yhteensovittamisen ja johdonmukaisuuden.

3.   Komissio antaa tämän asetuksen täytäntöönpanoa koskevat yksityiskohtaiset säännöt päätöksen 468/1999/EY 4 artiklan 7 kohdassa säädettyä menettelyä noudattaen. Siinä yhteydessä komissiota avustaa 14 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu liittymistä valmistelevaa tukivälinettä käsittelevä komitea.

Päätöksen 1999/468/EY 4 artiklan 3 kohdassa tarkoitetuksi määräajaksi vahvistetaan kaksi kuukautta.

4 artikla

Tuen poliittiset puitteet

Tämän asetuksen mukaista tukea annetaan Eurooppa-kumppanuuksissa ja liittymiskumppanuuksissa määriteltyjen, liittymisen valmistelua koskevien yleisten poliittisten puitteiden mukaisesti ja ottaen asianmukaisesti huomioon komission vuosittaiseen laajentumispakettiin sisältyvät kertomukset ja strategia-asiakirja.

5 artikla

Tiedottaminen ehdotetusta ohjeellisesta määrärahajaosta

1.   Jäljempänä 6 artiklassa tarkoitetun strategisen suunnittelun tueksi komissio esittää vuosittain Euroopan parlamentille ja neuvostolle suunnitelmansa kolmelle seuraavalle vuodelle ehdotettavista määrärahoista monivuotisen ohjeellisen rahoituskehyksen muodossa ja ottaen huomioon yleisen rahoituskehyksen sekä Eurooppa-kumppanuudet, liittymiskumppanuudet, asiaan liittyvät kertomukset ja strategia-asiakirjan.

2.   Kyseisessä monivuotisessa ohjeellisessa rahoituskehyksessä esitetään komission suunnitelmat varojen jaosta osa-alueiden, maiden ja useampia valtioita käsittävien toimien perusteella eriteltynä. Rahoituskehys laaditaan tiettyjen puolueettomien ja selkeiden perusteiden, kuten tarvearvioinnin, vastaanottokyvyn, ehtojen noudattamisen ja hallinnollisten valmiuksien, perusteella. Huomioon otetaan myös vakautusvälineen perustamista koskevan asetuksen nojalla toteutettavat poikkeukselliset tukitoimenpiteet ja siirtymävaiheen ohjelmat.

3.   Monivuotinen ohjeellinen rahoituskehys sisällytetään komission vuosittaiseen laajentumispakettiin siten, että suunnittelun pääjaksona pidetään kuitenkin kolmivuotiskautta.

6 artikla

Tuen suunnittelu

1.   Tämän asetuksen mukaisen tuen myöntämisen perusteena käytetään kansallisten viranomaisten kanssa läheisessä yhteistyössä laadittavia maakohtaisia monivuotisia suuntaa-antavia suunnitteluasiakirjoja kansallisten strategioiden tukemiseksi ja kyseisen maan sitoutumisen ja osallistumisen varmistamiseksi. Kansalaisyhteiskunta ja muut sidosryhmät osallistuvat tarvittaessa toimintaan. Muut avustusohjelmat otetaan myös huomioon.

2.   Liitteessä I lueteltujen maiden saama tuki perustuu erityisesti liittymiskumppanuuksiin. Tuki kattaa kunkin maan säännöllisen tilanneanalyysin tuloksena määritellyt painopisteet ja kokonaisstrategian, joihin Euroopan unioniin liittymisen valmisteluissa on keskityttävä. Tuen suunnittelussa otetaan huomioon Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 1993 määrittämät perusteet ja edistyminen yhteisön säännöstön hyväksymisessä ja täytäntöönpanossa sekä alueellinen yhteistyö.

3.   Liitteessä II lueteltujen maiden saama tuki perustuu erityisesti Eurooppa-kumppanuuksiin. Tuki kattaa kunkin maan säännöllisen tilanneanalyysin tuloksena määritellyt painopisteet ja kokonaisstrategian, joihin Euroopan unioniin yhdentymisen valmistelussa on keskityttävä. Tuen suunnittelussa otetaan huomioon Kööpenhaminan Eurooppa-neuvoston kesäkuussa 1993 määrittämät perusteet sekä edistyminen vakautus- ja assosiaatiosopimusten täytäntöönpanossa, alueellinen yhteistyö mukaan luettuna.

