----

----

I Aktid, mille avaldamine on kohustuslik

----

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EÜ)nr 1107/2006,

5. juuli 2006,

puudega ja liikumispuudega isikute õiguste kohta lennureisi puhul

(EMPs kohaldatav tekst)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 80 lõiget 2,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

olles konsulteerinud Regioonide Komiteega,

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:

Artikkel 1

Eesmärk ja reguleerimisala

1.   Käesoleva määrusega kehtestatakse lennureisi tegevate puudega ja liikumispuudega isikute kaitse ja abi eeskirjad nii nende kaitsmiseks diskrimineerimise eest kui neile antava abi tagamiseks.

2.   Käesoleva määruse sätteid kohaldatakse lennureisi tegevate puudega ja liikumispuudega isikute suhtes, kes kasutavad või kavatsevad kasutada reisijatele mõeldud kommertslennuteenuseid, et lahkuda asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluva liikmesriigi territooriumil asuvast lennujaamast, istuda seal ümber või saabuda sinna.

3.   Lisaks kohaldatakse artikleid 3, 4 ja 10 ka nende reisijate suhtes, kes lendavad kolmanda riigi lennujaamast asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluva liikmesriigi territooriumil asuvasse lennujaama, kui lendu teenindav ettevõtja on ühenduse lennuettevõtja.

4.   Käesolev määrus ei mõjuta reisijate õigusi, mis on kehtestatud direktiiviga 90/314/EMÜ ja määrusega (EÜ) nr 261/2004.

5.   Kui käesoleva määruse sätted on vastuolus direktiivi 96/67/EÜ sätetega, siis on ülimuslik käesolev määrus.

6.   Käesoleva määruse kohaldamine Gibraltari lennujaama suhtes ei piira Hispaania Kuningriigi ja Ühendkuningriigi asjakohaseid õiguslikke seisukohti, võttes arvesse vaidlust suveräänsete õiguste üle territooriumi suhtes, millel nimetatud lennujaam paikneb.

7.   Käesoleva määruse kohaldamine Gibraltari lennujaama suhtes peatatakse, kuni Hispaania Kuningriigi ja Ühendkuningriigi välisministrite 2. detsembri 1987. aasta ühisdeklaratsioonis esitatud kord on rakendatud. Hispaania ja Ühendkuningriigi valitsus teavitavad nõukogu nimetatud korra rakendamise kuupäevast.

Artikkel 2

Mõisted

Käesolevas määruses kasutatakse järgmisi mõisteid:

Artikkel 3

Vedamisest keeldumise vältimine

Lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja ei keeldu puuet või liikumispuuet põhjenduseks tuues:

Artikkel 4

Erandid, eritingimused ja teave

1.   Hoolimata artikli 3 sätetest võib lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja keelduda puudega või liikumispuudega isiku broneeringu vastuvõtmisest või tema pardale lubamisest tema puuet või liikumispuuet põhjenduseks tuues järgmistel juhtudel:

Broneeringu vastuvõtmisest keeldumise korral lõike 1 esimese lõigu punktides a või b toodud alustel teevad lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja mõistlikke jõupingutusi, et pakkuda asjaga seotud isikule vastuvõetavat alternatiivi.

Puudega või liikumispuudega isikule, kelle pardalevõtmisest keelduti tema puude või liikumispuude tõttu, ja teda saatvale isikule vastavalt käesoleva artikli lõikele 2 pakutakse tagasimaksmise või teekonna muutmise võimalust vastavalt määruse (EÜ) nr 261/2004 artiklile 8. Õigus valida tagasilend või teekonna muutmine kehtib kõigi ohutusnõuete täitmise korral.

2.   Samadel tingimustel lõike 1 esimese lõigu punktis a tooduga võib lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja nõuda, et puudega või liikumispuudega isikut saadaks teine isik, kes on suuteline osutama sellele isikule vajalikku abi.

3.   Lennuettevõtja või tema esindaja teeb kättesaadaval kujul ja vähemalt samades keeltes kui teistele reisijatele kättesaadavaks ohutuseeskirjad, mida ta kohaldab puudega ja liikumispuudega isikute vedamisel, samuti nende või liikumisabivahendite vedamise võimalikud piirangud, mis tulenevad õhusõiduki suurusest. Reisikorraldaja teeb sellised ohutuseeskirjad ja piirangud kättesaadavaks tema poolt korraldatavate, müüdavate või müügiks pakutavate reisipakettide, puhkusepakettide ja ekskursioonipakettide juurde kuuluvate lendude puhul.

4.   Kui lennuettevõtja või tema esindaja või reisikorraldaja rakendab erandeid vastavalt lõigetele 1 või 2, peab ta viivitamatult teavitama puudega või liikumispuudega isikut selle põhjustest. Nõudmise korral teatab lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja nendest põhjustest puudega või liikumispuudega isikule kirjalikult viie tööpäeva jooksul alates nõudmise esitamisest.

Artikkel 5

Saabumis- ja väljumispunkti märgistus

1.   Koostöös lennujaama kasutajatega lennujaama kasutajate komitee vahendusel, kui see on olemas, ja asjaomaste puudega ja liikumispuudega isikuid esindavate organisatsioonidega määrab lennujaama käitaja, võttes arvesse kohalikke olusid, terminalihoonetes ja neist väljaspool saabumis- ja väljumispunktid või lennujaama käitaja otsese kontrolli all oleva punkti, kus puudega või liikumispuudega isikud saavad hõlpsalt teatada oma saabumisest lennujaama ja paluda abi.

