----

----

I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 950/2006

av den 28 juni 2006

om tillämpningsföreskrifter för regleringsåren 2006/07, 2007/08 och 2008/09 för import och raffinering av produkter från sockersektorn inom ramen för vissa tullkvoter och förmånsavtal

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 40.1 e iii och 40 f samt artikel 44, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

1.   I denna förordning fastställs för regleringsåren 2006/07, 2007/08 och 2008/09 tillämpningsföreskrifter för import av produkter från sockersektorn som avses i

2.   Kvantiteter som importeras i enlighet med bestämmelserna i punkt 1 c–g (nedan kallade ”tullkvoter”) och bestämmelserna i leden a och b i samma punkt (nedan kallade ”leveransskyldigheterna”) för regleringsåren 2006/07, 2007/08 och 2008/09 skall ha de löpnummer som anges i bilaga I.

Artikel 2

I denna förordning gäller följande definitioner:

KAPITEL II

IMPORTLICENSER

Artikel 3

För import som sker enligt bestämmelserna i artikel 1 skall en importlicens som utfärdats i enlighet med förordning (EG) nr 1291/2000 och förordning (EG) nr 951/2006 uppvisas, om inget annat anges i den här förordningen.

Artikel 4

1.   Ansökningar om importlicenser skall av berörda parter lämnas in till medlemsstaternas behöriga myndigheter.

2.   Ansökningar om importlicens skall lämnas in varje vecka, från måndag till fredag från den dag som föreskrivs i punkt 5 i den här artikeln fram till och med den dag som föreskrivs i artikel 5.3 andra stycket, då licensutfärdandet upphör.

De sökande skall lämna in licensansökan till den behöriga medlemsstaten i den medlemsstat där de är registrerade för mervärdesskatt.

En sökande får endast lämna in en licensansökan per vecka och löpnummer. Om en sökande under en viss vecka lämnar in mer än en ansökan för ett och samma löpnummer, skall alla ansökningar som för detta löpnummer lämnats in av samma sökande den berörda veckan avslås och de säkerheter som ställts i samband med ansökningarna vara förverkade till förmån för den berörda medlemsstaten.

3.   I ansökan om importlicens och på själva licensen skall något av följande anges i fält 20: ”socker avsett för raffinering” eller ”socker ej avsett för raffinering”. Benämningen är varken knuten till det KN-nummer för vilket ansökan lämnats in eller till det KN-nummer enligt vilket sockret kommer att importerats.

4.   Till en ansökan om importlicens skall följande bifogas:

5.   När det gäller tullkvoterna skall den första inlämningsperioden för importlicenser inledas samma dag som den berörda tullkvoten öppnas.

När det gäller AVS-/Indiensocker skall den första inlämningsperioden för importlicenser inledas måndagen närmast före den 10 juni i den föregående leveransperioden. Om gränsen för leveranskravet för en leveransperiod uppnåtts för ett av exportländerna, skall emellertid den första inlämningsperioden för importlicenser för nästkommande leveransperiod för detta land inledas måndagen närmast före den 6 maj.

Artikel 5

1.   Senast den första arbetsdagen i varje vecka skall medlemsstaterna meddela kommissionen de kvantiteter vitsocker eller råsocker, i tillämpliga fall uttryckta i vitsockerekvivalent, för vilka licensansökningar har lämnats in under den föregående veckan, om så krävs efter tillämpning av den koefficient för godtagande som föreskrivs i artikel 10.2.

De kvantiteter för vilka ansökan lämnats in skall delas in efter åttasiffrigt KN-nummer, och de skall innehålla uppgift om berört regleringsår eller berörd leveransperiod, kvantiteter per ursprungsland och om huruvida det rör sig om ansökningar om licens för socker avsett för raffinering eller inte. Om ingen ansökan om importlicens har lämnats in skall medlemsstaterna meddela kommissionen även detta.

2.   Kommissionen skall varje vecka registrera uppgifterna om de kvantiteter för vilka det har kommit in ansökningar om importlicens.

3.   När licensansökningarna uppnår eller överskrider kvantiteterna enligt något av de leveranskrav per land som för AVS-/Indiensocker fastställts i enlighet med artikel 12, eller en någon av tullkvoterna för annat socker, skall kommissionen fastställa en tilldelningskoefficient i proportion till den tillgängliga kvantiteten, som medlemsstaterna sedan skall tillämpa på varje ansökan.

Kommissionen skall också upplysa medlemsstaterna om att licensansökningar med avseende på leveranskrav eller för den berörda tullkvoten inte längre kan godtas, eftersom tullkvoten i fråga har uppfyllts.

Om överskridandet av leveranskravet med avseende på AVS-/Indiensocker för ett berört land är lägre än eller lika med 5 % av leveranskravet för detta land samt lägre än 5 000 ton, skall tilldelningskoefficienten för detta land vara 100 %.

4.   Om kommissionen har meddelat medlemsstaterna att gränsen för godtagande av licensansökningar har uppnåtts men det av den registrering som avses i punkt 2 framgår att det fortfarande finns sockerkvantiteter tillgängliga för leveranskraven för AVS-/Indiensocker eller för tullkvoterna annat socker skall kommissionen underrätta medlemsstaterna om att denna gräns inte längre är uppnådd.

Artikel 6

1.   Licenserna skall utfärdas den tredje arbetsdagen efter dagen för meddelandet enligt punkt 5.1. För kvantiteter som skall levereras skall medlemsstaterna beakta den tilldelningskoefficient som, i förekommande fall, fastställts av kommissionen inom denna tidsfrist i enlighet med punkt 3 i nämnda artikel.

2.   När det gäller tullkvoterna skall licenserna gälla till utgången av det regleringsår som de avser.

3.   Den första arbetsdagen i varje vecka skall medlemsstaterna, separat för varje tullkvot eller leveranskrav och för varje ursprungsland, meddela kommissionen de kvantiteter socker för vilka importlicenser utfärdats under den föregående veckan och göra åtskillnad mellan socker som är avsett för raffinering och socker som inte är avsett för raffinering.

4.   Om en importlicens överlåts i enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 1291/2000, skall licensinnehavaren omedelbart underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har utfärdat licensen. Skyldigheter att importera eller raffinera får inte överlåtas.

5.   För importlicenser för socker som inte är avsett för raffinering och genom avvikelse från artikel 35 i förordning (EG) nr 1291/2000,

6.   Senast den första arbetsdagen i varje vecka skall medlemsstaterna meddela kommissionen de kvantiteter för vilka licenser återlämnats under den föregående veckan i enlighet med punkt 5 i den här artikeln. Inom ramen för de kvantitativa begränsningarna av de leveranskrav som fastställts i enlighet med artikel 12 eller av de tullkvoter som avses i artiklarna 19, 24 och 28 skall de kvantiteter som anges i licenser som återlämnats i enlighet med punkt 5 i den här artikeln läggas till de kvantiteter som omfattas av leveransskyldighet eller till den berörda tullkvoten.

Artikel 7

1.   Varje medlemsstat skall registrera vilka kvantiteter vitsocker och råsocker som faktiskt importeras på grundval av importlicenser enligt artikel 6.1, eventuellt genom konvertering av råsockerkvantiteterna till vitsockerekvivalenter på grundval av angiven polarisation enligt den metod som anges i punkt III.3 i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

2.   Om övergången till fri omsättning inte sker i den medlemsstat som har utfärdat importlicensen, skall den importerande medlemsstaten begära in ursprungsintyget och det kompletterande dokumentet, som skall vara ifyllt i enlighet med artiklarna 22 och 23, och översända en kopia av detta till den medlemsstat som har utfärdat importlicensen.

3.   Enligt artikel 50.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall full tull enligt den gällande gemensamma tulltaxan per den dag då sockret övergår till fri omsättning tillämpas, utom i de fall som avses i artikel 15.3 i den här förordningen, på samtliga kvantiteter vitsocker i obehandlad vikt, råsocker som konverterats till vitsockerekvivalenter eller, när det gäller socker enligt CXL-medgivande, på råsocker i obehandlad vikt, som importeras utöver de kvantiteter som anges på den aktuella importlicensen.

Artikel 8

Medlemsstaterna skall, separat för varje tullkvot eller leveranskrav och per ursprungsland, meddela kommissionen följande:

Artikel 9

1.   De meddelanden som avses i artikel 5.1, artikel 6.3 och 6.6 och artikel 8 skall ske elektroniskt enligt de formulär som medlemsstaterna får genom kommissionen.

2.   På kommissionens begäran skall medlemsstaterna till kommissionen överlämna uppgifter om de kvantiteter produkter som övergått till fri omsättning inom ramen för tullkvoterna och förmånsavtalen under vissa månader som skall anges i enlighet med artikel 308d i förordning (EEG) nr 2454/93.

KAPITEL III

TRADITIONELLA FÖRSÖRJNINGSBEHOV

Artikel 10

1.   Ansökningar om importlicenser för socker avsett att raffineras får, genom undantag från artikel 4.1 och inom de kvantitativa gränser per medlemsstat för vilka importlicenser för socker avsett att raffineras får utfärdas inom ramen för traditionella försörjningsbehov enligt artikel 29.1 och 29.2 i förordning (EG) nr 318/2006, lämnas in till de behöriga myndigheterna i den berörda medlemsstaten, men endast av

2.   De berörda medlemsstaterna skall registrera ansökningarna om importlicenser för socker avsett för raffinering varje vecka, med undantag av ansökningar som inte omfattas av en nedsättning på den fulla importtullen.

Utan att det påverkar tillämpningen av punkt 3 i den här artikeln eller artikel 5.3 skall en medlemsstat där ansökningarna om importlicens för socker avsett för raffinering (med undantag för ansökningar utan nedsättning av den fulla tullsats som är tillämplig på import) som lämnats in för ett regleringsår motsvarar eller överskrider den kvantitet som avses i punkt 1 i den här artikeln, meddela kommissionen att dess gräns för traditionella försörjningsbehov för import uppnåtts och skall, om så krävs, fastställa en koefficient för godkännande som står i proportion till den tillgängliga kvantiteten, vilken skall tillämpas på varje licensansökning för socker avsett för raffinering.

3.   Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 5.3 skall kommissionen, när ansökningar om importlicenser för socker avsett för raffinering (med undantag för ansökningar utan nedsättningen av den fulla tullsats som är tillämplig på import) under ett regleringsår motsvarar de sammanlagda kvantiteter som avses i punkt 2 i den här artikeln, meddela medlemsstaterna att importgränsen för traditionella försörjningsbehov har uppnåtts inom gemenskapen.

Från och med dagen för det meddelande som avses i första stycket och fram till slutet av det berörda regleringsåret får alla berörda ansöka om licenser för socker avsett för raffinering, utom för AVS-/Indiensocker tillhörande den leveransperiod som inleds under regleringsåret i fråga. I detta fall skall ansökningarna om importlicenser för AVS-/Indiensocker för raffinering lämnas in i enlighet med punkt 1 a, och de skall registreras inom ramen för traditionella försörjningsbehov under det följande regleringsåret.

Artikel 11

1.   Varje innehavare av importlicens för socker avsett för raffinering skall inom sex månader från och med den dag då den berörda importlicensen löper ut för den medlemsstat som utfärdat licensen på ett för denna medlemsstat tillfredsställande sätt styrka att raffineringen verkligen ägt rum. Om sockret inte raffineras inom den frist som fastställs i artikel 4.4 b, skall den sökande före den 1 juni som följer på det berörda regleringsåret betala ett belopp på 500 euro per ton för de kvantiteter socker som inte raffinerats, utom i fall av force majeur eller om det föreligger exceptionella tekniska skäl.

2.   Varje sockerproducent som är godkänd i enlighet med artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 skall före den 1 mars som följer på det berörda regleringsåret för medlemsstatens behöriga myndighet deklarera de kvantiteter socker som denne raffinerat med avseende på nämnda regleringsår, samt ange följande:

3.   Alla godkända sockerproducenter skall före den 1 juni efter det berörda regleringsåret betala ett belopp på 500 euro per ton för de kvantiteter socker för vilka

KAPITEL IV

AVS-/INDIENSOCKER

Artikel 12

1.   De kvantiteter som skall omfattas av leveranskrav i varje berört exportland skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006, med tillämpning av artiklarna 3 och 7 i AVS-protokollet, artiklarna 3 och 7 i Indienavtalet samt artiklarna 14 och 15 i den här förordningen.

2.   För varje leveransperiod skall de kvantiteter som omfattas av leveranskraven

De leveranskrav som skall beaktas vid utfärdandet av importlicenser enligt artikel 5 skall vara lika med de kvantiteter som fastställs enligt punkt 1 i den här artikeln, i förekommande fall justerade i enlighet med beslut fattade med tillämpning av artiklarna 3 och 7 i AVS-protokollet och artiklarna 3 och 7 i Indienavtalet.