4.   Monivuotisissa suuntaa-antavissa suunnitteluasiakirjoissa esitetään varojen ohjeellinen jako kunkin osa-alueen tärkeimpien painopisteiden osalta ottaen huomioon ohjeellisessa monivuotisessa rahoituskehyksessä ehdotettu maa- ja osa-aluekohtainen ohjeellinen jakautuminen. Niissä on myös tarvittaessa esitettävä useita maita koskeviin ohjelmiin ja horisontaalisiin aloitteisiin mahdollisesti varattu rahoitus.

5.   Monivuotiset suuntaa-antavat suunnitteluasiakirjat laaditaan kolmen vuoden aikavälillä. Niitä tarkistetaan vuosittain.

6.   Komissio hyväksyy monivuotiset suuntaa-antavat suunnitteluasiakirjat ja niiden vuosittaiset tarkistukset 14 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen.

7 artikla

Ohjelmointi

1.   Tämän asetuksen mukainen tuki annetaan monivuotisten tai vuosittaisten ohjelmien kautta, jotka perustetaan maa- ja osa-aluekohtaisesti tai tarvittaessa maaryhmittäin tai aiheittain monivuotisissa suuntaa-antavissa suunnitteluasiakirjoissa määritettyjen painopisteiden mukaisesti.

2.   Ohjelmissa määritellään tavoitteet, toiminta-alat, odotetut tulokset, hallinnointitavat sekä aiotun rahoituksen kokonaismäärä. Mukana on oltava lyhyt kuvaus rahoitettavien toimien lajeista, maininta kunkin toimilajin rahoitusmääristä sekä täytäntöönpanon alustava aikataulu. Niissä on tarvittaessa esitettävä aiemmasta tuesta mahdollisesti saadut kokemukset. Tavoitteiden on oltava erityisiä, asiaan kuuluvia ja mitattavissa olevia ja niillä on oltava ajallisesti määrätyt arviointiperusteet.

3.   Komissio hyväksyy monivuotiset ja vuosittaiset ohjelmat sekä niiden mahdolliset tarkistukset 14 artiklan 2 kohdassa tarkoitettuja menettelyjä noudattaen.

II OSASTO

ERI OSA-ALUEITA KOSKEVAT SÄÄNNÖT

8 artikla

Siirtymävaiheen tuen ja instituutioiden kehittämisen osa-alue

1.   Siirtymävaiheen tukea ja instituutioiden kehittämistä koskevalla osa-alueella autetaan liitteessä I ja II lueteltuja maita saavuttamaan 2 artiklassa asetetut tavoitteet.

2.   Tuella voidaan muun muassa rahoittaa valmiuksien ja instituutioiden kehittämistä sekä investointeja, jos viimeksi mainittu ei kuulu 9–12 artiklan piiriin.

3.   Tämän osa-alueen tuella voidaan myös tukea liitteissä I ja II lueteltujen maiden osallistumista yhteisön ohjelmiin ja virastoihin. Lisäksi tukea voidaan antaa alueellisille tai horisontaalisille ohjelmille.

9 artikla

Rajatylittävän yhteistyön osa-alue

1.   Rajatylittävän yhteistyön osa-alueella voidaan tukea liitteissä I ja II lueteltujen maiden rajatylittävää sekä tarvittaessa kansainvälistä ja alueidenvälistä yhteistyötä, joka toteutetaan näiden maiden kesken sekä näiden maiden ja jäsenvaltioiden välillä.

2.   Tällaisen yhteistyön tavoitteena on oltava hyvien naapuruussuhteiden edistäminen, vakauden, turvallisuuden ja vaurauden edistäminen kaikkien osallistuvien maiden yhteisen edun mukaisesti sekä niiden sopusointuisen, tasapainoisen ja kestävän kehityksen tukeminen.

3.   Jäsenvaltioiden kanssa tehtävässä rajatylittävässä yhteistyössä Euroopan aluekehitysrahaston ja tämän asetuksen rahoitusosuuksiin sovellettavat säännöt ovat Euroopan aluekehitysrahastoa, Euroopan sosiaalirahastoa ja koheesiorahastoa koskevista yleisistä säännöksistä 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1083/2006 (14) 21 artiklan asiaankuuluvat säännökset.

4.   Yhteistyö on sovitettava yhteen muiden rajatylittävän, kansainvälisen ja alueidenvälisen yhteistyön välineiden kanssa. Kun kyseessä on rajatylittävä yhteistyö jäsenvaltioiden kanssa, tämän osa-alueen on katettava alueita kyseisen maa- tai merirajan tai kyseisten maa- tai merirajojen kummallakin puolella.