2.   Lõikes 1 nimetatud saabumis- ja väljumispunktid on selgelt tähistatud ning sealt saab kättesaadaval kujul põhilist teavet lennujaama kohta.

Artikkel 6

Teabe edastamine

1.   Lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja võtab kõik meetmed, mis on vajalikud puudega ja liikumispuudega isikute abivajadust käsitlevate teadete vastuvõtmiseks kõigis nende müügipunktides asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluva liikmesriigi territooriumil, sealhulgas müük telefoni teel ja Interneti kaudu.

2.   Kui lennuettevõtja, tema esindaja või reisikorraldaja saab teate abivajaduse kohta 48 tundi enne lennu avaldatud väljumisaega, edastab ta teabe hiljemalt 36 tundi enne lennu avaldatud väljumisaega:

3.   Kõigil teistel juhtudel peale lõikes 2 nimetatute tuleb lennuettevõtjal, tema esindajal või reisikorraldajal edastada teave nii kiiresti kui võimalik.

4.   Nii kiiresti kui võimalik pärast lennu väljumist teatab lendu teenindav lennuettevõtja viivitamata sihtlennujaama käitajale, kui see asub asutamislepingu kohaldamisalasse kuuluva liikmesriigi territooriumil, I lisas määratletud abi vajavate puudega ja liikumispuudega isikute arvu ja kõnealuse abi laadi.

Artikkel 7

Õigus abile lennujaamas

1.   Kui puudega või liikumispuudega isik saabub lennureisiks lennujaama, vastutab lennujaama käitaja I lisas määratletud abi osutamise tagamise eest viisil, mis võimaldab isikul jõuda lennule, mille ta oli broneerinud, tingimusel et isiku konkreetsest vajadusest kõnealuse abi järele teatatakse asjaomasele lennuettevõtjale, tema esindajale või reisikorraldajale 48 tundi enne lennu avaldatud väljumisaega. Nimetatud teate edastamine kehtib ka tagasilennu kohta, juhul kui nii edasi- kui tagasilennuks kasutatakse sama lennuettevõtjat.

2.   Kui on nõutav juhtkoera kasutamine, peab see olema korraldatud vastavalt lennujaama käitajale, tema esindajale või reisikorraldajale tehtud taotlusele ja olema kooskõlas juhtkoerte vedamiseks õhusõiduki pardal rakendatavate siseriiklike eeskirjadega, kui need on olemas.

3.   Kui lõikest 1 tulenevat teadaannet ei esitata, teeb käitaja kõik mõistlikud jõupingutused I lisas määratletud abi osutamiseks selliselt, et asjaomasel isikul oleks võimalik sooritada lend, mille ta on broneerinud.

4.   Lõike 1 sätteid kohaldatakse tingimusel, et:

5.   Kui puudega või liikumispuudega isik on lennujaamas, mille kohta kohaldatakse käesolevat määrust, läbisõidul või kui lennuettevõtja või reisikorraldaja toimetab ta lennult, mille ta on broneerinud, teisele lennule, on käitaja kohustatud kindlustama I lisas täpsustatud abi osutamise selliselt, et isikul oleks võimalik sooritada lend, mille ta on broneerinud.

6.   Puudega või liikumispuudega isiku saabumisel käesoleva määruse kohaldamisalasse kuuluvasse lennujaama on lennujaama käitaja vastutav I lisas täpsustatud abi osutamise eest viisil, mis võimaldab isikul jõuda oma lennujaamast väljumise punkti, millele on osutatud artiklis 5.

7.   Osutatavat abi kohandatakse nii palju kui võimalik iga reisija erivajadustele.

Artikkel 8

Vastutus abi eest lennujaamas

1.   Lennujaama käitaja on kohustatud tagama puudega ja liikumispuudega isikutele ilma lisatasuta I lisas täpsustatud abi osutamise.

2.   Lennujaama käitaja võib pakkuda vastavat abi ise. Alternatiivina võib käitaja omal vastutusel sõlmida abi osutamiseks lepingu ühe või mitme poolega, tingimusel et on täidetud artikli 9 lõikes 1 osutatud kvaliteedinõuded. Käitaja võib koostöös lennujaama kasutajatega lennujaama kasutajate komitee vahendusel, kui selline komitee on olemas, sellise lepingu või sellised lepingud sõlmida omal algatusel või taotluse alusel, mille võib esitada muuhulgas ka lennuettevõtja, ja võttes arvesse kõnealuses lennujaamas olemasolevaid teenuseid. Taotlusele äraütlevalt vastates tuleb käitajal esitada kirjalik põhjendus.

3.   Lennujaama käitaja võib mittediskrimineerival alusel kehtestada selle abi rahastamiseks lennujaama kasutajatele eriotstarbelise tasu.

4.   Nimetatud eriotstarbeline tasu on mõistliku suurusega, kulupõhine, läbipaistev ja kehtestatud lennujaama käitaja poolt koostöös lennujaama kasutajatega, tehes seda läbi lennujaama kasutajate komitee, kui see on olemas, või läbi muu asjakohase üksuse. See jagatakse lennujaama kasutajate vahel proportsionaalselt kõikide nende poolt kõnealusesse lennujaama ja sealt ära veetavate reisijate koguarvuga.

