# Europeiska unionens L 129/2006

| | ISSN 1725-2628 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 129 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 49 årgången17 maj 2006 |

ISSN 1725-2628

Europeiska unionens

officiella tidning

L 129

Svensk utgåva

Lagstiftning

49 årgången17 maj 2006

---

| Innehållsförteckning | | I   Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 733/2006 av den 16 maj 2006 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 1 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 734/2006 av den 16 maj 2006 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1255/1999 när det gäller beviljande av stöd från gemenskapen för privat lagring av vissa ostar under lagringsåret 2006/07 | 3 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 735/2006 av den 16 maj 2006 om ändring av förordning (EG) nr 2659/94 om tillämpningsföreskrifter för beviljandet av stöd till privat lagring av ostarna Grana Padano, Parmigiano-Reggiano och Provolone | 9 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 736/2006 av den 16 maj 2006 om arbetsmetoder för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet vid standardiseringsinspektioner (
  1
  ) | 10 |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 737/2006 av den 16 maj 2006 om ändring av importtullar inom spannmålssektorn från och med den 17 maj 2006 | 16 |

Innehållsförteckning

I   Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk

Sida

Kommissionens förordning (EG) nr 733/2006 av den 16 maj 2006 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

1

*

Kommissionens förordning (EG) nr 734/2006 av den 16 maj 2006 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1255/1999 när det gäller beviljande av stöd från gemenskapen för privat lagring av vissa ostar under lagringsåret 2006/07

3

*

Kommissionens förordning (EG) nr 735/2006 av den 16 maj 2006 om ändring av förordning (EG) nr 2659/94 om tillämpningsföreskrifter för beviljandet av stöd till privat lagring av ostarna Grana Padano, Parmigiano-Reggiano och Provolone

9

*

Kommissionens förordning (EG) nr 736/2006 av den 16 maj 2006 om arbetsmetoder för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet vid standardiseringsinspektioner (
  1
  )

1

10

Kommissionens förordning (EG) nr 737/2006 av den 16 maj 2006 om ändring av importtullar inom spannmålssektorn från och med den 17 maj 2006

16

| | | II   Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk |
| --- | --- | --- |
| | | Kommissionen |
| | * | Kommissionens beslut av den 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel
  [delgivet med nr K(2005) 5532]

   (
  1
  ) | 19 |
| | * | Kommissionens beslut av 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Finland enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel
  [delgivet med nr K(2005) 5542]

   (
  1
  ) | 25 |
| | * | Kommissionens beslut av den 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Österrike enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel
  [delgivet med nr K(2005) 5549]

   (
  1
  ) | 31 |

II   Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk

Kommissionen

*

Kommissionens beslut av den 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel
  [delgivet med nr K(2005) 5532]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2005) 5532]

1

19

*

Kommissionens beslut av 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Finland enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel
  [delgivet med nr K(2005) 5542]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2005) 5542]

1

25

*

Kommissionens beslut av den 3 januari 2006 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Österrike enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel
  [delgivet med nr K(2005) 5549]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2005) 5549]

1

31

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES. |

---

(1)   Text av betydelse för EES.

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Rättsakter vilkas publicering är obligatorisk

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/1 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/1

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 733/2006

av den 16 maj 2006

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 3223/94 av den 21 december 1994 om tillämpningsföreskrifter för importordningen för frukt och grönsaker (1), särskilt artikel 4.1, och

av följande skäl:

| (1) | I förordning (EG) nr 3223/94 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen. |
| --- | --- |

(1)

I förordning (EG) nr 3223/94 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilagan till den förordningen.

| (2) | Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning. |
| --- | --- |

(2)

Vid tillämpningen av dessa kriterier bör schablonvärdena vid import fastställas till de nivåer som anges i bilagan till denna förordning.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 4 i förordning (EG) nr 3223/94 skall fastställas enligt tabellen i bilagan.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 maj 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 maj 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EGT L 337, 24.12.1994, s. 66. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 386/2005 (EUT L 62, 9.3.2005, s. 3).

1

---

BILAGA

till kommissionens förordning av den 16 maj 2006 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | 052 | 86,7 |
| 204 | 63,6 |
| 212 | 153,3 |
| 999 | 101,2 |
| 0707 00 05 | 052 | 124,3 |
| 628 | 155,5 |
| 999 | 139,9 |
| 0709 90 70 | 052 | 124,8 |
| 204 | 25,1 |
| 999 | 75,0 |
| 0805 10 20 | 204 | 35,5 |
| 212 | 64,4 |
| 220 | 36,9 |
| 400 | 20,3 |
| 448 | 50,4 |
| 624 | 49,1 |
| 999 | 42,8 |
| 0805 50 10 | 052 | 42,4 |
| 388 | 59,4 |
| 508 | 40,3 |
| 528 | 40,5 |
| 624 | 54,7 |
| 999 | 47,5 |
| 0808 10 80 | 388 | 85,2 |
| 400 | 118,4 |
| 404 | 110,0 |
| 508 | 78,0 |
| 512 | 81,6 |
| 524 | 61,2 |
| 528 | 95,6 |
| 720 | 85,0 |
| 804 | 109,7 |
| 999 | 91,6 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

052

86,7

204

63,6

212

153,3

999

101,2

0707 00 05

052

124,3

628

155,5

999

139,9

0709 90 70

052

124,8

204

25,1

999

75,0

0805 10 20

204

35,5

212

64,4

220

36,9

400

20,3

448

50,4

624

49,1

999

42,8

0805 50 10

052

42,4

388

59,4

508

40,3

528

40,5

624

54,7

999

47,5

0808 10 80

388

85,2

400

118,4

404

110,0

508

78,0

512

81,6

524

61,2

528

95,6

720

85,0

804

109,7

999

91,6

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 750/2005 (EUT L 126, 19.5.2005, s. 12). Koden ”999” betecknar ”övrig ursprung”.

---

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/3 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/3

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 734/2006

av den 16 maj 2006

om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 1255/1999 när det gäller beviljande av stöd från gemenskapen för privat lagring av vissa ostar under lagringsåret 2006/07

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 1255/1999 får stöd för privat lagring beviljas för lagringsbeständig ost och ost som är tillverkad av får- och/eller getmjölk och som kräver minst sex månaders lagring om prisutvecklingen och lagringssituationen för dessa ostar visar en allvarlig obalans på marknaden som kan elimineras eller minskas genom säsongslagring. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 1255/1999 får stöd för privat lagring beviljas för lagringsbeständig ost och ost som är tillverkad av får- och/eller getmjölk och som kräver minst sex månaders lagring om prisutvecklingen och lagringssituationen för dessa ostar visar en allvarlig obalans på marknaden som kan elimineras eller minskas genom säsongslagring.

| (2) | Den säsongsbundenhet som präglar produktionen av vissa lagringsbeständiga ostar samt ostsorterna Pecorino Romano, Kefalotyri och Kasseri förstärks genom en omvänd säsongsbundenhet hos konsumtionen. Dessutom förvärrar den fragmentariska produktionen av dessa ostar konsekvenserna av den nämnda säsongsbundenheten. Därför bör säsongslagring tillämpas för de kvantiteter som utgör skillnaden mellan produktionen under sommarmånaderna och produktionen under vintermånaderna. |
| --- | --- |

(2)

Den säsongsbundenhet som präglar produktionen av vissa lagringsbeständiga ostar samt ostsorterna Pecorino Romano, Kefalotyri och Kasseri förstärks genom en omvänd säsongsbundenhet hos konsumtionen. Dessutom förvärrar den fragmentariska produktionen av dessa ostar konsekvenserna av den nämnda säsongsbundenheten. Därför bör säsongslagring tillämpas för de kvantiteter som utgör skillnaden mellan produktionen under sommarmånaderna och produktionen under vintermånaderna.

| (3) | Det bör specificeras vilka ostsorter som får omfattas av stödet och fastställas de maximala kvantiteter som stödet får gälla samt löptiden för kontrakten, på grundval av de faktiska marknadsbehoven och lagringsbeständigheten hos de berörda ostarna. |
| --- | --- |

(3)

Det bör specificeras vilka ostsorter som får omfattas av stödet och fastställas de maximala kvantiteter som stödet får gälla samt löptiden för kontrakten, på grundval av de faktiska marknadsbehoven och lagringsbeständigheten hos de berörda ostarna.

| (4) | Det måste fastställas vad lagringskontrakten skall innehålla samt vilka åtgärder som krävs för att säkerställa identifieringen och kontrollen av de ostar som omfattas av kontrakt. Stödbeloppen bör bestämmas utifrån lagringskostnaderna och den balans som skall upprätthållas mellan ostar för vilka stöd beviljas och övriga ostar på marknaden. På grundval av ovanstående och med hänsyn till tillgängliga resurser bör stödet för lagringskostnaderna per dag sänkas. Stödet för finansiella kostnader bör beräknas på grundval av en räntesats på 2,5 %. Stöd bör inte längre utgå för fasta kostnader, utan bara för dagliga lagringskostnader och finansiella kostnader. Detta på grund av att lagringen, som är en del av den normala tillverkningsprocessen för dessa ostar, inte ger upphov till några fasta tilläggskostnader. |
| --- | --- |

(4)

Det måste fastställas vad lagringskontrakten skall innehålla samt vilka åtgärder som krävs för att säkerställa identifieringen och kontrollen av de ostar som omfattas av kontrakt. Stödbeloppen bör bestämmas utifrån lagringskostnaderna och den balans som skall upprätthållas mellan ostar för vilka stöd beviljas och övriga ostar på marknaden. På grundval av ovanstående och med hänsyn till tillgängliga resurser bör stödet för lagringskostnaderna per dag sänkas. Stödet för finansiella kostnader bör beräknas på grundval av en räntesats på 2,5 %. Stöd bör inte längre utgå för fasta kostnader, utan bara för dagliga lagringskostnader och finansiella kostnader. Detta på grund av att lagringen, som är en del av den normala tillverkningsprocessen för dessa ostar, inte ger upphov till några fasta tilläggskostnader.

| (5) | Det är lämpligt att fastställa utförliga bestämmelser när det gäller dokumentation, räkenskaper samt hur ofta och på vilket sätt kontroller skall genomföras. I fråga om kontroller bör det föreskrivas att medlemsstaterna får fastställa att uppdragstagaren helt eller delvis skall stå för kostnaderna. |
| --- | --- |

(5)

Det är lämpligt att fastställa utförliga bestämmelser när det gäller dokumentation, räkenskaper samt hur ofta och på vilket sätt kontroller skall genomföras. I fråga om kontroller bör det föreskrivas att medlemsstaterna får fastställa att uppdragstagaren helt eller delvis skall stå för kostnaderna.

| (6) | Det bör klargöras att endast hela ostar kan komma i fråga för stöd för privat lagring. |
| --- | --- |

(6)

Det bör klargöras att endast hela ostar kan komma i fråga för stöd för privat lagring.

| (7) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter. |
| --- | --- |

(7)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs tillämpningsföreskrifter för stöd från gemenskapen för privat lagring av vissa ostar (nedan kallat ”stödet”), i enlighet med artikel 9 i förordning (EG) nr 1255/1999, för lagringsåret 2006/07.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

a)   lagringsparti: en kvantitet på minst 2 ton ost av samma sort som inlagrats samma dag i samma lagerlokal,

b)   första kontraktsenliga lagringsdag: den dag som följer på inlagringsdagen,

c)   sista kontraktsenliga lagringsdag: den dag som föregår utlagringsdagen,

d)   lagringsår: den period under vilken osten får omfattas av en ordning för privat lagring, såsom anges i bilagan för varje typ av ost.

Artikel 3

Ostar som får omfattas av stödet

1.   Stödet skall beviljas för vissa lagringsbeständiga ostar, ostar av sorten Pecorino Romano och av sorterna Kefalotyri och Kasseri enligt de villkor som anges i bilagan. Endast hela ostar kan komma i fråga för stöd.

2.   Ostarna skall ha framställts i gemenskapen och uppfylla följande krav:

| a) | De skall vara försedda med uppgifter (outplånliga bokstäver) om framställningsföretag samt framställningsdag och -månad; dessa uppgifter får anges med kod. |
| --- | --- |

a)

De skall vara försedda med uppgifter (outplånliga bokstäver) om framställningsföretag samt framställningsdag och -månad; dessa uppgifter får anges med kod.

| b) | De skall ha genomgått kvalitetskontroll i vilken det fastställs att de uppvisar tillräckliga garantier för att de efter avslutad mogning skall kunna klassificeras enligt de kategorier som anges i bilagan. |
| --- | --- |

b)

De skall ha genomgått kvalitetskontroll i vilken det fastställs att de uppvisar tillräckliga garantier för att de efter avslutad mogning skall kunna klassificeras enligt de kategorier som anges i bilagan.

Artikel 4

Lagringskontrakt

1.   Kontrakt om privat lagring av ostar skall slutas mellan interventionsorganet i den medlemsstat där ostarna lagras och fysiska eller juridiska personer, nedan kallade ”uppdragstagarna”.

2.   Lagringskontraktet skall upprättas skriftligt och på grundval av en ansökan om upprättande av ett kontrakt.

Denna begäran skall vara interventionsorganet till handa inom högst 30 dagar från och med inlagringsdagen och får endast gälla ostpartier för vilka inlagringen avslutats. Interventionsorganet skall registrera den dag då ansökan inkom.

Om ansökan kommer interventionsorganet tillhanda inom tio arbetsdagar efter det att ansökningstiden gått ut, får lagringskontraktet fortfarande slutas men stödbeloppet skall reduceras med 30 %.

3.   Lagringskontraktet skall upprättas för ett eller flera lagringspartier och bland annat omfatta villkor med avseende på

| a) | den kvantitet ost som kontraktet gäller, |
| --- | --- |

a)

den kvantitet ost som kontraktet gäller,

| b) | de datum som rör kontraktets genomförande, |
| --- | --- |

b)

de datum som rör kontraktets genomförande,

| c) | stödbeloppet, |
| --- | --- |

c)

stödbeloppet,

| d) | angivande av lagerlokaler. |
| --- | --- |

d)

angivande av lagerlokaler.

4.   Lagringskontraktet skall slutas inom högst 30 dagar räknat från och med dagen då ansökan registrerades.

5.   Kontrollåtgärderna, särskilt de som avses i artikel 7, skall omfattas av specifikationer som upprättas av interventionsorganet. Lagringskontraktet skall hänvisa till dessa specifikationer.

Artikel 5

Inlagring och utlagring

1.   Perioderna för inlagring och utlagring skall vara de som anges i bilagan.

2.   Utlagring skall ske i hela partier.

3.   Om det efter de första 60 kontraktsenliga lagringsdagarna konstateras att kvalitetsförsämringen hos ostarna är mer omfattande än vad som är normalt vid lagring, skall uppdragstagarna kunna få tillstånd att en gång per lagringsparti på egen bekostnad ersätta de defekta kvantiteterna.

När de defekta kvantiteterna konstateras vid kontroller under lagringen eller vid utlagringen, får det inte beviljas stöd för dessa kvantiteter. Dessutom får den återstående del av partiet som fortfarande berättigar till stöd inte understiga två ton.

Andra stycket skall gälla vid utlagring av ett lagringsparti innan den utlagringsperiod som avses i punkt 1 inleds eller innan den kortast tillåtna lagringsperiod som avses i artikel 8.2 har löpt ut.

4.   För att beräkna stödet för ersatta kvantiteter skall i det fall som avses i punkt 3 första stycket den dag då den kontraktsenliga lagringen påbörjas räknas som den första dagen i den kontraktsenliga lagringen.

Artikel 6

Lagringsvillkor

1.   Medlemsstaten skall försäkra sig om att samtliga av de villkor som berättigar till utbetalning av stödet är uppfyllda.

2.   Uppdragstagaren eller, på medlemsstatens begäran eller med medlemsstatens tillstånd, den lageransvarige, skall se till att det behöriga organ som ansvarar för kontrollen har tillgång till alla handlingar som gör det möjligt för detta att särskilt försäkra sig om följande beträffande de produkter som placerats i privat lager:

| a) | Ägandeförhållandet vid tidpunkten för inlagringen. |
| --- | --- |

a)

Ägandeförhållandet vid tidpunkten för inlagringen.

| b) | Ostarnas ursprung och framställningsdag. |
| --- | --- |

b)

Ostarnas ursprung och framställningsdag.

| c) | Inlagringsdatum. |
| --- | --- |

c)

Inlagringsdatum.

| d) | Förekomst i lager och lagrets adress. |
| --- | --- |

d)

Förekomst i lager och lagrets adress.

| e) | Utlagringsdatum. |
| --- | --- |

e)

Utlagringsdatum.

3.   Uppdragstagaren, eller i förekommande fall den lageransvarige, skall föra kontraktsvisa lagerräkenskaper som skall finnas tillgängliga vid lagret och omfatta följande:

| a) | Förteckning över partilöpnumren för de produkter som placerats i privat lager. |
| --- | --- |

a)

Förteckning över partilöpnumren för de produkter som placerats i privat lager.

| b) | Inlagrings- och utlagringsdatum. |
| --- | --- |

b)

Inlagrings- och utlagringsdatum.

| c) | Antalet ostar samt deras vikt, angivet per lagringsparti. |
| --- | --- |

c)

Antalet ostar samt deras vikt, angivet per lagringsparti.

| d) | Produkternas placering i magasinet. |
| --- | --- |

d)

Produkternas placering i magasinet.

4.   De lagrade produkterna skall vara lätta att identifiera, lätt åtkomliga och åtskilda efter kontrakt. De lagrade ostarna skall förses med särskild märkning.

Artikel 7

Kontroller

1.   Vid inlagringen skall det behöriga organet utföra kontroller, särskilt för att försäkra sig om att de lagrade produkterna är stödberättigande och för att hindra alla möjligheter att ersätta produkterna under den kontraktsenliga lagringen.

2.   Den behöriga myndigheten skall göra oanmälda stickprovskontroller för att konstatera att produkterna finns i lager. Det uttagna provet skall vara representativt och motsvara minst 10 % av den totala avtalade kvantitet som omfattas av stöd för privat lagring.

Denna kontroll skall förutom en granskning av den lagerbokföring som avses i artikel 6.3 omfatta en fysisk kontroll av produkternas vikt och art samt en identifiering av dem. Dessa fysiska kontroller bör omfatta minst 5 % av den kvantitet som ingår i den oanmälda stickprovskontrollen.

3.   Vid utgången av den kontraktsenliga lagringsperioden skall det behöriga organet kontrollera att produkterna finns i lagret. Om produkterna behålls i lager efter det att den maximala kontraktsenliga lagringsperioden har löpt ut får kontrollen göras i samband med utlagringen.

Med hänsyn till den kontroll som avses i första stycket skall uppdragstagaren, samtidigt som han uppger vilka partier som berörs, underrätta det behöriga organet minst fem arbetsdagar innan den kontraktsenliga lagringen löper ut eller utlagringen inleds, om denna sker under eller efter lagringsperioden.

Medlemsstaten får godkänna en frist som är kortare än den frist på fem arbetsdagar som avses i andra stycket.

4.   De kontroller som genomförts enligt punkterna 1, 2 och 3 skall ligga till grund för en rapport i vilken det skall ingå uppgifter om

| a) | kontrolldagen, |
| --- | --- |

a)

kontrolldagen,

| b) | kontrollens längd, |
| --- | --- |

b)

kontrollens längd,

| c) | de vidtagna åtgärderna. |
| --- | --- |

c)

de vidtagna åtgärderna.

Kontrollrapporten skall undertecknas av den ansvarige tjänstemannen och kontrasigneras av uppdragstagaren eller, i förekommande fall, av den lageransvarige och den skall finnas med i betalningsunderlaget.

5.   Vid oegentligheter som berör minst 5 % av de kvantiteter som kontrollerats, skall kontrollen utsträckas till att omfatta ett större prov som bestäms av det behöriga organet.

Medlemsstaterna skall underrätta kommissionen om dessa fall inom fyra veckor.

6.   Medlemsstaterna får föreskriva att uppdragstagaren helt eller delvis skall stå för kontrollkostnaderna.

Artikel 8

Lagringsstöd

1.   Stödbeloppen skall fastställas enligt följande:

| a) | 0,10 euro per ton och per dag kontraktsenlig lagring för lagringskostnader. |
| --- | --- |

a)

0,10 euro per ton och per dag kontraktsenlig lagring för lagringskostnader.

| b) | Ett belopp per dag kontraktsenlig lagring för finansiella kostnader motsvarande






  i) | 0,28 euro per ton för lagringsbeständig ost, |
| --- | --- | --- |

b)

Ett belopp per dag kontraktsenlig lagring för finansiella kostnader motsvarande

i)

0,28 euro per ton för lagringsbeständig ost,

| ii) | 0,35 euro per ton för Pecorino Romano, |
| --- | --- |

ii)

0,35 euro per ton för Pecorino Romano,

| iii) | 0,49 euro per ton för Kefalotyri och Kasseri. |
| --- | --- |

iii)

0,49 euro per ton för Kefalotyri och Kasseri.

2.   Stöd får ej beviljas om den kontraktsenliga lagringen understiger 60 dagar. Det maximala stödbeloppet får inte vara högre än det belopp som motsvarar en kontraktsenlig lagring under 180 dagar.

Om den tidsfrist som fastställs i artikel 7.3 andra alternativt tredje stycket inte iakttas av uppdragstagaren skall stödet minskas med 15 % och endast betalas för den period för vilken uppdragstagaren på ett för det behöriga organet tillfredsställande sätt kan bevisa att ostarna har lagerhållits kontraktsenligt.

3.   Stödet skall på begäran av uppdragstagaren betalas ut vid utgången av den kontraktsenliga lagringsperioden inom en tidsfrist på 120 dagar räknat från och med dagen för mottagande av ansökan, förutsatt att de kontroller som avses i artikel 7.3 har utförts och att villkoren för att stödet skall betalas ut har uppfyllts.

Om en administrativ undersökning om berättigandet till stöd pågår, skall dock utbetalningen göras först sedan stödberättigandet har bekräftats.

Artikel 9

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 maj 2006.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

1

---

BILAGA

| Ostkategorier | Stödberättigande kvantiteter | Ostarnas minimiålder | Inlagringsperiod | Utlagringsperiod |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lagringsbeständiga franska ostar:






  — | skyddad ursprungsbeteckning för sorterna Beaufort eller Comté |

Ostkategorier

Stödberättigande kvantiteter

Ostarnas minimiålder

Inlagringsperiod

Utlagringsperiod

Lagringsbeständiga franska ostar:

—

skyddad ursprungsbeteckning för sorterna Beaufort eller Comté

| — | ”label rouge” för sorten Emmental grand cru |
| --- | --- |

—

”label rouge” för sorten Emmental grand cru

| — | klass A eller B för sorterna Emmental eller Gruyère |
| --- | --- |

—

klass A eller B för sorterna Emmental eller Gruyère

16 000 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga tyska ostar:

”Markenkäse” eller ”Klasse fein” Emmentaler/Bergkäse

1 000 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga irländska ostar:

”Irish long keeping cheese. Emmental, special grade”

900 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga österrikiska ostar:

| 1. | Güteklasse Emmentaler/Bergkäse/Alpkäse |
| --- | --- |

1.