3.   De kvantiteter som skall omfattas av leveranskrav skall fastställas med hänsyn till följande:

Om importlicenser har utfärdats för större kvantiteter än vad som faktiskt levererades under föregående leveransperioder, utan att det påverkar resultaten av behöriga myndigheters undersökningar, skall de importlicenskvantiteter vars faktiska import till gemenskapen inte har kunnat konstateras läggas till de kvantiteter som avses i första stycket a.

4.   De justeringar som avses i punkt 2 c kan gälla överföringar av kvantiteter mellan två på varandra följande leveransperioder om detta inte stör den försörjningsplan som avses i artikel 29 i förordning (EG) nr 318/2006.

5.   Den totala kvantiteten socker som under varje leveransperiod omfattas av leveranskrav för de olika exportländerna skall importeras som AVS/Indien-socker inom ramen för leveranskraven med tullfrihet.

Artikel 13

1.   Datum för konstaterande av att ett parti AVS/Indien-socker har levererats skall vara det datum då partiet uppvisas för tullen enligt vad som avses i artikel 40 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (14) .

Datumet för konstaterande av leverans skall deklareras genom uppvisande av det kompletterande dokument som, beroende på omständigheterna, avses i artikel 17.1 eller 18.2 i den här förordningen.

2.   Genom undantag från punkt 1 och i de fall då importören lämnar in en deklaration från befälhavaren på det aktuella fartyget, viserad av den behöriga tullmyndigheten, om att partiet är klart att lossas i den aktuella hamnen, skall datumet för konstaterandet vara det datum som i deklarationen anges som det datum då partiet är klart att lossas.

Artikel 14

1.   Om en kvantitet AVS/Indien-socker som utgör en del av eller hela kvantiteten som omfattas av leveranskrav, levereras efter det att leveransperioden löpt ut, skall leveransen ändå bokföras för denna period om lastningen av den berörda kvantiteten i exporthamnen har skett i tillräckligt god tid med tanke på den normala skeppningstiden.

Med normal skeppningstid skall avses det antal dagar som erhålls genom att den normala sjövägen i nautiska mil mellan de två berörda hamnarna divideras med talet 480.

2.   Punkt 1 skall inte tillämpas på kvantiteter för vilka kommissionen har fattat ett beslut i enlighet med artikel 7.1 eller 7.2 i AVS-protokollet eller artikel 7.1 eller 7.2 i Indienavtalet.

Artikel 15

1.   Om den totala kvantitet AVS/Indien-socker som för ett visst exportland har bokförts för en viss leveransperiod är mindre än den kvantitet som omfattas av leveranskravet, skall bestämmelserna i artikel 7 i AVS-protokollet eller i artikel 7 i Indienavtalet tillämpas.

2.   Punkt 1 skall inte gälla i de fall då skillnaden mellan leveranskravet och den totala kvantiteten AVS/Indien-socker inte överskrider 5 % av leveranskravet och inte är mer än 5 000 ton uttryckt som vitsocker.

3.   Genom undantag från artikel 50.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 och under förutsättning att de omfattas av ursprungsintyg enligt artikel 16 eller 17 i den här förordningen skall kvantiteter som importeras inom den positiva tolerans som avses i artikel 8.4 i förordning (EG) nr 1291/2000 omfattas av ordningen för AVS/Indien-socker.

4.   Vid tillämpning av punkterna 2 och 3 skall kommissionen beroende på omständigheterna göra avdrag eller tillägg för summan av avvikelserna på de kvantiteter som omfattas av leveranskrav för nästa leveransperiod.

Artikel 16

1.   I ansökan om importlicens och i själva licensen skall följande uppgifter anges:

2.   Importlicensansökan skall åtföljas av originalet till den exportlicens som utfärdats av de behöriga myndigheterna i exportlandet, i enlighet med förlagan i bilaga II, för en kvantitet motsvarande den som anges i licensansökan. För de länder som omfattas av AVS-protokollet, eller i Indiens fall av artikel 18, får denna licens ersättas med en kopia av det ursprungsintyg som föreskrivs i artikel 17, vilken vidimerats av de behöriga myndigheterna i exportlandet.

3.   Licenserna skall gälla fram till och med den tredje månaden som följer på månaden för det faktiska licensutfärdandet för AVS/Indien-socker som inte är avsett för raffinering. För AVS/Indien-socker avsett för raffinering skall licenserna gälla till slutet av den leveransperiod de avser eller, för licenser som utfärdas från och med den 1 april, fram till och med den tredje månad som följer på månaden för det faktiska utfärdandet.

4.   Genom undantag från artikel 18.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 får en importlicens som i fälten 15 och 16 har en varubeskrivning och KN-nummer 1701 99 10 användas för import av

Artikel 17

1.   Tillsammans med det ursprungsintyg som avses i artikel 14 i protokoll nr 1 som bifogas bilaga V till AVS–EG-partnerskapsavtalet skall ett kompletterande dokument lämnas in till tullmyndigheten vid import, vilket skall innehålla

Ursprungsintyget är giltigt oberoende av den leveransperiod som anges i led b.

2.   Ursprungsintyget och det kompletterande dokument som innehåller varubeskrivningen av socker med KN-nummer 1701 99 får, i förekommande fall, användas vid import av socker med KN-nummer 1701 11.

3.   Berörda personer skall till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där övergången till fri omsättning sker för kontroll, särskilt av leveransperiod och kvantiteter, uppvisa en kopia av det kompletterande dokument som avses i punkt 1, av vilket det framgår

Artikel 18

1.   Vid tillämpningen av det här kapitlet skall socker, vars ursprung har fastställts i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser och styrks av ett ursprungsintyg som har utfärdats i enlighet med artikel 47 i förordning (EEG) nr 2454/93, betraktas som socker med ursprung i Indien.

2.   Vid import skall ett kompletterande dokument lämnas in till tullmyndigheterna, och det skall innehålla följande uppgifter:

3.   Ursprungsintyget och det kompletterande dokument som innehåller varubeskrivningen av socker med KN-nummer 1701 99 får, i förekommande fall, användas vid import av socker med KN-nummer 1701 11.

4.   Berörda personer skall till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där övergången till fri omsättning sker för kontroll, särskilt av leveransperiod och kvantiteter, uppvisa en kopia av det kompletterande dokument som avses i punkt 2, av vilket det framgår

KAPITEL V

TILLÄGGSSOCKER

Artikel 19

1.   De tilläggskvantiteter som avses i artikel 29.4 i förordning (EG) nr 318/2006 skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006, per regleringsår eller del av regleringsår och på grundval av en prognostiserad försörjningsbalans för gemenskapen i fråga om råsocker. Dessa kvantiteter skall importeras som tilläggssocker.

För fastställandet av dessa kvantiteter skall det göras en uppskattning av de sockerkvantiteter från de franska utomeuropeiska departementen samt det förmånssocker avsett för direktkonsumtion som skall beaktas för varje försörjningsbalans varje år, på grundval av uppgifter som medlemsstaterna lämnar till kommissionen för de senaste regleringsåren.

2.   Det första fastställandet av kvantiteter enligt punkt 1 skall göras före den 31 oktober och justeras före den 31 maj. Om ny information så kräver kan fastställandet justeras vid ett annat datum under regleringsåret.

Artikel 20

1.   Ett lägsta inköpspris för råsocker av standardkvalitet (cif gemenskapens europeiska hamnar), som skall betalas av raffinaderierna, skall tillämpas på import inom ramen för de kvoter som avses i artikel 19.

2.   Det lägsta inköpspriset skall för varje regleringsår svara mot det garantipris som avses i artikel 30 i förordning (EG) nr 318/2006.

Artikel 21

1.   I ansökan om importlicens och i själva licensen skall följande uppgifter anges:

2.   Till en ansökan om importlicens skall följande bifogas:

Artikel 22

1.   Tillsammans med det ursprungsbevis som avses i artikel 14 i protokoll nr 1 som bifogas bilaga V till AVS–EG-partnerskapsavtalet skall ett kompletterande dokument lämnas in till tullmyndigheterna vid import, vilket skall innehålla

2.   Berörda personer skall till den behöriga myndigheten i den importerande medlemsstaten för kontroll, särskilt av kvantiteter, uppvisa en kopia av det kompletterande dokument som avses i punkt 1, av vilket uppgifter om importförfarandet framgår, särskilt angiven polarisation och de kvantiteter i obehandlad vikt som faktiskt har övergått till fri omsättning.

Artikel 23

1.   Vid tillämpningen av det här kapitlet skall tilläggssocker, vars ursprung har fastställts i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser och styrks av ett ursprungsintyg som har utfärdats i enlighet med artikel 47 i förordning (EEG) nr 2454/93, betraktas som socker med ursprung i Indien.

2.   Vid import skall ett kompletterande dokument med minst en av texterna i del C i bilaga III till den här förordningens visas upp för tullmyndigheterna.

3.   Berörda personer skall till den behöriga myndigheten i den importerande medlemsstaten för kontroll, särskilt av kvantiteter, uppvisa en kopia av det kompletterande dokument som avses i punkt 2, av vilket uppgifter om importförfarandet framgår, särskilt angiven polarisation och de kvantiteter som faktiskt har importerats.

KAPITEL VI

SOCKER ENLIGT CXL-MEDGIVANDE

Artikel 24

1.   Tullkvoter på totalt 96 801 ton rårörsocker för raffinering enligt KN-nummer 1701 11 10 skall varje regleringsår öppnas som socker enligt CXL-medgivande till en tull på 98 euro per ton.

För regleringsåret 2006/07 skall kvantiteten dock vara 126 671 ton rårörsocker.

2.   De kvantiteter som avses i punkt 1 skall fördelas per ursprungsland enligt följande:

För regleringsåret 2006/07 skall fördelningen per ursprungsland dock vara följande:

3.   Tullen på 98 euro per ton skall tillämpas på råsocker av standardkvalitet enligt definitionen i bilaga I.III till förordning (EG) nr 318/2006.

Om polarisationen för det importerade råsockret avviker från 96° skall tullsatsen 98 euro per ton höjas eller sänkas med 0,14 % per tiondels grad konstaterad avvikelse.

Artikel 25

I ansökan om importlicens och i själva licensen skall följande uppgifter anges:

Artikel 26

1.   Vid tillämpningen av det här kapitlet skall socker enligt medgivandena i lista CXL, vars ursprung har fastställts i enlighet med gällande gemenskapsbestämmelser och för vilket det kan uppvisas ett ursprungsintyg som utfärdats i enlighet med artikel 47 i förordning (EEG) nr 2454/93, betraktas som socker med ursprung i Australien, Kuba eller Brasilien.

2.   Vid import skall ett kompletterande dokument med minst en av texterna i del F i bilaga III visas upp för tullmyndigheterna.

3.   Berörda personer skall till den behöriga myndigheten i den importerande medlemsstaten för kontroll, särskilt av kvantiteter, uppvisa en kopia av det kompletterande dokument som avses i punkt 2, av vilket uppgifter om importförfarandet framgår, särskilt angiven polarisation och de kvantiteter som faktiskt har importerats.

Artikel 27

Om det för sådana kvantiteter från Kuba som avses i artikel 24.2 och en kvantitet på 23 930 ton med ursprung i Brasilien, inte har utfärdats importlicenser före den 1 juli under det pågående regleringsåret får kommissionen med beaktande av leveransprogrammen besluta att det inom ramen för gränsen för dessa kvantiteter kan utfärdas licenser till de andra tredjeländer som avses i den artikeln.

KAPITEL VII

BALKANSOCKER

Artikel 28

1.   Tullkvoter på totalt 200 000 ton produkter från sockersektorn enligt KN-numren 1701 och 1702 skall för varje regleringsår öppnas som Balkansocker till nolltull.

För regleringsåret 2006/07 skall kvantiteten dock vara 246 500 ton produkter från sockersektorn enligt KN-numren 1701 och 1702.

2.   De kvantiteter som avses i punkt 1 skall fördelas per ursprungsland enligt följande:

För regleringsåret 2006/07 skall fördelningen per ursprungsland dock vara följande:

Kvoten för f.d. jugoslaviska republiken Makedonien för regleringsåret 2006/07 skall öppnas först den 1 januari 2007.

Artikel 29

1.   I ansökan om importlicens och i själva licensen skall följande uppgifter anges:

2.   Importlicensansökan för Balkansocker från Montenegros, Serbiens eller Kosovos tullområden skall åtföljas av originalet till den exportlicens som utfärdats av de behöriga myndigheterna i Montenegros, Serbiens eller Kosovos tullområden, i enlighet med förlagan i bilaga II, för en kvantitet motsvarande den som anges i licensansökan.