5.   Lennujaama käitajal peab olema vastavalt kehtivatele äritavadele oma muust tegevusest eraldi raamatupidamisarvestus tegevuse kohta, mis on seotud puudega ja liikumispuudega isikutele abi osutamisega.

6.   Lennujaama käitaja peab tegema lennujaama kasutajatele läbi lennujaama kasutajate komitee, kui see on olemas, või läbi muu asjakohase üksuse, samuti täitevasutusele või -asutustele vastavalt artiklile 14 kättesaadavaks iga-aastase auditeeritud ülevaate puudega ja liikumispuudega isikute abi osutamisel saadud tasude ja tehtud kulutuste kohta.

Artikkel 9

Abi kvaliteedistandardid

1.   Koostöös lennujaama kasutajatega läbi lennujaama kasutajate komitee, kui see on olemas, ning puudega ja liikumispuudega reisijaid esindavate organisatsioonidega kehtestab lennujaama käitaja I lisas määratletud abi kvaliteedistandardid ning määrab kindlaks nende täitmiseks vajalikud vahendid, välja arvatud lennujaamades, mille aastane kommertsreisi vedude maht on alla 150 000 reisija.

2.   Selliste standardite kehtestamisel võetakse täiel määral arvesse rahvusvaheliselt tunnustatud korda ja puudega või liikumispuudega isikute vedamise soodustamist käsitlevat tegevusjuhendit, nimelt ECAC toimimisjuhendit liikumispuudega isikute maapealse teenindamise kohta.

3.   Lennujaama käitaja avaldab oma kvaliteedistandardid.

4.   Lennuettevõtja ja lennujaama käitaja võivad kokku leppida, et lennujaama käitaja osutab lennuettevõtja poolt lennujaama ja sealt ära veetavatele reisijatele abi, mis vastab kõrgemale standardile kui lõikes 1 nimetatud standardid, või osutab I lisas täpsustatud teenustele lisaks täiendavaid teenuseid.

5.   Kummagi rahastamiseks võib käitaja kehtestada lennuettevõtja suhtes lisaks artikli 8 lõikes 3 nimetatule tasu, mis on läbipaistev, kulupõhine ja kehtestatud pärast konsulteerimist asjaomase lennuettevõtjaga.

Artikkel 10

Lennuettevõtjate poolt osutatav abi

Lennuettevõtja osutab lisatasuta II lisas täpsustatud abi puudega või liikumispuudega isikule, kes väljub lennujaamast, mille suhtes kohaldatakse käesolevat määrust, saabub sinna või viibib seal läbisõidul, tingimusel et isik vastab artikli 7 lõigetes 1, 2 ja 4 sätestatud tingimustele.

Artikkel 11

Koolitus

Lennuettevõtjad ja lennujaama käitajad:

Artikkel 12

Hüvitis kahjustatud või kaotsiläinud ratastooli, muu liikumisabivahendi ja abivahendi eest

Kui ratastool või muu liikumisabivahend või abivahend on läinud kaotsi või saanud kahjustada tegevuse käigus lennujaamas või transpordil õhusõiduki pardale, makstakse reisijale, kellele ese kuulus, hüvitist vastavalt rahvusvahelise, ühenduse ja siseriikliku õiguse eeskirjadele.

Artikkel 13

Kohustustest loobumist käsitlev keeld

Käesoleva määruse kohaseid kohustusi puudega ja liikumispuudega isikute osas ei või piirata ega nendest loobuda.

Artikkel 14

Täitevasutus ja tema ülesanded

1.   Iga liikmesriik määrab asutuse või asutused, kes vastutavad käesoleva määruse jõustamise eest seoses tema territooriumil paiknevatest lennujaamadest väljuvate ja sinna saabuvate lendudega. Vajaduse korral võtab see asutus või võtavad need asutused meetmed, mis on vajalikud puudega ja liikumispuudega isikute õiguste kaitse, sealhulgas artikli 9 lõikes 1 nimetatud kvaliteedistandardite täitmise tagamiseks. Liikmesriigid teavitavad komisjoni määratud asutusest või asutustest.

2.   Liikmesriigid peavad vajadusel hoolitsema selle eest, et lõikes 1 kindlaks määratud täitevasutus või -asutused tagaksid artikli 8 rahuldava rakendamise, kaasa arvatud tasude kohta käivad sätted, pidades silmas kõlvatu konkurentsi ärahoidmist. Liikmesriigid võivad nimetada selleks otstarbeks ka eriasutuse.

Artikkel 15

Kaebemenetlus

1.   Puudega või liikumispuudega isik, kes on seisukohal, et käesolevat määrust on rikutud, peaks teavitama sellest vastavalt kas lennujaama käitajat või asjaomast lennuettevõtjat.

2.   Kui puudega või liikumispuudega isik ei jõua sel viisil rahuldava tulemuseni, võib ta käesoleva määruse väidetava rikkumise kohta esitada kaebusi igale artikli 14 lõike 1 alusel määratud asutusele või asutustele või muule liikmesriigi määratud pädevale asutusele.