Güteklasse Emmentaler/Bergkäse/Alpkäse

1 700 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga finska ostar:

”I luokka”

1 700 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga svenska ostar:

”Västerbotten/Prästost/Svecia/Grevé”

1 700 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga polska ostar:

”Podlaski/Piwny/Ementalski/Ser Corregio/Bursztyn/Wielkopolski”

3 000 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga slovenska ostar:

”Ementalec/Zbrinc”

200 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga litauiska ostar:

”Goja/Džiugas”

700 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga lettiska ostar:

”Rigamond, Ementāles tipa un Ekstra klases siers”

500 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Lagringsbeständiga ungerska ostar:

”Hajdú”

300 ton

10 dagar

1 juni–30 september 2006

1 oktober 2006–31 mars 2007

Pecorino Romano

19 000 ton

90 dagar och framställda efter den 1 oktober 2005

1 juni–31 december 2006

Före den 31 mars 2007

Kefalotyri och Kasseri framställda av får- eller getmjölk eller en blandning av dessa

2 500 ton

90 dagar och framställda efter den 30 november 2005

1 juni–30 november 2006

Före den 31 mars 2007

---

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/9 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/9

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 735/2006

av den 16 maj 2006

om ändring av förordning (EG) nr 2659/94 om tillämpningsföreskrifter för beviljandet av stöd till privat lagring av ostarna Grana Padano, Parmigiano-Reggiano och Provolone

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1255/1999 av den 17 maj 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för mjölk och mjölkprodukter (1), särskilt artikel 10 b, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 6.1 i kommissionens förordning (EG) nr 2659/94 (2) föreskrivs stödbeloppen för stöd till privat lagring av ostarna Grana Padano, Parmigiano-Reggiano och Provolone. Beloppen bör ändras med tanke på de tillgängliga ekonomiska resurserna och för att ta hänsyn till lagringskostnadernas utveckling och den sannolika utvecklingen av marknadspriserna. När det gäller fasta kostnader bör stödet inte längre kompensera för annat än de dagliga lagringskostnaderna och de finansiella kostnaderna, eftersom lagringen är ett led i den normala osttillverkningen och därför inte föranleder kalkylmässiga fasta kostnader. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 6.1 i kommissionens förordning (EG) nr 2659/94 (2) föreskrivs stödbeloppen för stöd till privat lagring av ostarna Grana Padano, Parmigiano-Reggiano och Provolone. Beloppen bör ändras med tanke på de tillgängliga ekonomiska resurserna och för att ta hänsyn till lagringskostnadernas utveckling och den sannolika utvecklingen av marknadspriserna. När det gäller fasta kostnader bör stödet inte längre kompensera för annat än de dagliga lagringskostnaderna och de finansiella kostnaderna, eftersom lagringen är ett led i den normala osttillverkningen och därför inte föranleder kalkylmässiga fasta kostnader.

| (2) | Förordning (EG) nr 2659/94 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(2)

Förordning (EG) nr 2659/94 bör därför ändras i enlighet med detta.

| (3) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter. |
| --- | --- |

(3)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för mjölk och mjölkprodukter.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Artikel 6.1 i förordning (EG) nr 2659/94 skall ersättas med följande:

”1.   Stödbeloppet för stöd till privat lagring av ost skall vara följande:

| a) | 0,10 euro per ton och kontraktsenlig lagringsdag för lagerkostnader. |
| --- | --- |

a)

0,10 euro per ton och kontraktsenlig lagringsdag för lagerkostnader.

| b) | Ett belopp för de finansiella kostnaderna, i euro per ton och kontraktsenlig lagringsdag, enligt följande:






  — | 0,38 euro per ton för osten Grana Padano. |
| --- | --- | --- |

b)

Ett belopp för de finansiella kostnaderna, i euro per ton och kontraktsenlig lagringsdag, enligt följande:

—

0,38 euro per ton för osten Grana Padano.

| — | 0,46 euro per ton för osten Parmigiano-Reggiano. |
| --- | --- |

—

0,46 euro per ton för osten Parmigiano-Reggiano.

| — | 0,30 euro per ton för osten Provolone.” |
| --- | --- |

—

0,30 euro per ton för osten Provolone.”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tredje dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 maj 2006.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 160, 26.6.1999, s. 48. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1913/2005 (EUT L 307, 25.11.2005, s. 2).

1

(2)  EGT L 284, 1.11.1994, s. 26. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 826/2005 (EUT L 137, 31.5.2005, s. 15).

2

---

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/10 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/10

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 736/2006

av den 16 maj 2006

om arbetsmetoder för Europeiska byrån för luftfartssäkerhet vid standardiseringsinspektioner

(Text av betydelse för EES)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1592/2002 av den 15 juli 2002 om fastställande av gemensamma bestämmelser på det civila luftfartsområdet och inrättande av en europeisk byrå för luftfartssäkerhet (1), särskilt artikel 16,

efter samråd med den kommitté som anges i artikel 54.1 i förordning (EG) nr 1592/2002, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 12.2 d i förordning (EG) nr 1592/2002 skall Europeiska byrån för luftfartssäkerhet, nedan kallad ”byrån”, genomföra de inspektioner och utredningar som krävs för att den skall kunna utföra sina arbetsuppgifter. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 12.2 d i förordning (EG) nr 1592/2002 skall Europeiska byrån för luftfartssäkerhet, nedan kallad ”byrån”, genomföra de inspektioner och utredningar som krävs för att den skall kunna utföra sina arbetsuppgifter.

| (2) | Enligt artiklarna 16.1 och 45.1 i förordning (EG) nr 1592/2002 skall byrån biträda kommissionen vid övervakningen av tillämpningen av bestämmelserna och dess tillämpningsföreskrifter genom att utföra standardiseringsinspektioner av medlemsstaternas behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artiklarna 16.1 och 45.1 i förordning (EG) nr 1592/2002 skall byrån biträda kommissionen vid övervakningen av tillämpningen av bestämmelserna och dess tillämpningsföreskrifter genom att utföra standardiseringsinspektioner av medlemsstaternas behöriga myndigheter.

| (3) | Enligt artikel 45.4 i förordning (EG) nr 1592/2002 skall artikel 46 tillämpas om det vid en inspektion av en medlemsstats behöriga myndighet visar sig nödvändigt att inspektera ett företag eller en sammanslutning av företag. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 45.4 i förordning (EG) nr 1592/2002 skall artikel 46 tillämpas om det vid en inspektion av en medlemsstats behöriga myndighet visar sig nödvändigt att inspektera ett företag eller en sammanslutning av företag.

| (4) | Byrån skall rapportera till kommissionen om inspektioner som genomförts enligt artikel 45 i förordning (EG) nr 1592/2002. |
| --- | --- |

(4)

Byrån skall rapportera till kommissionen om inspektioner som genomförts enligt artikel 45 i förordning (EG) nr 1592/2002.

| (5) | Enligt artikel 16.4 i förordning (EG) nr 1592/2002 skall kommissionen fastställa byråns arbetsmetoder vid standardiseringsinspektioner. |
| --- | --- |

(5)

Enligt artikel 16.4 i förordning (EG) nr 1592/2002 skall kommissionen fastställa byråns arbetsmetoder vid standardiseringsinspektioner.

| (6) | Arbetsmetoderna bör ta hänsyn till medlemsstaternas bestämmelser om behörighet och befogenhet för den personal från medlemsstaterna som deltar i byråns inspektioner. |
| --- | --- |

(6)

Arbetsmetoderna bör ta hänsyn till medlemsstaternas bestämmelser om behörighet och befogenhet för den personal från medlemsstaterna som deltar i byråns inspektioner.

| (7) | I kommissionens förordning (EG) nr 1702/2003 av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer (2) fastställs det förfarande som de nationella luftfartsmyndigheterna skall följa. |
| --- | --- |

(7)

I kommissionens förordning (EG) nr 1702/2003 av den 24 september 2003 om fastställande av tillämpningsföreskrifter för luftvärdighets- och miljöcertifiering av luftfartyg och tillhörande produkter, delar och utrustningar samt för certifiering av konstruktions- och tillverkningsorganisationer (2) fastställs det förfarande som de nationella luftfartsmyndigheterna skall följa.

| (8) | I kommissionens förordning (EG) nr 2042/2003 av den 20 november 2003 om fortsatt luftvärdighet för luftfartyg och luftfartygsprodukter, delar och utrustning och om godkännande av organisationer och personal som arbetar med dessa arbetsuppgifter (3), fastställs det förfarande som de nationella luftfartsmyndigheterna skall följa. |
| --- | --- |

(8)

I kommissionens förordning (EG) nr 2042/2003 av den 20 november 2003 om fortsatt luftvärdighet för luftfartyg och luftfartygsprodukter, delar och utrustning och om godkännande av organisationer och personal som arbetar med dessa arbetsuppgifter (3), fastställs det förfarande som de nationella luftfartsmyndigheterna skall följa.

| (9) | De arbetsmetoder som fastställs i denna förordning påverkar inte de verkställighetsbefogenheter som kommissionen tilldelats genom fördraget. |
| --- | --- |

(9)

De arbetsmetoder som fastställs i denna förordning påverkar inte de verkställighetsbefogenheter som kommissionen tilldelats genom fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I denna förordning fastställs arbetsmetoder för standardiseringsinspektioner som genomförs av medlemsstaternas nationella luftfartsmyndigheter på de områden som omfattas av artikel 1.1 i förordning (EG) nr 1592/2002.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

a)   inspektion: en standardiseringsinspektion i enlighet med artikel 16.1 och artikel 45 i förordning (EG) nr 1592/2002 som genomförs av byrån i syfte att övervaka hur de nationella luftfartsmyndigheterna tillämpar den förordningen och dess tillämpningsföreskrifter,

b)   nationella luftfartsmyndigheter: medlemsstaternas behöriga myndigheter enligt artikel 45 i förordning (EG) nr 1592/2002,

c)   byråns bemyndigade personal: personer som är anställda och bemyndigade av byrån och som genomför inspektioner av medlemsstaternas behöriga myndigheter och av företag eller sammanslutningar av företag i syfte att kontrollera dessa myndigheters tillämpning av förordning (EG) nr 1592/2002,

d)   medlemsstaternas bemyndigade personal: personer som är anställda eller bemyndigade av medlemsstaternas behöriga myndigheter för att bistå byrån vid inspektionerna.

Artikel 3

Principer för inspektioner

1.   I syfte att bedöma huruvida kraven i förordning (EG) nr 1592/2002 och dess tillämpningsföreskrifter följs skall byrån genomföra inspektioner av de nationella luftfartsmyndigheterna, och därvid särskilt undersöka om myndigheterna följer del 21 i bilagan till förordning (EG) nr 1702/2003 och bilagorna I (del M), II (del 145), III (del 66) och IV (del 147) i förordning (EG) nr 2042/2003 samt sammanställa en inspektionsrapport.

2.   Standardiseringsinspektionerna kan, i enlighet med punkt 1, omfatta inspektioner av företag och sammanslutningar av företag under tillsyn av de kontrollerade nationella luftfartsmyndigheterna.

3.   Standardiseringsinspektionerna skall utföras på ett öppet, effektivt, harmoniserat och enhetligt sätt.

4.   Byrån skall regelbundet och, om så krävs, vid särskilda tillfällen, genomföra standardiseringsinspektioner.

5.   Den här förordningen påverkar inte artiklarna 11 och 47 i förordning (EG) nr 1592/2002 och kommissionens beslut 2001/844/EG, EKSG, Euratom (4).

Artikel 4

Utbyte av information

1.   De nationella luftfartsmyndigheterna skall på begäran ge byrån all information som krävs för inspektionerna.

2.   När byrån begär information av en medlemsstats nationella luftfartsmyndighet, ett företag eller en sammanslutning av företag skall man uppge rättslig grund och syfte, ange vilken information som behövs och fastställa när informationen senast måste tillhandahållas.

Artikel 5

Utbildnings- och kompetenskrav för inspektionsgrupper och gruppledare

1.   Byrån skall upprätta utbildningsprogram för att den personal, antingen presumtiv bemyndigad personal från byrån eller bemyndigad personal från medlemsstaterna, skall få den kompetens som krävs för att delta i inspektionerna av nationella luftfartsmyndigheter och, vid behov, av företag eller sammanslutningar av företag.

2.   Byrån skall fastställa utbildningsmål för sin personal och för personal från medlemsstaterna som ingår i inspektionsgrupperna. Utbildningsmålen skall omfatta kunskap om och erfarenhet av redovisningsmetoder samt teoretiska kunskaper om och praktiska erfarenheter av de tekniska frågor som omfattas av förordning (EG) nr 1592/2002 och dess tillämpningsföreskrifter.

3.   Gruppledarna skall ha gedigen yrkeserfarenhet från de områden som omfattas av förordning (EG) nr 1592/2002 och dess tillämpningsföreskrifter och minst fem års erfarenhet som inspektör och/eller revisor på standardiseringsområdet. Både gruppledare och medlemmar skall ha utbildning i standardiseringskrav och -förfaranden. Gruppmedlemmarna skall ha minst fem års praktisk erfarenhet av det område som inspektionen gäller och känna till begreppet granskning av kvalitetssystem.

Artikel 6

Inspektionsgrupper

1.   Inspektionerna skall genomföras av byråns inspektionsgrupper. Varje grupp skall ha en ledare och minst två medlemmar. När det gäller inspektioner vid särskilda tillfällen kan byrån ändra antalet deltagare i gruppen. Gruppledarna skall vara bemyndigad personal från byrån. Gruppmedlemmarna kan vara bemyndigad personal från byrån och/eller medlemsstaterna.

2.   Personal från medlemsstaterna som har följt lämplig utbildning, uppfyller byråns kompetenskrav i artikel 5 och som har deltagit i inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter, företag eller sammanslutningar av företag under byråns överinseende kan få utses av de nationella luftfartsmyndigheterna för att delta som medlemsstaternas bemyndigade personal i inspektionsgrupper som leds av byrån. Bemyndigad personal från medlemsstaterna får inte delta i inspektioner av den behöriga myndigheten i sin egen medlemsstat.

3.   När byrån sammanställer grupperna skall den ansvara för att det inte finns någon intressekonflikt, vare sig med de nationella myndigheter som inspekteras eller med de företag eller sammanslutningar av företag som inspekteras. I fråga om bemyndigad personal från medlemsstaterna, skall den nationella luftfartsmyndighet som skickar tjänstemannen utfärda ett intyg om att ingen intressekonflikt föreligger.

4.   Medlemsstaterna skall utse en nationell samordnare som skall bistå byrån under processens gång och ansvara för att inspektionsgruppen åtföljs under hela inspektionen.

5.   Byrån skall i god tid före inspektionen begära information från de nationella luftfartsmyndigheterna om huruvida bemyndigad personal i medlemsstaten finns tillgänglig för genomförandet av inspektionen. Vid planering av inspektioner skall byrån sträva efter en jämn fördelning av bemyndigad personal från olika medlemsstater.

6.   Byrån skall stå för kostnader som uppstår vid deltagande av nationella samordnare i enlighet med artikel 9.1 a och medlemsstaternas bemyndigade personal under inspektioner och utredningar, i enlighet med gemenskapens bestämmelser och utan att det påverkar gemenskapens årliga budgetförfarande.

Artikel 7

Utförande och rapportering av inspektioner

En standardiseringsinspektion av en nationell luftfartsmyndighet och, vid behov, ett företag eller en sammanslutning av företag skall omfatta följande delar:

| a) | En förberedande fas under minst 10 veckor före inspektionen. |
| --- | --- |

a)

En förberedande fas under minst 10 veckor före inspektionen.

| b) | Själva besöket. |
| --- | --- |

b)

Själva besöket.

| c) | En rapportperiod under högst 12 veckor efter inspektionen. |
| --- | --- |

c)

En rapportperiod under högst 12 veckor efter inspektionen.

| d) | En uppföljning under högst 16 veckor efter rapportperioden. |
| --- | --- |

d)

En uppföljning under högst 16 veckor efter rapportperioden.

| e) | En slutfas efter uppföljningen. |
| --- | --- |

e)

En slutfas efter uppföljningen.

Artikel 8

Den förberedande fasen

Under den förberedande fasen skall byrån

| a) | minst tio veckor i förväg anmäla inspektionen till den nationella luftfartsmyndigheten, samla in nödvändig information för förberedelsen av inspektionen, fastställa besöksprogrammet och inspektionsgruppens sammansättning samt eventuella ändringar av den, och |
| --- | --- |

a)

minst tio veckor i förväg anmäla inspektionen till den nationella luftfartsmyndigheten, samla in nödvändig information för förberedelsen av inspektionen, fastställa besöksprogrammet och inspektionsgruppens sammansättning samt eventuella ändringar av den, och

| b) | minst sex veckor i förväg översända en anmälan om inspektion samt ett frågeformulär som skall fyllas i av den nationella luftfartsmyndigheten, och vid behov av det eventuella företag eller den sammanslutning av företag som skall granskas i samband med inspektionen av den nationella luftfartsmyndigheten. |
| --- | --- |

b)

minst sex veckor i förväg översända en anmälan om inspektion samt ett frågeformulär som skall fyllas i av den nationella luftfartsmyndigheten, och vid behov av det eventuella företag eller den sammanslutning av företag som skall granskas i samband med inspektionen av den nationella luftfartsmyndigheten.

Artikel 9

Besöket

1.   Under besöket skall byrån

| a) | organisera inledande och avslutande möten mellan inspektionsgruppen och den nationelle samordnaren från den nationella luftfartsmyndighet som skall inspekteras, antingen i luftfartsmyndighetens eller i byråns lokaler; mötena skall främst inriktas på organisatoriska frågor och det övergripande utförandet av inspektionerna, |
| --- | --- |

a)

organisera inledande och avslutande möten mellan inspektionsgruppen och den nationelle samordnaren från den nationella luftfartsmyndighet som skall inspekteras, antingen i luftfartsmyndighetens eller i byråns lokaler; mötena skall främst inriktas på organisatoriska frågor och det övergripande utförandet av inspektionerna,

| b) | genomföra besök på plats som skall inkludera ett inledande och ett avslutande besök på den nationella luftfartsmyndighetens huvudkontor samt, vid behov, på regionala kontor; inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter kan också omfatta inspektioner av företag eller sammanslutningar av företag som står under myndighetens överinseende, |
| --- | --- |

b)

genomföra besök på plats som skall inkludera ett inledande och ett avslutande besök på den nationella luftfartsmyndighetens huvudkontor samt, vid behov, på regionala kontor; inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter kan också omfatta inspektioner av företag eller sammanslutningar av företag som står under myndighetens överinseende,

| c) | genomföra intervjuer med personalen på den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten och granska register, data, förfaranden och annat relevant material enligt bestämmelserna i artikel 18 och samtidigt se till att inspektionen sker på ett konsekvent och öppet sätt, |
| --- | --- |

c)

genomföra intervjuer med personalen på den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten och granska register, data, förfaranden och annat relevant material enligt bestämmelserna i artikel 18 och samtidigt se till att inspektionen sker på ett konsekvent och öppet sätt,

| d) | vid det avslutande besöket lägga fram en preliminär inspektionsrapport till den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten; rapporten bör innehålla eventuella kommentarer från den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten, och en begäran att den myndigheten skall vidta omedelbara åtgärder för att avvärja säkerhetsrisker som upptäckts vid en inspektion, |
| --- | --- |

d)

vid det avslutande besöket lägga fram en preliminär inspektionsrapport till den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten; rapporten bör innehålla eventuella kommentarer från den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten, och en begäran att den myndigheten skall vidta omedelbara åtgärder för att avvärja säkerhetsrisker som upptäckts vid en inspektion,

| e) | begära att det under det avslutande möte som avses i punkt a) läggs fram bevis på att den nationella luftfartsmyndigheten vidtagit sådana åtgärder. |
| --- | --- |

e)

begära att det under det avslutande möte som avses i punkt a) läggs fram bevis på att den nationella luftfartsmyndigheten vidtagit sådana åtgärder.

2.   Under besöksfasen får byrån intervjua vilka fysiska eller juridiska personer som helst för insamling av uppgifter som är av betydelse för inspektionen. Om en intervju äger rum i ett företags lokaler, skall byrån, med två veckors varsel, underrätta den behöriga luftfartsmyndigheten i den medlemsstat på vars territorium intervjun äger rum samt den luftfartsmyndighet som övervakar det aktuella företaget. Om den nationella luftfartsmyndigheten i den medlemsstaten så önskar får dess personal bistå byråns bemyndigade personal vid intervjun.

Artikel 10

Rapporteringsfasen

Byråns rapport skall innehålla närmare uppgifter om inspektionen och om viktiga upptäckter i samband med denna enligt artikel 13. Rapporten skall också innehålla eventuella kommentarer från den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten. Den avslutande rapporten skall skickas till den nationella luftfartsmyndigheten, kommissionen och den berörda medlemsstaten. Kommissionen kan därefter skicka rapporten till samtliga nationella luftfartsmyndigheter.

Om det i de preliminära rapporterna finns krav på sådana omedelbara åtgärder som anges i artikel 9.1 d och om dessa krav inte har tillgodosetts på ett tillfredsställande sätt av de berörda nationella luftfartsmyndigheterna skall den avslutande rapporten innehålla bevis på detta.

Artikel 11

Uppföljning

Under uppföljningen skall byrån

| a) | i samråd med den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten inom 16 veckor ta fram en handlingsplan, fastställa åtgärder och tidsplan för genomförandet av dessa åtgärder för att rätta till eventuella missförhållanden som upptäckts enligt artikel 7, |
| --- | --- |

a)

i samråd med den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten inom 16 veckor ta fram en handlingsplan, fastställa åtgärder och tidsplan för genomförandet av dessa åtgärder för att rätta till eventuella missförhållanden som upptäckts enligt artikel 7,

| b) | övervaka hur arbetet med de överenskomna åtgärderna fortlöper, i detta syfte skall den nationella luftfartsmyndigheten överlämna information till byrån när åtgärderna införs. |
| --- | --- |

b)

övervaka hur arbetet med de överenskomna åtgärderna fortlöper, i detta syfte skall den nationella luftfartsmyndigheten överlämna information till byrån när åtgärderna införs.