5.   Tässä artiklassa annettujen tavoitteiden asettamissa rajoissa tältä osa-alueelta voidaan muun muassa rahoittaa valmiuksien ja instituutioiden kehittämistä sekä investointeja.

10 artikla

Aluekehityksen osa-alue

1.   Aluekehityksen osa-alueelta tuetaan liitteessä I lueteltujen maiden politiikan suunnittelua sekä valmistautumista yhteisön koheesiopolitiikan täytäntöönpanoon ja hallintaan, erityisesti valmisteluja Euroopan aluekehitysrahastoa ja koheesiorahastoa varten.

2.   Sillä voidaan erityisesti edistää Euroopan aluekehitysrahastosta 5 päivänä heinäkuuta 2006 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1080/2006 (15) ja koheesiorahastosta 11 päivänä heinäkuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1084/2006 (16) mukaisten toimien rahoitusta.

11 artikla

Henkilövoimavarojen kehittämisen osa-alue

1.   Henkilövoimavarojen kehittämisen osa-alueelta tuetaan liitteessä I lueteltujen maiden politiikan kehittämistä sekä valmistautumista yhteisön koheesiopolitiikan täytäntöönpanoon ja hallintaan, erityisesti valmisteluja Euroopan sosiaalirahastoa varten.

2.   Sillä voidaan erityisesti edistää Euroopan sosiaalirahastosta 5 päivänä heinäkuuta 2006. annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1081/2006 (17) mukaisten toimien rahoitusta.

12 artikla

Maaseudun kehittämisen osa-alue

1.   Maaseudun kehittämisen osa-alueelta tuetaan liitteessä I lueteltuja maita politiikan suunnittelussa sekä valmistautumisessa yhteisön yhteisen maatalouspolitiikan täytäntöönpanoon ja hallintoon. Sillä on erityisesti edistettävä maatalousalan ja maaseudun kestävää sopeutumista ja ehdokasmaiden valmistautumista yhteistä maatalouspolitiikkaa ja siihen liittyviä toimintalinjoja koskevan yhteisön säännöstön täytäntöönpanoon.

2.   Sillä voidaan erityisesti edistää Euroopan maaseudun kehittämisen maatalousrahaston (maaseuturahaston) tuesta maaseudun kehittämiseen 20 päivänä syyskuuta 2005 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1698/2005 (18) mukaisten toimien rahoitusta.

III OSASTO

HALLINNOINTI JA TÄYTÄNTÖÖNPANO

13 artikla

Tuen hallinnointi, kertomukset

1.   Tämän asetuksen täytäntöönpanosta vastaa komissio, joka toimii 14 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen ja 3 artiklan 3 kohdassa tarkoitettujen täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti.

2.   Tämän asetuksen mukaisia toimia on hallinnoitava, valvottava ja arvioitava ja niistä on raportoitava asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 mukaisesti. Yhteisön rahoitusta voidaan myöntää erityisesti komission ja edunsaajamaan välisinä rahoitussopimuksina, kansallisten tai kansainvälisten julkisen sektorin elinten tai toiminnan toteuttamisesta vastaavien luonnollisten tai oikeushenkilöiden kanssa tehtävinä hankinta- tai tukisopimuksina taikka työsopimuksina. Tämän asetuksen 9 artiklan mukaisissa, yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa toteutettavissa rajatylittävissä ohjelmissa voidaan tehtävien täytäntöönpano siirtää jäsenvaltioille, jolloin ne pannaan täytäntöön yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 soveltuvien säännösten mukaisesti. Jos hallinto toteutetaan yhteistyössä jäsenvaltioiden kanssa, hallinnoinnista vastaavan viranomaisen on toimittava asetuksessa (EY) N:o 1083/2006 vahvistettujen periaatteiden ja sääntöjen mukaisesti.

3.   Komissio voi myös vastaanottaa ja hallinnoida varoja, jotka on saatu muilta avunantajilta asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 18 artiklan mukaisina käyttötarkoitukseensa sidottuina tuloina, kun tarkoituksena on toteuttaa toimia yhdessä näiden avunantajien kanssa.

4.   Asianmukaisesti perustelluissa tapauksissa komissio voi asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 54 artiklan mukaisesti päättää siirtää julkisen vallan tehtäviä, kuten talousarvion toteuttamiseen liittyviä tehtäviä, kyseisen asetuksen 54 artiklan 2 kohdassa luetelluille elimille. Kyseisen asetuksen 54 artiklan 2 kohdan c alakohdassa määritellyille elimille voidaan siirtää julkisen vallan tehtäviä, jos niillä on kansainvälisesti tunnustettu asema ja jos ne noudattavat kansainvälisesti tunnustettuja hallinto- ja valvontajärjestelmiä ja ovat viranomaisten valvomia.