3.   Ühes liikmesriigis asuv asutus, kellele on esitatud kaebus teise liikmesriigi määratud asutuse pädevusse kuuluva asja kohta, edastab kaebuse teise liikmesriigi vastavale asutusele.

4.   Liikmesriik võtab meetmeid puudega ja liikumispuudega isikute teavitamiseks nende käesolevast määrusest tulenevatest õigustest ja võimalusest esitada kaebus kõnealusele määratud asutusele või asutustele.

Artikkel 16

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad käesoleva määruse sätete rikkumise puhul kohaldatavate karistuste kohta ja võtavad kõik nende eeskirjade rakendamise tagamiseks vajalikud meetmed. Ettenähtud karistused peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist sätetest komisjonile ja teatavad viivitamata neid mõjutavatest edasistest muudatustest.

Artikkel 17

Aruanne

Komisjon esitab Euroopa Parlamendile ja nõukogule hiljemalt 1. jaanuariks 2010 aruande käesoleva määruse toimimise ja selle mõju kohta. Vajaduse korral lisatakse aruandele seadusandlikud ettepanekud käesoleva määruse sätete üksikasjalikumaks rakendamiseks või määruse läbivaatamiseks.

Artikkel 18

Jõustumine

Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Seda kohaldatakse alates 26. juulist 2008, välja arvatud artiklid 3 ja 4, mida kohaldatakse alates 26. juulist 2007.

Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.

Strasbourg, 5. juuli 2006

Euroopa Parlamendi nimel

president

J. BORRELL FONTELLES

Nõukogu nimel

eesistuja

P. LEHTOMÄKI

----

(1)ELT C 24, 31.1.2006, lk 12.

(2)  Euroopa Parlamendi 15. detsembri 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata) ja nõukogu 9. juuni 2006. aasta otsus.

(3)EÜT L 158, 23.6.1990, lk 59.

(4)ELT L 46, 17.2.2004, lk 1.

(5)EÜT L 272, 25.10.1996, lk 36. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(6)EÜT L 281, 23.11.1995, lk 31. Direktiivi on muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

(7)EÜT L 240, 24.8.1992, lk 1.

----

I LISA

Lennujaama käitajate vastutusel olev abi

Abi ja kord, mis on vajalik, et võimaldada puudega ja liikumispuudega isikutel:

Kui puudega või liikumispuudega isikut abistab saatja, peab viimasele andma vajadusel võimaluse osutada vajalikku abi lennujaamas ning pardaleminekul ja pardalt mahaminekul.

Mis tahes vajaliku liikumisabivahendi, sealhulgas näiteks elektriliste ratastoolide (48tunnise etteteatamisega ja võimalike piirangutega seoses ruumipuudusega õhusõiduki pardal ning kohaldades ohtlikke veoseid käsitlevaid asjaomaseid õigusakte) maapealne käitlemine.

Kahjustatud või kaotsiläinud liikumisabivahendite ajutine asendamine (kuid mitte tingimata identsetega).

Vajaduse korral tunnustatud juhtkoerte maapealne teenindamine.

Lendude sooritamiseks vajaliku teabe edastamine kättesaadaval kujul.

----

II LISA

Lennuettevõtjate poolt osutatav abi

Vastavalt siseriiklikele määrustele tunnustatud juhtkoerte vedamine salongis.

Lisaks meditsiinitehnikale kuni kahe liikumisabivahendi vedu iga liikumispuudega isiku kohta, sealhulgas elektrilised ratastoolid (48tunnise etteteatamisega ja võimalike piirangutega seoses ruumipuudusega õhusõiduki pardal ning kohaldades ohtlikke veoseid käsitlevaid asjaomaseid õigusakte).

Lendu käsitleva vajaliku teabe edastamine kättesaadaval kujul.

Taotluse korral ja ohutuseeskirju ning vabade kohtade olemasolu järgides kõikide mõistlike jõupingutuste tegemine istekohtade korraldamiseks puudega või liikumispuudega isikute vajadusi arvestades.

Vajadusel tualettruumi minemisel abistamine.

Kui puudega või liikumispuudega isikut abistab saatja, teeb lennuettevõtja jõupingutusi selleks, et anda viimasele istekoht puudega või liikumispuudega isiku kõrval.

----

----

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/52/EÜ,

5. juuli 2006,

millega muudetakse direktiivi 95/2/EÜ toiduainetes kasutatavate lisaainete (välja arvatud värv- ja magusainete) kohta ning direktiivi 94/35/EÜ toiduainetes kasutatavate magusainete kohta

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artiklit 95,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

Artikkel 1

Direktiivi 95/2/EÜ muudetakse järgmiselt.

Artikkel 2

Direktiivi 94/35/EÜ lisa muudetakse vastavalt käesoleva direktiivi II lisale.

Artikkel 3

1.   Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi täitmiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid 15. veebruariks 2008:

Siiski võib tooteid, mis ei vasta käesoleva direktiivi nõuetele ja mis on turule viidud või märgistatud enne 15. augustit 2008, turustada kuni varude ammendumiseni.

Liikmesriigid edastavad komisjonile viivitamata selliste õigus- ja haldusnormide teksti koos nende normide ja käesoleva direktiivi nõuete vastavustabeliga.