Artikel 12

Slutfasen

Under slutfasen skall byrån

| a) | verifiera och validera hur åtgärdsplanen genomförs, i detta syfte skall den nationella luftfartsmyndigheten överlämna information till byrån när åtgärderna införs, |
| --- | --- |

a)

verifiera och validera hur åtgärdsplanen genomförs, i detta syfte skall den nationella luftfartsmyndigheten överlämna information till byrån när åtgärderna införs,

| b) | sammanställa ett avslutande meddelande när man anser att den nationella luftfartsmyndigheten har vidtagit och genomfört tillfredsställande åtgärder. Meddelandet skall riktas till den inspekterade luftfartsmyndigheten, den berörda medlemsstaten och kommissionen. Kommissionen kan därefter skicka rapporten till samtliga nationella luftfartsmyndigheter. |
| --- | --- |

b)

sammanställa ett avslutande meddelande när man anser att den nationella luftfartsmyndigheten har vidtagit och genomfört tillfredsställande åtgärder. Meddelandet skall riktas till den inspekterade luftfartsmyndigheten, den berörda medlemsstaten och kommissionen. Kommissionen kan därefter skicka rapporten till samtliga nationella luftfartsmyndigheter.

Artikel 13

Inspektionsresultat

En bedömning skall göras av om de avslutande rapporterna efterlever förordning (EG) nr 1592/2002, och de skall klassificeras enligt följande:

| a) | Full efterlevnad |
| --- | --- |

a)

Full efterlevnad

| b) | Efterlevnad, men vissa förbättringar rekommenderas [hänvisning till berörda tillämpningsföreskrifter] för bättre effektivitet |
| --- | --- |

b)

Efterlevnad, men vissa förbättringar rekommenderas [hänvisning till berörda tillämpningsföreskrifter] för bättre effektivitet

| c) | Ej efterlevnad, med objektiva bevis på smärre brister som visar att de tillämpliga kraven inte efterlevs [hänvisning till berörda tillämpningsföreskrifter], som skulle kunna innebära att standarden påverkas |
| --- | --- |

c)

Ej efterlevnad, med objektiva bevis på smärre brister som visar att de tillämpliga kraven inte efterlevs [hänvisning till berörda tillämpningsföreskrifter], som skulle kunna innebära att standarden påverkas

| d) | Ej efterlevnad, med objektiva bevis på allvarliga brister som visar att de tillämpliga kraven inte efterlevs [hänvisning till berörda tillämpningsföreskrifter], som förutom det faktum att standarden skulle kunna påverkas innebär en säkerhetsrisk om de inte åtgärdas |
| --- | --- |

d)

Ej efterlevnad, med objektiva bevis på allvarliga brister som visar att de tillämpliga kraven inte efterlevs [hänvisning till berörda tillämpningsföreskrifter], som förutom det faktum att standarden skulle kunna påverkas innebär en säkerhetsrisk om de inte åtgärdas

| e) | Ej tillämpligt |
| --- | --- |

e)

Ej tillämpligt

| f) | Ej bekräftat, om den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten i fråga om resultat som annars skulle klassificeras under (c) eller (d) anger att den, i nära anslutning till besöket, kan lägga fram dokument som visar att reglerna efterlevs, om detta inte skedde vid besöket. |
| --- | --- |

f)

Ej bekräftat, om den inspekterade nationella luftfartsmyndigheten i fråga om resultat som annars skulle klassificeras under (c) eller (d) anger att den, i nära anslutning till besöket, kan lägga fram dokument som visar att reglerna efterlevs, om detta inte skedde vid besöket.

Artikel 14

Tillgång till uppgifter i inspektionsrapporterna

Om det finns uppgifter i en inspektionsrapport som rör ett företag som står under överinseende av en myndighet i tredjeland och som omfattas av ett gemenskapsavtal som slutits enligt artikel 9 i förordning (EG) nr 1592/2002, skall uppgifterna göras tillgängliga för det tredjelandet som part i avtalet i enlighet med dess bestämmelser.

Artikel 15

Åtgärder som vidtagits till följd av en inspektionsrapport

1.   Byrån får när som helst, eller på begäran av kommissionen, genomföra särskilda inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter och, om det anses nödvändigt, av företag eller sammanslutningar av företag för att kontrollera genomförandet av åtgärder för att rätta till missförhållanden. Sådana inspektioner måste två veckor i förväg meddelas den berörda nationella luftfartsmyndigheten, men behöver inte uppfylla kraven på tidsgränser och förfaranden som anges i artiklarna 8–12, om det inte rör sig om en avslutande rapport.

2.   Om den avslutande rapporten under rapporteringsfasen visar sig innehålla uppgifter om bristande efterlevnad som man upptäckt vid tillämpning av artikel 13 c, d eller f skall byrån skicka en begäran om förtydliganden och/eller åtgärder till den nationella luftfartsmyndigheten med begäran om svar inom två veckor i fråga om uppgifter som man upptäckt vid tillämpning av artikel 13 d och f och tio veckor för uppgifter vid tillämpning av artikel 13 c.

3.   Om byrån anser att de förtydliganden som medlemsstatens luftfartsmyndighet tillhandahåller inte är tillfredsställande, om det inte föreslås tillräckliga åtgärder i tid eller om de inte genomförs av myndigheten skall byrån skicka en kompletterande rapport till luftfartsmyndigheten i fråga samt till kommissionen och till den berörda medlemsstaten. Kommissionen kan därefter skicka rapporten till samtliga nationella luftfartsmyndigheter.

4.   Efter att rapporten enligt punkt 3 har lagts fram får kommissionen, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 226 i fördraget och om man upptäckt något med tillämpning av artikel 13 c och d, vidta någon av följande åtgärder:

| a) | Översända kommentarer till den berörda medlemsstaten eller begära ytterligare förklaringar till alla eller delar av de upptäckter som gjorts. |
| --- | --- |

a)

Översända kommentarer till den berörda medlemsstaten eller begära ytterligare förklaringar till alla eller delar av de upptäckter som gjorts.

| b) | Med minst två veckors varsel begära att byrån genomför alla nödvändiga inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter för att kontrollera om åtgärder för att rätta till missförhållanden har vidtagits. |
| --- | --- |

b)

Med minst två veckors varsel begära att byrån genomför alla nödvändiga inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter för att kontrollera om åtgärder för att rätta till missförhållanden har vidtagits.

Artikel 16

Särskilda inspektioner

Byrån skall genomföra särskilda inspektioner av nationella luftfartsmyndigheter på begäran av kommissionen när det anses nödvändigt av säkerhetsskäl. Sådana inspektioner måste två veckor i förväg meddelas den berörda nationella luftfartsmyndigheten, men behöver inte uppfylla kraven på tidsgränser och förfaranden som anges i artiklarna 7–12, om det inte rör sig om en avslutande rapport.

Artikel 17

Program för standardiseringsinspektion och årsrapport

Byrån skall sammanställa ett årligt program för inspektioner på varje område enligt tillämpningsföreskrifterna till förordning (EG) nr 1592/2002. Det årliga programmet skall översändas till kommissionen och till övriga styrelsemedlemmar i byrån som en del av byråns arbetsprogram enligt artikel 24.2 c i förordning (EG) nr 1592/2002.

Senast den 30 mars varje år skall byrån överlämna en årsrapport till kommissionen med en analys av de standardiseringsinspektioner som utförts under året.

Artikel 18

Arbetsgång

Byrån skall upprätta en lämplig arbetsgång för genomförande av de arbetsuppgifter som den ålagts enligt artiklarna 5–16 senast två månader efter det att den här förordningen har trätt i kraft.

Artikel 19

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den första dagen i den första månaden efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 maj 2006.

På kommissionens vägnar

Jacques BARROT

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 240, 7.9.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 1701/2003 (EUT L 243, 27.9.2003, s. 5).

1

(2)  EUT L 243, 27.9.2003, s. 6. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 706/2006 (EUT L 122, 9.5.2006, s. 16).

2

(3)  EUT L 315, 28.11.2003, s. 1. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 707/2006 (EUT L 122, 9.5.2006, s. 17).

3

(4)  EUT L 317, 3.12.2001, s. 1.

4

---

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/16 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/16

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 737/2006

av den 16 maj 2006

om ändring av importtullar inom spannmålssektorn från och med den 17 maj 2006

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1784/2003 av den 29 september 2003 om den gemensamma organisationen av marknaden för spannmål (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1249/96 av den 28 juni 1996 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser importtullar inom spannmålssektorn (2), särskilt artikel 2.1, och

av följande skäl:

| (1) | Importtullarna inom spannmålssektorn har fastställts i kommissionens förordning (EG) nr 731/2006 (3). |
| --- | --- |

(1)

Importtullarna inom spannmålssektorn har fastställts i kommissionens förordning (EG) nr 731/2006 (3).

| (2) | I artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1249/96 föreskrivs att om genomsnittet av de beräknade importtullarna, under den period då de tillämpas, skiljer sig med 5 euro/ton från den fastställda tullen skall en justering som motsvarar denna göras. Denna skillnad har uppstått. Det är därför nödvändigt att justera de importtullar som fastställts i förordning (EG) nr 731/2006. |
| --- | --- |

(2)

I artikel 2.1 i förordning (EG) nr 1249/96 föreskrivs att om genomsnittet av de beräknade importtullarna, under den period då de tillämpas, skiljer sig med 5 euro/ton från den fastställda tullen skall en justering som motsvarar denna göras. Denna skillnad har uppstått. Det är därför nödvändigt att justera de importtullar som fastställts i förordning (EG) nr 731/2006.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagorna I och II till förordning (EG) nr 731/2006 skall ersättas med bilagorna I och II till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 17 maj 2006.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 16 maj 2006.

På kommissionens vägnar

J. L. DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 270, 29.9.2003, s. 78. Förordningen ändrad genom förordning (EG) nr 1154/2005 (EUT L 187, 19.7.2005, s. 11).

1

(2)  EGT L 161, 29.6.1996, s. 125. Förordningen senast ändrad genom förordning (EG) nr 1110/2003 (EUT L 158, 27.6.2003, s. 12).

2

(3)  EUT L 128, 16.5.2006, s. 5.

3

---

BILAGA I

Importtullar för de produkter som avses i artikel 10.2 i förordning (EG) nr 1784/2003 från och med den 17 maj 2006

| KN-nummer | Produkt | Tull på import (1)

  (EUR/t) |
| --- | --- | --- |
| 1001 10 00 | Durumvete av hög kvalitet | 0,00 |
| av medelhög kvalitet | 0,00 |
| av låg kvalitet | 19,13 |
| 1001 90 91 | Vanligt vete, för utsäde | 0,00 |
| ex 1001 90 99 | Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde | 0,00 |
| 1002 00 00 | Råg | 56,42 |
| 1005 10 90 | Majs för utsäde av annat slag | 60,00 |
| 1005 90 00 | Majs av annat slag än för utsäde (2) | 60,00 |
| 1007 00 90 | Sorghum av andra slag än för utsäde | 56,42 |

KN-nummer

Produkt

Tull på import (1)

(EUR/t)

1001 10 00

Durumvete av hög kvalitet

0,00

av medelhög kvalitet

0,00

av låg kvalitet

19,13

1001 90 91

Vanligt vete, för utsäde

0,00

ex 1001 90 99

Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde

0,00

1002 00 00

Råg

56,42

1005 10 90

Majs för utsäde av annat slag

60,00

1005 90 00

Majs av annat slag än för utsäde (2)

60,00

1007 00 90

Sorghum av andra slag än för utsäde

56,42

---

(1)  För produkter som anländer till gemenskapen via Atlanten eller via Suezkanalen (artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1249/96) kan importören erhålla en nedsättning av tullarna med

| — | 3 EUR/t om lossningshamnen ligger i Medelhavet, |
| --- | --- |

—

3 EUR/t om lossningshamnen ligger i Medelhavet,

| — | 2 EUR/t om lossningshamnen ligger i Irland, Förenade kungariket, Danmark, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige eller vid den Iberiska halvöns atlantkust. |
| --- | --- |

—

2 EUR/t om lossningshamnen ligger i Irland, Förenade kungariket, Danmark, Estland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige eller vid den Iberiska halvöns atlantkust.

(2)  När villkoren i artikel 2.5 i förordning (EG) nr 1249/96 är uppfyllda kan importören erhålla schablonmässig nedsättning med 24 EUR/t.

---

BILAGA II

Faktorer för beräkning av tullar

(15.5.2006)

| 1. | Medelvärden för den referensperiod som avses i artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:











  Börsnotering | Minneapolis | Chicago | Minneapolis | Minneapolis | Minneapolis | Minneapolis |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Produkt (% proteiner vid 12 % vattenhalt) | HRS2 | YC3 | HAD2 | Medelhög kvalitet (1) | Låg kvalitet (2) | US barley 2 |
| Notering (EUR/t) | 140,18 (3) | 75,75 | 152,03 | 142,03 | 122,03 | 85,15 |
| Tillägg för golfen (EUR/t) | — | 9,75 | — | | | — |
| Tillägg för Stora sjöarna (EUR/t) | 23,04 | — | — | | | — |

1.

Medelvärden för den referensperiod som avses i artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:

Börsnotering

Minneapolis

Chicago

Minneapolis

Minneapolis

Minneapolis

Minneapolis

Produkt (% proteiner vid 12 % vattenhalt)

HRS2

YC3

HAD2

Medelhög kvalitet (1)

Låg kvalitet (2)

US barley 2

Notering (EUR/t)

140,18 (3)

75,75

152,03

142,03

122,03

85,15

Tillägg för golfen (EUR/t)

—

9,75

—

—

Tillägg för Stora sjöarna (EUR/t)

23,04

—

—

—

| 2. | Medelvärden för den referensperiod som avses i artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:
  Kostnader för fraktsatser: Mexikanska golfen–Rotterdam: 16,96 EUR/t, Stora sjöarna–Rotterdam: 20,86 EUR/t. |
| --- | --- |

2.

Medelvärden för den referensperiod som avses i artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:

Kostnader för fraktsatser: Mexikanska golfen–Rotterdam: 16,96 EUR/t, Stora sjöarna–Rotterdam: 20,86 EUR/t.

| 3. | Tillskott avseende artikel 4.2 tredje stycket i förordning (EG) nr 1249/96: | 0,00 EUR/t (HRW2)
  0,00 EUR/t (SRW2). |
| --- | --- | --- |

3.

Tillskott avseende artikel 4.2 tredje stycket i förordning (EG) nr 1249/96:

0,00 EUR/t (HRW2)

0,00 EUR/t (SRW2).

---

(1)  Negativt bidrag på 10 EUR/t (artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1249/96).

(2)  Negativt bidrag på 30 EUR/t (artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1249/96).

(3)  Positivt bidrag på 14 EUR/t ingår (artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1249/96).

---

II Rättsakter vilkas publicering inte är obligatorisk

Kommissionen

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/19 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/19

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 3 januari 2006

om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel

[delgivet med nr K(2005) 5532]

(Endast den svenska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2006/347/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95.6, och

av följande skäl:

I   BAKGRUND

1.   Gemenskapslagstiftningen

| (1) | I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (1) anges de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden med beteckningen ”EG-gödselmedel”. |
| --- | --- |

(1)

I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (1) anges de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden med beteckningen ”EG-gödselmedel”.

| (2) | I bilaga I till direktiv 76/116/EEG anges typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, för varje EG-märkt gödselmedel. EG-gödselmedlen i denna förteckning är inordnade i kategorier efter deras halt av primära makronäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium. |
| --- | --- |

(2)

I bilaga I till direktiv 76/116/EEG anges typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, för varje EG-märkt gödselmedel. EG-gödselmedlen i denna förteckning är inordnade i kategorier efter deras halt av primära makronäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium.

| (3) | Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG får medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyller bestämmelserna i direktivet. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG får medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyller bestämmelserna i direktivet.

| (4) | I kommissionens direktiv 2002/399/EG av den 24 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (2) beviljas undantag från direktiv 76/116/EEG, och de svenska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den svenska marknaden av gödselmedel som innehåller mer än 100 gram kadmium per ton fosfor godkänns. Detta undantag skall tillämpas till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(4)

I kommissionens direktiv 2002/399/EG av den 24 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Konungariket Sverige enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (2) beviljas undantag från direktiv 76/116/EEG, och de svenska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den svenska marknaden av gödselmedel som innehåller mer än 100 gram kadmium per ton fosfor godkänns. Detta undantag skall tillämpas till och med den 31 december 2005.

| (5) | Direktiv 76/116/EEG, i dess ändrade lydelse, har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (3). |
| --- | --- |

(5)

Direktiv 76/116/EEG, i dess ändrade lydelse, har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (3).

| (6) | I artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 fastställs att undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt artikel 95.6 i fördraget skall betraktas som undantag från artikel 5 i denna förordning och skall fortsätta att tillämpas trots att denna förordning trätt i kraft. |
| --- | --- |

(6)

I artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 fastställs att undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt artikel 95.6 i fördraget skall betraktas som undantag från artikel 5 i denna förordning och skall fortsätta att tillämpas trots att denna förordning trätt i kraft.

| (7) | I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om ofrivillig kadmiumhalt i mineralgödselmedel och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(7)

I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om ofrivillig kadmiumhalt i mineralgödselmedel och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet.

| (8) | Arbetet med att utarbeta ett kommissionsförslag om kadmium i gödselmedel pågår. |
| --- | --- |

(8)

Arbetet med att utarbeta ett kommissionsförslag om kadmium i gödselmedel pågår.

2.   Sveriges anslutning

| (9) | Sverige blev medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995. I anslutningsakten (4) fastställs övergångsbestämmelser för användning och utsläppande på marknaden av kadmium i denna stat. I artikel 112.1 anges att under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga XII till anslutningsakten i enlighet med den bilagan och de villkor som fastställs där, ej tillämpas på Sverige. I artikel 112 och i punkt 4 i bilaga XII till anslutningsakten anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG ej skall tillämpas på Sverige före den 1 januari 1999 när det gäller kadmiumhalten i gödningsmedel och att bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG skall ses över i enlighet med gemenskapens förfaranden senast den 31 december 1998. |
| --- | --- |

(9)

Sverige blev medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995. I anslutningsakten (4) fastställs övergångsbestämmelser för användning och utsläppande på marknaden av kadmium i denna stat. I artikel 112.1 anges att under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga XII till anslutningsakten i enlighet med den bilagan och de villkor som fastställs där, ej tillämpas på Sverige. I artikel 112 och i punkt 4 i bilaga XII till anslutningsakten anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG ej skall tillämpas på Sverige före den 1 januari 1999 när det gäller kadmiumhalten i gödningsmedel och att bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG skall ses över i enlighet med gemenskapens förfaranden senast den 31 december 1998.

| (10) | I artikel 2 i anslutningsakten föreskrivs att från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i de rättsakter som antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas av dessa på de villkor som fördragen och anslutningsakten anger. I artikel 168 i anslutningsakten krävs att de nya medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som krävs för att från och med dagen för anslutningen uppfylla bestämmelserna i direktiv och beslut enligt artikel 189 (numera artikel 249) i EG-fördraget, om det ej i förteckningen i bilaga XIX eller enligt några andra bestämmelser i anslutningsakten föreskrivs en frist. |
| --- | --- |

(10)

I artikel 2 i anslutningsakten föreskrivs att från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i de rättsakter som antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas av dessa på de villkor som fördragen och anslutningsakten anger. I artikel 168 i anslutningsakten krävs att de nya medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som krävs för att från och med dagen för anslutningen uppfylla bestämmelserna i direktiv och beslut enligt artikel 189 (numera artikel 249) i EG-fördraget, om det ej i förteckningen i bilaga XIX eller enligt några andra bestämmelser i anslutningsakten föreskrivs en frist.

| (11) | Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG (5) ändrades därefter direktiv 76/116/EEG om utsläppande på marknaden i Österrike, Finland och Sverige av gödselmedel som innehåller kadmium. I artikel 1 anges att bl.a. Sverige får förbjuda utsläppande på den inhemska marknaden av gödselmedel med en högre kadmiumhalt än den vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda halten och att detta undantag skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001. |
| --- | --- |

(11)

Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG (5) ändrades därefter direktiv 76/116/EEG om utsläppande på marknaden i Österrike, Finland och Sverige av gödselmedel som innehåller kadmium. I artikel 1 anges att bl.a. Sverige får förbjuda utsläppande på den inhemska marknaden av gödselmedel med en högre kadmiumhalt än den vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda halten och att detta undantag skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001.

| (12) | Den 7 december 2001 anmälde Konungariket Sverige gällande nationell lagstiftning som avviker från bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel. Efter noggranna överväganden beviljades genom beslut 2002/399/EG en förlängning av undantaget från direktiv 76/116/EEG fram till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(12)

Den 7 december 2001 anmälde Konungariket Sverige gällande nationell lagstiftning som avviker från bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel. Efter noggranna överväganden beviljades genom beslut 2002/399/EG en förlängning av undantaget från direktiv 76/116/EEG fram till och med den 31 december 2005.

3.   Nationella bestämmelser

| (13) | ”Förordning om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter” (1998:944) (6) innehåller bestämmelser om bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel vilket även omfattar EG-märkta gödselmedel. Enligt 3 § tredje stycket får gödselmedel som omfattas av tulltaxenummer 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 och 31.05 och som innehåller högre halt av kadmium än 100 gram per ton fosfor inte saluföras eller överlåtas. |
| --- | --- |

(13)

”Förordning om förbud m.m. i vissa fall i samband med hantering, införsel och utförsel av kemiska produkter” (1998:944) (6) innehåller bestämmelser om bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel vilket även omfattar EG-märkta gödselmedel. Enligt 3 § tredje stycket får gödselmedel som omfattas av tulltaxenummer 25.10, 28.09, 28.35, 31.03 och 31.05 och som innehåller högre halt av kadmium än 100 gram per ton fosfor inte saluföras eller överlåtas.

| (14) | Bestämmelserna om högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel har gällt sedan 1985 efter det att ”kadmiumförordningen” (1985:839) antogs. I förordningen om förbud av kemiska produkter (1998:944) kodifieras olika bestämmelser om miljöskydd, inklusive de som finns i ”kadmiumförordningen” (1985:839). |
| --- | --- |

(14)

Bestämmelserna om högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel har gällt sedan 1985 efter det att ”kadmiumförordningen” (1985:839) antogs. I förordningen om förbud av kemiska produkter (1998:944) kodifieras olika bestämmelser om miljöskydd, inklusive de som finns i ”kadmiumförordningen” (1985:839).