5.   Useamman kuin yhden varainhoitovuoden aikana toteutettavia toimia koskevat talousarviositoumukset voidaan jakaa vuosieriin useiden vuosien ajalle.

6.   Komissio lähettää joka vuosi Euroopan parlamentille ja neuvostolle kertomuksen tällä asetuksella toteutetuista yhteisön tuista. Kertomus sisältää tiedot vuoden aikana rahoitetuista toimista ja seurantatyön päätelmistä, ja siinä arvioidaan tuen toteuttamisella saadut tulokset.

14 artikla

Komiteat

1.   Asetetaan liittymistä valmistelevaa tukivälinettä käsittelevä IPA-komitea, joka muodostuu jäsenvaltioiden edustajista ja jonka puheenjohtajana on komission edustaja. IPA-komitea avustaa komissiota erityisesti tämän tehtävässä varmistaa eri osa-alueilla myönnettävän tuen yhteensovittaminen ja johdonmukaisuus, kuten tämän asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa edellytetään.

IPA-komitea vahvistaa työjärjestyksensä.

3.   Rahoitusta koskevat päätökset, joita monivuotinen tai vuosittainen ohjelma eivät kata, tekee komissio tämän artiklan 2 kohdan a alakohdassa säädetyn menettelyn mukaisesti.

4.   Komissio hyväksyy monivuotisiin ja vuosittaisiin ohjelmiin tehtävät muutokset ja 3 kohdassa tarkoitetut päätökset, mikäli ne eivät muuta merkittävästi alkuperäisten ohjelmien ja toimien luonnetta ja mikäli ne ovat rahoituksen osalta enintään 20 prosenttia asianomaiselle ohjelmalle tai toimelle myönnetystä koko määrärahasta kuitenkin siten, että ylärajana on 4 miljoonaa euroa. Kaikista muuttamista koskevista päätöksistä on ilmoitettava alkuperäisestä ohjelmasta tai toimesta lausunnon antaneelle komitealle.

5.   Euroopan investointipankkia edustava tarkkailija osallistuu komiteoiden istuntoihin investointipankkia koskevien kysymysten osalta.

15 artikla

Tukityypit

1.   Tämän asetuksen nojalla voidaan antaa tukea muun muassa investointirahoituksena, hankintasopimuksina, avustuksina, mukaan lukien korkotuet, erityislainat, lainatakuut ja rahoitustuki, talousarviotukena sekä muina talousarviotuen erityismuotoina, ja tuella voidaan osallistua kansainvälisten rahoituslaitosten tai alueellisten kehityspankkien pääomaan edellyttäen, että yhteisön rahoitusriski rajoittuu kyseisten varojen määrään. Budjettitukea myönnetään poikkeuksellisesti täsmällisten tavoitteiden ja niihin liittyvien viitekohteiden mukaisesti, ja sen edellytyksenä on, että edunsaajamaan julkisen rahoituksen hallinto on riittävän avointa, luotettavaa ja tehokasta sekä se, että maassa on käytössä hyvin määritellyt alakohtaiset tai makrotalouden toimintalinjat, joilla on periaatteessa kansainvälisten rahoituslaitosten hyväksyntä. Budjettituen maksun edellytyksenä on tyydyttävä edistyminen tavoitteiden saavuttamisessa vaikutusten ja tulosten osalta.

2.   Tuki voidaan toteuttaa hallinnollisina yhteistyötoimenpiteinä, joihin osallistuu jäsenvaltioista lähetettyjä julkisen sektorin asiantuntijoita. Tällaiset hankkeet on pantava täytäntöön komission antamien täytäntöönpanosääntöjen mukaisesti.

3.   Tukea voidaan myös käyttää kattamaan kustannukset, joita yhteisölle aiheutuu osallistumisesta edunsaajamaan etua ajaviin kansainvälisiin toimiin, aloitteisiin tai järjestöihin, hallinnolliset kustannukset mukaan luettuina.

4.   Yhteisön rahoitusta ei periaatteessa saa käyttää verojen, tullien eikä maksujen suorittamiseen liitteissä I ja II luetelluissa edunsaajamaissa.