2.   Kui liikmesriigid need lõikes 1 osutatud õigus- ja haldusnormid vastu võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Sellise viitamise viisi näevad ette liikmesriigid.

Artikkel 4

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 5

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Strasbourg, 5. juuli 2006

Euroopa Parlamendi nimel

president

J. BORRELL FONTELLES

Nõukogu nimel

eesistuja

P. LEHTOMÄKI

----

(1)ELT C 255, 14.10.2005, lk 59.

(2)  Euroopa Parlamendi 26. oktoobri 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata). Nõukogu 2. juuni 2006. aasta otsus.

(3)EÜT L 40, 11.2.1989, lk 27. Direktiivi on viimati muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu määrusega (EÜ) nr 1882/2003 (ELT L 284, 31.10.2003, lk 1).

(4)EÜT L 61, 18.3.1995, lk 1. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/114/EÜ (ELT L 24, 29.1.2004, lk 58).

(5)EÜT L 237, 10.9.1994, lk 3. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/115/EÜ (ELT L 24, 29.1.2004, lk 65).

(6)ELT L 118, 23.4.2004, lk 70.

(7)EÜT L 109, 6.5.2000, lk 29. Direktiivi on viimati muudetud direktiiviga 2003/89/EÜ (ELT L 308, 25.11.2003, lk 15).

(8)EÜT L 186, 30.6.1989, lk 27. Direktiivi on viimati muudetud määrusega (EÜ) nr 1882/2003.

(9)EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51.

(10)EÜT L 91, 7.4.1999, lk 29. Direktiivi on muudetud 2003. aasta ühinemisaktiga.

----

I LISA

Direktiivi 95/2/EÜ lisasid muudetakse järgmiselt.

----

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiv 2002/46/EÜ (EÜT L 183, 12.7.2002, lk 51).

(2)  Komisjoni direktiiv 1999/21/EÜ (EÜT L 91, 7.4.1999, lk 29).”

(3)  Söödavates osades.”,

(4)

(5)

(6)

(7)EÜT L 316, 9.12.1994, lk 2.”;

----

II LISA

Direktiivi 94/35/EÜ lisa muudetakse järgmiselt:

----

----

EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU DIREKTIIV 2006/54/EÜ,

5. juuli 2006,

meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta tööhõive ja elukutse küsimustes (uuestisõnastamine)

EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,

võttes arvesse Euroopa Ühenduse asutamislepingut, eriti selle artikli 141 lõiget 3,

võttes arvesse komisjoni ettepanekut,

võttes arvesse Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitee arvamust (1),

toimides asutamislepingu artiklis 251 sätestatud korras (2)

ning arvestades järgmist:

ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA DIREKTIIVI:

I JAOTIS

ÜLDSÄTTED

Artikkel 1

Eesmärk

Käesoleva direktiivi eesmärk on tagada meeste ja naiste võrdsete võimaluste ja võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamine tööhõive ja elukutse küsimustes.

Selleks sisaldab käesolev direktiiv sätteid võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamiseks järgmistes valdkondades:

See sisaldab ka sätteid, millega tagatakse asjakohaste menetluste kehtestamine nimetatud põhimõtte tõhusamaks rakendamiseks.

Artikkel 2

Mõisted

1.   Käesolevas direktiivis kasutatakse järgmisi mõisteid:

2.   Käesolevas direktiivis hõlmab diskrimineerimine järgmist:

Artikkel 3

Positiivsed meetmed

Liikmesriigid võivad säilitada ja võtta meetmeid asutamislepingu artikli 141 lõike 4 tähenduses, selleks et tegelikkuses tagada meeste ja naiste vaheline täielik võrdõiguslikkus tööelus.

II JAOTIS

ERISÄTTED

1. PEATÜKK

Võrdne töötasu

Artikkel 4

Diskrimineerimise keeld

Võrdse või võrdväärse töö puhul kõrvaldatakse otsene ja kaudne sooline diskrimineerimine töö tasustamise kõigis aspektides ja tingimustes.

Tööde klassifitseerimissüsteemi kasutamise puhul töötasu määramisel võetakse selle aluseks samad kriteeriumid nii meeste kui ka naiste suhtes ning see koostatakse nii, et igasugune sooline diskrimineerimine oleks välistatud.

2. PEATÜKK

Võrdne kohtlemine kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides

Artikkel 5

Diskrimineerimise keeld

Ilma et see piiraks artikli 4 kohaldamist, välistatakse otsene või kaudne sooline diskrimineerimine kutsealastes sotsiaalkindlustusskeemides ning eelkõige siis, kui kõne all on järgmine:

Artikkel 6

Isikud, kelle suhtes käesolevat peatükki kohaldatakse

Käesolevat peatükki kohaldatakse töötava elanikkonna, sealhulgas füüsilisest isikust ettevõtjate, isikute, kelle töötamine on katkenud haiguse, raseduse ja sünnituse, õnnetuse või sunnitud töötuse tõttu, ja tööotsijate ning pensionile jäänud ja invaliidistunud töötajate suhtes, samuti isikute suhtes, kellele nende töötajate õigused laienevad kooskõlas riigisisese õiguse ja/või tavaga.