II   FÖRFARANDE

| (15) | Genom en skrivelse av den 29 juni 2005 anmälde Konungariket Sverige till kommissionen att det i enlighet med artikel 95.4 i EG-fördraget avser att från och med den 1 januari 2006 fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalt i gödselmedel. De svenska myndigheterna begär en förlängning av det nuvarande undantag som beviljades genom beslut 2002/399/EG. |
| --- | --- |

(15)

Genom en skrivelse av den 29 juni 2005 anmälde Konungariket Sverige till kommissionen att det i enlighet med artikel 95.4 i EG-fördraget avser att från och med den 1 januari 2006 fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalt i gödselmedel. De svenska myndigheterna begär en förlängning av det nuvarande undantag som beviljades genom beslut 2002/399/EG.

| (16) | Genom en skrivelse av den 29 juli 2005 underrättade kommissionen de svenska myndigheterna om att den hade mottagit anmälan enligt artikel 95.4 och att sexmånadersperioden för prövningen av anmälan enligt artikel 95.6 började den 30 juni 2005, dagen efter mottagandet av anmälan. |
| --- | --- |

(16)

Genom en skrivelse av den 29 juli 2005 underrättade kommissionen de svenska myndigheterna om att den hade mottagit anmälan enligt artikel 95.4 och att sexmånadersperioden för prövningen av anmälan enligt artikel 95.6 började den 30 juni 2005, dagen efter mottagandet av anmälan.

| (17) | Genom en skrivelse av den 10 augusti 2005 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Sveriges begäran. Kommissionen offentliggjorde även ett meddelande om denna begäran i Europeiska unionens officiella tidning
   (7) för att informera övriga berörda parter om de nationella bestämmelser som Sverige avser att behålla. |
| --- | --- |

(17)

Genom en skrivelse av den 10 augusti 2005 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Sveriges begäran. Kommissionen offentliggjorde även ett meddelande om denna begäran i Europeiska unionens officiella tidning
   (7) för att informera övriga berörda parter om de nationella bestämmelser som Sverige avser att behålla.

III   BEDÖMNING

1.   Bedömning av huruvida ärendet kan tas upp till sakprövning

| (18) | I artikel 95.4 i fördraget anges att om en medlemsstat efter det att rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov enligt artikel 30 eller som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd, skall den till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt skälen för att behålla dem. |
| --- | --- |

(18)

I artikel 95.4 i fördraget anges att om en medlemsstat efter det att rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov enligt artikel 30 eller som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd, skall den till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt skälen för att behålla dem.

| (19) | Syftet med den anmälan som inkom från de svenska myndigheterna den 29 juni 2005 är att erhålla tillåtelse att efter den 31 december 2005 förlänga det nuvarande undantaget i beslut 2002/399/EG. Enligt detta beslut får Sverige fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot bestämmelserna om sammansättningen av EG-märkta gödselmedel i förordning (EG) nr 2003/2003. |
| --- | --- |

(19)

Syftet med den anmälan som inkom från de svenska myndigheterna den 29 juni 2005 är att erhålla tillåtelse att efter den 31 december 2005 förlänga det nuvarande undantaget i beslut 2002/399/EG. Enligt detta beslut får Sverige fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot bestämmelserna om sammansättningen av EG-märkta gödselmedel i förordning (EG) nr 2003/2003.

| (20) | Som redan nämnts hindras medlemsstaterna genom artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 från att begränsa utsläppandet på marknaden av EG-märkta gödselmedel på grund av deras sammansättning, men i bestämmelserna om sammansättningen anges inget gränsvärde för kadmiumhalten. Detta betyder att enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 kan de EG-märkta gödselmedel som uppfyller kraven i den förordningen släppas ut på marknaden oberoende av deras kadmiumhalt. |
| --- | --- |

(20)

Som redan nämnts hindras medlemsstaterna genom artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 från att begränsa utsläppandet på marknaden av EG-märkta gödselmedel på grund av deras sammansättning, men i bestämmelserna om sammansättningen anges inget gränsvärde för kadmiumhalten. Detta betyder att enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 kan de EG-märkta gödselmedel som uppfyller kraven i den förordningen släppas ut på marknaden oberoende av deras kadmiumhalt.

| (21) | Mot bakgrund av ovanstående är det tydligt att de nationella bestämmelser som anmälts av Sverige är strängare än bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003, eftersom de förbjuder utsläppande på marknaden av EG-märkta fosforbaserade gödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 100 gram per ton fosfor. |
| --- | --- |

(21)

Mot bakgrund av ovanstående är det tydligt att de nationella bestämmelser som anmälts av Sverige är strängare än bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003, eftersom de förbjuder utsläppande på marknaden av EG-märkta fosforbaserade gödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 100 gram per ton fosfor.

| (22) | De nationella bestämmelser som anmälts av de svenska myndigheterna antogs 1985 och följaktligen innan Sverige blev medlem av Europeiska unionen. Som anges ovan fastställs genom anslutningsakten de övergångsbestämmelser som tillåter Sverige att under fyra år fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalten i gödselmedel på produkter som omfattas av direktiv 76/166/EEG. Genom direktiv 98/97/EG fick Sverige fortsätta att tillämpa ovannämnda nationella bestämmelser till och med den 31 december 2001. Genom beslut 2002/399/EG förlängdes undantaget till att gälla fram till och med december 2005. |
| --- | --- |

(22)

De nationella bestämmelser som anmälts av de svenska myndigheterna antogs 1985 och följaktligen innan Sverige blev medlem av Europeiska unionen. Som anges ovan fastställs genom anslutningsakten de övergångsbestämmelser som tillåter Sverige att under fyra år fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalten i gödselmedel på produkter som omfattas av direktiv 76/166/EEG. Genom direktiv 98/97/EG fick Sverige fortsätta att tillämpa ovannämnda nationella bestämmelser till och med den 31 december 2001. Genom beslut 2002/399/EG förlängdes undantaget till att gälla fram till och med december 2005.

| (23) | I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 95.4, tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten, anmälde Sverige till kommissionen den exakta ordalydelsen i de bestämmelser som antogs före anslutningen till Europeiska unionen och som det avser att behålla, och bifogade en redogörelse för de skäl som enligt Sverige motiverar att dessa bestämmelser skall behållas. |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 95.4, tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten, anmälde Sverige till kommissionen den exakta ordalydelsen i de bestämmelser som antogs före anslutningen till Europeiska unionen och som det avser att behålla, och bifogade en redogörelse för de skäl som enligt Sverige motiverar att dessa bestämmelser skall behållas.

| (24) | De skäl som lades fram av de svenska myndigheterna var identiska med dem som lämnats in tidigare och som ledde till att kommissionen i beslut 2002/399/EG beviljade Sverige undantag fram till och med den 31 december 2005. Denna period beviljades under förutsättning att harmoniserad lagstiftning infördes före slutet av 2005. Även om arbete pågår kommer lagstiftning inte att antas på gemenskapsnivå före slutet av året. |
| --- | --- |

(24)

De skäl som lades fram av de svenska myndigheterna var identiska med dem som lämnats in tidigare och som ledde till att kommissionen i beslut 2002/399/EG beviljade Sverige undantag fram till och med den 31 december 2005. Denna period beviljades under förutsättning att harmoniserad lagstiftning infördes före slutet av 2005. Även om arbete pågår kommer lagstiftning inte att antas på gemenskapsnivå före slutet av året.

| (25) | Den anmälan som Sverige lämnade in den 29 juni 2005 i syfte att få behålla de nationella bestämmelser som avviker från bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003 kan därför tas upp till sakprövning enligt artikel 95.4 tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten. |
| --- | --- |

(25)

Den anmälan som Sverige lämnade in den 29 juni 2005 i syfte att få behålla de nationella bestämmelser som avviker från bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003 kan därför tas upp till sakprövning enligt artikel 95.4 tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten.

2.   Sakprövning

| (26) | Enligt artikel 95 i fördraget skall kommissionen säkerställa att alla villkor som gör det möjligt för en medlemsstat att begagna sig av möjligheterna till undantag enligt denna artikel är uppfyllda. |
| --- | --- |

(26)

Enligt artikel 95 i fördraget skall kommissionen säkerställa att alla villkor som gör det möjligt för en medlemsstat att begagna sig av möjligheterna till undantag enligt denna artikel är uppfyllda.

| (27) | Kommissionen skall i synnerhet bedöma om de bestämmelser som anmälts av medlemsstaten är motiverade med hänsyn till de väsentliga behov som anges i artikel 30 i fördraget eller avser miljö- eller arbetsmiljöskydd. |
| --- | --- |

(27)

Kommissionen skall i synnerhet bedöma om de bestämmelser som anmälts av medlemsstaten är motiverade med hänsyn till de väsentliga behov som anges i artikel 30 i fördraget eller avser miljö- eller arbetsmiljöskydd.

| (28) | När kommissionen bedömer att de nationella bestämmelserna är motiverade, måste den dessutom i enlighet med artikel 95.6 i fördraget undersöka huruvida dessa bestämmelser utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna och om de utgör ett hinder för den inre marknadens funktion eller ej. |
| --- | --- |

(28)

När kommissionen bedömer att de nationella bestämmelserna är motiverade, måste den dessutom i enlighet med artikel 95.6 i fördraget undersöka huruvida dessa bestämmelser utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna och om de utgör ett hinder för den inre marknadens funktion eller ej.

| (29) | Sverige har grundat sin begäran på behovet av folkhälso- och miljöskydd. Kadmium i gödselmedel bedöms utgöra ett hot mot miljö och folkhälsa. Som stöd för sin begäran hänvisar Sverige till slutsatserna i en svensk undersökning som offentliggjordes i oktober 2000 (8) och som innehåller en bedömning av riskerna med kadmiumhaltiga gödselmedel. |
| --- | --- |

(29)

Sverige har grundat sin begäran på behovet av folkhälso- och miljöskydd. Kadmium i gödselmedel bedöms utgöra ett hot mot miljö och folkhälsa. Som stöd för sin begäran hänvisar Sverige till slutsatserna i en svensk undersökning som offentliggjordes i oktober 2000 (8) och som innehåller en bedömning av riskerna med kadmiumhaltiga gödselmedel.

2.1   Stöd för att det föreligger väsentliga behov

| (30) | Av de generella vetenskapliga uppgifter om kadmium som finns tillgängliga kan man dra slutsatsen att kadmiummetall och kadmiumoxid i allmänhet kan anses medföra allvarliga hälsorisker. I synnerhet kadmiumoxid har klassificerats som ett cancerframkallande, mutationsframkallande eller fortplantningsskadligt ämne i kategori 2. Det råder också en allmän enighet om att kadmium i gödselmedel utgör den allra viktigaste källan för tillförsel av kadmium till jorden och till näringskedjan. |
| --- | --- |

(30)

Av de generella vetenskapliga uppgifter om kadmium som finns tillgängliga kan man dra slutsatsen att kadmiummetall och kadmiumoxid i allmänhet kan anses medföra allvarliga hälsorisker. I synnerhet kadmiumoxid har klassificerats som ett cancerframkallande, mutationsframkallande eller fortplantningsskadligt ämne i kategori 2. Det råder också en allmän enighet om att kadmium i gödselmedel utgör den allra viktigaste källan för tillförsel av kadmium till jorden och till näringskedjan.

| (31) | När det gäller kadmium i gödselmedel kan den viktigaste informationen i Sveriges riskbedömning sammanfattas på följande sätt:






  — | När det gäller ytvattnet fastslås det i den svenska riskbedömningsrapporten att det valda PNEC-värdet (9) medför att i de flesta vattendrag i södra Sverige skulle vissa livsmiljöer redan vara påverkade av kadmium, dvs. de kvoter (10) som kännetecknar risk är större än 1 (11). Om en högre kadmiumhalt i gödselmedel skulle tillåtas, skulle en ytterligare ökning av exponering och anledning till oro för återverkningar i vattenmiljön förväntas uppstå. |
| --- | --- | --- |

(31)

När det gäller kadmium i gödselmedel kan den viktigaste informationen i Sveriges riskbedömning sammanfattas på följande sätt:

—

När det gäller ytvattnet fastslås det i den svenska riskbedömningsrapporten att det valda PNEC-värdet (9) medför att i de flesta vattendrag i södra Sverige skulle vissa livsmiljöer redan vara påverkade av kadmium, dvs. de kvoter (10) som kännetecknar risk är större än 1 (11). Om en högre kadmiumhalt i gödselmedel skulle tillåtas, skulle en ytterligare ökning av exponering och anledning till oro för återverkningar i vattenmiljön förväntas uppstå.

| — | När det gäller marken fastslås det i den svenska riskbedömningsrapporten att vid användning under hundra år av svenska gödselmedel i vanlig svensk jord (PNEC 0,25 mg/kg) förutses ingen anledning till oro för biologiska återverkningar när potatis eller vete odlas. Anledning till oro förutses när morötter odlas, men denna oro föreligger också vid år 0. Med EG-gödselmedel förutses anledning till oro i samtliga fall. I sura, sandiga jordar som är fattiga på lera och organiskt material (PNEC 0,06 mg/kg) förutses en risk även om kadmiumhalten i gödselmedel är 0. |
| --- | --- |

—

När det gäller marken fastslås det i den svenska riskbedömningsrapporten att vid användning under hundra år av svenska gödselmedel i vanlig svensk jord (PNEC 0,25 mg/kg) förutses ingen anledning till oro för biologiska återverkningar när potatis eller vete odlas. Anledning till oro förutses när morötter odlas, men denna oro föreligger också vid år 0. Med EG-gödselmedel förutses anledning till oro i samtliga fall. I sura, sandiga jordar som är fattiga på lera och organiskt material (PNEC 0,06 mg/kg) förutses en risk även om kadmiumhalten i gödselmedel är 0.

| (32) | Det är tydligt att dessa slutsatser härrör från särskilda förhållanden i den svenska marken och den väderlek som råder i Sverige. |
| --- | --- |

(32)

Det är tydligt att dessa slutsatser härrör från särskilda förhållanden i den svenska marken och den väderlek som råder i Sverige.

| (33) | Den riskbedömning som utförts av Sverige visar slutligen att om gödselmedel med högre kadmiumhalt än vad som för närvarande är tillåten medges, skulle detta leda till följande:






  — | En väsentlig höjning av kadmiumkoncentrationerna i marken, vilket i sin tur skulle leda till toxiska effekter på markorganismer. Oacceptabelt höga koncentrationer skulle också kunna uppträda i vattendrag i jordbruksområden. |
| --- | --- | --- |

(33)

Den riskbedömning som utförts av Sverige visar slutligen att om gödselmedel med högre kadmiumhalt än vad som för närvarande är tillåten medges, skulle detta leda till följande:

—

En väsentlig höjning av kadmiumkoncentrationerna i marken, vilket i sin tur skulle leda till toxiska effekter på markorganismer. Oacceptabelt höga koncentrationer skulle också kunna uppträda i vattendrag i jordbruksområden.

| — | En väsentlig höjning av kadmiumintaget via kosten. Säkerhetsmarginalen mellan nuvarande exponering och nivån för Världshälsoorganisationens provisional tolerable weekly intake (högsta godtagbara veckointag) är mycket liten. När det gäller vissa högriskgrupper, t.ex. kvinnor med låga järndepåer, finns inga säkerhetsmarginaler alls. Stora intag av kadmium via kosten skulle därför kunna leda till att fler människor drabbas av nedsatt njurfunktion och ökad benskörhet. |
| --- | --- |

—

En väsentlig höjning av kadmiumintaget via kosten. Säkerhetsmarginalen mellan nuvarande exponering och nivån för Världshälsoorganisationens provisional tolerable weekly intake (högsta godtagbara veckointag) är mycket liten. När det gäller vissa högriskgrupper, t.ex. kvinnor med låga järndepåer, finns inga säkerhetsmarginaler alls. Stora intag av kadmium via kosten skulle därför kunna leda till att fler människor drabbas av nedsatt njurfunktion och ökad benskörhet.

| (34) | Den riskbedömning som lämnats av de svenska myndigheterna har genomförts enligt de förfaranden och metoder som utformats på gemenskapsnivå, något som anses säkerställa en hög tillförlitlighetsnivå i de upplysningar som erhålls. |
| --- | --- |

(34)

Den riskbedömning som lämnats av de svenska myndigheterna har genomförts enligt de förfaranden och metoder som utformats på gemenskapsnivå, något som anses säkerställa en hög tillförlitlighetsnivå i de upplysningar som erhålls.

| (35) | Kommissionen har redan undersökt de upplysningar som ingår i denna riskbedömning i samband med direktiv 2002/399/EG som tillåter Sverige att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(35)

Kommissionen har redan undersökt de upplysningar som ingår i denna riskbedömning i samband med direktiv 2002/399/EG som tillåter Sverige att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005.

| (36) | Sverige har inte lagt fram några andra vetenskapliga eller tekniska data under 2005. Ackumulationsprocessen är långsam och ändras inte särskilt mycket under en treårsperiod. Man kan därför dra slutsatsen att situationen inte förändrats sedan 2002. |
| --- | --- |

(36)

Sverige har inte lagt fram några andra vetenskapliga eller tekniska data under 2005. Ackumulationsprocessen är långsam och ändras inte särskilt mycket under en treårsperiod. Man kan därför dra slutsatsen att situationen inte förändrats sedan 2002.

| (37) | Giltigheten för de uppgifter som Sverige lade fram bekräftas genom följande vetenskapliga belägg som använts som grund när kommissionen utarbetat sitt förslag om kadmium i gödselmedel:






  — | SCTEE:s (12) (nu kallad SCHER (13)) yttrande av den 24 september 2002 om kadmiumackumulering i jordbruksmark på grund av användningen av gödselmedel. Detta yttrande baserades på riskbedömningsrapporter från nio medlemsstater vilka endast tar upp ackumulering och inte möjliga risker för folkhälsa och miljö. SCTEE drog slutsatsen att kadmiumhalten i gödningsmedel måste begränsas för att förhindra ackumulering av kadmium i marken. |
| --- | --- | --- |

(37)

Giltigheten för de uppgifter som Sverige lade fram bekräftas genom följande vetenskapliga belägg som använts som grund när kommissionen utarbetat sitt förslag om kadmium i gödselmedel:

—

SCTEE:s (12) (nu kallad SCHER (13)) yttrande av den 24 september 2002 om kadmiumackumulering i jordbruksmark på grund av användningen av gödselmedel. Detta yttrande baserades på riskbedömningsrapporter från nio medlemsstater vilka endast tar upp ackumulering och inte möjliga risker för folkhälsa och miljö. SCTEE drog slutsatsen att kadmiumhalten i gödningsmedel måste begränsas för att förhindra ackumulering av kadmium i marken.

| — | Det slutliga utkastet till allmän riskbedömning om kadmium och kadmiumoxid från september 2004, som utarbetades i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (14) och tar upp alla kadmiumkällor. I utkastet bekräftas SCTEE:s yttrande om ackumulering i marken. Även om det i utkastet står att tillskottet av kadmium i gödselmedel i sig självt inte nödvändigtvis är tillräckligt för att orsaka svår och omedelbar fara för människors hälsa och för miljön, bör man dock vara försiktig eftersom man på grund av de stora skillnader som finns när det gäller kadmiumkoncentrationer i mat, kostvanor och näringsstatus inte kan utesluta risken för människors hälsa i alla lokala och regionala situationer. |
| --- | --- |

—

Det slutliga utkastet till allmän riskbedömning om kadmium och kadmiumoxid från september 2004, som utarbetades i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (14) och tar upp alla kadmiumkällor. I utkastet bekräftas SCTEE:s yttrande om ackumulering i marken. Även om det i utkastet står att tillskottet av kadmium i gödselmedel i sig självt inte nödvändigtvis är tillräckligt för att orsaka svår och omedelbar fara för människors hälsa och för miljön, bör man dock vara försiktig eftersom man på grund av de stora skillnader som finns när det gäller kadmiumkoncentrationer i mat, kostvanor och näringsstatus inte kan utesluta risken för människors hälsa i alla lokala och regionala situationer.

I avvaktan på slutförandet av den allmänna riskbedömningsrapporten om kadmium och kadmiumoxid samt den eventuella uppföljningen av arbetet om riskreducerande åtgärder har kommissionens förslag om kadmium i gödselmedel försenats.

| (38) | Efter att ånyo ha undersökt de vetenskapliga beläggen mot bakgrund av Sveriges begäran anser kommissionen att de svenska myndigheterna har visat att kadmiumhaltiga gödselmedel utgör miljö- och folkhälsorisker och att de nationella bestämmelser som anmälts av de svenska myndigheterna och som syftar till att begränsa exponeringen av den svenska miljön för kadmiumhaltiga gödselmedel är berättigade. |
| --- | --- |

(38)

Efter att ånyo ha undersökt de vetenskapliga beläggen mot bakgrund av Sveriges begäran anser kommissionen att de svenska myndigheterna har visat att kadmiumhaltiga gödselmedel utgör miljö- och folkhälsorisker och att de nationella bestämmelser som anmälts av de svenska myndigheterna och som syftar till att begränsa exponeringen av den svenska miljön för kadmiumhaltiga gödselmedel är berättigade.

2.2   Förekomst av eventuell godtycklig diskriminering

| (39) | Enligt artikel 95.6 skall kommissionen kontrollera att de planerade bestämmelserna ej utgör ett medel för godtycklig diskriminering. Enligt EG-domstolens praxis föreligger diskriminering när nationella handelshinder används på ett sätt som är diskriminerande när det gäller varor med ursprung i övriga medlemsstater. |
| --- | --- |

(39)

Enligt artikel 95.6 skall kommissionen kontrollera att de planerade bestämmelserna ej utgör ett medel för godtycklig diskriminering. Enligt EG-domstolens praxis föreligger diskriminering när nationella handelshinder används på ett sätt som är diskriminerande när det gäller varor med ursprung i övriga medlemsstater.

| (40) | De aktuella nationella bestämmelserna är generella och gäller för såväl inhemska som importerade EG-märkta fosforbaserade gödselmedel. Det finns därför ingenting som tyder på att bestämmelserna kan användas som ett medel för godtycklig diskriminering mellan ekonomiska aktörer i gemenskapen. |
| --- | --- |

(40)

De aktuella nationella bestämmelserna är generella och gäller för såväl inhemska som importerade EG-märkta fosforbaserade gödselmedel. Det finns därför ingenting som tyder på att bestämmelserna kan användas som ett medel för godtycklig diskriminering mellan ekonomiska aktörer i gemenskapen.