16 artikla

Tukitoimenpiteet

Tukea voidaan myös käyttää sellaisten kustannusten kattamiseen, jotka liittyvät ohjelman hallinnon ja sen tavoitteiden saavuttamisen kannalta välittömästi tarpeellisiin valmisteluihin, seurantaan, valvontaan, tarkastuksiin ja arviointiin; tällaisia ovat erityisesti tutkimuksiin, kokouksiin, viestintään ja tiedotukseen ja tietojenvaihtoon tarkoitettuihin tietoteknisiin verkostoihin liittyvät menot sekä kaikki muut menot, jotka johtuvat sellaisesta hallinnollisesta ja teknisestä avusta, jota komissio käyttää ohjelman hallinnoinnissa. Tämä kattaa myös hallinnollisen tuen kustannukset, kun ohjelman hallinnointia siirretään kolmansissa maissa sijaitseviin komission lähetystöihin.

17 artikla

Tuen täytäntöönpano

1.   Komissio ja edunsaajamaat tekevät puitesopimuksia tuen täytäntöönpanosta.

2.   Komissio ja edunsaajamaa tai sen täytäntöönpanoviranomaiset voivat tarvittaessa tehdä täydentäviä sopimuksia tuen täytäntöönpanosta.

18 artikla

Yhteisön taloudellisten etujen suojaaminen

1.   Kaikkiin tämän asetuksen seurauksena tehtäviin sopimuksiin on sisällytettävä tiettyjä säännöksiä, joilla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta 18 päivänä joulukuuta 1995 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2988/95 (19), komission paikan päällä suorittamista tarkastuksista ja todentamisista Euroopan yhteisöjen taloudellisiin etuihin kohdistuvien petosten ja muiden väärinkäytösten estämiseksi 11 päivänä marraskuuta 1996 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 2185/96 (20) ja Euroopan petostentorjuntaviraston (OLAF) tutkimuksista 25 päivänä toukokuuta 1999 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1073/1999 (21) mukaisesti varmistetaan yhteisön taloudellisten etujen suoja, erityisesti petosten, korruption ja muiden väärinkäytösten varalta.

2.   Kaikissa sopimuksissa on erikseen määrättävä komission ja tilintarkastustuomioistuimen valtuudesta tarkastaa kaikkien yhteisöiltä varoja saaneiden toimeksisaajien ja alihankkijoiden tilit joko asiakirjojen perusteella tai paikalla tehtävin tarkastuksin. Niissä on myös erikseen valtuutettava komissio tekemään tarkastuksia paikalla, kuten asetuksessa (EY, Euratom) N:o 2185/96 säädetään.

3.   Kaikissa tuen täytäntöönpanosta johtuvissa sopimuksissa on varmistettava 2 kohdassa tarkoitetut komission ja tilintarkastustuomioistuimen oikeudet sekä sopimuksen täytäntöönpanon aikana että sen jälkeen.

19 artikla

Osallistumista ja alkuperää koskevat säännöt, tukikelpoisuus

1.   Tämän asetuksen nojalla rahoitettavien hankinta- tai tukisopimusten tarjouskilpailuun osallistuminen on avointa kaikille luonnollisille henkilöille, jotka ovat Euroopan yhteisöjen jäsenvaltion kansalaisia, sekä oikeushenkilöille, jotka ovat sijoittautuneet johonkin jäsenvaltioon, johonkin tämän asetuksen edunsaajamaahan, eurooppalaisen naapuruuden- ja kumppanuuden välineen edunsaajamaahan tai Euroopan talousalueen jäsenvaltioon.

2.   Tämän asetuksen nojalla rahoitettavien hankinta- tai tukisopimusten tarjouskilpailuun osallistuminen on myös avointa kaikille luonnollisille henkilöille, jotka ovat jonkun muun kuin 1 kohdassa tarkoitetun maan kansalaisia, sekä oikeushenkilöille, jotka ovat sijoittautuneet johonkin muuhun kuin 1 kohdassa tarkoitettuun maahan, jos yhteisön ulkoisen avun vastavuoroinen saatavuus on vahvistettu.

Ulkoisen avun vastavuoroinen saatavuus vahvistetaan erillisellä päätöksellä, joka koskee tiettyä maata tai maaryhmää. Komissio tekee tällaisen päätöksen 14 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitettua menettelyä noudattaen, ja päätös on voimassa vähintään yhden vuoden ajan.