Artikkel 7

Reguleerimisala

1.   Käesolevat peatükki kohaldatakse

2.   Seda peatükki kohaldatakse samuti konkreetse kategooria töötajate, nagu riigiteenistujate pensioniskeemide suhtes, juhul kui pensioniskeemi järgseid hüvitisi makstakse töötajatele avalik-õigusliku tööandja juures töötamise eest. Seda ei takista asjaolu, et selline skeem on osa üldisest riiklikust pensionikindlustusskeemist.

Artikkel 8

Erandid käesoleva direktiivi reguleerimisalast

1.   Käesolevat peatükki ei kohaldata

2.   Käesolev peatükk ei takista tööandjal määramast isikutele, kes on juba jõudnud kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi kohaselt pensioni saamise tingimuseks olevasse pensioniikka, kuid ei ole veel jõudnud riikliku vanaduspensioni saamise tingimuseks olevasse pensioniikka, pensionilisa, mille eesmärk on võrdsustada kõnealustele isikutele makstavate hüvitiste kogusumma juba vanaduspensioniikka jõudnud teisele sugupoolele samas olukorras makstava summaga või neid summasid lähendada, kuni pensionilisa saavad isikud jõuavad vanaduspensioniikka.

Artikkel 9

Diskrimineerimise näited

1.   Võrdse kohtlemise põhimõttega vastuolus on sätted, mis lähtuvad kas otseselt või kaudselt soolisest kuuluvusest, selleks et

2.   Juhul kui käesoleva peatüki reguleerimisalasse kuuluvate hüvitiste andmise võivad otsustada kindlustusskeemi organid, järgivad nad võrdse kohtlemise põhimõtet.

Artikkel 10

Rakendamine füüsilisest isikust ettevõtjate puhul

1.   Liikmesriigid võtavad vajalikke meetmeid selle tagamiseks, et füüsilisest isikust ettevõtjate kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide sätted, mis on vastuolus võrdse kohtlemise põhimõttega, vaadatakse läbi ja tehtavad muudatused jõustuvad hiljemalt 1. jaanuarist 1993 või liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast seda kuupäeva, direktiivi 86/378/EMÜ nende territooriumil kohaldama hakkamise kuupäeval.

2.   Käesolev peatükk ei välista, et enne sotsiaalkindlustusskeemi muutmist füüsilisest isikust ettevõtja kutsealases sotsiaalkindlustusskeemis osalemise kestusest tulenenud õigused ja kohustused jäävad reguleerituks osalemise ajal kehtinud kindlustusskeemi sätetega.

Artikkel 11

Edasilükkamise võimalus füüsilisest isikust ettevõtjate puhul

Füüsilisest isikust ettevõtjate kutsealaste sotsiaalkindlustusskeemide puhul võivad liikmesriigid võrdse kohtlemise põhimõtte kohustuslikku rakendamist edasi lükata

Artikkel 12

Tagasiulatuv mõju

1.   Käesoleva peatüki rakendamisel hõlmavad töötajaid käsitlevad meetmed kõiki 17. maile 1990 järgnenud teenistusajast tulenevaid kutsealase sotsiaalkindlustusskeemi alusel saadud hüvitisi, kusjuures neid meetmeid kohaldatakse kõnealuse kuupäeva suhtes tagasiulatuvalt, ilma et see piiraks nende sätete kohaldamist, mis käsitlevad töötajaid või nende nimel nõude esitanuid, kes on enne kõnealust kuupäeva algatanud kohtumenetluse või esitanud võrdväärse nõude sellekohase riigisisese õiguse alusel. Sellisel juhul kohaldatakse rakendusmeetmeid tagasiulatuvalt 8. aprilli 1976. aasta suhtes ja need hõlmavad kõiki selle kuupäeva järgsest teenistusajast tulenevaid hüvitisi. Liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 8. aprilli 1976, kuid enne 17. maid 1990, asendatakse nimetatud kuupäev selle kuupäevaga, mil nende territooriumil hakati kohaldama asutamislepingu artiklit 141.

2.   Lõike 1 teine lause ei takista riigisiseste õigusaktide kohaste meetmete võtmise tähtaegu käsitlevatele riigisisestele eeskirjadele tuginemist selliste töötajate või nende nimel nõude esitanute vastu, kes on enne 17. maid 1990 algatanud kohtumenetluse või esitanud võrdväärse nõude riigisisese õiguse alusel, tingimusel et kõnealused eeskirjad ei ole selliste nõuete suhtes ebasoodsamad kui samalaadsete riigisiseste nõuete suhtes ega muuda ühenduse õigusaktidest tulenevate õiguste rakendamist võimatuks.

3.   Liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 17. maid 1990 ja kes olid 1. jaanuaril 1994 Euroopa Majanduspiirkonna lepingu osapooled, asendatakse lõike 1 esimeses lauses nimetatud kuupäev “17. mai 1990” kuupäevaga “1. jaanuar 1994”.

4.   Muude liikmesriikide puhul, kes ühinesid ühendusega pärast 17. maid 1990, asendatakse lõigetes 1 ja 2 kuupäev “17. mai 1990” selle kuupäevaga, mil nende territooriumil hakati kohaldama asutamislepingu artiklit 141.

Artikkel 13

Paindlik pensioniiga

Kui mehed ja naised taotlevad paindlikku pensioniiga samadel tingimustel, ei loeta seda käesoleva peatükiga vastuoluliseks.