2.3   Förekomst av eventuella förtäckta handelshinder

| (41) | Strängare nationella bestämmelser för sammansättningen av EG-märkta gödselmedel som avviker från bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv utgör normalt ett handelshinder. Produkter som lagligen får släppas ut på marknaden i resten av gemenskapen får ej släppas ut på marknaden i den berörda medlemsstaten. Syftet med artikel 95.6 är att förhindra att nationella begränsningar som grundar sig på kriterierna i punkterna 4 och 5 tillämpas på felaktiga grunder och i själva verket utgör ekonomiska åtgärder som införs för att förhindra import av produkter från andra medlemsstater med det indirekta syftet att skydda inhemsk produktion. |
| --- | --- |

(41)

Strängare nationella bestämmelser för sammansättningen av EG-märkta gödselmedel som avviker från bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv utgör normalt ett handelshinder. Produkter som lagligen får släppas ut på marknaden i resten av gemenskapen får ej släppas ut på marknaden i den berörda medlemsstaten. Syftet med artikel 95.6 är att förhindra att nationella begränsningar som grundar sig på kriterierna i punkterna 4 och 5 tillämpas på felaktiga grunder och i själva verket utgör ekonomiska åtgärder som införs för att förhindra import av produkter från andra medlemsstater med det indirekta syftet att skydda inhemsk produktion.

| (42) | Som fastställs ovan ger användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i marken anledning till oro när det gäller miljö- och folkhälsoskydd. Det verkliga skälet för att bibehålla de nationella bestämmelserna förefaller därför vara att skydda människors hälsa och miljön, och inte att skapa förtäckta handelshinder. |
| --- | --- |

(42)

Som fastställs ovan ger användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i marken anledning till oro när det gäller miljö- och folkhälsoskydd. Det verkliga skälet för att bibehålla de nationella bestämmelserna förefaller därför vara att skydda människors hälsa och miljön, och inte att skapa förtäckta handelshinder.

2.4   Förekomst av eventuella hinder för den inre marknadens funktion

| (43) | Detta villkor kan inte tolkas på ett sätt som gör att det skulle vara förbjudet att godkänna nationella bestämmelser som kan komma att påverka upprättandet av den inre marknaden. Det är i själva verket troligt att alla nationella bestämmelser som avviker från en harmoniseringsåtgärd vars syfte är att upprätta den inre marknaden och få den att fungera, kommer att påverka den inre marknaden. För att undantagsförfarandet i artikel 95 i EG-fördraget skall förbli användbart anser kommissionen, i fråga om artikel 95.6, att begreppet ”hinder för den inre marknadens funktion” bör tolkas som en verkan som inte står i proportion till det eftersträvade målet. |
| --- | --- |

(43)

Detta villkor kan inte tolkas på ett sätt som gör att det skulle vara förbjudet att godkänna nationella bestämmelser som kan komma att påverka upprättandet av den inre marknaden. Det är i själva verket troligt att alla nationella bestämmelser som avviker från en harmoniseringsåtgärd vars syfte är att upprätta den inre marknaden och få den att fungera, kommer att påverka den inre marknaden. För att undantagsförfarandet i artikel 95 i EG-fördraget skall förbli användbart anser kommissionen, i fråga om artikel 95.6, att begreppet ”hinder för den inre marknadens funktion” bör tolkas som en verkan som inte står i proportion till det eftersträvade målet.

| (44) | Med tanke på de risker för både miljö och folkhälsa som härrör från användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i den svenska jorden och med hänsyn till






  — | att Sverige som ovan anges genom anslutningsakten och direktiv 98/97/EG får fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser om kadmiumhalt i gödselmedel i avvaktan på den översyn av direktiv 76/116/EEG som gäller förekomst av kadmium i gödselmedel, |
| --- | --- | --- |

(44)

Med tanke på de risker för både miljö och folkhälsa som härrör från användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i den svenska jorden och med hänsyn till

—

att Sverige som ovan anges genom anslutningsakten och direktiv 98/97/EG får fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser om kadmiumhalt i gödselmedel i avvaktan på den översyn av direktiv 76/116/EEG som gäller förekomst av kadmium i gödselmedel,

| — | att beslut 2002/399/EG tillåter Sverige att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005, med stöd av den riskbedömning som de svenska myndigheterna lämnat in, |
| --- | --- |

—

att beslut 2002/399/EG tillåter Sverige att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005, med stöd av den riskbedömning som de svenska myndigheterna lämnat in,

| — | att pågående arbete inom kommissionen för en tillnärmning av gemenskapens gränsvärden för kadmium i gödselmedel inte ger anledning att tro att en mindre restriktiv åtgärd skulle ge tillräckligt folkhälso- och miljöskydd i Sverige. Riskbedömningen visar att de särskilda klimatförhållanden och den jordmån som finns i Sverige kräver nationella bestämmelser för att skydda miljön eftersom områdena är känsligare för kadmiumtillskott på grund av jordens sura pH-värde. I sura miljöer ökar kadmiums löslighet, och kadmium kan därför lättare tas upp av grödorna, |
| --- | --- |

—

att pågående arbete inom kommissionen för en tillnärmning av gemenskapens gränsvärden för kadmium i gödselmedel inte ger anledning att tro att en mindre restriktiv åtgärd skulle ge tillräckligt folkhälso- och miljöskydd i Sverige. Riskbedömningen visar att de särskilda klimatförhållanden och den jordmån som finns i Sverige kräver nationella bestämmelser för att skydda miljön eftersom områdena är känsligare för kadmiumtillskott på grund av jordens sura pH-värde. I sura miljöer ökar kadmiums löslighet, och kadmium kan därför lättare tas upp av grödorna,

anser kommissionen på nuvarande stadium av översynen att det inte föreligger något belägg för att de nationella bestämmelserna skulle utgöra ett oproportionerligt hinder för den inre marknadens funktion i förhållande till de avsedda målen för denna.

2.5   Tidsbegränsning

| (45) | Den period för vilken undantag medges bör vara tillräckligt lång för att kommissionen skall kunna lägga fram förslag och för att rådet och Europaparlamentet skall kunna anta en lag om kadmium i gödselmedel på gemenskapsnivå. För att undvika följderna av eventuella förseningar under den interinstitutionella debatten, bör bestämmelserna i detta beslut gälla till dess att harmoniserade bestämmelser tillämpas på EU-nivå. |
| --- | --- |

(45)

Den period för vilken undantag medges bör vara tillräckligt lång för att kommissionen skall kunna lägga fram förslag och för att rådet och Europaparlamentet skall kunna anta en lag om kadmium i gödselmedel på gemenskapsnivå. För att undvika följderna av eventuella förseningar under den interinstitutionella debatten, bör bestämmelserna i detta beslut gälla till dess att harmoniserade bestämmelser tillämpas på EU-nivå.

IV   SLUTSATS

| (46) | Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att Konungarikets Sveriges begäran om att få behålla nationella bestämmelser som är strängare än bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om kadmiumhalten i gödselmedel, och som inlämnades den 29 juni 2005, kan tas upp till sakprövning. |
| --- | --- |

(46)

Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att Konungarikets Sveriges begäran om att få behålla nationella bestämmelser som är strängare än bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om kadmiumhalten i gödselmedel, och som inlämnades den 29 juni 2005, kan tas upp till sakprövning.

| (47) | Kommissionen finner dessutom att de nationella bestämmelserna






  — | motsvarar behoven när det gäller att skydda folkhälsa och miljö, |
| --- | --- | --- |

(47)

Kommissionen finner dessutom att de nationella bestämmelserna

—

motsvarar behoven när det gäller att skydda folkhälsa och miljö,

| — | är proportionerliga i förhållande till de eftersträvade målen, |
| --- | --- |

—

är proportionerliga i förhållande till de eftersträvade målen,

| — | ej utgör medel för godtycklig diskriminering, och |
| --- | --- |

—

ej utgör medel för godtycklig diskriminering, och

| — | ej innebär något förtäckt handelshinder mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

ej innebär något förtäckt handelshinder mellan medlemsstaterna.

Kommissionen anser därför att de kan godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Genom undantag från förordning (EG) nr 2003/2003 skall de svenska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den svenska marknaden av gödselmedel som innehåller mer än 100 gram kadmium per ton fosfor godkännas.

Detta undantag skall tillämpas fram till dess att harmoniserade bestämmelser om kadmium i gödselmedel tillämpas på gemenskapsnivå.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Konungariket Sverige.

Utfärdat i Bryssel den 3 januari 2006.

På kommissionens vägnar

Günter VERHEUGEN

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 24, 30.1.1976, s. 21. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

1

(2)  EGT L 138, 28.5.2002, s. 24.

2

(3)  EUT L 304, 21.11.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2076/2004 (EUT L 359, 4.12.2004, s. 25).

3

(4)  EGT C 241, 29.8.1994, s. 41 och s. 316.

4

(5)  EGT L 18, 23.1.1999, s. 60.

5

(6)  Svensk författningssamling (SFS) av den 14 juli 1998.

6

(7)  EUT C 197, 12.8.2005, s. 6.

7

(8)  Svenska kemikalieinspektionen: Assessment of risks to health and the environment in Sweden from cadmium in fertilisers,4 oktober 2000.

8

Assessment of risks to health and the environment in Sweden from cadmium in fertilisers,

(9)  PNEC: predicted no effect concentration (uppskattad nolleffektkoncentration).

9

predicted no effect concentration

(10)  Dessa kvoter är PEC/PNEC (PEC: predicted environmental concentration, förväntad miljökoncentration).

10

predicted environmental concentration

(11)  En PEC/PNEC-kvot större än 1 anger att ogynnsamma återverkningar kommer att uppstå.

11

(12)  Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö.

12

(13)  Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker.

13

(14)  EGT L 84, 5.4.1993 s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

14

---

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/25 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/25

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av 3 januari 2006

om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Finland enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel

[delgivet med nr K(2005) 5542]

(Endast de finska och svenska texterna är giltiga)

(Text av betydelse för EES)

(2006/348/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95.6, och

av följande skäl:

I   BAKGRUND

1.   Gemenskapslagstiftningen

| (1) | I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (1) anges de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden under beteckningen ”EG-gödselmedel”. |
| --- | --- |

(1)

I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (1) anges de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden under beteckningen ”EG-gödselmedel”.

| (2) | I bilaga I till direktiv 76/116/EEG anges typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, för varje EG-märkt gödselmedel. EG-gödselmedlen i denna förteckning är inordnade i kategorier efter deras halt av huvudnäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium. |
| --- | --- |

(2)

I bilaga I till direktiv 76/116/EEG anges typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, för varje EG-märkt gödselmedel. EG-gödselmedlen i denna förteckning är inordnade i kategorier efter deras halt av huvudnäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium.

| (3) | Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG får medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyller bestämmelserna i direktivet. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG får medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyller bestämmelserna i direktivet.

| (4) | I kommissionens direktiv 2002/398/EG av den 24 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Finland enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (2) beviljas undantag från direktiv 76/116/EEG, och de finska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den finska marknaden av fosforhaltiga mineralgödselmedel som innehåller mer än 50 mg kadmium per kg fosfor godkänns. Detta undantag skall tillämpas till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(4)

I kommissionens direktiv 2002/398/EG av den 24 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Finland enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (2) beviljas undantag från direktiv 76/116/EEG, och de finska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den finska marknaden av fosforhaltiga mineralgödselmedel som innehåller mer än 50 mg kadmium per kg fosfor godkänns. Detta undantag skall tillämpas till och med den 31 december 2005.

| (5) | Direktiv 76/116/EEG, i dess ändrade lydelse, har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (3). |
| --- | --- |

(5)

Direktiv 76/116/EEG, i dess ändrade lydelse, har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (3).

| (6) | I artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 fastställs att undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt artikel 95.6 i fördraget skall betraktas som undantag från artikel 5 i denna förordning och skall fortsätta att tillämpas trots att denna förordning trätt i kraft. |
| --- | --- |

(6)

I artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 fastställs att undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt artikel 95.6 i fördraget skall betraktas som undantag från artikel 5 i denna förordning och skall fortsätta att tillämpas trots att denna förordning trätt i kraft.

| (7) | I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om oavsiktligt kadmiuminnehåll i mineralgödselmedel och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(7)

I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om oavsiktligt kadmiuminnehåll i mineralgödselmedel och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet.

| (8) | Arbetet med att utarbeta ett kommissionsförslag om kadmium i gödselmedel pågår. |
| --- | --- |

(8)

Arbetet med att utarbeta ett kommissionsförslag om kadmium i gödselmedel pågår.

2.   Finlands anslutning

| (9) | Finland blev medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995. I anslutningsakten (4) fastställs övergångsbestämmelser för användning och utsläppande på marknaden av kadmium i denna stat. I artikel 84.1 anges att under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga X till anslutningsakten i enlighet med den bilagan och de villkor som fastställs där ej tillämpas på Finland. I artikel 84 i och i punkt 2 i bilaga X till anslutningsakten anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG ej skall tillämpas på Finland före den 1 januari 1999 när det gäller kadmiumhalten i gödselmedel och att bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG skall ses över i enlighet med gemenskapens förfaranden senast den 31 december 1998. |
| --- | --- |

(9)

Finland blev medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995. I anslutningsakten (4) fastställs övergångsbestämmelser för användning och utsläppande på marknaden av kadmium i denna stat. I artikel 84.1 anges att under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga X till anslutningsakten i enlighet med den bilagan och de villkor som fastställs där ej tillämpas på Finland. I artikel 84 i och i punkt 2 i bilaga X till anslutningsakten anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG ej skall tillämpas på Finland före den 1 januari 1999 när det gäller kadmiumhalten i gödselmedel och att bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG skall ses över i enlighet med gemenskapens förfaranden senast den 31 december 1998.

| (10) | I artikel 2 i anslutningsakten föreskrivs att från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i de rättsakter som antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas av dessa på de villkor som fördragen och anslutningsakten anger. I artikel 168 i anslutningsakten krävs att de nya medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som krävs för att från och med dagen för anslutningen uppfylla bestämmelserna i direktiv och beslut enligt artikel 189 (numera artikel 249) i EG-fördraget, såvida det inte i förteckningen i bilaga XIX eller enligt några andra bestämmelser i anslutningsakten föreskrivs en frist. |
| --- | --- |

(10)

I artikel 2 i anslutningsakten föreskrivs att från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i de rättsakter som antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas av dessa på de villkor som fördragen och anslutningsakten anger. I artikel 168 i anslutningsakten krävs att de nya medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som krävs för att från och med dagen för anslutningen uppfylla bestämmelserna i direktiv och beslut enligt artikel 189 (numera artikel 249) i EG-fördraget, såvida det inte i förteckningen i bilaga XIX eller enligt några andra bestämmelser i anslutningsakten föreskrivs en frist.

| (11) | Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG (5) ändrades därefter direktiv 76/116/EEG om utsläppande på marknaden i Finland, Sverige och Österrike av gödselmedel som innehåller kadmium. I artikel 1 anges att bl.a. Finland får förbjuda utsläppande på den inhemska marknaden av gödselmedel med en kadmiumhalt högre än den vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda halten och att detta undantag skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001. |
| --- | --- |

(11)

Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG (5) ändrades därefter direktiv 76/116/EEG om utsläppande på marknaden i Finland, Sverige och Österrike av gödselmedel som innehåller kadmium. I artikel 1 anges att bl.a. Finland får förbjuda utsläppande på den inhemska marknaden av gödselmedel med en kadmiumhalt högre än den vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda halten och att detta undantag skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001.

| (12) | Den 7 december 2001 anmälde Republiken Finland gällande nationell lagstiftning som avviker från bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel. Efter noggranna överväganden beviljades genom beslut 2002/398/EG en förlängning av undantaget till direktiv 76/116/EEG fram till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(12)

Den 7 december 2001 anmälde Republiken Finland gällande nationell lagstiftning som avviker från bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel. Efter noggranna överväganden beviljades genom beslut 2002/398/EG en förlängning av undantaget till direktiv 76/116/EEG fram till och med den 31 december 2005.

3.   Nationella bestämmelser

| (13) | I det finska jord- och skogsbruksministeriets beslut om gödselmedel nr 45/1994 av den 21 januari 1994 (6) fastställs bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel, vilket även omfattar EG-märkta gödselmedel. Enligt avsnitt 3 är det förbjudet att släppa ut fosforhaltiga mineralgödselmedel på den finska marknaden om de har en kadmiumhalt som överstiger 50 mg per kg fosfor. |
| --- | --- |

(13)

I det finska jord- och skogsbruksministeriets beslut om gödselmedel nr 45/1994 av den 21 januari 1994 (6) fastställs bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel, vilket även omfattar EG-märkta gödselmedel. Enligt avsnitt 3 är det förbjudet att släppa ut fosforhaltiga mineralgödselmedel på den finska marknaden om de har en kadmiumhalt som överstiger 50 mg per kg fosfor.

II   FÖRFARANDE

| (14) | Genom en skrivelse av den 7 juni 2005 anmälde Republiken Finland till kommissionen att den i enlighet med artikel 95.4 i EG-fördraget avser att från och med den 1 januari 2006 fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalt i gödselmedel. De finska myndigheterna begär en förlängning av det nuvarande undantag som beviljades genom beslut nr 2002/398/EG. |
| --- | --- |

(14)

Genom en skrivelse av den 7 juni 2005 anmälde Republiken Finland till kommissionen att den i enlighet med artikel 95.4 i EG-fördraget avser att från och med den 1 januari 2006 fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalt i gödselmedel. De finska myndigheterna begär en förlängning av det nuvarande undantag som beviljades genom beslut nr 2002/398/EG.

| (15) | I en skrivelse av den 30 juni 2005 informerade kommissionen de finska myndigheterna om att den hade mottagit anmälan enligt artikel 95.4 och att sexmånadersperioden för prövningen av anmälan enligt artikel 95.6 började den 8 juni 2005, dagen efter mottagandet av anmälan. |
| --- | --- |

(15)

I en skrivelse av den 30 juni 2005 informerade kommissionen de finska myndigheterna om att den hade mottagit anmälan enligt artikel 95.4 och att sexmånadersperioden för prövningen av anmälan enligt artikel 95.6 började den 8 juni 2005, dagen efter mottagandet av anmälan.

| (16) | Genom en skrivelse av den 10 augusti 2005 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Finlands begäran. Kommissionen offentliggjorde även ett meddelande om denna begäran i Europeiska unionens officiella tidning
   (7) för att informera övriga berörda parter om de nationella bestämmelser som Finland avser att behålla. |
| --- | --- |

(16)

Genom en skrivelse av den 10 augusti 2005 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Finlands begäran. Kommissionen offentliggjorde även ett meddelande om denna begäran i Europeiska unionens officiella tidning
   (7) för att informera övriga berörda parter om de nationella bestämmelser som Finland avser att behålla.

III   BEDÖMNING

1.   Bedömning av huruvida ärendet kan tas upp till sakprövning

| (17) | I artikel 95.4 i fördraget anges att om en medlemsstat efter det att rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov enligt artikel 30 eller som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd, skall den till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt skälen för att behålla dem. |
| --- | --- |

(17)

I artikel 95.4 i fördraget anges att om en medlemsstat efter det att rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov enligt artikel 30 eller som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd, skall den till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt skälen för att behålla dem.

| (18) | Syftet med den anmälan som inkom från de finska myndigheterna den 7 juni 2005 är att få tillåtelse att efter den 31 december 2005 förlänga det nuvarande undantaget i beslut 2002/398/EG. Enligt detta beslut får Finland fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot bestämmelserna om sammansättningen av EG-märkta gödselmedel i förordning (EG) nr 2003/2003. |
| --- | --- |

(18)

Syftet med den anmälan som inkom från de finska myndigheterna den 7 juni 2005 är att få tillåtelse att efter den 31 december 2005 förlänga det nuvarande undantaget i beslut 2002/398/EG. Enligt detta beslut får Finland fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot bestämmelserna om sammansättningen av EG-märkta gödselmedel i förordning (EG) nr 2003/2003.

| (19) | Som redan nämnts hindras medlemsstaterna genom artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 från att begränsa utsläppandet på marknaden av EG-märkta gödselmedel på grund av deras sammansättning, men i bestämmelserna om sammansättningen anges inget gränsvärde för kadmiumhalten. Detta betyder att enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 kan de EG-märkta gödselmedel som uppfyller kraven i den förordningen släppas ut på marknaden oberoende av deras kadmiumhalt. |
| --- | --- |

(19)

Som redan nämnts hindras medlemsstaterna genom artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 från att begränsa utsläppandet på marknaden av EG-märkta gödselmedel på grund av deras sammansättning, men i bestämmelserna om sammansättningen anges inget gränsvärde för kadmiumhalten. Detta betyder att enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 kan de EG-märkta gödselmedel som uppfyller kraven i den förordningen släppas ut på marknaden oberoende av deras kadmiumhalt.

| (20) | Mot bakgrund av ovanstående är det tydligt att de nationella bestämmelser som anmälts av Finland är strängare än bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003, eftersom de förbjuder utsläppande på marknaden av EG-märkta fosforhaltiga gödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 50 mg per kg fosfor. |
| --- | --- |

(20)

Mot bakgrund av ovanstående är det tydligt att de nationella bestämmelser som anmälts av Finland är strängare än bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003, eftersom de förbjuder utsläppande på marknaden av EG-märkta fosforhaltiga gödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 50 mg per kg fosfor.

| (21) | De nationella bestämmelser som anmälts av de finska myndigheterna antogs innan Finland blev medlem av Europeiska unionen. Som ovan anges fastställs genom anslutningsakten de övergångsbestämmelser som tillåter Finland att under fyra år fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalten i gödselmedel på produkter som omfattas av direktiv 76/116/EEG. Genom direktiv 98/97/EG fick Finland fortsätta att tillämpa ovannämnda nationella bestämmelser till och med den 31 december 2001. Genom beslut 2002/398/EG förlängdes undantaget till att gälla fram till och med december 2005. |
| --- | --- |

(21)

De nationella bestämmelser som anmälts av de finska myndigheterna antogs innan Finland blev medlem av Europeiska unionen. Som ovan anges fastställs genom anslutningsakten de övergångsbestämmelser som tillåter Finland att under fyra år fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalten i gödselmedel på produkter som omfattas av direktiv 76/116/EEG. Genom direktiv 98/97/EG fick Finland fortsätta att tillämpa ovannämnda nationella bestämmelser till och med den 31 december 2001. Genom beslut 2002/398/EG förlängdes undantaget till att gälla fram till och med december 2005.

| (22) | I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 95.4, tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten, anmälde Finland till kommissionen den exakta ordalydelsen i de bestämmelser som antogs före anslutningen till Europeiska unionen och som landet avser att behålla, och bifogade en redogörelse för de skäl som enligt Finland motiverar att dessa bestämmelser skall behållas. |
| --- | --- |

(22)

I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 95.4, tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten, anmälde Finland till kommissionen den exakta ordalydelsen i de bestämmelser som antogs före anslutningen till Europeiska unionen och som landet avser att behålla, och bifogade en redogörelse för de skäl som enligt Finland motiverar att dessa bestämmelser skall behållas.

| (23) | De skäl som lades fram av de finska myndigheterna var identiska med dem som lämnats in tidigare och som ledde till att kommissionen i beslut 2002/398/EG beviljade Finland undantag fram till och med den 31 december 2005. Denna period beviljades under förutsättning att harmoniserad lagstiftning infördes före slutet av 2005. Även om arbete pågår kommer lagstiftning inte att antas på gemenskapsnivå före slutet av året. |
| --- | --- |

(23)

De skäl som lades fram av de finska myndigheterna var identiska med dem som lämnats in tidigare och som ledde till att kommissionen i beslut 2002/398/EG beviljade Finland undantag fram till och med den 31 december 2005. Denna period beviljades under förutsättning att harmoniserad lagstiftning infördes före slutet av 2005. Även om arbete pågår kommer lagstiftning inte att antas på gemenskapsnivå före slutet av året.

| (24) | Den anmälan som Finland lämnade in den 7 juni 2005 i syfte att få behålla de nationella bestämmelser som avviker från bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003 kan därför tas upp till sakprövning enligt artikel 95.4 tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten. |
| --- | --- |

(24)

Den anmälan som Finland lämnade in den 7 juni 2005 i syfte att få behålla de nationella bestämmelser som avviker från bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003 kan därför tas upp till sakprövning enligt artikel 95.4 tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten.