Se, suodaanko mahdollisuus saada vastavuoroisesti yhteisön ulkoista apua, perustuu yhteisön ja muiden avunantajien vertailuun joko alakohtaisella tasolla tai avunantaja- tai vastaanottajamaan tasolla. Päätös vastavuoroisuuden myöntämisestä avunantajamaalle perustuu kyseisen avunantajan antaman avun avoimuuteen, johdonmukaisuuteen ja suhteellisuuteen sekä avun laatuun ja määrään. Vastaanottajamaita kuullaan tässä kohdassa kuvatun menettelyn aikana.

3.   Tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavien hankinta- tai tukisopimusten tarjouskilpailu on avoin kansainvälisille järjestöille.

4.   Edellä 1 ja 2 kohdassa tarkoitettua kansalaisuusehtoa ei sovelleta asiantuntijoihin, joita ehdotetaan sopimusten myöntämismenettelyn yhteydessä.

5.   Kaikkien tämän asetuksen mukaisesti rahoitettavien sopimusten nojalla hankittavien tarvikkeiden ja materiaalien on oltava peräisin yhteisöstä taikka 1 tai 2 kohdan mukaisesti tukikelpoisesta maasta. Tässä asetuksessa alkuperällä tarkoitetaan tullitarkoituksia varten asiaankuuluvassa yhteisön lainsäädännössä säädettyä alkuperäsääntöjen määritelmää.

6.   Komissio voi asianmukaisesti perustelluissa poikkeustapauksissa sallia luonnollisten henkilöiden, jotka ovat muiden kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettujen maiden kansalaisia, sekä oikeushenkilöiden, jotka ovat sijoittautuneet joihinkin muihin kuin 1 ja 2 kohdassa tarkoitettuihin maihin, osallistumisen, tai muuta kuin 5 kohdassa tarkoitettua alkuperää olevien tarvikkeiden tai materiaalien hankkimisen. Poikkeusten perusteena voi olla se, että tuotteita ja palveluita ei ole saatavilla kyseessä olevien maiden markkinoilla, tilanne on äärimmäisen kiireellinen tai kelpoisuussääntöjen noudattaminen tekisi hankkeen, ohjelman tai toimenpiteen toteuttamisen mahdottomaksi tai erittäin vaikeaksi.

7.   Luonnolliset henkilöt voivat saada avustuksia asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002, 114 artiklan mukaisesti.

8.   Aina, kun yhteisön rahoitukseen sisältyy jonkin kansainvälisen järjestön toteuttama toimi, asianomaisiin sopimusmenettelyihin voivat osallistua kaikki luonnolliset tai oikeushenkilöt, jotka ovat osallistumiskelpoisia 1 ja 2 kohdan nojalla, sekä kaikki luonnolliset tai oikeushenkilöt, jotka ovat osallistumiskelpoisia kyseisen järjestön sääntöjen nojalla, mutta kaikkien avunantajien tasavertainen kohtelu on varmistettava. Samoja sääntöjä sovelletaan hankintoihin, materiaaleihin ja asiantuntijoihin.

Aina, kun yhteisön rahoitukseen sisältyy jonkin jäsenvaltion, kolmannen maan — vastavuoroisuusedellytyksin 2 kohdan mukaisesti — taikka alueellisen järjestön kanssa yhteisrahoitettava toimi, asianomaisiin sopimusmenettelyihin voivat osallistua kaikki luonnolliset tai oikeushenkilöt, jotka ovat osallistumiskelpoisia 1, 2 ja 3 kohdan nojalla, sekä kaikki luonnolliset tai oikeushenkilöt, jotka ovat kyseisen jäsenvaltion, kolmannen maan tai alueellisen järjestön sääntöjen mukaisesti osallistumiskelpoisia. Samoja sääntöjä sovelletaan hankintoihin, materiaaleihin ja asiantuntijoihin.

20 artikla

Johdonmukaisuus, täydentävyys ja yhteensovittaminen

1.   Tämän asetuksen nojalla rahoitettujen ohjelmien ja hankkeiden on oltava Euroopan unionin politiikkojen mukaisia. Niissä on noudatettava sopimuksia, jotka yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat tehneet edunsaajamaiden kanssa, ja sellaisissa monenvälisissä sopimuksissa asetettuja sitoumuksia, joiden sopimuspuolina yhteisö ja sen jäsenvaltiot ovat.

2.   Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat, että tämän asetuksen nojalla myönnetty yhteisön tuki sekä yhteisön ja jäsenvaltioiden muiden kansallisten ja ulkoisten rahoitusvälineiden kautta myöntämä tuki ja Euroopan investointipankin myöntämä rahoitustuki ovat keskenään johdonmukaisia.