3. PEATÜKK

Võrdne kohtlemine seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamise ning töötingimustega

Artikkel 14

Diskrimineerimise keeld

1.   Ei avalikus ega erasektoris, sealhulgas avalik-õiguslikes asutustes, ei tohi esineda otsest ega kaudset soolist diskrimineerimist seoses järgmisega:

2.   Liikmesriigid võivad ette näha seoses töö saamisega, sealhulgas selleks vajaliku koolitusega, et erinevat kohtlemist sooga seotud omaduste alusel ei peeta diskrimineerimiseks, kui see omadus on teatud kutsetegevuse olemuse või sellega liituvate tingimuste tõttu oluliseks ja määravaks kutsenõudeks, tingimusel et sellise kohtlemise eesmärk on õigustatud ja nõue proportsionaalne.

Artikkel 15

Rasedus- ja sünnituspuhkuselt naasmine

Rasedus- ja sünnituspuhkusel oleval naisel on pärast rasedus- ja sünnituspuhkuse lõppemist õigus naasta samale või sellega võrdväärsele töökohale tema jaoks mitte halvematel tingimustel ning kasutada paranenud töötingimusi, millele tal oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal.

Artikkel 16

Isadele lapse sünni korral antav puhkus ja lapsendaja puhkus

Käesolev direktiiv ei piira liikmesriikide õigust tunnustada isadele lapse sünni korral antava puhkuse ja lapsendaja puhkusega seotud eraldi õigusi. Selliseid õigusi tunnustavad liikmesriigid võtavad vajalikud meetmed töötavate meeste ja naiste kaitsmiseks töölt vabastamise vastu seoses nende õiguste kasutamisega ning tagavad, et pärast sellise puhkuse lõppemist oleks neil õigus naasta samale või sellega võrdväärsele töökohale nende jaoks mitte halvematel tingimustel ja kasutada paranenud töötingimusi, millele neil oleks tekkinud õigus oma äraoleku ajal.

III JAOTIS

HORISONTAALMEETMED

1. PEATÜKK

Õiguskaitsevahendid ja täitmine

1. jagu

Õiguskaitsevahendid

Artikkel 17

Õiguste kaitse

1.   Liikmesriigid tagavad, et igaühel, kes leiab, et teda on võrdse kohtlemise põhimõtte eiramise tõttu koheldud õigusvastaselt, oleks võimalik kasutada käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks ette nähtud kohtumenetlust, kaasa arvatud lepitusmenetlust, olles vastava võimaluse korral esmalt pöördunud teiste pädevate organite poole, isegi juhul, kui see töösuhe, millega väidetav diskrimineerimine kaasnes, on lõppenud.

2.   Liikmesriigid tagavad, et ühendused, organisatsioonid või muud juriidilised isikud, kellel kooskõlas riigisiseses õiguses sätestatud kriteeriumidega on õigustatud huvi tagada käesoleva direktiivi sätete järgimine, võiksid kaebuse esitaja nõusolekul esineda tema nimel või toetuseks kohtu- ja/või haldusmenetluses, mis toimub käesolevast direktiivist tulenevate kohustuste täitmiseks.

3.   Lõiked 1 ja 2 ei piira niisuguste riigisiseste eeskirjade kohaldamist, mis on seotud võrdse kohtlemise põhimõtte küsimuses menetluse algatamise tähtaegadega.

Artikkel 18

Kahjude hüvitamine või heastamine

Liikmesriigid võtavad oma riigisisestes õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud kannatanule soolise diskrimineerimise tulemusel tekitatud kahju tegelikuks ja tõhusaks hüvitamiseks või, kui liikmesriigid nii määravad, heastamiseks viisil, mis on hoiatav ja kantud kahjuga proportsionaalne. Hüvitamist või heastamist ei tohi piirata eelnevalt kokku lepitud ülemmäär, välja arvatud juhtudel, kui tööandja suudab tõendada, et avalduse esitaja ainus käesoleva direktiivi tähenduses diskrimineerimise tulemusel kantud kahju on tema töökoha saamiseks esitatud avalduse arvesse võtmata jätmine.

2. jagu

Tõendamiskohustus

Artikkel 19

Tõendamiskohustus

1.   Liikmesriigid võtavad kooskõlas oma riigisisese õigussüsteemiga vajalikud meetmed tagamaks, et kui isik, kes leiab, et ta on võrdse kohtlemise põhimõtte kohaldamata jätmise tõttu kannatanud, esitab kohtule või muule pädevale asutusele asjaolud, mille põhjal võib eeldada, et on toimunud otsene või kaudne diskrimineerimine, peab kostja tõendama, et võrdse kohtlemise põhimõtet ei ole rikutud.

2.   Lõige 1 ei takista liikmesriikidel võtta tarvitusele hagejale soodsamaid tõendamisreegleid.

3.   Liikmesriigid ei pea kohaldama lõiget 1 menetluste suhtes, mille korral faktiliste asjaolude uurimine on kohtu või pädeva asutuse ülesanne.