2.   Sakprövning

| (25) | Enligt artikel 95 i fördraget skall kommissionen säkerställa att alla villkor som gör det möjligt för en medlemsstat att begagna sig av möjligheterna till undantag enligt denna artikel är uppfyllda. |
| --- | --- |

(25)

Enligt artikel 95 i fördraget skall kommissionen säkerställa att alla villkor som gör det möjligt för en medlemsstat att begagna sig av möjligheterna till undantag enligt denna artikel är uppfyllda.

| (26) | Kommissionen skall i synnerhet bedöma om de bestämmelser som anmälts av medlemsstaten är motiverade med hänsyn till de väsentliga behov som anges i artikel 30 i fördraget eller avser miljö- eller arbetsmiljöskydd. |
| --- | --- |

(26)

Kommissionen skall i synnerhet bedöma om de bestämmelser som anmälts av medlemsstaten är motiverade med hänsyn till de väsentliga behov som anges i artikel 30 i fördraget eller avser miljö- eller arbetsmiljöskydd.

| (27) | När kommissionen bedömer att de nationella bestämmelserna är motiverade, måste den dessutom i enlighet med artikel 95.6 i fördraget undersöka huruvida dessa bestämmelser utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna och om de utgör ett hinder för den inre marknadens funktion eller ej. |
| --- | --- |

(27)

När kommissionen bedömer att de nationella bestämmelserna är motiverade, måste den dessutom i enlighet med artikel 95.6 i fördraget undersöka huruvida dessa bestämmelser utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna och om de utgör ett hinder för den inre marknadens funktion eller ej.

| (28) | Finland har grundat sin begäran på behovet av folkhälso- och miljöskydd. Kadmium i gödselmedel bedöms utgöra ett hot mot miljö och folkhälsa. Som stöd för sin begäran hänvisar Finland till slutsatserna i en finsk undersökning som offentliggjordes i april 2000 (8) och som innehåller en bedömning av riskerna med kadmiumhaltiga gödselmedel. |
| --- | --- |

(28)

Finland har grundat sin begäran på behovet av folkhälso- och miljöskydd. Kadmium i gödselmedel bedöms utgöra ett hot mot miljö och folkhälsa. Som stöd för sin begäran hänvisar Finland till slutsatserna i en finsk undersökning som offentliggjordes i april 2000 (8) och som innehåller en bedömning av riskerna med kadmiumhaltiga gödselmedel.

2.1   Stöd för att det föreligger väsentliga behov

| (29) | Av de vetenskapliga uppgifter som hittills föreligger kan slutsatsen dras att kadmiummetall och kadmiumoxid i allmänhet kan anses medföra allvarliga hälsorisker. I synnerhet kadmiumoxid har klassificerats som ett cancerogent, mutagent eller reproduktionstoxiskt ämne i kategori 2. Det råder också en allmän enighet om att kadmium i gödselmedel utgör den allra viktigaste källan för tillförsel av kadmium till jorden och näringskedjan. |
| --- | --- |

(29)

Av de vetenskapliga uppgifter som hittills föreligger kan slutsatsen dras att kadmiummetall och kadmiumoxid i allmänhet kan anses medföra allvarliga hälsorisker. I synnerhet kadmiumoxid har klassificerats som ett cancerogent, mutagent eller reproduktionstoxiskt ämne i kategori 2. Det råder också en allmän enighet om att kadmium i gödselmedel utgör den allra viktigaste källan för tillförsel av kadmium till jorden och näringskedjan.

| (30) | När det gäller kadmium i gödselmedel kan den viktigaste informationen från den riskbedömning som gjorts i Finland sammanfattas som följer:






  — | När det gäller vatten fastslås i den finska riskbedömningsrapporten att riskkarakteriseringen visar att det föreligger risk för vattenmiljön för alla beräknade scenarier både nu och för framtiden. Detta betyder i praktiken att ingen säkerhetsmarginal kan upprättas och att varje ökning i förhållande till de naturliga bakgrundskoncentrationerna sannolikt kommer att medföra risker för vattenmiljön. |
| --- | --- | --- |

(30)

När det gäller kadmium i gödselmedel kan den viktigaste informationen från den riskbedömning som gjorts i Finland sammanfattas som följer:

—

När det gäller vatten fastslås i den finska riskbedömningsrapporten att riskkarakteriseringen visar att det föreligger risk för vattenmiljön för alla beräknade scenarier både nu och för framtiden. Detta betyder i praktiken att ingen säkerhetsmarginal kan upprättas och att varje ökning i förhållande till de naturliga bakgrundskoncentrationerna sannolikt kommer att medföra risker för vattenmiljön.

| — | När det gäller marken fastslås i den finska riskbedömningsrapporten att med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter utgör de nuvarande kadmiumkoncentrationerna i finsk jordbruksmark en risk för markmiljön. Denna slutsats kan nås genom användning av både medelvärdet för koncentrationer av extraherbart kadmium (9) och 90-percentilvärden i de fem finländska odlingszonerna för år 1987. Endast i den nordligaste zonen är PEC/PNEC-kvoten (10), beräknad utifrån medelvärdet för koncentrationen, mindre än 1. Riskkvoterna för de olika odlingszonerna varierar mellan 1,2 och 2,8. |
| --- | --- |

—

När det gäller marken fastslås i den finska riskbedömningsrapporten att med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter utgör de nuvarande kadmiumkoncentrationerna i finsk jordbruksmark en risk för markmiljön. Denna slutsats kan nås genom användning av både medelvärdet för koncentrationer av extraherbart kadmium (9) och 90-percentilvärden i de fem finländska odlingszonerna för år 1987. Endast i den nordligaste zonen är PEC/PNEC-kvoten (10), beräknad utifrån medelvärdet för koncentrationen, mindre än 1. Riskkvoterna för de olika odlingszonerna varierar mellan 1,2 och 2,8.

| — | När det gäller folkhälsan fastslås i den finska riskbedömningsrapporten att det i Finland inte finns någon säkerhetsmarginal för riskgruppen (de svåraste fallen) mellan de skattade nivåerna i urin och de kritiska nivåer som förknippats med skadliga hälsoeffekter orsakade av kadmium. I den finska riskbedömningsrapporten fastslås också att om fosforhaltiga gödselmedel som innehåller genomsnittliga EU-nivåer av kadmium skulle användas i Finland, skulle intaget via livsmedel av kadmium öka med mer än 40 % över hundra år grundat på beräkningsmodeller. |
| --- | --- |

—

När det gäller folkhälsan fastslås i den finska riskbedömningsrapporten att det i Finland inte finns någon säkerhetsmarginal för riskgruppen (de svåraste fallen) mellan de skattade nivåerna i urin och de kritiska nivåer som förknippats med skadliga hälsoeffekter orsakade av kadmium. I den finska riskbedömningsrapporten fastslås också att om fosforhaltiga gödselmedel som innehåller genomsnittliga EU-nivåer av kadmium skulle användas i Finland, skulle intaget via livsmedel av kadmium öka med mer än 40 % över hundra år grundat på beräkningsmodeller.

| (31) | Det är tydligt att dessa slutsatser härrör från särskilda förhållanden i den finska marken och den väderlek som råder i Finland. |
| --- | --- |

(31)

Det är tydligt att dessa slutsatser härrör från särskilda förhållanden i den finska marken och den väderlek som råder i Finland.

| (32) | Sammanfattningsvis visar den riskbedömning som genomförts i Finland att nuvarande kadmiumkoncentrationer i den finska jordbruksmarken utgör en risk för markorganismer och att kadmiumläckaget från jordbruksmarken hotar vattenmiljön. Finland vidhåller att riskbedömningen visar att det finns en risk för negativa hälsoeffekter på grund av den allmänna kadmiumexponering som den finska befolkningen utsätts för. Det genomsnittliga intaget via livsmedel utgör visserligen ingen risk i Finland, men vissa delar av befolkningen befinner sig i farozonen på grund av högt intag via livsmedel, förhöjd upptagning eller rökning. |
| --- | --- |

(32)

Sammanfattningsvis visar den riskbedömning som genomförts i Finland att nuvarande kadmiumkoncentrationer i den finska jordbruksmarken utgör en risk för markorganismer och att kadmiumläckaget från jordbruksmarken hotar vattenmiljön. Finland vidhåller att riskbedömningen visar att det finns en risk för negativa hälsoeffekter på grund av den allmänna kadmiumexponering som den finska befolkningen utsätts för. Det genomsnittliga intaget via livsmedel utgör visserligen ingen risk i Finland, men vissa delar av befolkningen befinner sig i farozonen på grund av högt intag via livsmedel, förhöjd upptagning eller rökning.

| (33) | Den riskbedömning som lämnats av de finska myndigheterna har genomförts enligt de förfaranden och metoder som utformats på gemenskapsnivå, något som anses säkerställa en hög tillförlitlighetsnivå i de upplysningar som erhålls. |
| --- | --- |

(33)

Den riskbedömning som lämnats av de finska myndigheterna har genomförts enligt de förfaranden och metoder som utformats på gemenskapsnivå, något som anses säkerställa en hög tillförlitlighetsnivå i de upplysningar som erhålls.

| (34) | Kommissionen har redan undersökt de upplysningar som ingår i denna riskbedömning i samband med direktiv 2002/398/EG som tillåter Finland att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(34)

Kommissionen har redan undersökt de upplysningar som ingår i denna riskbedömning i samband med direktiv 2002/398/EG som tillåter Finland att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005.

| (35) | Finland har inte lagt fram några andra vetenskapliga eller tekniska data under 2005. Ackumuleringsprocessen är mycket långsam och ändras inte särskilt mycket under en treårsperiod. Man kan därför dra slutsatsen att situationen inte förändrats sedan 2002. |
| --- | --- |

(35)

Finland har inte lagt fram några andra vetenskapliga eller tekniska data under 2005. Ackumuleringsprocessen är mycket långsam och ändras inte särskilt mycket under en treårsperiod. Man kan därför dra slutsatsen att situationen inte förändrats sedan 2002.

| (36) | Giltigheten för de uppgifter som Finland lade fram bekräftas genom följande vetenskapliga belägg som använts som grund när kommissionen utarbetat sitt förslag om kadmium i gödselmedel:






  — | Yttrandet från SCTEE (11) (nu kallad SCHER (12)) av den 24 september 2002 om kadmiumackumulering i jordbruksmark på grund av användning av gödselmedel. Detta yttrande baserades på riskbedömningsrapporter från nio medlemsstater vilka endast tar upp ackumulering och inte möjliga risker för folkhälsa och miljö. SCTEE drog slutsatsen att kadmiumhalten i gödningsmedel måste begränsas för att förhindra ackumulering av kadmium i marken. |
| --- | --- | --- |

(36)

Giltigheten för de uppgifter som Finland lade fram bekräftas genom följande vetenskapliga belägg som använts som grund när kommissionen utarbetat sitt förslag om kadmium i gödselmedel:

—

Yttrandet från SCTEE (11) (nu kallad SCHER (12)) av den 24 september 2002 om kadmiumackumulering i jordbruksmark på grund av användning av gödselmedel. Detta yttrande baserades på riskbedömningsrapporter från nio medlemsstater vilka endast tar upp ackumulering och inte möjliga risker för folkhälsa och miljö. SCTEE drog slutsatsen att kadmiumhalten i gödningsmedel måste begränsas för att förhindra ackumulering av kadmium i marken.

| — | Det slutliga utkastet till allmän riskbedömning om kadmium och kadmiumoxid från september 2004, som utarbetades i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (13) och som tar upp alla kadmiumkällor. Genom utkastet bekräftas SCTEE:s yttrande om ackumulering i marken. Även om det där konstateras att tillskottet av kadmium i gödselmedel i sig självt kanske inte är tillräckligt för att orsaka svår och omedelbar fara för människors hälsa och för miljön måste man iaktta försiktighet, eftersom risk för människors hälsa inte kan uteslutas för alla lokala och regionala situationer på grund av den stora variationen vad gäller kadmiumhalt i livsmedel, kostvanor och nutritionsstatus. |
| --- | --- |

—

Det slutliga utkastet till allmän riskbedömning om kadmium och kadmiumoxid från september 2004, som utarbetades i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (13) och som tar upp alla kadmiumkällor. Genom utkastet bekräftas SCTEE:s yttrande om ackumulering i marken. Även om det där konstateras att tillskottet av kadmium i gödselmedel i sig självt kanske inte är tillräckligt för att orsaka svår och omedelbar fara för människors hälsa och för miljön måste man iaktta försiktighet, eftersom risk för människors hälsa inte kan uteslutas för alla lokala och regionala situationer på grund av den stora variationen vad gäller kadmiumhalt i livsmedel, kostvanor och nutritionsstatus.

I avvaktan på slutförandet av den allmänna riskbedömningsrapporten om kadmium och kadmiumoxid samt den eventuella uppföljningen av arbetet om riskreducerande åtgärder har kommissionens förslag om kadmium i gödselmedel försenats.

| (37) | Efter att på nytt ha undersökt de vetenskapliga beläggen mot bakgrund av Finlands begäran anser kommissionen att de finska myndigheterna har visat att kadmiumhaltiga gödselmedel utgör miljö- och folkhälsorisker och att de nationella bestämmelser som anmälts av de finska myndigheterna och som syftar till att begränsa exponeringen av den finska miljön för kadmiumhaltiga gödselmedel är berättigade. |
| --- | --- |

(37)

Efter att på nytt ha undersökt de vetenskapliga beläggen mot bakgrund av Finlands begäran anser kommissionen att de finska myndigheterna har visat att kadmiumhaltiga gödselmedel utgör miljö- och folkhälsorisker och att de nationella bestämmelser som anmälts av de finska myndigheterna och som syftar till att begränsa exponeringen av den finska miljön för kadmiumhaltiga gödselmedel är berättigade.

2.2   Förekomst av eventuell godtycklig diskriminering

| (38) | Enligt artikel 95.6 skall kommissionen kontrollera att de planerade bestämmelserna ej utgör ett medel för godtycklig diskriminering. Enligt EG-domstolens praxis föreligger diskriminering när nationella handelshinder används på ett sätt som är diskriminerande när det gäller varor med ursprung i övriga medlemsstater. |
| --- | --- |

(38)

Enligt artikel 95.6 skall kommissionen kontrollera att de planerade bestämmelserna ej utgör ett medel för godtycklig diskriminering. Enligt EG-domstolens praxis föreligger diskriminering när nationella handelshinder används på ett sätt som är diskriminerande när det gäller varor med ursprung i övriga medlemsstater.

| (39) | De aktuella nationella bestämmelserna är generella och gäller för såväl inhemska som importerade EG-märkta fosforhaltiga gödselmedel. Det finns därför ingenting som tyder på att bestämmelserna kan användas som ett medel för godtycklig diskriminering mellan ekonomiska aktörer i gemenskapen. |
| --- | --- |

(39)

De aktuella nationella bestämmelserna är generella och gäller för såväl inhemska som importerade EG-märkta fosforhaltiga gödselmedel. Det finns därför ingenting som tyder på att bestämmelserna kan användas som ett medel för godtycklig diskriminering mellan ekonomiska aktörer i gemenskapen.

2.3   Förekomst av eventuella förtäckta handelshinder

| (40) | Strängare nationella bestämmelser för sammansättningen av EG-märkta gödselmedel som avviker från bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv utgör normalt ett handelshinder. Produkter som lagligen får släppas ut på marknaden i resten av gemenskapen får inte släppas ut på marknaden i den berörda medlemsstaten. Syftet med artikel 95.6 är att förhindra att nationella begränsningar som grundar sig på kriterierna i punkterna 4 och 5 tillämpas på felaktiga grunder och i själva verket utgör ekonomiska åtgärder som införs för att förhindra import av produkter från andra medlemsstater med det indirekta syftet att skydda inhemsk produktion. |
| --- | --- |

(40)

Strängare nationella bestämmelser för sammansättningen av EG-märkta gödselmedel som avviker från bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv utgör normalt ett handelshinder. Produkter som lagligen får släppas ut på marknaden i resten av gemenskapen får inte släppas ut på marknaden i den berörda medlemsstaten. Syftet med artikel 95.6 är att förhindra att nationella begränsningar som grundar sig på kriterierna i punkterna 4 och 5 tillämpas på felaktiga grunder och i själva verket utgör ekonomiska åtgärder som införs för att förhindra import av produkter från andra medlemsstater med det indirekta syftet att skydda inhemsk produktion.

| (41) | Som fastställs ovan ger användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i marken anledning till oro när det gäller miljö- och folkhälsoskydd. Det verkliga skälet för att bibehålla de nationella bestämmelserna förefaller därför vara att skydda människors hälsa och miljön och inte att skapa förtäckta handelshinder. |
| --- | --- |

(41)

Som fastställs ovan ger användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i marken anledning till oro när det gäller miljö- och folkhälsoskydd. Det verkliga skälet för att bibehålla de nationella bestämmelserna förefaller därför vara att skydda människors hälsa och miljön och inte att skapa förtäckta handelshinder.

2.4   Förekomst av eventuella hinder för den inre marknadens funktion

| (42) | Detta villkor kan inte tolkas på ett sätt som gör att det skulle vara förbjudet att godkänna nationella bestämmelser som kan komma att påverka upprättandet av den inre marknaden. Det är i själva verket troligt att alla nationella bestämmelser som avviker från en harmoniseringsåtgärd vars syfte är att upprätta den inre marknaden och få den att fungera kommer att påverka den inre marknaden. För att undantagsförfarandet i artikel 95 i EG-fördraget skall förbli användbart anser kommissionen, i fråga om artikel 95.6, att begreppet ”hinder för den inre marknadens funktion” bör tolkas som en verkan som inte står i proportion till det eftersträvade målet. |
| --- | --- |

(42)

Detta villkor kan inte tolkas på ett sätt som gör att det skulle vara förbjudet att godkänna nationella bestämmelser som kan komma att påverka upprättandet av den inre marknaden. Det är i själva verket troligt att alla nationella bestämmelser som avviker från en harmoniseringsåtgärd vars syfte är att upprätta den inre marknaden och få den att fungera kommer att påverka den inre marknaden. För att undantagsförfarandet i artikel 95 i EG-fördraget skall förbli användbart anser kommissionen, i fråga om artikel 95.6, att begreppet ”hinder för den inre marknadens funktion” bör tolkas som en verkan som inte står i proportion till det eftersträvade målet.

| (43) | Med tanke på de risker för både miljö och folkhälsa som härrör från användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i den finska jorden och med hänsyn till






  — | att Finland som ovan anges genom anslutningsakten och direktiv 98/97/EG får fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser om kadmiumhalt i gödselmedel i avvaktan på den översyn av direktiv 76/116/EEG som gäller kadmiuminnehåll i gödselmedel, |
| --- | --- | --- |

(43)

Med tanke på de risker för både miljö och folkhälsa som härrör från användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i den finska jorden och med hänsyn till

—

att Finland som ovan anges genom anslutningsakten och direktiv 98/97/EG får fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser om kadmiumhalt i gödselmedel i avvaktan på den översyn av direktiv 76/116/EEG som gäller kadmiuminnehåll i gödselmedel,

| — | att beslut 2002/398/EG tillåter Finland att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005, med stöd av den riskbedömning som de finska myndigheterna lämnat in, |
| --- | --- |

—

att beslut 2002/398/EG tillåter Finland att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005, med stöd av den riskbedömning som de finska myndigheterna lämnat in,

| — | att pågående arbete inom kommissionen för en tillnärmning av gemenskapens gränsvärden för kadmium i gödselmedel inte ger anledning att tro att en mindre restriktiv åtgärd skulle ge tillräckligt folkhälso- och miljöskydd i Finland. Riskbedömningen visar att de särskilda mark- och klimatförhållanden som finns i Finland kräver nationella bestämmelser för att skydda miljön eftersom områdena är känsligare för kadmiumtillskott på grund av jordens sura pH-värde. I sura miljöer ökar kadmiums löslighet och kadmium kan därför lättare tas upp av grödorna, |
| --- | --- |

—

att pågående arbete inom kommissionen för en tillnärmning av gemenskapens gränsvärden för kadmium i gödselmedel inte ger anledning att tro att en mindre restriktiv åtgärd skulle ge tillräckligt folkhälso- och miljöskydd i Finland. Riskbedömningen visar att de särskilda mark- och klimatförhållanden som finns i Finland kräver nationella bestämmelser för att skydda miljön eftersom områdena är känsligare för kadmiumtillskott på grund av jordens sura pH-värde. I sura miljöer ökar kadmiums löslighet och kadmium kan därför lättare tas upp av grödorna,

anser kommissionen på nuvarande stadium av översynen att det inte föreligger något belägg för att de nationella bestämmelserna skulle utgöra ett oproportionerligt hinder för den inre marknadens funktion i förhållande till de avsedda målen för denna.