3.   Komissio ja jäsenvaltiot varmistavat tukiohjelmiensa keskinäisen yhteensovittamisen tehostaakseen tuen toimittamista ulkoisen toiminnan koordinoinnin tehostamiseksi ja politiikkojen ja menettelyjen yhdenmukaistamiseksi vahvistettujen suuntaviivojen mukaisesti. Yhteensovittaminen käsittää säännöllisiä neuvonpitoja ja asiaankuuluvien tietojen toistuvaa vaihtoa erityisesti kentällä tukikauden eri vaiheiden aikana, ja se on keskeinen toimi jäsenvaltioiden ja yhteisön ohjelmointimenettelyissä.

4.   Komissio toteuttaa yhdessä jäsenvaltioiden kanssa tarpeelliset toimet asianmukaisen yhteensovittamisen, yhdenmukaistamisen ja yhteistyön varmistamiseksi monenvälisten ja alueellisten järjestöjen ja yhteisöjen, kuten kansainvälisten rahoituslaitosten ja Yhdistyneiden Kansakuntien erityisjärjestöjen, rahastojen ja ohjelmien sekä EU:n ulkopuolisten tuenantajien kanssa.

21 artikla

Tuen keskeyttäminen

1.   Kansanvallan, oikeusvaltion, ihmisoikeuksien, vähemmistöjen oikeuksien ja perusvapauksien periaatteiden noudattaminen on olennainen tekijä tämän asetuksen soveltamisessa ja sen mukaisen tuen myöntämisessä. Yhteisön tukea Albanialle, Bosnia ja Hertsegovinalle, Kroatialle, entiselle Jugoslavian tasavallalle Makedonialle sekä Montenegrolle ja Serbialle Kosovo mukaan luettuna, koskevat myös 29 päivänä huhtikuuta 1997 annetuissa neuvoston päätelmissä määritellyt edellytykset, erityisesti tuen vastaanottajien sitoutuminen demokraattisten, taloudellisten ja institutionaalisten uudistusten toteuttamiseen.

2.   Jos edunsaajamaa ei kunnioita näitä periaatteita tai sitoumuksia, jotka sisältyvät sen Euroopan unionin kanssa tekemään kumppanuussopimukseen, tai jos sen edistyminen liittymisperusteiden saavuttamisessa on riittämätöntä, neuvosto voi komission ehdotuksesta määräenemmistöpäätöksellä toteuttaa aiheelliset toimet tämän päätöksen nojalla myönnettävän tuen osalta. Tätä koskevat päätökset on annettava tiedoksi kokonaisuudessaan ja välittömästi Euroopan parlamentille.

22 artikla

Arviointi

Komissio arvioi säännöllisesti politiikkojen ja ohjelmien tuloksia ja tehokkuutta ja ohjelmoinnin tehokkuutta varmistaakseen sen, että tavoitteet on saavutettu, ja voidakseen antaa suosituksia tulevien toimenpiteiden parantamiseksi. Komissio lähettää asiaankuuluvat arviointikertomukset 14 artiklassa tarkoitettujen komiteoiden käsiteltäviksi. Käsittelyn tulokset otetaan huomioon ohjelmien suunnittelussa ja määrärahojen osoittamisessa.

IV OSASTO

SIIRTYMÄ- JA LOPPUSÄÄNNÖKSET

23 artikla

Edunsaajamaan asema

Jos liitteessä II luetellulle edunsaajamaalle myönnetään Euroopan unionin jäsenehdokasvaltion asema, neuvosto siirtää jäsenmaiden määräenemmistöpäätöksellä komission ehdotuksesta kyseisen maan tämän asetuksen liitteestä II liitteeseen I.

24 artikla

Eri välineiden suhteita koskeva säännös

Yhteisön tuen johdonmukaisuuden ja tehokkuuden varmistamiseksi komissio voi päättää 14 artiklan 2 kohdan a alakohdassa tarkoitetun menettelyn mukaisesti, että myös muut yhteisön ulkopuoliset maat ja alueet voivat hyötyä tämän asetuksen nojalla toteutettavista toimista, jos kyseinen hanke tai ohjelma on luonteeltaan alueellinen, rajatylittävä, kansainvälinen tai maailmanlaajuinen. Komissio pyrkii tällöin välttämään päällekkäisyyttä ulkoisen rahoitusavun muiden välineiden kanssa.