KAPITEL VIII

SOCKER FÖR EXCEPTIONELL ELLER INDUSTRIELL IMPORT

Artikel 30

1.   De kvantiteter socker för exceptionell eller industriell import som helt eller delvis kommer att vara befriade från importtull skall fastställas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006, per regleringsår eller del av regleringsår.

2.   För fastställandet av den kvantitet socker för industriell import som avses i punkt 1 skall det upprättas en prognostiserad och heltäckande försörjningsbalans för gemenskapen i fråga om behovet av socker för framställning av produkter enligt artikel 13.2 i förordning (EG) nr 318/2006. För försörjningsbalansen skall hänsyn tas särskilt till de kvantiteter och det pris för utomkvotssocker på gemenskapsmarknaden samt den möjlighet som föreskrivs i artikel 19.3 i nämnda förordning, nämligen att betrakta socker som återtas som överskottssocker som får användas som industrisocker.

Artikel 31

I ansökan om importlicens och i själva licensen skall följande uppgifter anges:

KAPITEL IX

UPPHÄVANDE- OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 32

Förordning (EG) nr 1004/2005 skall upphöra att gälla den 1 juli 2006.

Förordning (EG) nr 2151/2005 skall upphöra att gälla den 1 juli 2007.

Artikel 33

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2006.

Den skall dock inte tillämpas på den tullkvot som avses i artikel 1.1 g förrän från och med den 1 januari 2007.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 28 juni 2006.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

----

(1)EUT L 58, 28.2.2006, s. 1.

(2)EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

(3)EGT L 190, 23.7.1975, s. 36.

(4)EGT L 240, 23.9.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1946/2005 (EUT L 312, 29.11.2005, s. 1).

(5)  Enligt definitionen i Förenta nationernas säkerhetsråds resolution 1244 av den 10 juni 1999.

(6)EUT L 170, 1.7.2005, s. 18.

(7)EUT L 84, 20.3.2004, s. 13.

(8)EUT L 342, 24.12.2005, s. 26.

(9)EGT L 152, 24.6.2000, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 800/2006 (EUT L 144, 31.5.2006, s. 7.)

(10)  Se sidan 24 i detta nummer av EUT.

(11)EGT L 253, 11.10.1993, s. 1. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 402/2006 (EUT L 70, 9.3.2006, s. 35).

(12)EGT L 146, 20.6.1996. s. 1.

(13)EGT L 124, 8.6.1971, s. 1.

(14)EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

----

BILAGA I

Löpnummer för AVS/Indien-socker

Löpnummer för tilläggssocker

Löpnummer för socker enligt CXL-medgivande

Löpnummer för Balkansocker

Löpnummer för socker för exceptionell och industriell import

----

BILAGA II

Förlaga till exportlicens enligt artikel 16.2, artikel 21.2 a och artikel 29.2

----

BILAGA III

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 951/2006

av den 30 juni 2006

om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 318/2006 för handel med tredjeländer i sockersektorn

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artiklarna 23.4 och 40.1, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Tillämpningsområde

I enlighet med avdelning III i förordning (EG) nr 318/2006 fastställs i den här förordningen särskilda tillämpningsföreskrifter för systemet för import– och exportlicenser, beviljande av exportbidrag samt importförvaltning, även användningen av tilläggstullar inom sockersektorn.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning gäller följande definitioner:

KAPITEL II

EXPORTBIDRAG

Artikel 3

Fastställande av sackaroshalten i olika sockerlösningar som omfattas av exportbidrag

1.   Exportbidraget för 100 kg av de produkter som avses i artikel 1.1 c i förordning (EEG) nr 318/2006 skall motsvara ett basbelopp som multipliceras med den fastställda sackaroshalten för den berörda produkten, i förekommande fall höjt med halten av annat socker omräknat till sackaros.

2.   Utan att det påverkar bestämmelserna i punkterna 3 och 4 skall sackaroshalten, i förekommande fall höjd med halten av annat socker omräknat till sackaros, utgöras av den totala sockerhalt som blir resultatet av tillämpningen av Lane & Eynon-metoden (kopparreduceringsmetod) på en lösning tillredd enligt Clerget-Herzfeld. Den totala fastställda sockerhalten enligt denna metod skall omräknas till sackaros genom multiplikation med koefficienten 0,95.

3.   För sirap med en renhet på minst 85 %, men lägre än 94,5 %, skall sackaroshalten, i förekommande fall höjd med halten av annat socker omräknat till sackaros, schablonmässigt fastställas till 73 viktprocent av torrsubstansen. Renhetsgraden hos sirap skall beräknas genom att den totala sockerhalten divideras med torrsubstanshalten och resultatet därav multipliceras med 100. Den totala sockerhalten skall fastställas enligt metoden i punkt 2 och torrsubstanshalten enligt den areometriska metoden.

4.   För sockerkonfektyrer som framställts uteslutande av icke-denaturerat socker enligt KN-nummer 1701 skall sackaroshalten, i förekommande fall höjd med halten av annat socker omräknat till sackaros, fastställas med utgångspunkt i torrsubstanshalten. Torrsubstanshalten skall fastställas på grundval av densiteten i en lösning som spätts i en viktad proportion av 1:1. Resultatet av fastställandet av torrsubstanshalten skall omräknas till sackaros genom multiplikation med koefficienten 1.

För att kunna ta hänsyn till den faktiska användningen av sackaros skall det i fråga om sockerkonfektyrer i enlighet med första stycket på begäran vara möjligt att fastställa sackaroshalten, i förekommande fall höjd med annat socker omräknat till sackaros, om detta socker har framställts under tullens kontroll eller under annan administrativ kontroll som ger samma garanti.

5.   Det basbelopp som avses i punkt 1 skall inte tillämpas på sirap som har en renhetsgrad som är lägre än 85 %.

Artikel 4

Exportbidrag för isoglukos

Exportbidrag för de produkter som avses i artikel 1.1 d och g i förordning (EEG) nr 318/2006 får endast beviljas produkter

Isoglukoshalten i torrsubstansen skall fastställas enligt densiteten i en lösning som spätts i en viktad proportion av 1:1 eller, i fråga om produkter med en mycket hög halt, genom torkning.

KAPITEL III

EXPORTLICENSER

Artikel 5

Intygskrav

1.   Exportlicens är ett krav för export av de produkter som anges i artikel 1.1 i förordning (EG) nr 318/2006, förutom produkterna i artikel 1.1 h.

2.   För tillämpningen av artikel 4.2 i kommissionens förordning (EG) nr 800/1999 (10) skall följande produktgrupper användas:

Artikel 6

Exportlicens med bidrag

1.   När exportbidraget har fastställts genom en anbudsinfordran inom gemenskapen skall ansökan om exportlicens inlämnas till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där meddelandet om tilldelning av anbudet utfärdades.

2.   Fält 20 i licensansökan och licensen skall innehålla följande:

”Förordning (EG) nr 951/2006 (EUT L 178, 1.7.2006, s. 24), tidsgräns för inlämnande av anbudsinfordran: ...”

3.   Exportlicensen skall utfärdas för den kvantitet som angivits i meddelandet om tilldelning av anbudet. I fält 22 på licensen skall exportbidragssatsen anges i euro. Det skall därför innehålla följande:

”Exportbidragssatsen: ...”

4.   Artikel 49 i kommissionens förordning (EG) nr 1291/2000 (11) skall inte tillämpas.

Artikel 7

Exportlicens för socker, isoglukos eller inulinsirap utan bidrag

Om socker, isoglukos eller inulinsirap som omsätts fritt på gemenskapsmarknaden och inte anses vara ”utomkvotsprodukter” skall exporteras utan bidrag, skall fält 22 i licensansökan och licensen innehålla följande anmärkning, beroende på vilken produkt det rör sig om:

”[Socker] eller [isoglukos] eller [inulinsirap] som inte anses vara ’utomkvotsprodukter’ för export utan bidrag.”

Artikel 8

Exportlicensernas giltighetstider

1.   En exportlicens för de produkter som avses i artikel 1.1 b och 1.1 c i förordning (EG) nr 318/2006 och som avser en kvantitet som överstiger 10 ton är giltig från och med dagen för det faktiska utfärdandet till slutet av månaden efter månaden för utfärdandet.

2.   En exportlicens för de produkter som avses i artikel 1.1 b och 1.1 c i förordning (EG) nr 318/2006 och som avser en kvantitet som inte överstiger 10 ton är giltig från och med dagen för utfärdandet i den mening som avses i artikel 23 i förordning (EG) nr 1291/2000 till slutet av den tredje månaden efter månaden för utfärdandet.

I det fall som avses i första stycket kan den berörda parten inte använda mer än en sådan licens vid samma exporttillfälle.

3.   En exportlicens för de produkter som avses i artikel 1.1 a, 1.1 d, 1.1 e, 1.1 f och 1.1 g i förordning (EG) nr 318/2006 är giltig från och med dagen för utfärdandet i den mening som avses i artikel 23.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 till slutet av den tredje månaden efter månaden för utfärdandet.

Artikel 9

Upphävande av utfärdande av exportlicenser

1.   Om utfärdandet av exportlicenser innebär en risk för att tillgängliga budgetmedel överskrids, eller att de maximikvantiteter och/eller budgetåtaganden som anges i WTO-jordbruksavtalet (12) för den aktuella perioden överskrids, kan kommissionen

2.   De åtgärder som föreskrivs i punkt 1 får också vidtas när ansökningarna om exportlicenser avser kvantiteter som överstiger eller riskerar att överstiga de normala avsättningskvantiteterna för ett bestämmelseland eller en grupp av bestämmelseländer och om utfärdandet av de exportlicenser för vilka ansökningar lämnats in leder till risker för spekulation, snedvridning av konkurrensen mellan aktörer eller störningar i den berörda handeln eller på gemenskapsmarknaden.

3.   I de fall då de ansökta kvantiteterna avslås eller minskas skall säkerheten för licensen genast frisläppas i fråga om den kvantitet som det inte beviljas bidrag för.

4.   Sökande kan dra tillbaka sin ansökan om exportlicens inom tio arbetsdagar efter offentliggörandet i Europeiska unionens officiella tidning av den procentandel för godkännande som avses i punkt 1 a, om denna procentandel är lägre än 80 % av den sökta kvantiteten. Medlemsstaterna skall då frisläppa säkerheten.

KAPITEL IV

IMPORTLICENSER

Artikel 10

Importlicenser och deras giltighet

1.   Vid all import till gemenskapen av de produkter som anges i artikel 1.1, förutom dem i artikel 1.1 h, i förordning (EG) nr 318/2006 skall en importlicens visas upp.

2.   En importlicens för de produkter som avses i artikel 1.1 b i förordning (EG) nr 318/2006 och som avser en kvantitet som överstiger 10 ton är giltig från och med dagen för det faktiska utfärdandet till slutet av månaden efter månaden för utfärdandet.

En importlicens för de produkter som i artikel 1.1 b i förordning (EG) nr 318/2006 och som avser en kvantitet om högst 10 ton och för de produkter som avses i artikel 1.1 a, 1.1 c, 1.1 d, 1.1 e, 1.1 f och 1.1 g i nämnda förordning är giltig från och med dagen för utfärdandet i enlighet med artikel 23.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 till slutet av månaden efter månaden för utfärdandet.

KAPITEL V

GEMENSAMMA REGLER FÖR EXPORT- OCH IMPORTLICENSER

AVSNITT 1

Utfärdande av licenser och säkerhet

Artikel 11

Ansökan om och utfärdande av importlicenser

1.   Licenser för socker som omfattas av KN-nummer 1701 för kvantiteter som överstiger 10 ton skall utfärdas

Det första stycket gäller inte

2.   Om en licensansökan för sådana produkter för vilka punkt 1.1 är tillämplig avser en kvantitet om högst 10 ton, får den berörda parten inte samma dag till samma behöriga myndighet lämna in fler än en sådan ansökan.

Artikel 12

Säkerhet

1.   Säkerheten för licenser för de produkter som avses i artikel 1.1, förutom dem under punkt h, i förordning (EG) 318/2006 uppgår till följande belopp per 100 kg av produktens nettovikt eller per 100 kg nettovikt uttryckt i torrsubstans eller per 100 kg inulinsirap, nettovikt uttryckt i torrsubstans och socker/isoglukosekvivalent:

2.   I fråga om produkter som omfattas av KN-nummer 1701 skall licensinnehavaren ställa en tilläggssäkerhet om

Tilläggssäkerheten skall motsvara skillnaden av de summor som anges under b i första stycket.

AVSNITT 2

Licenser för specifik (”EX/IM”) raffinering

Artikel 13

Allmänna regler

1.   När export av vitsocker som omfattas av KN-nummer 1701 99 10 följs av en import av råsocker som omfattas av KN-nummer 1701 11 10, 1701 11 90, 1701 12 10 eller 1701 12 90 efter ett tillstånd utfärdat enligt artikel 116 i rådets förordning (EEG) nr 2913/92 (14) skall, utan hinder av artikel 2 i förordning (EG) nr 1291/2000, en licens krävas för att exportera vitsockret och för att importera råsockret.