2.5   Tidsbegränsning

| (44) | Den period för vilken undantag medges bör vara tillräckligt lång för att kommissionen skall kunna lägga fram förslag och för att rådet och Europaparlamentet skall kunna anta en lag om kadmium i gödselmedel på gemenskapsnivå. För att undvika följderna av eventuella förseningar under den interinstitutionella debatten, bör bestämmelserna i detta beslut gälla till dess att harmoniserade bestämmelser tillämpas på EU-nivå. |
| --- | --- |

(44)

Den period för vilken undantag medges bör vara tillräckligt lång för att kommissionen skall kunna lägga fram förslag och för att rådet och Europaparlamentet skall kunna anta en lag om kadmium i gödselmedel på gemenskapsnivå. För att undvika följderna av eventuella förseningar under den interinstitutionella debatten, bör bestämmelserna i detta beslut gälla till dess att harmoniserade bestämmelser tillämpas på EU-nivå.

IV   SLUTSATS

| (45) | Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att Republiken Finlands begäran om att få behålla nationella bestämmelser som är strängare än bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om kadmiumhalten i gödselmedel, och som lämnades in den 7 juni 2005, kan tas upp till sakprövning. |
| --- | --- |

(45)

Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att Republiken Finlands begäran om att få behålla nationella bestämmelser som är strängare än bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om kadmiumhalten i gödselmedel, och som lämnades in den 7 juni 2005, kan tas upp till sakprövning.

| (46) | Kommissionen finner dessutom att de nationella bestämmelserna






  — | motsvarar behoven när det gäller att skydda folkhälsa och miljö, |
| --- | --- | --- |

(46)

Kommissionen finner dessutom att de nationella bestämmelserna

—

motsvarar behoven när det gäller att skydda folkhälsa och miljö,

| — | är proportionerliga i förhållande till de eftersträvade målen, |
| --- | --- |

—

är proportionerliga i förhållande till de eftersträvade målen,

| — | inte utgör medel för godtycklig diskriminering, och |
| --- | --- |

—

inte utgör medel för godtycklig diskriminering, och

| — | inte innebär något förtäckt handelshinder mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

inte innebär något förtäckt handelshinder mellan medlemsstaterna.

Kommissionen anser därför att de kan godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Genom undantag från förordning (EG) nr 2003/2003 godkänns de finska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den finska marknaden av fosforgödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 50 mg per kg fosfor.

Detta undantag skall tillämpas fram till dess att harmoniserade bestämmelser om kadmium i gödselmedel tillämpas på gemenskapsnivå.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Finland.

Utfärdat i Bryssel den 3 januari 2006.

På kommissionens vägnar

Günter VERHEUGEN

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 24, 30.1.1976, s. 21. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

1

(2)  EGT L 138, 28.5.2002, s. 15.

2

(3)  EUT L 304, 21.11.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2076/2004 (EUT L 359, 4.12.2004, s. 25).

3

(4)  EGT C 241, 29.8.1994, s. 37 och s. 308.

4

(5)  EGT L 18, 23.1.1999, s. 60.

5

(6)  Finlands författningssamling, 45/1994, 26 januari 1994, s. 117.

6

(7)  EUT C 197, 12.8.2005, s. 4.

7

(8)  Finlands jord- och skogsbruksministerium: Cadmium in fertilizers, risks to human health and the environment, april 2000.

8

Cadmium in fertilizers, risks to human health and the environment

(9)  Den kadmiumkoncentration som är tillgänglig för växternas upptagning.

9

(10)  PEC = predicted environmental concentration (förväntad miljökoncentration), PNEC = predicted no effect concentration (uppskattad nolleffektkoncentration). En PEC/PNEC-kvot större än 1 anger att ogynnsamma effekter kommer att uppstå.

10

predicted environmental concentration

predicted no effect concentration

(11)  Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö.

11

(12)  Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker.

12

(13)  EGT L 84, 5.4.1993 s. 1. Förordningen senast ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

13

---

| 17.5.2006 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 129/31 |
| --- | --- | --- | --- |

17.5.2006

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 129/31

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 3 januari 2006

om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Österrike enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel

[delgivet med nr K(2005) 5549]

(Endast den tyska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2006/349/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95.6, och

av följande skäl:

I   BAKGRUND

1.   Gemenskapslagstiftningen

| (1) | I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (1) anges de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden med beteckningen ”EG-gödselmedel”. |
| --- | --- |

(1)

I rådets direktiv 76/116/EEG av den 18 december 1975 om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel (1) anges de krav som gödselmedel måste uppfylla för att få släppas ut på marknaden med beteckningen ”EG-gödselmedel”.

| (2) | I bilaga I till direktiv 76/116/EEG anges typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, för varje EG-märkt gödselmedel. EG-gödselmedlen i denna förteckning är inordnade i kategorier efter deras halt av huvudnäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium. |
| --- | --- |

(2)

I bilaga I till direktiv 76/116/EEG anges typbeteckning och motsvarande krav, bl.a. sammansättningen, för varje EG-märkt gödselmedel. EG-gödselmedlen i denna förteckning är inordnade i kategorier efter deras halt av huvudnäringsämnen, dvs. kväve, fosfor och kalium.

| (3) | Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG får medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyller bestämmelserna i direktivet. |
| --- | --- |

(3)

Enligt artikel 7 i direktiv 76/116/EEG får medlemsstaterna inte förbjuda, begränsa eller hindra marknadsföring av gödselmedel märkta som ”EG-gödselmedel” på grund av deras sammansättning, identifiering, märkning eller förpackning, förutsatt att de uppfyller bestämmelserna i direktivet.

| (4) | Genom kommissionens beslut 2002/366/EG av den 15 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Österrike enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (2) beviljas undantag från direktiv 76/116/EEG, och de österrikiska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den inhemska marknaden av fosforhaltiga mineralgödselmedel (med minst 5 % P2O5) med en kadmiumhalt på mer än 75 mg/kg P2O5 godkänns. Detta undantag skall tillämpas till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(4)

Genom kommissionens beslut 2002/366/EG av den 15 maj 2002 om de nationella bestämmelser som anmälts av Republiken Österrike enligt artikel 95.4 i EG-fördraget beträffande högsta tillåtna kadmiumhalt i gödselmedel (2) beviljas undantag från direktiv 76/116/EEG, och de österrikiska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den inhemska marknaden av fosforhaltiga mineralgödselmedel (med minst 5 % P2O5) med en kadmiumhalt på mer än 75 mg/kg P2O5 godkänns. Detta undantag skall tillämpas till och med den 31 december 2005.

| (5) | Direktiv 76/116/EEG, i dess ändrade lydelse, har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (3). |
| --- | --- |

(5)

Direktiv 76/116/EEG, i dess ändrade lydelse, har ersatts av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 2003/2003 av den 13 oktober 2003 om gödselmedel (3).

| (6) | I artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 fastställs att undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt artikel 95.6 i fördraget skall betraktas som undantag från artikel 5 i denna förordning och skall fortsätta att tillämpas trots att denna förordning trätt i kraft. |
| --- | --- |

(6)

I artikel 35.2 i förordning (EG) nr 2003/2003 fastställs att undantag från artikel 7 i direktiv 76/116/EEG som beviljats av kommissionen enligt artikel 95.6 i fördraget skall betraktas som undantag från artikel 5 i denna förordning och skall fortsätta att tillämpas trots att denna förordning trätt i kraft.

| (7) | I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om oavsiktligt kadmiuminnehåll i mineralgödselmedel och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(7)

I skäl 15 i förordning (EG) nr 2003/2003 anges att kommissionen kommer att ta upp frågan om oavsiktligt kadmiuminnehåll i mineralgödselmedel och att den vid behov kommer att utarbeta ett förslag till förordning som den kommer att lägga fram för Europaparlamentet och rådet.

| (8) | Arbetet med att utarbeta ett kommissionsförslag om kadmium i gödselmedel pågår. |
| --- | --- |

(8)

Arbetet med att utarbeta ett kommissionsförslag om kadmium i gödselmedel pågår.

2.   Österrikes anslutning

| (9) | Österrike blev medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995. I anslutningsakten (4) fastställs övergångsbestämmelser för användning och utsläppande på marknaden av kadmium i denna stat. I artikel 69.1 anges att under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga VIII till anslutningsakten i enlighet med den bilagan och de villkor som fastställs där ej tillämpas på Österrike. I artikel 69 i och i punkt 4 i bilaga VIII till anslutningsakten anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG ej skall tillämpas på Österrike före den 1 januari 1999 när det gäller kadmiumhalten i gödselmedel och att bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG skall ses över i enlighet med gemenskapens förfaranden senast den 31 december 1998. |
| --- | --- |

(9)

Österrike blev medlem i Europeiska unionen den 1 januari 1995. I anslutningsakten (4) fastställs övergångsbestämmelser för användning och utsläppande på marknaden av kadmium i denna stat. I artikel 69.1 anges att under de fyra år som följer närmast efter anslutningen skall de bestämmelser som anges i bilaga VIII till anslutningsakten i enlighet med den bilagan och de villkor som fastställs där ej tillämpas på Österrike. I artikel 69 i och i punkt 4 i bilaga VIII till anslutningsakten anges att artikel 7 i direktiv 76/116/EEG ej skall tillämpas på Österrike före den 1 januari 1999 när det gäller kadmiumhalten i gödselmedel och att bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG skall ses över i enlighet med gemenskapens förfaranden senast den 31 december 1998.

| (10) | I artikel 2 i anslutningsakten föreskrivs att från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i de rättsakter som antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas av dessa på de villkor som fördragen och anslutningsakten anger. I artikel 168 i anslutningsakten krävs att de nya medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som krävs för att från och med dagen för anslutningen uppfylla bestämmelserna i direktiv och beslut enligt artikel 189 (numera artikel 249) i EG-fördraget, såvida det inte i förteckningen i bilaga XIX eller enligt några andra bestämmelser i anslutningsakten föreskrivs en frist. |
| --- | --- |

(10)

I artikel 2 i anslutningsakten föreskrivs att från dagen för anslutningen är bestämmelserna i de grundläggande fördragen och i de rättsakter som antagits av institutionerna före anslutningen bindande för de nya medlemsstaterna och skall tillämpas av dessa på de villkor som fördragen och anslutningsakten anger. I artikel 168 i anslutningsakten krävs att de nya medlemsstaterna skall sätta i kraft de åtgärder som krävs för att från och med dagen för anslutningen uppfylla bestämmelserna i direktiv och beslut enligt artikel 189 (numera artikel 249) i EG-fördraget, såvida det inte i förteckningen i bilaga XIX eller enligt några andra bestämmelser i anslutningsakten föreskrivs en frist.

| (11) | Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG (5) ändrades därefter direktiv 76/116/EEG om utsläppande på marknaden i Finland, Sverige och Österrike av gödselmedel som innehåller kadmium. I artikel 1 anges att bl.a. Österrike får förbjuda utsläppande på den inhemska marknaden av gödselmedel med en kadmiumhalt högre än den vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda halten och att detta undantag skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001. |
| --- | --- |

(11)

Genom Europaparlamentets och rådets direktiv 98/97/EG (5) ändrades därefter direktiv 76/116/EEG om utsläppande på marknaden i Finland, Sverige och Österrike av gödselmedel som innehåller kadmium. I artikel 1 anges att bl.a. Österrike får förbjuda utsläppande på den inhemska marknaden av gödselmedel med en kadmiumhalt högre än den vid anslutningstillfället gällande nationellt fastställda halten och att detta undantag skall tillämpas från och med den 1 januari 1999 till och med den 31 december 2001.

| (12) | Den 16 november 2001 anmälde Republiken Österrike gällande nationell lagstiftning som avviker från bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel. Efter noggranna övervägningar beviljades genom kommissionens beslut 2002/366/EG en förlängning av undantaget till direktiv 76/116/EEG fram till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(12)

Den 16 november 2001 anmälde Republiken Österrike gällande nationell lagstiftning som avviker från bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om gödselmedel. Efter noggranna övervägningar beviljades genom kommissionens beslut 2002/366/EG en förlängning av undantaget till direktiv 76/116/EEG fram till och med den 31 december 2005.

3.   Nationella bestämmelser

| (13) | I Österrikes förordning om gödselmedel från 2004 (6) fastställs bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel, vilket även omfattar EG-gödselmedel. Enligt artikel 2.4, jämförd med avsnitt 2 i bilaga 2, är det förbjudet att släppa ut fosforhaltiga mineralgödselmedel (med minst 5 % P2O5) på den österrikiska marknaden om de har en kadmiumhalt som överstiger 75 mg/kg P2O5. |
| --- | --- |

(13)

I Österrikes förordning om gödselmedel från 2004 (6) fastställs bl.a. högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel, vilket även omfattar EG-gödselmedel. Enligt artikel 2.4, jämförd med avsnitt 2 i bilaga 2, är det förbjudet att släppa ut fosforhaltiga mineralgödselmedel (med minst 5 % P2O5) på den österrikiska marknaden om de har en kadmiumhalt som överstiger 75 mg/kg P2O5.

| (14) | Bestämmelserna om högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel har gällt sedan 1985, då ett gränsvärde på 120 mg/kg P2O5 fastställdes. Det nu gällande värdet på 75 mg/kg P2O5 infördes genom den österrikiska förordningen om gödselmedel (7), som sedermera upphävts genom förordningen om gödselmedel från 2004 för att lagstiftningen skulle anpassas till förordning (EG) nr 2003/2003. Bestämmelserna om kadmium i gödselmedel har inte ändrats. |
| --- | --- |

(14)

Bestämmelserna om högsta tillåtna halt av kadmium i gödselmedel har gällt sedan 1985, då ett gränsvärde på 120 mg/kg P2O5 fastställdes. Det nu gällande värdet på 75 mg/kg P2O5 infördes genom den österrikiska förordningen om gödselmedel (7), som sedermera upphävts genom förordningen om gödselmedel från 2004 för att lagstiftningen skulle anpassas till förordning (EG) nr 2003/2003. Bestämmelserna om kadmium i gödselmedel har inte ändrats.

II   FÖRFARANDE

| (15) | Genom en skrivelse av den 14 juni 2005 anmälde Republiken Österrike till kommissionen att den i enlighet med artikel 95.4 i EG-fördraget avser att från och med den 1 januari 2006 fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalt i gödselmedel. De österrikiska myndigheterna begär en förlängning av det nuvarande undantaget som beviljades genom beslut nr 2002/366/EG. |
| --- | --- |

(15)

Genom en skrivelse av den 14 juni 2005 anmälde Republiken Österrike till kommissionen att den i enlighet med artikel 95.4 i EG-fördraget avser att från och med den 1 januari 2006 fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalt i gödselmedel. De österrikiska myndigheterna begär en förlängning av det nuvarande undantaget som beviljades genom beslut nr 2002/366/EG.

| (16) | I en skrivelse av den 30 juni 2005 informerade kommissionen de österrikiska myndigheterna om att den hade mottagit anmälan enligt artikel 95.4 och att sexmånadersperioden för prövningen av anmälan enligt artikel 95.6 började den 15 juni 2005, dagen efter mottagandet av anmälan. |
| --- | --- |

(16)

I en skrivelse av den 30 juni 2005 informerade kommissionen de österrikiska myndigheterna om att den hade mottagit anmälan enligt artikel 95.4 och att sexmånadersperioden för prövningen av anmälan enligt artikel 95.6 började den 15 juni 2005, dagen efter mottagandet av anmälan.

| (17) | Genom en skrivelse av den 10 augusti 2005 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Österrikes begäran. Kommissionen offentliggjorde även ett meddelande om denna begäran i Europeiska unionens officiella tidning
   (8) för att informera övriga berörda parter om de nationella bestämmelser som Österrike avser att behålla. |
| --- | --- |

(17)

Genom en skrivelse av den 10 augusti 2005 underrättade kommissionen övriga medlemsstater om Österrikes begäran. Kommissionen offentliggjorde även ett meddelande om denna begäran i Europeiska unionens officiella tidning
   (8) för att informera övriga berörda parter om de nationella bestämmelser som Österrike avser att behålla.

III   BEDÖMNING

1.   Bedömning av huruvida ärendet kan tas upp till sakprövning

| (18) | I artikel 95.4 i fördraget anges att om en medlemsstat efter det att rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov enligt artikel 30 eller som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd, skall den till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt skälen för att behålla dem. |
| --- | --- |

(18)

I artikel 95.4 i fördraget anges att om en medlemsstat efter det att rådet eller kommissionen har beslutat om en harmoniseringsåtgärd anser det nödvändigt att behålla nationella bestämmelser som grundar sig på väsentliga behov enligt artikel 30 eller som avser miljö- eller arbetsmiljöskydd, skall den till kommissionen anmäla dessa bestämmelser samt skälen för att behålla dem.

| (19) | Syftet med den anmälan som inkom från de österrikiska myndigheterna den 7 juni 2005 är att få tillåtelse att efter den 31 december 2005 förlänga det nuvarande undantaget i beslut 2002/366/EG. Enligt detta beslut får Österrike fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot bestämmelserna om sammansättningen av EG-märkta gödselmedel i förordning (EG) nr 2003/2003. |
| --- | --- |

(19)

Syftet med den anmälan som inkom från de österrikiska myndigheterna den 7 juni 2005 är att få tillåtelse att efter den 31 december 2005 förlänga det nuvarande undantaget i beslut 2002/366/EG. Enligt detta beslut får Österrike fortsätta att tillämpa nationella bestämmelser som strider mot bestämmelserna om sammansättningen av EG-märkta gödselmedel i förordning (EG) nr 2003/2003.

| (20) | Som redan nämnts hindras medlemsstaterna genom artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 från att begränsa utsläppandet på marknaden av EG-märkta gödselmedel på grund av deras sammansättning, men i bestämmelserna om sammansättningen anges inget gränsvärde för kadmiumhalten. Detta betyder att enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 kan de EG-märkta gödselmedel som uppfyller kraven i den förordningen släppas ut på marknaden oberoende av deras kadmiumhalt. |
| --- | --- |

(20)

Som redan nämnts hindras medlemsstaterna genom artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 från att begränsa utsläppandet på marknaden av EG-märkta gödselmedel på grund av deras sammansättning, men i bestämmelserna om sammansättningen anges inget gränsvärde för kadmiumhalten. Detta betyder att enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 2003/2003 kan de EG-märkta gödselmedel som uppfyller kraven i den förordningen släppas ut på marknaden oberoende av deras kadmiumhalt.

| (21) | Mot bakgrund av ovanstående är det tydligt att de nationella bestämmelser som anmälts av Österrike är strängare än bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003, eftersom de förbjuder utsläppande på marknaden av EG-märkta fosforhaltiga mineralgödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 75 mg/kg P2O5. |
| --- | --- |

(21)

Mot bakgrund av ovanstående är det tydligt att de nationella bestämmelser som anmälts av Österrike är strängare än bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003, eftersom de förbjuder utsläppande på marknaden av EG-märkta fosforhaltiga mineralgödselmedel med en kadmiumhalt som överstiger 75 mg/kg P2O5.

| (22) | De nationella bestämmelser som anmälts av de österrikiska myndigheterna antogs innan Österrike blev medlem av Europeiska unionen. Som anges ovan fastställs genom anslutningsakten de övergångsbestämmelser som tillåter Österrike att under fyra år fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalten i gödselmedel på produkter som omfattas av direktiv 76/166/EEG. Genom direktiv 98/97/EG fick Österrike fortsätta att tillämpa ovannämnda nationella bestämmelser till och med den 31 december 2001. Genom beslut 2002/366/EG förlängdes undantaget till att gälla fram till och med december 2005. |
| --- | --- |

(22)

De nationella bestämmelser som anmälts av de österrikiska myndigheterna antogs innan Österrike blev medlem av Europeiska unionen. Som anges ovan fastställs genom anslutningsakten de övergångsbestämmelser som tillåter Österrike att under fyra år fortsätta att tillämpa de nationella bestämmelserna för kadmiumhalten i gödselmedel på produkter som omfattas av direktiv 76/166/EEG. Genom direktiv 98/97/EG fick Österrike fortsätta att tillämpa ovannämnda nationella bestämmelser till och med den 31 december 2001. Genom beslut 2002/366/EG förlängdes undantaget till att gälla fram till och med december 2005.

| (23) | I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 95.4, tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten, anmälde Österrike till kommissionen den exakta ordalydelsen i de bestämmelser som antogs före anslutningen till Europeiska unionen och som landet avser att behålla och bifogade en redogörelse för de skäl som enligt Österrike motiverar att dessa bestämmelser skall behållas. |
| --- | --- |

(23)

I enlighet med vad som föreskrivs i artikel 95.4, tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten, anmälde Österrike till kommissionen den exakta ordalydelsen i de bestämmelser som antogs före anslutningen till Europeiska unionen och som landet avser att behålla och bifogade en redogörelse för de skäl som enligt Österrike motiverar att dessa bestämmelser skall behållas.

| (24) | De skäl som lades fram av de österrikiska myndigheterna var identiska med dem som lämnats in tidigare och som ledde till att kommissionen i beslut 2002/366/EG beviljade Österrike undantag fram till och med den 31 december 2005. Denna period beviljades under förutsättning att harmoniserad lagstiftning infördes före slutet av 2005. Även om arbete pågår kommer lagstiftning inte att antas på gemenskapsnivå före slutet av året. |
| --- | --- |

(24)

De skäl som lades fram av de österrikiska myndigheterna var identiska med dem som lämnats in tidigare och som ledde till att kommissionen i beslut 2002/366/EG beviljade Österrike undantag fram till och med den 31 december 2005. Denna period beviljades under förutsättning att harmoniserad lagstiftning infördes före slutet av 2005. Även om arbete pågår kommer lagstiftning inte att antas på gemenskapsnivå före slutet av året.

| (25) | Den anmälan som Österrike lämnade in den 14 juni 2005 i syfte att få behålla de nationella bestämmelser som avviker från bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003 kan därför tas upp till sakprövning enligt artikel 95.4 tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten. |
| --- | --- |

(25)

Den anmälan som Österrike lämnade in den 14 juni 2005 i syfte att få behålla de nationella bestämmelser som avviker från bestämmelserna i förordning (EG) nr 2003/2003 kan därför tas upp till sakprövning enligt artikel 95.4 tolkad mot bakgrund av artiklarna 2 och 168 i anslutningsakten.