25 artikla

Siirtymäsäännökset

1.   Kumotaan 1 päivästä tammikuuta 2007 asetukset (ETY) N:o 3906/89, (EY) N:o 2760/98, (EY) N:o 1266/1999, (EY) N:o 1267/1999, (EY) N:o 1268/1999, (EY) N:o 555/2000, (EY) N:o 2500/2001 ja (EY) N:o 2112/2005.

Kumottuja asetuksia ja asetusta (EY) N:o 2666/2000 sovelletaan edelleen vuotta 2007 edeltävien varainhoitovuosien oikeudellisten asiakirjojen ja sitoumusten täytäntöönpanoon ja Bulgarian tasavallan ja Romanian liittymisehtoja ja niiden sopimusten mukautuksia, joihin Euroopan unioni perustuu, koskevan asiakirjan (22) 31 artiklan täytäntöönpanoon.

2.   Jos siirtyminen asetuksilla (ETY) N:o 3906/1989, (EY) N:o 2760/1998, (EY) N:o 1266/1999, (EY) N:o 1267/1999, (EY) N:o 1268/1999, (EY) N:o 555/2000, (EY) N:o 2666/2000 tai (EY) N:o 2500/2001 perustetusta järjestelmästä tällä asetuksella perustettuun järjestelmään edellyttää erityistoimenpiteitä, komissio päättää tällaisista toimenpiteistä tämän asetuksen 14 artiklassa tarkoitettujen menettelyjen mukaisesti.

26 artikla

Rahoitusohje

Rahoitusohje tämän asetuksen täytäntöönpanoa varten ajanjaksolla 2007–2013 on 11 468 miljoonaa euroa. Budjettivallan käyttäjä myöntää vuotuiset määrärahat rahoituskehyksen rajoissa.

27 artikla

Tarkistus

Komissio toimittaa Euroopan parlamentille ja neuvostolle 31 päivään joulukuuta 2010 mennessä kertomuksen, jossa arvioidaan tämän asetuksen täytäntöönpanoa ensimmäisten kolmen vuoden aikana, ja tarvittaessa lainsäädäntöehdotuksen tarpeellisten muutosten tekemiseksi tähän asetukseen.

28 artikla

Voimaantulo

Tämä asetus tulee voimaan sitä päivää seuraavana päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.

Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 200731 päivään joulukuuta 2013.

Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.

Tehty Brysselissä 17 päivänä heinäkuuta 2006.

Neuvoston puolesta

Puheenjohtaja

E. TUOMIOJA

----

(1)  Euroopan parlamentin lausunto, annettu 6. heinäkuuta 2006 (ei vielä julkaistu virallisessa lehdessä).

(2)EUVL C 231, 20.9.2005, s. 67.

(3)EYVL L 306, 7.12.2000, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2112/2005 (EUVL L 344, 27.12.2005, s. 23).

(4)EYVL L 248, 16.9.2002, s. 1.

(5)EYVL L 184, 17.7.1999, s. 23.

(6)EUVL C 139, 14.6.2006, s. 1.

(7)EYVL L 375, 23.12.1989, s. 11, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2257/2004 (EUVL L 389, 31.12.2004, s. 1).

(8)EYVL L 345, 19.12.1998, s. 49, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 1045/2005 (EUVL L 172, 5.7.2005, s. 78).

(9)EYVL L 161, 26.6.1999, s. 68.

(10)EYVL L 161, 26.6.1999, s. 73, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2112/2005 (EUVL L 344, 27.12.2005, s. 23).

(11)EYVL L 161, 26.6.1999, s. 87, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2112/2005.

(12)EYVL L 68, 16.3.2000, s. 3, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 769/2004 (EUVL L 123, 27.4.2004, s. 1).

(13)EYVL L 342, 27.12.2001, s. 1, asetus sellaisena kuin se on viimeksi muutettuna asetuksella (EY) N:o 2112/2005.

(14)  Katso tämän virallisen lehden sivu 25.

(15)  Katso tämän virallisen lehden sivu 1.

(16)  Katso tämän virallisen lehden sivu 79.

(17)  Katso tämän virallisen lehden sivu 12.

(18)EUVL L 277, 21.10.2005, s. 1.

(19)EYVL L 312, 23.12.1995, s. 1.

(20)EYVL L 292, 15.11.1996, s. 2.

(21)EYVL L 136, 31.5.1999, s. 1.

(22)EUVL L 157, 21.6.2005, s. 203.

----

LIITE I

----

LIITE II

----

(1)  YK:n turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1244 määritelmän mukaisesti.

----