2.   Genom undantag från artikel 9 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall de rättigheter som är knutna till de export- och importlicenser som avses i punkt 1 inte kunna överföras.

Artikel 14

Licensansökningar

1.   Ansökan om exportlicens för vitsocker skall endast beviljas mot uppvisande av det tillstånd som avses i artikel 13.1 och under förutsättning att en ansökan om importlicens för råsocker inges samtidigt.

2.   Ansökan om importlicens skall avse en mängd råsocker av en standardkvalitet som, med beaktande av sockrets utbytestal, motsvarar den kvantitet vitsocker som anges i ansökningen om exportlicens. Råsockrets utbytestal skall beräknas genom man drar bort 100 från det tal som erhålls när man multiplicerat sockrets polarisationsgrad med två.

Om det importerade råsockret inte motsvarar standardkvaliteten skall den kvantitet råsocker som skall importeras med stöd av licensen beräknas genom att man multiplicerar den kvantitet råsocker av standardkvaliet som anges i licensen med ett omräkningstal. Omräkningstalet erhålls genom att man dividerar talet 92 med det procentuella utbytestalet hos det råsocker som faktiskt importeras.

3.   Licensansökningen och exportlicensen för vitsockret, liksom licensansökningen och importlicensen för råsockret, skall innehålla följande i fält 20:

”EX/IM, artikel 116 i förordning (EEG) nr 2913/92 – licens giltig i ... (utfärdande medlemsstat),”

Dessutom skall den motsvarande importlicensens nummer anges i fält 20 på exportlicensen och exportlicensens nummer i fält 20 på importlicensen.

4.   Ett återkallande i enlighet med artikel 13.2 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall gälla samtidigt för både den importlicens och den exportlicens som avses i punkt 1.

Artikel 15

Licensernas giltighetstider

1.   Genom undantag från artikel 9 och 11 skall exportlicensen för vitsocker och importlicensen för råsocker gälla:

2.   Vid tillämpning av artikel 561 i förordning (EG) nr 2454/93 skall den tidsfrist inom vilken importen måste ske av det råsocker som svarar mot en föregående export av vitsocker vara densamma som giltighetstiden för importlicensen för råsockret.

Artikel 16

Säkerhet

1.   Genom undantag från artikel 12.1 och följande stycken skall den säkerhet som skall ställas för en importlicens enligt artikel 13.1 vara 11,50 euro per 100 kg nettovikt.

2.   Artikel 8.4 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall inte tillämpas på de exportlicenser som avses i artikel 13.1 i den här förordningen. Artikel 35.4 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall inte tillämpas på de importlicenser som avses i artikel 13.1 i den här förordningen.

3.   Genom undantag från artiklarna 8.5 och 35.1 i förordning (EG) nr 1291/2000 skall följande gälla:

Vid tillämpning av första stycket led b skall hänsyn tas till råsockrets utbytestal.

KAPITEL VI

INFORMATION TILL MEDLEMSSTATERNA

Artikel 17

Meddelanden om utfärdade exportlicenser

I fråga om export till tredjeländer skall medlemsstaterna med avseende på föregående månad före den 15 i varje månad meddela kommissionen följande:

Artikel 18

Meddelande om exporterade kvantiteter

Varje medlemsstat skall till kommissionen anmäla följande:

Artikel 19

Meddelande om importlicenser

Varje medlemsstat skall till kommissionen anmäla följande:

Artikel 20

Tillfälligt meddelande om exportlicenser med bidrag

På begäran av kommissionen och för den angivna perioden skall medlemsstaterna omedelbart dagligen till kommissionen rapportera

Artikel 21

Kommunikationssätt

De meddelanden som avses i det här kapitlet skall skickas på elektronisk väg på de formulär som kommissionen ställer till medlemsstaternas förfogande.

KAPITEL VII

IMPORTFÖRVALTNING

AVSNITT 1

Beräkning av priserna cif för vitsocker och råsocker

Artikel 22

Fastställande av priser cif

Kommissionen skall fastställa priserna cif för vitsocker och råsocker med de mest förmånliga köpvillkoren på världsmarknaden som underlag. Procentsatserna skall beräknas i enlighet med artiklarna 23–26.

Artikel 23

Information som skall beaktas

När de mest förmånliga köpvillkoren på världsmarknaden fastställs, skall kommissionen ta hänsyn till följande information, som kommit till kommissionen direkt eller via medlemsstaterna:

Artikel 24

Upplysningar som inte skall beaktas

När kommissionen fastställer de mest förmånliga köpvillkoren, skall den bortse från informationen

Artikel 25

Justeringar i fråga om hamnen i Rotterdam

1.   Priser som inte gäller bulkleverans cif Rotterdam skall justeras.

Vid justeringen skall hänsyn främst tas till skillnaden i kostnaderna för att transportera varorna mellan utskeppningshamnen och destinationshamnen och mellan utskeppningshamnen och Rotterdam.

2.   Om priset gäller varor i säckar skall det minskas med 0,88 euro per 100 kilo.

Artikel 26

Anpassningar till standardkvaliteten

1.   När priserna som är kopplade till kvaliteteter förutom standardkvaliteten anpassas skall

2.   Utbytestalet skall beräknas med den metod som beskrivs i punkt III.3 i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

AVSNITT 2

Fastställande av standardkvalitet och beräkning av priset cif för melass

Artikel 27

Standardkvalitet för melass

Melass av standardkvalitet skall

Artikel 28

Fastställande av priser cif

Kommissionen skall fastställa priset cif för melass med de mest förmånliga köpvillkoren på världsmarknaden som underlag. Procentsatserna skall beräknas i enlighet med artiklarna 29–33.

Artikel 29

Information som skall beaktas

När kommissionen fastställer de mest förmånliga köpvillkoren på världsmarknaden, skall den ta hänsyn till all information om

Artikel 30

Upplysningar som inte skall beaktas

När kommissionen fastställer de mest förmånliga köpvillkoren, skall den bortse från informationen

Artikel 31

Justeringar i fråga om hamnen i Amsterdam

Priser som inte gäller bulkleverans cif Amsterdam skall justeras.

Vid justeringen skall hänsyn främst tas till skillnaden i kostnaderna för att transportera varorna mellan utskeppningshamnen och destinationshamnen och mellan utskeppningshamnen och Amsterdam.

Artikel 32

Anpassningar till standardkvaliteten

Priser som bestäms när de mest förmånliga köpvillkoren fastställs och som inte gäller standardkvalitet skall

Artikel 33

Genomsnittspris

När de mest förmånliga köpvillkoren på världsmarknaden fastställs, kan ett genomsnitt av flera priser användas som underlag, om genomsnittet kan anses vara representativt för marknadssituationen.

AVSNITT 3

Tilläggstull

Artikel 34

Tilläggstull för melass

1.   De tilläggstullar som avses i artikel 27.1 i förordning (EG) nr 318/2006 skall gälla för melass som omfattas av KN-nummer 1703 10 00 och 1703 90 00.

2.   Vid tillämpningen av denna förordning avses med representativa priser för melass på världsmarknaden eller på den gemensamma importmarknaden enligt artikel 27.2 i förordning (EG) nr 318/2006 de priser cif som beräknats och fastställts för dessa produkter av kommissionen i enlighet med avsnitt 2 (nedan kallade ”representativa melasspriser”).

Dessa priser skall fastställas för varje regleringsår enligt förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006. Kommissionen får ändra priserna under den perioden om den information kommissionen förfogar över pekar på att de tidigare fastställda representativa priserna ändrats med minst 0,5 euro per 100 kilo.

3.   Senast den 15:e varje månad skall medlemsstaterna skicka den tillgängliga informationen enligt artikel 29 till kommissionen.

Artikel 35

Utlösningspriser för melass

Det utlösningspris som avses i artikel 27.2 i förordning (EG) nr 318/2006 skall per 100 kg melass av den kvalitet som anges i artikel 27 i den här förordningen vara

Artikel 36

Tilläggstull för sockerprodukter

1.   De tilläggstullar som anges i artikel 27.1 i förordning (EG) nr 318/2006 skall gälla för produkter som omfattas av KN-numren 1701 11 10, 1701 11 90, 1701 12 10, 1701 12 90, 1701 91 00, 1701 99 10, 1701 99 90 och 1702 90 99.

2.   Vid tillämpningen av denna förordning avses med representativa priser för vitsocker och råsocker på världsmarknaden eller på gemenskapens importmarknad i enlighet med artikel 27.2 i förordning (EEG) nr 318/2006 priser cif som beräknats och fastställts av kommissionen i enlighet med avsnitt I (nedan kallade ”representativa sockerpriser”).

Dessa priser skall fastställas för varje regleringsår enligt förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006. Kommissionen kan ändra dem under den perioden om fluktuationer i delar av beräkningen leder till en ökning eller sänkning med minst 1,20 euro per 100 kilo av de representativa sockerpriser som tidigare fastställts.

3.   Det representativa sockerpris för produkter som omfattas av KN-nummer 1702 90 99 skall vara det representativa pris som fastställts för vitsocker per 1 % sackarosinnehåll per 100 kilo netto av den berörda produkten.

Artikel 37

Utlösningspriser för sockerprodukter

Det utlösningspris som anges i artikel 27.2 i förordning (EG) nr 318/2006 skall per 100 kg nettoprodukt motsvara

Artikel 38

Bevis

1.   Tilläggstullen för var och en av de typer av melass som avses i artikel 34.1, och sockerprodukter som avses i artikel 36.1, skall beräknas på grundval av importpriset cif för sändningen i fråga i enlighet med artikel 39.

I fråga om melass skall importpriset cif för den aktuella sändningen räknas om till priset för melass av standardkvalitet genom anpassning enligt artikel 32.

I fråga om vitsocker eller råsocker skall importpriset cif för sändningen av socker eller råsocker räknas om till priset för socker av standardkvalitet enligt punkterna II och III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006, eller motsvarande pris för den produkt som omfattas av KN-nummer 1702 90 99.

2.   Om importpriset cif per 100 kg i en sändning är högre än det tillämpliga representativa melasspris som avses i artikel 34.2 eller det representativa sockerpris som avses i artikel 36.2 skall importören lämna över följande till de behöriga myndigheterna i den importerande medlemsstaten:

För att verifiera importpriset cif för den aktuella sändningen kan myndigheterna i den importerande medlemsstaten kräva in annan information och dokument de anser nödvändiga.

3.   I det fall som anges i punkt 2 måste importören ställa den säkerhet som avses i artikel 248.1 i förordning (EEG) nr 2454/93. Säkerheten skall vara lika stor som skillnaden mellan den tilläggstull som beräknats på den aktuella produktens representativa pris och den tilläggstull som beräknats på den aktuella sändningens importpris cif.

4.   Säkerheten skall frisläppas om tillfredsställande bevis på att avyttringsvillkoren har uppfyllts lämnas till de behöriga myndigheterna. I annat fall skall säkerheten förverkas som betalning av tilläggstullen.

5.   Om de behöriga myndigheterna fastställer att kraven i den här artikeln inte har uppfyllts, skall den driva in tullskulden i enlighet med artikel 220 i förordning (EEG) nr 2913/92. Vid fastställandet av de tullskulder som skall drivas in eller som återstår att drivas in skall en räntesats tas med i beräkningen som löper från dagen för varans övergång till fri omsättning till indrivningsdagen. Den räntesats som skall tillämpas skall vara den som gäller för indrivning enligt nationell lagstiftning.

Artikel 39

Beräkning av tilläggstullen

Om skillnaden mellan det utlösningspris som avses i artikel 34 för melass eller artikel 36 för sockerprodukter och importpriset cif för sändningen i fråga

AVSNITT 4

Upphävande eller minskning av importtull för melass

Artikel 40

Upphävande av tillämpning av importtullar för melass

Om det representativa melasspris som anges i artikel 34.2 plus importtullen för melass av sockerrör som omfattas av KN-nummer 1703 10 00, eller för melass av sockerbetor som omfattas av KN-nummer 1703 90 00, för den aktuella produkten överstiger 8,21 euro per 100 kilo, skall importtullen upphävas och ersättas med summan av den skillnad som kommissionen konstaterat. Detta belopp skall fastställas samtidigt med de representativa priser som avses i artikel 34.2.

När ett upphävande av importpålagan innebär en risk för negativa effekter på melassmarknaden i gemenskapen kan det enligt förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 föreskrivas att detta upphävande inte skall tillämpas under en viss tid.

Artikel 41

Förmånsimport av melass

1.   Den importtull som är tillämplig för melass av sockerrör som omfattas av KN-nummer 1703 10 00 respektive för melass av sockerbeta som omfattas av KN-nummer 1703 90 00 med ursprung i länder i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet (AVS-staterna) skall nedsättas till noll inom en kvot på 600 000 ton per regleringsår. Kvoten skall dock uppgå till 750 000 ton under regleringsåret 2006/07.