2.   Sakprövning

| (26) | Enligt artikel 95 i fördraget skall kommissionen säkerställa att alla villkor som gör det möjligt för en medlemsstat att begagna sig av möjligheterna till undantag enligt denna artikel är uppfyllda. |
| --- | --- |

(26)

Enligt artikel 95 i fördraget skall kommissionen säkerställa att alla villkor som gör det möjligt för en medlemsstat att begagna sig av möjligheterna till undantag enligt denna artikel är uppfyllda.

| (27) | Kommissionen skall i synnerhet bedöma om de bestämmelser som anmälts av medlemsstaten är motiverade med hänsyn till de väsentliga behov som anges i artikel 30 i fördraget eller avser miljö- eller arbetsmiljöskydd. |
| --- | --- |

(27)

Kommissionen skall i synnerhet bedöma om de bestämmelser som anmälts av medlemsstaten är motiverade med hänsyn till de väsentliga behov som anges i artikel 30 i fördraget eller avser miljö- eller arbetsmiljöskydd.

| (28) | När kommissionen bedömer att de nationella bestämmelserna är motiverade, måste den dessutom i enlighet med artikel 95.6 i fördraget undersöka huruvida dessa bestämmelser utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna och om de utgör ett hinder för den inre marknadens funktion eller ej. |
| --- | --- |

(28)

När kommissionen bedömer att de nationella bestämmelserna är motiverade, måste den dessutom i enlighet med artikel 95.6 i fördraget undersöka huruvida dessa bestämmelser utgör ett medel för godtycklig diskriminering eller innebär förtäckta handelshinder mellan medlemsstaterna och om de utgör ett hinder för den inre marknadens funktion eller ej.

| (29) | Österrike har grundat sin begäran på behovet av folkhälso- och miljöskydd. Kadmium i gödselmedel bedöms utgöra ett hot mot miljö och folkhälsa. Som stöd för sin begäran hänvisar Österrike till slutsatserna i en österrikisk undersökning som offentliggjordes i oktober 2000 (9) och som innehåller en bedömning av riskerna med kadmiumhaltiga gödselmedel. |
| --- | --- |

(29)

Österrike har grundat sin begäran på behovet av folkhälso- och miljöskydd. Kadmium i gödselmedel bedöms utgöra ett hot mot miljö och folkhälsa. Som stöd för sin begäran hänvisar Österrike till slutsatserna i en österrikisk undersökning som offentliggjordes i oktober 2000 (9) och som innehåller en bedömning av riskerna med kadmiumhaltiga gödselmedel.

2.1   Stöd för att det föreligger väsentliga behov

| (30) | Av de vetenskapliga uppgifter som hittills föreligger kan slutsatsen dras att kadmiummetall och kadmiumoxid i allmänhet kan anses medföra allvarliga hälsorisker. I synnerhet kadmiumoxid har klassificerats som ett cancerogent, mutagent eller reproduktionstoxiskt ämne i kategori 2. Det råder också en allmän enighet om att kadmium i gödselmedel utgör den allra viktigaste källan för tillförsel av kadmium till jorden och till näringskedjan. |
| --- | --- |

(30)

Av de vetenskapliga uppgifter som hittills föreligger kan slutsatsen dras att kadmiummetall och kadmiumoxid i allmänhet kan anses medföra allvarliga hälsorisker. I synnerhet kadmiumoxid har klassificerats som ett cancerogent, mutagent eller reproduktionstoxiskt ämne i kategori 2. Det råder också en allmän enighet om att kadmium i gödselmedel utgör den allra viktigaste källan för tillförsel av kadmium till jorden och till näringskedjan.

| (31) | När det gäller kadmium i gödselmedel kan den viktigaste informationen från den riskbedömning som gjorts i Österrike sammanfattas som följer:






  — | När det gäller vatten konstateras i rapporten att när gödselmedel används med en genomsnittlig koncentration på 25 mg Cd/kg P2O5 överskrids PNEC-värdet (10) nu och för hundra år framöver. |
| --- | --- | --- |

(31)

När det gäller kadmium i gödselmedel kan den viktigaste informationen från den riskbedömning som gjorts i Österrike sammanfattas som följer:

—

När det gäller vatten konstateras i rapporten att när gödselmedel används med en genomsnittlig koncentration på 25 mg Cd/kg P2O5 överskrids PNEC-värdet (10) nu och för hundra år framöver.

| — | När det gäller marken konstateras i rapporten att när gödselmedel används med en genomsnittlig koncentration på 25 mg Cd/kg P2O5 eller 90 mg Cd/kg P2O5 överskrids PNEC-värdet nu och för hundra år framöver. |
| --- | --- |

—

När det gäller marken konstateras i rapporten att när gödselmedel används med en genomsnittlig koncentration på 25 mg Cd/kg P2O5 eller 90 mg Cd/kg P2O5 överskrids PNEC-värdet nu och för hundra år framöver.

| (32) | Det är tydligt att dessa slutsatser härrör från särskilda förhållanden i den österrikiska marken och den väderlek som råder i Österrike. |
| --- | --- |

(32)

Det är tydligt att dessa slutsatser härrör från särskilda förhållanden i den österrikiska marken och den väderlek som råder i Österrike.

| (33) | Sammanfattningsvis visar den riskbedömning som genomförts i Österrike att PEC-värdet (predicted environmental concentration, förväntad miljökoncentration) från kadmium i mineralgödselmedel i Österrike överskrider PNEC-värdet (11) (predicted no effect concentration, uppskattad nolleffektkoncentration) för vatten i de flesta regioner som undersökts. Detta gäller även 5 % av de 52 odlingsregionerna i Österrike om man ser till biotillgängliga halter. De österrikiska myndigheterna anser att detta enligt EU:s metod för riskanalyser innebär att ämnet är farligt och att det är nödvändigt med ytterligare åtgärder. |
| --- | --- |

(33)

Sammanfattningsvis visar den riskbedömning som genomförts i Österrike att PEC-värdet (predicted environmental concentration, förväntad miljökoncentration) från kadmium i mineralgödselmedel i Österrike överskrider PNEC-värdet (11) (predicted no effect concentration, uppskattad nolleffektkoncentration) för vatten i de flesta regioner som undersökts. Detta gäller även 5 % av de 52 odlingsregionerna i Österrike om man ser till biotillgängliga halter. De österrikiska myndigheterna anser att detta enligt EU:s metod för riskanalyser innebär att ämnet är farligt och att det är nödvändigt med ytterligare åtgärder.

| (34) | Den riskbedömning som lämnats av de österrikiska myndigheterna har genomförts enligt de förfaranden och metoder som utformats på gemenskapsnivå, något som anses säkerställa en hög tillförlitlighetsnivå i de upplysningar som erhålls. |
| --- | --- |

(34)

Den riskbedömning som lämnats av de österrikiska myndigheterna har genomförts enligt de förfaranden och metoder som utformats på gemenskapsnivå, något som anses säkerställa en hög tillförlitlighetsnivå i de upplysningar som erhålls.

| (35) | Kommissionen har redan undersökt de upplysningar som ingår i denna riskbedömning i samband med direktiv 2002/366/EG som tillåter Österrike att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005. |
| --- | --- |

(35)

Kommissionen har redan undersökt de upplysningar som ingår i denna riskbedömning i samband med direktiv 2002/366/EG som tillåter Österrike att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005.

| (36) | Österrike har inte lagt fram några andra vetenskapliga eller tekniska data under 2005. Ackumuleringsprocessen är mycket långsam och ändras inte särskilt mycket under en treårsperiod. Man kan därför dra slutsatsen att situationen inte förändrats sedan 2002. |
| --- | --- |

(36)

Österrike har inte lagt fram några andra vetenskapliga eller tekniska data under 2005. Ackumuleringsprocessen är mycket långsam och ändras inte särskilt mycket under en treårsperiod. Man kan därför dra slutsatsen att situationen inte förändrats sedan 2002.

| (37) | Giltigheten för de uppgifter som Österrike lade fram bekräftas genom följande vetenskapliga belägg som använts som grund när kommissionen utarbetat sitt förslag om kadmium i gödselmedel:






  — | Yttrandet från SCTEE (12) (nu kallad SCHER (13)) av den 24 september 2002 om kadmiumackumulering i jordbruksmark på grund av användning av gödselmedel. Detta yttrande baserades på riskbedömningsrapporter från nio medlemsstater vilka endast tar upp ackumulering och inte möjliga risker för folkhälsa och miljö. SCTEE drog slutsatsen att kadmiumhalten i gödselmedel måste begränsas för att förhindra ackumulering av kadmium i marken. |
| --- | --- | --- |

(37)

Giltigheten för de uppgifter som Österrike lade fram bekräftas genom följande vetenskapliga belägg som använts som grund när kommissionen utarbetat sitt förslag om kadmium i gödselmedel:

—

Yttrandet från SCTEE (12) (nu kallad SCHER (13)) av den 24 september 2002 om kadmiumackumulering i jordbruksmark på grund av användning av gödselmedel. Detta yttrande baserades på riskbedömningsrapporter från nio medlemsstater vilka endast tar upp ackumulering och inte möjliga risker för folkhälsa och miljö. SCTEE drog slutsatsen att kadmiumhalten i gödselmedel måste begränsas för att förhindra ackumulering av kadmium i marken.

| — | Det slutliga utkastet till allmän riskbedömning om kadmium och kadmiumoxid från september 2004, som utarbetades i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (14) och som tar upp alla kadmiumkällor. Genom utkastet bekräftas SCTEE:s yttrande om ackumulering i marken. Även om det där konstateras att tillskottet av kadmium i gödselmedel i sig självt kanske inte är tillräckligt för att orsaka svår och omedelbar fara för människors hälsa och för miljön, måste man iaktta försiktighet eftersom risk för människors hälsa inte kan uteslutas för alla lokala och regionala situationer på grund av den stora variationen vad gäller kadmiumhalt i livsmedel, kostvanor och nutritionsstatus. |
| --- | --- |

—

Det slutliga utkastet till allmän riskbedömning om kadmium och kadmiumoxid från september 2004, som utarbetades i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (14) och som tar upp alla kadmiumkällor. Genom utkastet bekräftas SCTEE:s yttrande om ackumulering i marken. Även om det där konstateras att tillskottet av kadmium i gödselmedel i sig självt kanske inte är tillräckligt för att orsaka svår och omedelbar fara för människors hälsa och för miljön, måste man iaktta försiktighet eftersom risk för människors hälsa inte kan uteslutas för alla lokala och regionala situationer på grund av den stora variationen vad gäller kadmiumhalt i livsmedel, kostvanor och nutritionsstatus.

I avvaktan på slutförandet av den allmänna riskbedömningsrapporten om kadmium och kadmiumoxid samt den eventuella uppföljningen av arbetet om riskreducerande åtgärder har kommissionens förslag om kadmium i gödselmedel försenats.

| (38) | Efter att på nytt ha undersökt de vetenskapliga beläggen mot bakgrund av Österrikes begäran anser kommissionen att de österrikiska myndigheterna har visat att kadmiumhaltiga gödselmedel utgör miljö- och folkhälsorisker och att de nationella bestämmelser som anmälts av de österrikiska myndigheterna och som syftar till att begränsa exponeringen av den österrikiska miljön för kadmiumhaltiga gödselmedel är berättigade. |
| --- | --- |

(38)

Efter att på nytt ha undersökt de vetenskapliga beläggen mot bakgrund av Österrikes begäran anser kommissionen att de österrikiska myndigheterna har visat att kadmiumhaltiga gödselmedel utgör miljö- och folkhälsorisker och att de nationella bestämmelser som anmälts av de österrikiska myndigheterna och som syftar till att begränsa exponeringen av den österrikiska miljön för kadmiumhaltiga gödselmedel är berättigade.

2.2   Förekomst av eventuell godtycklig diskriminering

| (39) | Enligt artikel 95.6 skall kommissionen kontrollera att de planerade bestämmelserna ej utgör ett medel för godtycklig diskriminering. Enligt EG-domstolens praxis föreligger diskriminering när nationella handelshinder används på ett sätt som är diskriminerande när det gäller varor med ursprung i övriga medlemsstater. |
| --- | --- |

(39)

Enligt artikel 95.6 skall kommissionen kontrollera att de planerade bestämmelserna ej utgör ett medel för godtycklig diskriminering. Enligt EG-domstolens praxis föreligger diskriminering när nationella handelshinder används på ett sätt som är diskriminerande när det gäller varor med ursprung i övriga medlemsstater.

| (40) | De aktuella nationella bestämmelserna är generella och gäller för såväl inhemska som importerade EG-märkta fosforbaserade gödselmedel. Det finns därför ingenting som tyder på att bestämmelserna kan användas som ett medel för godtycklig diskriminering mellan ekonomiska aktörer i gemenskapen. |
| --- | --- |

(40)

De aktuella nationella bestämmelserna är generella och gäller för såväl inhemska som importerade EG-märkta fosforbaserade gödselmedel. Det finns därför ingenting som tyder på att bestämmelserna kan användas som ett medel för godtycklig diskriminering mellan ekonomiska aktörer i gemenskapen.

2.3   Förekomst av eventuella förtäckta handelshinder

| (41) | Strängare nationella bestämmelser för sammansättningen av EG-märkta gödselmedel som avviker från bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv utgör normalt ett handelshinder. Produkter som lagligen får släppas ut på marknaden i resten av gemenskapen får ej släppas ut på marknaden i den berörda medlemsstaten. Syftet med artikel 95.6 är att förhindra att nationella begränsningar som grundar sig på kriterierna i punkterna 4 och 5 tillämpas på felaktiga grunder och i själva verket utgör ekonomiska åtgärder som införs för att förhindra import av produkter från andra medlemsstater med det indirekta syftet att skydda inhemsk produktion. |
| --- | --- |

(41)

Strängare nationella bestämmelser för sammansättningen av EG-märkta gödselmedel som avviker från bestämmelserna i ett gemenskapsdirektiv utgör normalt ett handelshinder. Produkter som lagligen får släppas ut på marknaden i resten av gemenskapen får ej släppas ut på marknaden i den berörda medlemsstaten. Syftet med artikel 95.6 är att förhindra att nationella begränsningar som grundar sig på kriterierna i punkterna 4 och 5 tillämpas på felaktiga grunder och i själva verket utgör ekonomiska åtgärder som införs för att förhindra import av produkter från andra medlemsstater med det indirekta syftet att skydda inhemsk produktion.

| (42) | Som fastställs ovan ger användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i marken anledning till oro när det gäller miljö- och folkhälsoskydd. Det verkliga skälet för att bibehålla de nationella bestämmelserna förefaller därför vara att skydda människors hälsa och miljön, och inte att skapa förtäckta handelshinder. |
| --- | --- |

(42)

Som fastställs ovan ger användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i marken anledning till oro när det gäller miljö- och folkhälsoskydd. Det verkliga skälet för att bibehålla de nationella bestämmelserna förefaller därför vara att skydda människors hälsa och miljön, och inte att skapa förtäckta handelshinder.

2.4   Förekomst av eventuella hinder för den inre marknadens funktion

| (43) | Detta villkor kan inte tolkas på ett sätt som gör att det skulle vara förbjudet att godkänna nationella bestämmelser som kan komma att påverka upprättandet av den inre marknaden. Det är i själva verket troligt att alla nationella bestämmelser som avviker från en harmoniseringsåtgärd vars syfte är att upprätta den inre marknaden och få den att fungera kommer att påverka den inre marknaden. För att undantagsförfarandet i artikel 95 i EG-fördraget skall förbli användbart anser kommissionen, i fråga om artikel 95.6, att begreppet ”hinder för den inre marknadens funktion” bör tolkas som en verkan som inte står i proportion till det eftersträvade målet. |
| --- | --- |

(43)

Detta villkor kan inte tolkas på ett sätt som gör att det skulle vara förbjudet att godkänna nationella bestämmelser som kan komma att påverka upprättandet av den inre marknaden. Det är i själva verket troligt att alla nationella bestämmelser som avviker från en harmoniseringsåtgärd vars syfte är att upprätta den inre marknaden och få den att fungera kommer att påverka den inre marknaden. För att undantagsförfarandet i artikel 95 i EG-fördraget skall förbli användbart anser kommissionen, i fråga om artikel 95.6, att begreppet ”hinder för den inre marknadens funktion” bör tolkas som en verkan som inte står i proportion till det eftersträvade målet.

| (44) | Med tanke de risker för både miljö och folkhälsa som härrör från användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i den österrikiska jorden och med hänsyn till






  — | att Österrike som ovan anges genom anslutningsakten och direktiv 98/97/EG får fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser om kadmiumhalt i gödselmedel i avvaktan på den översyn av direktiv 76/116/EEG som gäller förekomst av kadmium i gödselmedel, |
| --- | --- | --- |

(44)

Med tanke de risker för både miljö och folkhälsa som härrör från användningen av kadmiumhaltiga gödselmedel i den österrikiska jorden och med hänsyn till

—

att Österrike som ovan anges genom anslutningsakten och direktiv 98/97/EG får fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser om kadmiumhalt i gödselmedel i avvaktan på den översyn av direktiv 76/116/EEG som gäller förekomst av kadmium i gödselmedel,

| — | att beslut 2002/366/EG tillåter Österrike att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005, med stöd av den riskbedömning som de österrikiska myndigheterna lämnat in, |
| --- | --- |

—

att beslut 2002/366/EG tillåter Österrike att fortsätta att tillämpa sina nationella bestämmelser fram till och med den 31 december 2005, med stöd av den riskbedömning som de österrikiska myndigheterna lämnat in,

| — | att pågående arbete inom kommissionen för en tillnärmning av gemenskapens gränsvärden för kadmium i gödselmedel inte ger anledning att tro att en mindre restriktiv åtgärd skulle ge tillräckligt folkhälso- och miljöskydd i Österrike. Riskbedömningen visar att de särskilda mark- och klimatförhållanden som finns i Österrike kräver nationella bestämmelser för att skydda miljön eftersom områdena är känsligare för kadmiumtillskott på grund av jordens sura pH-värde. I sura miljöer ökar kadmiums löslighet, och kadmium kan därför lättare tas upp av grödorna, |
| --- | --- |

—

att pågående arbete inom kommissionen för en tillnärmning av gemenskapens gränsvärden för kadmium i gödselmedel inte ger anledning att tro att en mindre restriktiv åtgärd skulle ge tillräckligt folkhälso- och miljöskydd i Österrike. Riskbedömningen visar att de särskilda mark- och klimatförhållanden som finns i Österrike kräver nationella bestämmelser för att skydda miljön eftersom områdena är känsligare för kadmiumtillskott på grund av jordens sura pH-värde. I sura miljöer ökar kadmiums löslighet, och kadmium kan därför lättare tas upp av grödorna,

anser kommissionen på nuvarande stadium av översynen att det inte föreligger något belägg för att de nationella bestämmelserna skulle utgöra ett oproportionerligt hinder för den inre marknadens funktion i förhållande till de avsedda målen för denna.

2.5   Tidsbegränsning

| (45) | Den period för vilken undantag medges bör vara tillräckligt lång för att kommissionen skall kunna lägga fram förslag och för att rådet och Europaparlamentet skall kunna anta en lag om kadmium i gödselmedel på gemenskapsnivå. För att undvika följderna av eventuella förseningar under den interinstitutionella debatten, bör bestämmelserna i detta beslut gälla till dess att harmoniserade bestämmelser tillämpas på EU-nivå. |
| --- | --- |

(45)

Den period för vilken undantag medges bör vara tillräckligt lång för att kommissionen skall kunna lägga fram förslag och för att rådet och Europaparlamentet skall kunna anta en lag om kadmium i gödselmedel på gemenskapsnivå. För att undvika följderna av eventuella förseningar under den interinstitutionella debatten, bör bestämmelserna i detta beslut gälla till dess att harmoniserade bestämmelser tillämpas på EU-nivå.

IV   SLUTSATS

| (46) | Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att Republiken Österrikes begäran om att få behålla nationella bestämmelser som är strängare än bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om kadmiumhalten i gödselmedel, och som inlämnades den 14 juni 2005, kan tas upp till sakprövning. |
| --- | --- |

(46)

Mot bakgrund av ovanstående kan slutsatsen dras att Republiken Österrikes begäran om att få behålla nationella bestämmelser som är strängare än bestämmelserna i direktiv 76/116/EEG om kadmiumhalten i gödselmedel, och som inlämnades den 14 juni 2005, kan tas upp till sakprövning.

| (47) | Kommissionen finner dessutom att de nationella bestämmelserna






  — | motsvarar behoven när det gäller att skydda folkhälsa och miljö, |
| --- | --- | --- |

(47)

Kommissionen finner dessutom att de nationella bestämmelserna

—

motsvarar behoven när det gäller att skydda folkhälsa och miljö,

| — | är proportionerliga i förhållande till de eftersträvade målen, |
| --- | --- |

—

är proportionerliga i förhållande till de eftersträvade målen,

| — | inte utgör medel för godtycklig diskriminering, och |
| --- | --- |

—

inte utgör medel för godtycklig diskriminering, och

| — | inte innebär något förtäckt handelshinder mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

inte innebär något förtäckt handelshinder mellan medlemsstaterna.

Kommissionen anser därför att de kan godkännas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Genom undantag från förordning (EG) nr 2003/2003 godkänns de österrikiska bestämmelser som förbjuder utsläppande på den österrikiska marknaden av fosforhaltiga mineralgödselmedel (med minst 5 % P2O5) med en kadmiumhalt som överstiger 75 mg/kg P2O5.

Detta undantag skall tillämpas fram till dess att harmoniserade bestämmelser om kadmium i gödselmedel tillämpas på gemenskapsnivå.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Österrike.

Utfärdat i Bryssel den 3 januari 2006.

På kommissionens vägnar

Günter VERHEUGEN

Vice ordförande

---

(1)  EGT L 24, 30.1.1976, s. 21. Direktivet senast ändrat genom 2003 års anslutningsakt.

1

(2)  EGT L 132, 17.5.2002, s. 65.

2

(3)  EUT L 304, 21.11.2003, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 2076/2004 (EUT L 359, 4.12.2004, s. 25).

3

(4)  EGT C 241, 29.8.1994, s. 35 och s. 305.

4

(5)  EGT L 18, 23.1.1999, s. 60.

5

(6)  Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich, nr 100/2004, del II, 27.2.2004.

6

Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich

(7)  Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich, 1007/1994, nr 309 av den 21 december 1994, s. 7235.

7

Bundesgesetzblatt für die Republik Österreich

(8)  EUT C 197, 12.8.2005, s. 2.

8

(9)  Österreichisches Umweltbundesamt: A Risk assessment for cadmium in Austria based on the recommendations of ERM, 10 oktober 2000 (ERM – Environmental Resources Management – är den konsult som utarbetade metoden för riskbedömning).

9

A Risk assessment for cadmium in Austria based on the recommendations of ERM

(10)  PNEC = predicted no effect concentration.

10

predicted no effect concentration

(11)  Detta tyder på att man kommer att få ogynnsamma effekter.

11

(12)  Vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö.

12

(13)  Vetenskapliga kommittén för hälso- och miljörisker.

13

(14)  EGT L 84, 5.4.1993, s. 1. Förordningen ändrad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

14

---