2.   Vid tillämpningen av denna artikel skall begreppet ”ursprungsvara” och förfaranden för administrativt samarbete vara de som fastställs genom protokoll 1 som är bifogat Cotonouavtalet.

3.   Kommissionen skall förvalta den tullkvot som avses i första stycket i enlighet med artikel 308a–c i förordning (EEG) nr 2454/93.

AVSNITT 5

Beräkning av sackaroshalten i råsocker och viss sirap

Artikel 42

Beräkningsmetoder

1.   Om utbytestalet för råsocker, fastställt i enlighet med punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006, avviker från det utbytestal som fastställts för standardkvaliteten, skall tulltaxan för produkter som omfattas av KN-nummer 1701 11 10 och 1701 12 10, och tilläggstullen för produkter som omfattas av KN-nummer 1701 11 10, 1701 11 90, 1701 12 10 och 1701 12 90, som skall tas ut för 100 kilo av det nämnda råsockret, beräknas genom multiplikation av den motsvarande avgift som fastställts för råsocker av standardkvalitet med hjälp av ett utbytestal. Detta omräkningstal erhålls genom att utbytestalet av det importerade råsockret, uttryckt i procent, divideras med talet 92.

2.   I fråga om de produkter som avses i artikel 1.1 c i förordning (EG) nr 318/2006 skall sackaroshalten, inklusive andra socker uttryckta som sackaros, fastställas med hjälp av Lane & Eynon-metoden (kopparreduceringsmetod) på en lösning tillredd enligt Clerget-Herzfeld. Den totala sockerhalt som fastställs på detta sätt skall räknas om till sackaros genom multiplikation med koefficienten 0,95.

Sackaroshalten, inklusive andra socker uttryckta som sackaros, i produkter med lägre sackaroshalt än 85 % eller andra socker som uttrycks som sackaros, och invertsocker uttryckt som sackaros, skall dock fastställas genom bestämning av torrsubstanshalten. Torrsubstanshalten skall fastställas med ledning av den specifika vikten hos produkten i lösning utspädd i viktförhållandet 1:1 och, i fråga om produkter i fast form, genom torkning. Produktens torrsubstanshalt skall uttryckas som sackaros genom multiplikation med koefficienten 1.

3.   I fråga om de produkter som avses i artikel 1.1 d och g i förordning (EG) nr 318/2006, skall torrsubstanshalten fastställas i enlighet med andra stycket i punkt 2 i den här artikeln.

4.   I fråga om de produkter som avses i artikel 1.1 e i förordning (EG) nr 318/2006, skall omräkning till sackaros ske genom att man multiplicerar den torrsubstanshalt som fastställts i enlighet med andra stycket i punkt 2 i den här artikeln med koefficienten 1,9.

KAPITEL VIII

UPPHÄVANDE OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 43

Upphävande

Förordning (EEG) nr 784/68, förordning (EEG) nr 785/68, förordning (EG) nr 1422/95, förordning (EG) nr 1423/95, förordning (EG) nr 1464/95 och förordning (EG) nr 2135/95 upphävs härmed.

Förordning (EG) nr 1464/95 är dock fortfarande giltig för licenser som före den 1 juli 2006 utfärdats i enlighet med dess bestämmelser.

Artikel 44

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Den skall tillämpas från och med den 1 juli 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 30 juni 2006.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

----

(1)EUT L 58, 28.2.2006, s. 1.

(2)EGT L 348, 21.12.2002, s. 5.

(3)EGT L 253, 11.10.1993, s. 1.

(4)EGT L 145, 27.6.1968, s. 10. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 260/96 (EGT L 34, 13.2.1996, s. 16).

(5)EGT L 145, 27.6.1968, s. 12. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1422/95.

(6)EGT L 141, 24.6.1995, s. 12. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 79/2003 (EGT L 13, 18.1.2003, s. 4).

(7)EGT L 141, 24.6.1995, s. 16. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1951/2005 (EUT L 312, 29.11.2005, s. 45).

(8)EGT L 144, 28.6.1995, s. 14. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 96/2004 (EUT L 15, 22.1.2004, s. 3).

(9)EGT L 214, 8.9.1995, s. 16.

(10)EGT L 102, 17.4.1999, s. 11.

(11)EGT L 152, 24.6.2000, s. 1.

(12)EGT L 336, 23.12.1994, s. 22.

(13)  Se sidan 1 i detta nummer av EUT.

(14)EGT L 302, 19.10.1992, s. 1.

(15)EUT L 297, 21.11.1996, s. 29.

(16)EGT L 160, 26.6.1999, s. 48.

(17)EUT L 172, 5.7.2005, s. 24.

----

BILAGA I

----

----

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 952/2006

av den 29 juni 2006

om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 318/2006 i fråga om förvaltningen av den inre marknaden för socker och kvotsystemet

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 318/2006 av den 20 februari 2006 om den gemensamma organisationen av marknaden för socker (1), särskilt artikel 40, och

av följande skäl:

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

INLEDANDE BESTÄMMELSER

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning fastställs tillämpningsbestämmelser för förordning (EG) nr 318/2006, särskilt i fråga om fastställande av produktion, godkännande av tillverkningsföretag och raffinaderier, ordningen för priser och kvoter samt villkoren för köp och försäljning av interventionssocker.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

KAPITEL II

FASTSTÄLLANDE AV PRODUKTION

Artikel 3

Sockerproduktion

1.   I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med sockerproduktion den totala kvantiteten, uttryckt som vitsocker, av

2.   Följande skall inte betraktas som sockerproduktion:

3.   Sockerproduktionen skall uttryckas som vitsocker på följande sätt:

4.   Sockeravfall från ett föregående regleringsår skall uttryckas som vitsocker i proportion till sackaroshalten.

5.   Renhetsgraden för sirap skall beräknas genom att den totala sockerhalten divideras med torrsubstanshalten.

Halten utvinnbart socker skall beräknas genom att man från den polarimetriska avläsningen av sirapen i fråga subtraherar skillnaden mellan torrsubstanshalten och den polarimetriska avläsningen för sirapen multiplicerad med 1,70. Torrsubstanshalten skall fastställas med aerometer eller refraktometer.

Halten av utvinnbart socker kan dock, för ett helt regleringsår, bestämmas på grundval av sirapens faktiska utbyte.

Artikel 4

Produktion av isoglukos

1.   I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med produktion av isoglukos den totala kvantitet isoglukos som erhållits ur glukos eller polymerer därav med en torrsubstanshalt av minst 10 viktprocent fruktos, oavsett fruktoshalten därutöver. Produktion av isoglukos uttrycks i torrsubstans och konstateras enligt punkt 2.

2.   Produktionen av isoglukos skall fastställas omedelbart efter isomeriseringen och innan separering av beståndsdelarna glukos och fruktos eller framställning av blandningar, genom fysisk mätning av produktvolymen och fastställande av torrsubstanshalten med refraktometer.

3.   Alla företag är skyldiga att genast anmäla installation av en anläggning som används för isomering av glukos eller polymerer därav.

Anmälan skall göras i den medlemsstat där anläggningen är belägen. Medlemsstaten får kräva att berörd part lämnar alla ytterligare upplysningar som kan behövas.

Artikel 5

Produktion av inulinsirap

1.   I avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med produktion av inulinsirap den produktkvantitet som fås efter hydrolys av inulin eller oligofruktoser med ett innehåll i torrsubstansen på minst 10 viktprocent fruktos i fri form eller som sackaros, oavsett fruktoshalten därutöver, och med en renhetsgrad på minst 70 %. Produktion av inulinsirap uttrycks som torrsubstans i socker/isoglukosekvivalenten.

Med renhetsgrad avses procentandelen mono- och disackarider i torrsubstansen, fastställd med den metod som fastställts av International Commission for Uniform Methods of Sugar Analysis, nedan kallad ”Icumsa-metoden” (ICUMSA-metod GS7/8/4-24).

2.   Produktion av inulinsirap skall fastställas med hjälp av samtliga följande metoder:

3.   Alla företag skall utan dröjsmål anmäla alla anläggningar som de använder för hydrolys av inulin samt de årliga kvantiteterna och den årliga användningen av produkter som avses i punkt 1, men vilkas renhetsgrad är lägre än 70 %.

Denna information skall lämnas i den medlemsstat där anläggningen är belägen. Denna medlemsstat får kräva att den berörde lämnar all ytterligare information som krävs för att man skall kunna förvissa sig om att de produkter som avses i första stycket inte används som sötningsmedel för livsmedelsbruk på gemenskapsmarknaden.

Den berörda medlemsstaten skall senast den 31 januari varje år lämna en ingående rapport till kommissionen med uppgifter för det föregående året. Den första rapporten skall överlämnas senast den 31 januari 2007.

Artikel 6

Företagsproduktion

1.   Vid tillämpning av avdelning II i förordning (EG) nr 318/2006 avses med ett företags produktion av socker, isoglukos eller inulinsirap den kvantitet socker eller isoglukos eller inulinsirap enligt definitionerna i artiklarna 3, 4 och 5 i denna förordning som faktiskt framställts av företaget i fråga.

2.   Ett företags sammanlagda produktion socker, isoglukos eller inulinsirap för ett visst regleringsår skall vara den produktion som avses i punkt 1

3.   Den kvantitet socker som ett företag (nedan kallat ”bearbetningsföretaget”) framställer enligt uppdragsavtal, skall betraktas som en del av produktionen vid det företag (nedan kallat ”uppdragsgivaren”) för vars räkning sockret tillverkats, under förutsättning att de båda företagen lämnar in en vederbörligen undertecknad ansökan till den berörda medlemsstaten och att något av följande villkor är uppfyllt:

Som ett företags totala sockerproduktion skall i första stycket led b betraktas den produktion som avses i punkt 1, ökad med överföringen från det föregående regleringsåret och den kvantitet som, inom ramen för uppdragsavtal, producerats av bearbetningsföretagen för det aktuella företagets räkning, med avdrag för den kvantitet som företaget producerat för uppdragsgivarnas räkning inom ramen för uppdragsavtal.

I stället för att beakta de faktiskt producerade kvantiteter som avses i andra stycket får medlemsstatens behöriga myndigheter beakta den produktion som kan uppskattas på basis av de leveransavtal för sockerbetor som ingåtts av företagen, om denna uppskattning ger ett bättre resultat.

4.   Om bearbetningsföretagets och uppdragsgivarens respektive fabrik ligger i olika medlemsstater skall ansökan enligt punkt 3 lämnas in till båda de berörda medlemsstaterna. I så fall skall de berörda medlemsstaterna enas om vilket svar som skall ges och vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att villkoren enligt den punkten är uppfyllda.

5.   Den kvantitet socker som producerats av ett bearbetningsföretag får betraktas som uppdragsgivarens produktion om ett fall av force majeure, som erkänts av medlemsstaten, gjort det nödvändigt att bearbeta sockerbetor, sockerrör eller melass till socker på ett annat företag än uppdragsgivarens.

KAPITEL III

GODKÄNNANDE AV TILLVERKNINGSFÖRETAG OCH RAFFINADERIER

Artikel 7

Ansökan om godkännande

1.   Godkännande kan ges till företag som ansökt om detta och som är verksamma som

Den ansökan som avses i första stycket skall ställas till den behöriga myndigheten i den eller de medlemsstater där företaget i fråga utövar sin verksamhet.

Ett företag får begära godkännande för en eller flera av de verksamheter som anges i första stycket.

2.   I sin ansökan om godkännande skall företaget ange sitt namn, sin adress, sin produktionskapacitet för socker, isoglukos eller inulinsirap och, i förekommande fall, antalet produktionsanläggningar i medlemsstaten, med adress och produktionskapacitet för varje anläggning.

3.   Ett företag som ansöker om godkännande enligt punkt 1 d skall styrka att det svarar mot definitionen i artikel 2.13 i förordning 318/2006.

Artikel 8

Åtaganden

1.   För att få godkännande skall företaget ingå ett skriftligt åtagande att

2.   Godkännandet skall utfärdas i form av en akt från den behöriga myndigheten, till vilken skall fogas ett dokument undertecknat av företaget, vari de åtaganden som avses i punkt 1 återges.

3.   Godkännandet skall återkallas om det konstateras att något av villkoren i punkt 1 inte längre uppfylls. Det kan återkallas när som helst under regleringsåret. Återkallandet kan inte ha retroaktiv verkan.

Artikel 9

Register

Medlemsstatens behöriga myndighet skall fastställa vilka register som alla företag som godkänts enligt artiklarna 7 och 8 skall föra vid varje produktionsanläggning, samt ange registreringsfrekvensen som minst måste vara månatlig.

Registren skall finnas tillgängliga på företaget under minst tre år efter det innevarande årets slut och innehålla minst följande uppgifter:

Artikel 10

Kontroller

1.   Under varje regleringsår skall medlemsstatens behöriga myndighet göra kontroller hos varje godkänt tillverkningsföretag och raffinaderi.

2.   Genom kontrollerna skall det säkerställas att uppgifterna i registret enligt artikel 9 och i de meddelanden som avses i artikel 21 är exakta och uttömmande, och de skall framför allt ske genom en analys av överensstämmelsen mellan levererade kvantiteter råvaror och erhållna kvantiteter slutprodukter samt genom en jämförelse med handelsdokument eller andra relevanta dokument.

Kontrollerna skall omfatta en verifikation av exaktheten hos vägningsinstrumenten och de laboratorieanalyser som används för att kvantifiera leveranser av råvaror och dessas inträde i produktionsfasen, erhållna produkter och lagerrörelser.

Kontrollerna skall omfatta en verifikation av exaktheten och fullständigheten hos de uppgifter som används för fastställandet av företagets månatliga försäljningspriser i enlighet med artikel 13.2.

För sockertillverkarna skall det även kontrolleras att skyldigheten att betala minimipriset till sockerbetsproducenterna iakttas.

Minst en gång vartannat år skall det ingå en fysisk kontroll av lagren.

3.   Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat föreskriver att vissa delar av kontrollen kan genomföras som stickprovskontroll, skall denna genomföras på ett sätt som säkerställer tillförlitlig och representativ kontrollnivå.

4.   Medlemsstaten får kräva att de godkända företagen anlitar ett attesterande organ som är erkänt av medlemsstaten för certifiering av de prisuppgifter som avses i artikel 13.

5.   För varje kontroll skall det upprättas en kontrollrapport undertecknad av kontrollanten med en detaljerad redogörelse för kontrollbesöket. I rapporten skall bl.a. följande redovisas:

Alla kontrollrapporter skall arkiveras och bevaras under minst tre år efter kontrollårets slut, på ett sätt som gör dem lätta att använda för kommissionens kontrolltjänster.

Artikel 11

Påföljder

1.   Om medlemsstatens behöriga myndighet konstaterar avvikelser mellan de fysiska lagren och uppgifterna i de register som avses i artikel 9 eller bristande samstämmighet mellan råvarukvantiteterna och erhållna slutprodukter eller mellan relevanta dokument och deklarerade eller registrerade uppgifter eller kvantiteter, skall den fastställa eller, i förekommande fall, göra en uppskattning av de faktiska produktions- och lagerkvantiteterna för det innevarande regleringsåret och eventuellt de föregående regleringsåren.

För alla kvantiteter som blivit föremål för en felaktig deklaration som resulterat i en orättmätig ekonomisk fördel skall det erläggas en avgift på 500 euro per ton felaktigt deklarerad kvantitet.

2.   Om medlemsstatens behöriga myndighet konstaterar att ett företag inte har iakttagit sina skyldigheter enligt artikel 8 och om det saknas tillräckliga styrkande handlingar för att uppfylla de mål för kontrollen som avses i artikel 10.2, skall den behöriga myndigheten utdöma en påföljd på 500 euro per ton, tillämpad på en schablonkvantitet slutprodukter som fastställts av medlemsstaten med hänsyn till hur allvarlig överträdelsen är.

3.   Punkterna 1 och 2 skall inte tillämpas om avvikelserna eller bristerna i fråga om samstämmighet är mindre än 5 % i vikt av kvantiteten deklarerade slutprodukter eller om de registrerats och omfattas av kontroll eller om de är en följd av utelämnanden eller rent administrativa misstag, på villkor att det vidtas korrigeringsåtgärder för att undvika att liknande felaktigheter uppstår i framtiden.

4.   De påföljder som föreskrivs i punkterna 1 och 2 är inte tillämpliga vid force majeure.

Artikel 12

Meddelanden till kommissionen

1.   Varje medlemsstat skall till kommissionen överlämna

Överlämnandet skall ske senast den 31 januari varje regleringsår. För regleringsåret 2006/2007 skall ett första meddelande skickas senast den 31 juli 2006.

Om ett godkännande återkallas skall medlemsstaten utan dröjsmål underrätta kommissionen om detta.

2.   Senast den 31 mars efter det berörda regleringsårets slut skall medlemsstaten sända kommissionen en årsrapport som innehåller uppgifter om antalet kontroller utförda i enlighet med artikel 10 samt, för varje kontroll, uppgifter om konstaterade brister och om vidtagna åtgärder och tillämpade påföljder

KAPITEL IV

PRISER

Artikel 13

Fastställande av genomsnittspriser

1.   Varje månad skall företag som godkänts enligt artiklarna 7 och 8 i den här förordningen och bearbetningsföretag som godkänts enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 för vitt kvotsocker respektive vitt utomkvotssocker fastställa följande genomsnittspriser:

Priset skall avse vitsocker i lösvikt, fritt fabrik och av den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga I till rådets förordning (EG) nr 318/2006.

2.   För att möjliggöra de kontroller som avses i artikel 10 skall de godkända företagen under minst tre år efter året för sin etablering spara de uppgifter som använts för fastställandet av de priser och kvantiteter som avses i punkt 1 i denna artikel.

Artikel 14

Information om priser

I juni och december varje år skall kommissionen informera förvaltningskommittén för socker om genomsnittspriserna för vitsocker under första halvåret av det innevarande regleringsåret respektive under andra halvåret av det föregående regleringsåret. Det första informationstillfället infaller dock i juni 2007 och skall omfatta perioden 1 juli 2006–31 mars 2007.

Priset skall differentieras beroende på om det rör sig om vitt kvotsocker eller vitt utomkvotssocker.

Informationen skall grunda sig på det vägda genomsnittet av de priser som fastställts av företagen i enlighet med artikel 13.1 a och meddelats enligt artikel 15.

Artikel 15

Övergångsbestämmelser för meddelande av prisuppgifter

Senast den 20 oktober 2006, den 20 januari 2007, den 20 april 2007 och den 20 juli 2007 skall företag godkända enligt artiklarna 7 och 8 i den här förordningen och bearbetningsföretag godkända enligt artikel 17 i förordning (EG) nr 318/2006 meddela kommissionen de priser som fastställts i enlighet med artikel 13.1 i den här förordningen under de tre föregående månaderna.

Mottagande, behandling och lagring av uppgifterna hos kommissionen skall ske på ett sätt som garanterar datasekretess.

Övriga aktörer inom sockersektorn, däribland inköparna, får meddela kommissionen det genomsnittspris för socker som fastställts enligt bestämmelserna i artikel 13. Aktörerna skall uppge namn, adress och firmanamn.

Artikel 16

Leveransavtal

1.   Vid tillämpning av artikel 6.5 i förordning (EG) nr 318/2006 avses med leveransavtal ett avtal upprättat mellan en sockertillverkare och en säljare av sockerbetor som själv odlat de betor han säljer.

2.   Om en tillverkare överför en del av sin produktion till nästa regleringsår i enlighet med artikel 14 eller artikel 19 i förordning (EG) nr 318/2006 skall vid tillämpning av artikel 6.5 i den förordningen tillverkarens kvot för det aktuella regleringsåret anses ha reducerats med den överförda kvantiteten.

3.   Endast avtal som slutits innan all sådd avslutats och under alla omständigheter

skall anses ha slutits före sådd.

Artikel 17

Pristillägg och prisavdrag

1.   Vid tillämpning av de pristillägg och prisavdrag som föreskrivs i artikel 5.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall det minimipris för kvotbetor som avses i punkt 1 samma artikel, per 0,1 % halt av sackaros

Priset på betor med en sackaroshalt som överstiger 20 % skall inte vara lägre än det justerade minimipriset enligt led a iii.

2.   Sådana leveransavtal och branschavtal som avses i artikel 6 i förordning nr (EG) nr 318/2006 får i fråga om de pristillägg och prisavdrag som avses i punkt 1 i denna artikel innehålla

Sådana avtal får, när det gäller betor med en sackaroshalt som understiger 14,5 %, innehålla en definition av betor som är lämpade för framställning av socker, om avtalen även innehåller bestämmelser om ytterligare prisavdrag där sackaroshalten understiger 14,5 % men överstiger den minimihalt som fastställs i en sådan definition.

Om den definition som avses i andra stycket inte anges i avtalen och branschavtalen, får den berörda medlemsstaten fastställa en sådan definition. I så fall skall medlemsstaten samtidigt fastställa de ytterligare prisavdrag som avses i samma stycke.

KAPITEL V

KVOTER

Artikel 18

Tilläggskvoter för socker

1.   De tilläggskvoter för socker som avses i artikel 8 i förordning (EG) nr 318/2006 får endast tilldelas sockertillverkare som hade en kvot under 2005/2006.

2.   I sin ansökan om tilläggskvot för socker skall företaget ange om det önskar tilldelas denna kvot från och med regleringsåret 2006/2007 eller 2007/2008.

När medlemsstaten tilldelar ett företag en tilläggskvot skall den ange från och med vilket regleringsår som tilldelningen skall träda i kraft. Tilldelningar efter den 1 januari 2007 skall dock träda i kraft från och med regleringsåret 2007/2008.

Artikel 19

Tilläggskvoter för isoglukos

1.   Italien, Litauen och Sverige skall tilldela de tilläggskvoter för isoglukos som avses i artikel 9.2 i förordning (EG) nr 318/2006 för ett eller flera av de fyra regleringsåren under perioden 2006/2007–2009/2010 så att all diskriminering mellan berörda aktörer kan undvikas.

2.   Den engångsavgift som avses i artikel 9.3 i förordning (EG) nr 318/2006 skall betalas av varje berört företag före ett sista datum som skall fastställas av medlemsstaten, men som inte får läggas senare än den 31 december under det regleringsår från vilket tilläggskvoten för isoglukos tilldelats.

Om engångsavgiften inte har betalats senast det sista datum som avses i första stycket, skall tilläggskvoterna för isoglukos inte anses ha tilldelats det berörda företaget.

Artikel 20

Sockerbetsskördarnas bestämning

Det socker som utvinns ur betor som såtts under ett bestämt regleringsår skall hänföras till det följande regleringsåret.

Italien, Portugal och Spanien får dock, förutsatt att det finns ett lämpligt kontrollsystem, besluta att socker som utvunnits ur betor som såtts under hösten ett bestämt regleringsår skall hänföras till det innevarande regleringsåret.

Italien, Portugal och Spanien skall senast den 30 september 2006 underrätta kommissionen om sina beslut enligt denna artikel.

Artikel 21

Meddelanden om produktion och lager

1.   Varje godkänt tillverkningsföretag eller raffinaderi skall före den 20 varje månad underrätta den behöriga myndigheten i den medlemsstat där produktionen eller raffineringen ägt rum, om de totala kvantiteter (uttryckta i vitsocker) av socker eller sirap enligt artikel 2.1 a–d

Dessa kvantiteter skall per medlemsstat där lagring sker fördelas på

2.   Före slutet av den andra månaden som följer den aktuella månaden skall varje medlemsstat meddela kommissionen den totala kvantiteten socker som lagras i slutet av varje månad av de företag som avses i punkt 1, och dessa uppgifterna skall delas upp i sockertyper enligt andra stycket i punkt 1.

I de fall där lagring sker i andra medlemsstater än den som lämnar uppgift till kommissionen, skall den senare medlemsstaten informera de berörda medlemsstaterna före slutet av påföljande månad om de kvantiteter som lagras och om lagringsplatserna på dess territorium.

3.   Varje företag som framställer isoglukos eller inulinsirap skall före den 30 november meddela den behöriga myndigheten i den medlemsstat där produktionen sker de kvantiteter isoglukos, uttryckta i torrsubstans, respektive inulinsirap, uttryckta i vitsockerekvivalent, som företaget innehade och som lagrades i fri omsättning inom gemenskapen i slutet av föregående regleringsår, fördelat på

Varje medlemsstat skall före den 31 december meddela kommissionen de kvantiteter isoglukos och inulinsirap som lagrades i slutet av föregående regleringsår, fördelade i enlighet med första stycket.

4.   Alla företag som framställer isoglukos skall före den 15 i varje månad meddela den medlemsstat på vars territorium produktionen har ägt rum de kvantiteter av isoglukos, uttryckta i torrsubstans, som har framställts under den närmast föregående månaden.

Medlemsstaterna skall sammanställa den kvantitet isoglukos som framställts vid vart och ett av de aktuella företagen för varje månad och meddela kommissionen dessa uppgifter före slutet av den andra månaden som följer därpå.

De kvantiteter som framställts inom ramen för systemet med aktiv förädling skall meddelas separat.

Artikel 22

Försörjningsbalanser

1.   Det skall för varje regleringsår fastställas försörjningsbalanser för gemenskapen avseende socker, isoglukos och inulinsirap. Dessa försörjningsbalanser skall konsolideras i slutet av påföljande regleringsår.

2.   Före den 1 mars skall medlemsstaterna sammanställa och meddela kommissionen preliminära uppgifter om produktionen av socker och inulinsirap under det aktuella regleringsåret vid vart och ett av företagen inom deras territorium. Produktionen av socker skall anges per månad.

För de franska departementen Guadeloupe och Martinique samt för Spanien skall när det gäller rörsocker preliminära uppgifter om produktionen sammanställas och meddelas före den 1 juli.

3.   Medlemsstaterna skall före den 1 juni till kommissionen lämna uppgifter om själva produktionen och om vilka arealer som under innevarande regleringsår använts för produktion av dels sockerbetor för framställning av socker, bioetanol eller andra produkter, dels cikoria för framställning av inulinsirap, samt preliminära uppgifter för nästa regleringsår.

4.   Medlemsstaterna skall före den 30 november sammanställa och meddela kommissionen uppgifter om den definitiva produktionen av socker, isoglukos och inulinsirap under det föregående regleringsåret vid vart och ett av företagen inom sina territorier. Den totala sockerproduktionen skall anges per månad.

5.   När den definitiva sockerproduktionen behöver ändras på grundval av meddelade uppgifter enligt punkt 4, skall den skillnad som uppstår beaktas vid fastställandet av den definitiva produktionen för det regleringsår under vilket skillnaden konstaterades.

KAPITEL VI

OFFENTLIG INTERVENTION

AVSNITT 1

Erbjudanden till intervention

Artikel 23

Erbjudande till intervention

1.   Ett erbjudande som avser försäljning till intervention skall göras skriftligt till interventionsorganet i den medlemsstat där det socker som erbjuds för intervention lagras när erbjudandet lämnas.

2.   Ett erbjudande som avser försäljning till intervention kan endast godtas om det kommer från en tillverkare som är godkänd enligt artiklarna 7 och 8, för socker ur dennes produktion inom ramen för kvotproduktion under det innevarande regleringsåret, vilket vid tidpunkten för erbjudandet lagras separat på en lagringsplats som godkänts enligt artikel 24.

3.   Under ett och samma regleringsår får medlemsstaterna högst godkänna den i bilagan angivna maximala kvantiteten per medlemsstat för intervention. Om erbjudandena till intervention överstiger den maximala kvantiteten skall medlemsstaterna tillämpa en enhetlig minskningskoefficient på erbjudandena, så att den totala godkända kvantiteten blir lika stor som den maximala kvantiteten.

4.   Före varje regleringsår skall kommissionen ändra de kvantiteter som anges i bilagan till denna förordning genom de justeringar som anges i artikel 10 i förordning (EG) nr 318/2006 och inom ramen för den totala kvantitet som fastställs i artikel 18.2 i samma förordning.

De kvantiteter som fastställs i bilagan till den här förordningen skall i tillämpliga fall ändras under det sista kvartalet av varje regleringsår i förhållande till outnyttjade kvantiteter enligt det förfarande som avses i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 och inom ramen för den totala kvantitet som fastställs genom artikel 18.2 i samma förordning.

Artikel 24

Godkännande av lagringsplatser

1.   På begäran av tillverkaren skall interventionsorganet meddela godkännande av varje lagringsplats som uppfyller följande villkor:

Interventionsorganen får kräva kompletterande villkor.

2.   Godkännandet av lagringsplatsen skall utfärdas antingen för lagring i lösvikt eller för lagring i förpackningar. Det skall sättas en kvantitativ lagringsgräns motsvarande högst 50 gånger den dagskapacitet för utlagring som den sökande förbinder sig att ställa till interventionsorganets förfogande. Den totala kvantitet för vilken godkännandet utfärdas skall anges samt dagskapaciteten för utlagring.

3.   Sockret skall lagras så att det är lätt att identifiera och komma åt. När det lagras i förpackningar skall det placeras på pallar (utom om det lagras i s.k. ”big bags”).

4.   Godkännandet skall dras in av interventionsorganet om det konstateras att något av villkoren i punkterna 1, 2 och 3 inte längre är uppfyllt. Godkännandet får återkallas under pågående regleringsår. Återkallandet får inte ha retroaktiv verkan.

Artikel 25

Sockrets minimikvalitet

1.   Socker som erbjuds för intervention skall uppfylla följande krav:

2.   Vitsocker som erbjuds för intervention skall vara av fullgod handelskvalitet, jämnt rinnande och ha en vattenhalt på högst 0,06 %.

3.   Råsocker som erbjuds för intervention skall vara av fullgod handelskvalitet med ett utbyte på minst 89 %, beräknat enligt punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

Rörråsocker skall ha en säkerhetsfaktor som inte överstiger 0,30.

Betråsocker skall ha

Säkerhetsfaktorn skall beräknas genom att sockrets procentuella vattenhalt divideras med skillnaden mellan 100 och polarisationsgraden i sockret i fråga.

Artikel 26

Parti

Alla erbjudanden av socker för intervention skall avse partier.

I detta avsnitt avses med parti en kvantitet socker på minst 2 000 ton av enhetlig kvalitet och förpackning och som befinner sig på samma lagringsplats.

Artikel 27

Anbudets innehåll

1.   Ett erbjudande som lämnas till ett interventionsorgan skall innehålla uppgift om

2.   Interventionsorganet får begära ytterligare upplysningar.

3.   Anbudsgivaren skall tillsammans med anbudet bifoga ett intyg om att sockret i fråga inte tidigare varit föremål för interventionsköp, att han är ägare till sockret och att det uppfyller de villkor som fastställs i artikel 25.1 a.

Artikel 28

Granskning av erbjudanden

1.   Erbjudandet är giltigt under tre veckor från den dag det lämnas in. Det kan dock dras tillbaka under den tiden om interventionsorganet samtycker till detta.

2.   Interventionsorganet skall granska erbjudandet. Senast vid slutet av den period som avses i punkt 1 skall interventionsorganet godta erbjudandet. Erbjudandet skall dock avslås om granskningen visar att något av de villkor som föreskrivs inte är uppfyllt.

AVSNITT 2

Lagring

Artikel 29

Lagringsavtal

1.   Det lagringsavtal som skall ingås före godtagandet mellan den part som lämnar erbjudandet och det berörda interventionsorganet skall tecknas på obestämd tid.

Lagringskontraktet skall börja gälla fem veckor efter den dag då anbudet antas och skall löpa ut vid utgången av den tiodagarsperiod under vilken övertagandet av den aktuella kvantiteten socker avslutas.

I denna artikel avses med tiodagarsperiod en av de följande perioderna i en kalendermånad: från den 1 till och med den 10, från den 11 till och med den 20, eller från den 21 till och med månadens slut.

2.   I lagringsavtalet skall särskilt anges

3.   Interventionsorganet skall stå för lagringskostnaderna från början av den tiodagarsperiod under vilken avtalet enligt punkt 2 träder i kraft till den dag då avtalet upphör att gälla.

4.   Lagringskostnaderna får inte överstiga 0,48 euro per ton och tiodagarsperiod.

5.   Lagringsavtalet skall upphöra att gälla vid avslutad utlagring enligt artikel 50.

Artikel 30

Överföring av äganderätten

1.   Äganderätten till socker som är föremål för lagringsavtal skall överföras när betalning för sockret görs.

2.   Säljaren är fram till tidpunkten för avhämtningen ansvarig för kvaliteten på det socker som avses i punkt 1 och för den förpackning i vilken sockret godkänts av interventionsorganet.

Artikel 31

Anpassning av kvalitet och förpackning

1.   Om det konstateras att en viss kvantitet av sockret i fråga inte uppfyller de kvalitetskrav som fastställs i artikel 25, skall säljaren omedelbart ersätta denna kvantitet med en lika stor kvantitet socker som uppfyller kraven och som lagrats antingen i samma lager eller i ett annat lager som godkänts för intervention enligt artikel 24.

2.   När det lagrade sockret presenteras i förpackning och det konstaterats att förpackningen inte uppfyller föreskrivna krav, skall interventionsorganet kräva att försäljaren ersätter förpackningen med en förpackning som uppfyller kraven.

AVSNITT 3

Villkor för interventionsköp

Artikel 32

Inköpspris och kvalitet för vitsocker

1.   Inköpspriset för vitsocker skall vara

2.   Vitsocker skall delas in i följande fyra kategorier:

3.   Socker av kategori 1 skall ha följande egenskaper:

En poäng skall motsvara

4.   Socker av kategori 3 skall ha följande egenskaper:

5.   Till kategori 4 räknas socker som inte ingår i någon av kategorierna 1, 2 eller 3.

6.   Det inköpspris som fastställs i punkt 1 skall minskas med

Artikel 33

Inköpspris för råsocker

1.   Priset för interventionsköp av råsocker skall vara

2.   Inköpspriset enligt punkt 1 skall

3.   Höjningen eller sänkningen, uttryckt i euro per ton, skall vara lika med skillnaden mellan interventionspriset för råsocker och samma pris justerat med en koefficient. Denna koefficient får man genom att dela utbytet för råsockret med 92 %.

4.   Utbytet för råsocker beräknas i enlighet med punkt III i bilaga I till förordning (EG) nr 318/2006.

Artikel 34

Betalningsfrist

Interventionsorganet skall göra utbetalningen tidigast den 120:e dagen räknat från den dag då erbjudandet godtogs, under förutsättning att vikt och kvalitet har kontrollerats för de aktuella partierna i enlighet med avsnitt 4.

AVSNITT 4

Kontroller

Artikel 35

Stickprov för kvalitetskontroll

Inom den frist som avses i artikel 34 skall fyra representativa prover tas för analys, antingen av experter som godkänts av behöriga myndigheter i den berörda medlemsstaten eller av experter som har utsetts av interventionsorganet och säljaren gemensamt. Ett prov skall överlämnas till var och en av avtalsparterna. De två andra proverna skall förvaras av experten eller av ett laboratorium som godkänts av de behöriga myndigheterna.

Varje prov skall analyseras två gånger och medelvärdet av de två resultaten skall anses utgöra analysresultat för provet i fråga.

Artikel 36

Tvister om kvaliteten

1.   Om en avvikelse konstateras mellan resultaten av de analyser som säljaren och köparen har låtit göra i enlighet med artikel 35, skall det aritmetiska medelvärdet av de båda erhållna resultaten vara avgörande för fastställandet av det berörda sockrets kvalitet, om avvikelsen är

På begäran av endera avtalsparten får dock en opartisk skiljeanalys utföras av det laboratorium som avses i artikel 35 första stycket. I så fall gäller det aritmetiska medelvärdet av skiljeanalysen och antingen säljarens eller köparens analys, beroende på vilken av dem som ligger närmast skiljeanalysen.

Detta medelvärde avgör vilken kategori sockret skall anses tillhöra. Om resultatet av skiljeanalysen visar sig ligga mitt emellan säljarens och köparens analyser, blir skiljeanalysen ensam avgörande för kategoribestämningen.

2.   Om den avvikelse som konstaterats mellan resultaten av de analyser som säljaren och köparen låtit göra enligt artikel 35 är större än vad som anges i punkt 1 första stycket första eller andra strecksatsen, beroende på vilket fall som är tillämpligt, skall en skiljeanalys utföras av ett laboratorium som är godkänt av de behöriga myndigheterna. I så fall skall förfarandet i punkt 1 andra stycket i denna artikel tillämpas.

3.   När det gäller tvister om den övre gränsen för färgtyp på socker av kategori 3, polarisation, vattenhalt eller invertsockerhalt skall förfarandet i punkterna 1 och 2 tillämpas.

De skillnader som anges i punkt 1 skall dock ersättas enligt följande:

4.   Om det efter tillämpning av artikel 35 uppstår en tvist mellan parterna om utbytet på inköpt råsocker skall en skiljeanalys göras av det laboratorium som avses i första stycket av den artikeln. I så fall gäller det aritmetiska medelvärdet av skiljeanalysen och antingen säljarens eller köparens analys, beroende på vilken av dem som ligger närmast skiljeanalysen.

Detta medelvärde avgör utbytet på det berörda råsockret. Om resultatet av skiljeanalysen visar sig ligga mitt emellan säljarens och köparens analyser, blir skiljeanalysen ensam avgörande för att fastställa utbytet på det aktuella råsockret.

5.   Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 1 andra stycket skall betalas av den avtalspart som begärt analysen.

Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 2 skall betalas till lika delar av interventionsorganet och säljaren.

Kostnaderna för den skiljeanalys som avses i punkt 3 skall betalas av den part som har bestridit resultatet av de analyser som gjorts med tillämpning av artikel 35.

Artikel 37

Kontroll av lagringsplatser

Det behöriga kontrollorganet skall utföra ej aviserade kontroller av lagringsplatserna i enlighet med artikel 4 i kommissionens förordning (EG) nr 2148/96 (6).

Artikel 38

Viktkontroller och därmed sammanhängande kostnader

1.   De experter som avses i artikel 35 skall företa kontroller av vikten på socker som sålts.

Säljaren skall vidta alla nödvändiga åtgärder för att göra det möjligt för experterna att kontrollera vikten och att ta prover.

2.   Säljaren skall betala kostnaderna för viktkontrollen.

3.   Interventionsorganet skall stå för kostnaderna för de experter som kontrollerar vikten och tar proverna.

4.   Kvantiteten får fastställas på grundval av lagerbokföringen som skall uppfylla branschens och interventionsorganets krav, och under följande förutsättningar:

AVSNITT 5

Försäljning till intervention

Artikel 39

Försäljning

1.   Interventionsorganen får sälja socker först sedan ett beslut om detta har fattats i enlighet med förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006.

2.   Försäljning av socker på de villkor som anges i artikel 18.3 i förordning nr 318/2006 skall ske genom anbudsinfordran eller genom något annat försäljningsförfarande.

3.   När ett beslut om anbudsinfordran fattas, skall villkoren för denna fastställas, däribland i fråga om den kommande användningen av det socker som skall överlåtas.

I detta avsnitt avses med kommande användning

Syftet med anbudsförfarandet skall, beroende på vad som gäller, vara att fastställa försäljningspriset, denatureringsbidraget eller exportbidraget.

4.   Villkoren för anbudsinfordran skall säkerställa lika behandling av alla intressenter, oavsett var i gemenskapen de är etablerade.

Artikel 40

Meddelande om anbudsinfordran

1.   Anbudsinfordran skall organiseras av det berörda interventionsorganet för de sockerkvantiteter som det innehar.

2.   Varje berört interventionsorgan skall sammanställa ett meddelande om anbudsinfordran och offentliggöra det minst åtta dagar innan tidsfristen för att lämna in anbud börjar gälla.

Interventionsorganet skall överlämna meddelandet om anbudsinfordran och alla ändringar av detta till kommissionen innan de offentliggörs.

3.   I meddelandet om anbudsinfordran skall bland annat följande anges:

I detta avsnitt avses med parti en sockerkvantitet av en och samma kvalitet, förpackad på samma sätt och lagrad på samma plats. Lägsta bud för varje delanbudsinfordran skall motsvara 250 ton.

4.   Interventionsorganet skall vidta de åtgärder det anser nödvändiga för att göra det möjligt för de intressenter som så önskar att undersöka det socker som bjuds ut till försäljning.

Artikel 41

Anbudsinfordran

1.   Ett antaget anbud skall betraktas som ett ingånget försäljningsavtal för den kvantitet socker för vilken anbudet har antagits. Anbudet skall, beroende på omständigheterna, antas på grundval av följande uppgifter som skall anges i anbudet:

2.   Det pris som den anbudsgivare vars anbud har antagits skall betala skall

Artikel 42

Villkor för anbudsinfordran

1.   För anbudsinfordran som avser socker skall följande villkor för anbudsinfordran fastställas i beslutet om inledande av anbudsinfordran:

2.   Ytterligare villkor får fastställas i beslutet om att inleda en anbudsinfordran, däribland

Artikel 43

Stående anbudsinfordran

1.   Om situationen på marknaden för socker i gemenskapen så kräver, kan en stående anbudsinfordran utfärdas.

Under denna stående anbudsinfordrans giltighetstid skall delanbudsinfordringar inledas.

2.   Meddelandet om en stående anbudsinfordran skall offentliggöras endast i samband med att förfarandet inleds. Meddelandet kan sedan ändras eller ersättas under giltighetstiden. Det skall ändras eller ersättas om villkoren för anbudsinfordran ändras under giltighetstiden.

Artikel 44

Inlämnande av anbud

1.   Anbuden skall lämnas in till interventionsorganet i elektroniskt format.

2.   Anbuden skall innehålla följande uppgifter:

Interventionsorganet får begära ytterligare upplysningar.

3.   Ett anbud som avser flera partier skall anses innehålla lika många anbud som det antal partier det omfattar.

4.   Anbud skall endast vara giltiga om

5.   Ett anbud får innehålla villkor om att det skall betraktas som inlämnat bara under förutsättning att

6.   Anbud som inte lämnas in i enlighet med punkterna 1–5, eller innehåller andra villkor än de som anges i anbudsinfordran, skall inte beaktas.

7.   Ett inlämnat anbud får inte dras tillbaka.

Artikel 45

Bedömning av anbuden

1.   Anbuden skall bedömas av interventionsorganet utan att allmänheten äger tillträde. De personer som är närvarande vid bedömningen skall åläggas tystnadsplikt.

2.   Kommissionen skall utan dröjsmål underrättas om inlämnade anbud.

Artikel 46

Fastställande av beloppen

Om det i villkoren i anbudsinfordran varken anges minimipris eller maximibelopp för denatureringsbidrag eller exportbidrag, skall dessa efter granskning av anbuden fastställas enligt förfarandet i artikel 39.2 i förordning (EG) nr 318/2006 och särskild hänsyn skall därvid tas till situationen på marknaden och avsättningsmöjligheterna. Det kan dock beslutas att inget anbud skall antas.

Artikel 47

Antagande av anbud

1.   Förutom när det beslutas att inget anbud skall antas i samband med anbudsinfordran eller delanbudsinfordran, och utan att det påverkar tillämpningen av bestämmelserna i punkterna 2 och 3 i denna artikel, skall varje anbud antas som erbjuder minst minimipriset eller som inte överstiger maximibeloppet för denatureringsbidraget eller exportbidraget.

2.   För varje parti skall det anbud antas som erbjuder antingen det högsta priset eller det lägsta beloppet för denaturerings- eller exportbidraget.

Om partiet inte helt tas i anspråk genom detta anbud, skall för återstoden i turordning de anbud antas som erbjuder högsta pris eller lägsta belopp för denaturerings- eller exportbidraget.

3.   Om flera anbudsgivare föreslår samma pris eller samma belopp på denaturerings- eller exportbidraget för ett parti eller en del av ett parti, skall interventionsorganet anta anbuden för den kvantiteten på något av följande sätt:

Artikel 48

Rättigheter och skyldigheter till följd av att anbud antas

1.   Om sockret är avsett för foder innebär ett antaget anbud följande:

2.   Om sockret är avsett för export innebär ett antaget anbud följande:

3.   Denna rätt skall utövas och skyldigheten uppfyllas inom 18 dagar efter det att tidsfristen för att lämna in anbud har löpt ut.

4.   Rättigheter och skyldigheter i samband med antagna anbud kan inte överlåtas.

Artikel 49

Besked om tilldelning av kontrakt

1.   Interventionsorganet skall omedelbart lämna ett besked om tilldelning av kontrakt till anbudsgivare vars anbud antagits och informera samtliga anbudsgivare om resultatet av deras deltagande i anbudsförfarandet.

2.   I beskedet om tilldelningen skall åtminstone följande anges:

Artikel 50

Avhämtning av inköpt socker

1.   Förutom vid force majeure skall det socker som inköpts avhämtas från lagerlokalen senast fyra veckor efter det datum då förklaringen om tilldelning enligt artikel 49 togs emot. Efter överenskommelse mellan den anbudsgivare vars anbud har antagits och interventionsorganet kan ett lagringskontrakt, som inom denna tidsfrist ingås mellan anbudsgivaren och den som lagrar sockret i fråga, ersätta avhämtning av sockret.

Om det skulle uppstå tekniska svårigheter vid utlagringen får interventionsorganet emellertid vid behov besluta om en längre tidsfrist för att avhämta vissa partier från lagret.

2.   Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.

Artikel 51

Uttagsorder

1.   För att det socker som köpts av den godkända anbudsgivaren skall få avhämtas eller ett lagringskontrakt enligt artikel 50 skall få ingås, måste först en uttagsorder utfärdas för den antagna kvantiteten.

En uttagsorder får dock utfärdas för en del av kvantiteten i fråga.

En uttagsorder skall efter ansökan av den berörda parten utfärdas av interventionsorganet i fråga.

2.   Interventionsorganet skall inte utfärda uttagsordern förrän det har bevisats att den godkända anbudsgivaren har ställt den säkerhet som krävs för att garantera betalning för sockret inom angiven tid eller har verkställt betalningen.

Säkerheten eller betalningen skall motsvara det pris som skall betalas av den godkända anbudsgivaren, och avse den kvantitet socker som ansökan om uttagsorder gäller.

Artikel 52

Betalningsvillkor

1.   Betalningen för sockret skall göras till interventionsorganets konto senast 30 dagar efter den dag då en uttagsorder utfärdades.

2.   Förutom vid force majeure skall den säkerhet som avses i artikel 51.2 bara frisläppas för den kvantitet för vilken den godkända anbudsgivaren inom den i punkt 1 i denna artikel angivna tidsfristen erlagt inköpspriset till detta organs konto. Säkerheten skall frisläppas omedelbart.

3.   Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.

Artikel 53

Överföring av äganderätten

1.   Äganderätten till det socker som ett antaget anbud avser skall överföras när sockret avhämtas från lagret.

2.   Interventionsorganet och den godkända anbudsgivaren får emellertid komma överens om att äganderätten skall överlåtas i ett annat led. Om interventionsorganet och den anbudsgivare vars anbud har antagits har träffat ett avtal i enlighet med artikel 50.1 kan de gemensamt besluta i vilket led överförandet av äganderätten skall äga rum.

3.   Avtal om överföring av äganderätten skall ske skriftligen för att vara giltigt.

Artikel 54

Bestämmande av kategori eller utbyte

När det gäller att bestämma kategori eller utbytet på sockret vid avhämtning från lagret skall bestämmelserna i artiklarna 35 och 36 tillämpas.

Avtalsparterna får dock efter det att anbudet har antagits komma överens om att den kategori eller det utbyte som fastställdes när sockret köptes upp av interventionsorganet också skall gälla för det socker som sålts genom anbudsförfarandet.

Artikel 55

Justering av priset för sockret

1.   Om det vid tillämpningen av artiklarna 35 och 36 skulle visa sig att vitsockret är av en lägre kategori än den som anges i anbudsinfordran skall priset på sådant socker genom tillämpning av bestämmelserna i artikel 32.6 justeras med hänsyn till avsedd användning enligt artikel 39.3 andra stycket led b och c.

2.   Om det visar sig att vitsocker avsett för export är av en annan kategori än den som anges i anbudsinfordran, skall den kategori som anges i exportlicensen korrigeras.

3.   Om det vid tillämpning av artiklarna 35 och 36 skulle visa sig att utbytet på råsockret är ett annat än det som anges i anbudsinfordran skall följande gälla:

Artikel 56

Frisläppande av säkerhet

1.   Förutom vid force majeure skall säkerheten endast frisläppas för den kvantitet

2.   Säkerheten skall frisläppas omedelbart.

3.   Vid force majeure skall interventionsorganet besluta vilka åtgärder som är nödvändiga med hänsyn till de omständigheter som den godkända anbudsgivaren åberopar.

Artikel 57

Meddelanden om kvantiteter

Så snart medlemsstaterna har tillgång till uppgifter skall de omedelbart meddela kommissionen de kvantiteter vitsocker och råsocker

KAPITEL VII

ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 58

Meddelanden

De meddelanden till kommissionen som avses i artiklarna 12, 21, 22 och 57 i den här förordningen skall ske elektroniskt enligt de formulär som kommissionen ställt till medlemsstaternas förfogande.

Artikel 59

Upphävanden

Förordningarna (EG) nr 1261/2001, (EG) nr 1262/2001 och (EG) nr 314/2002 skall upphöra att gälla.

Förordningarna (EG) nr 1261/2001 och (EG) nr 314/2002 skall dock fortfarande tillämpas på regleringsåret 2005/2006 och förordning (EG) nr 1262/2001 fortfarande tillämpas på socker som godtagits för intervention före den 10 februari 2006.

Artikel 60

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Det skall tillämpas från och med den 1 juli 2006.

Artiklarna 23–38 skall tillämpas till och med den 30 september 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 29 juni 2006.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

----

(1)EUT L 58, 28.2.2006, s. 1.

(2)EGT L 178, 30.6.2001, s. 46.

(3)EGT L 178, 30.6.2001, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 218/2006 (EUT L 38, 9.2.2006, s. 19).

(4)EGT L 50, 21.1.2002, s. 40. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 493/2006 (EUT L 89, 28.3.2006, s. 11).

(5)EGT L 214, 8.9.1995, s. 16.

(6)EGT L 288, 9.11.1996, s. 6.

----

BILAGA

KVANTITETER PER MEDLEMSSTAT ENLIGT ARTIKEL 23.3

----