4.   Lõikeid 1, 2 ja 3 kohaldatakse samuti

5.   Käesolevat artiklit ei kohaldata kriminaalmenetluse suhtes, kui liikmesriikides ei ole ette nähtud teisiti.

2. PEATÜKK

Võrdse kohtlemise edendamine – dialoog

Artikkel 20

Võrdõiguslikkuse küsimustega tegelevad asutused

1.   Liikmesriigid määravad asutuse või asutused, kelle ülesanne on edendada, analüüsida, jälgida ja toetada kõikide isikute võrdset, soolise diskrimineerimiseta kohtlemist, ja teevad nende asutuste jaoks vajalikud korraldused. Need asutused võivad moodustada osa asutustest, kelle ülesandeks on riigisisesel tasandil tegelda inimõiguste kaitsega või üksikisiku õiguste kaitsega.

2.   Liikmesriigid tagavad, et nende asutuste pädevusse kuulub

Artikkel 21

Sotsiaalne dialoog

1.   Liikmesriigid võtavad vastavalt riiklikele traditsioonidele ja tavadele piisavaid meetmeid, et edendada tööturu osapoolte vahel sotsiaaldialoogi, mille eesmärk on toetada võrdset kohtlemist, jälgides sealhulgas näiteks olukorda töökohas, töö saamist, kutseõpet ja edutamist, samuti jälgides kollektiivlepinguid, tegevusjuhendeid, teadusuuringuid või kogemuste vahetamist ja häid tavasid.

2.   Piiramata tööturu osapoolte autonoomiat ning kooskõlas riigisiseste traditsioonide ja tavadega ärgitavad liikmesriigid tööturu osapooli edendama meeste ja naiste võrdõiguslikkust ja paindlikku töökorraldust, et võimaldada töö ja eraelu ühitamist, ning sõlmima nõuetekohasel tasemel kokkuleppeid, milles sätestatakse diskrimineerimisvastased eeskirjad artiklis 1 nimetatud valdkondades, mis kuuluvad kollektiivläbirääkimiste reguleerimisalasse. Kõnealused kokkulepped peavad vastama käesoleva direktiivi sätetele ja vastavatele riigisisestele rakendusmeetmetele.

3.   Liikmesriigid ärgitavad tööandjaid kooskõlas riigisiseste õigusnormide, kollektiivlepingute või tavadega edendama plaanipäraselt ja süstemaatiliselt meeste ja naiste võrdset kohtlemist töökohal, töö saamisel, kutseõppes ja edutamisel.

4.   Selleks tuleks ärgitada tööandjaid andma asjakohaste korrapäraste ajavahemike järel töötajatele ja/või nende esindajatele asjakohast teavet meeste ja naiste võrdse kohtlemise kohta ettevõttes.

Selline teave võib sisaldada ülevaadet meeste ja naiste osakaalu kohta organisatsiooni eri tasanditel, nende töötasu ja töötasu erinevust ning võimalikke meetmeid olukorra parandamiseks koostöös töötajate esindajatega.

Artikkel 22

Dialoog valitsusväliste organisatsioonidega

Liikmesriigid toetavad dialoogi asjaomaste valitsusväliste organisatsioonidega, kellel on kooskõlas riigisisese õiguse või tavaga õigustatud huvi aidata võidelda soolise diskrimineerimise vastu, et toetada võrdse kohtlemise põhimõtte järgmist.

3. PEATÜKK

Üldised horisontaalsätted

Artikkel 23

Vastavus

Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud meetmed, et tagada

Artikkel 24

Ohvristamine

Liikmesriigid võtavad oma riigisisestes õigussüsteemides meetmed, mis on vajalikud töötajate ja sealhulgas riigisisese õiguse ja/või tavaga sätestatud töötajate esindajate kaitsmiseks töölt vabastamise või muu pahatahtliku kohtlemise eest, kui see on tööandja vastutegevus ettevõttesisesele kaebusele või kohtumenetlusele, mille eesmärk on tagada võrdse kohtlemise põhimõtte järgimine.

Artikkel 25

Karistused

Liikmesriigid kehtestavad eeskirjad karistuste kohta, mida rakendatakse kooskõlas käesoleva direktiiviga vastu võetud riigisiseste õigusnormide rikkumise korral, ning võtavad kõik vajalikud meetmed nende kohaldamise tagamiseks. Karistused, milleks võib olla kannatanule kahju hüvitamine, peavad olema tõhusad, proportsionaalsed ja hoiatavad. Liikmesriigid teatavad neist sätetest komisjonile hiljemalt 5. oktoobriks 2005 ja annavad viivitamata teada nende edaspidistest muudatustest.

Artikkel 26

Diskrimineerimise vältimine

Liikmesriigid ärgitavad kooskõlas riigisiseste õigusnormide, kollektiivlepingute või tavadega tööandjaid ja kutseõppe eest vastutavaid isikuid, et nad võtaksid tõhusaid meetmeid, et vältida igasugust soolist diskrimineerimist, eelkõige ahistamist ja seksuaalset ahistamist töökohas, töö saamisel, kutseõppes ja edutamisel.

Artikkel 27

Miinimumnõuded

1.   Liikmesriigid võivad kehtestada või säilitada õigusnorme, mis kaitsevad võrdse kohtlemise põhimõtet enam kui käesoleva direktiivi sätted.

2.   Käesoleva direktiivi rakendamine ei ole mingil juhul piisav alus alandada selle reguleerimisalas töötajatele võimaldatavat kaitstuse taset, ilma et see piiraks liikmesriikide õigust lähtuvalt olukorra muutumisest kehtestada käesoleva direktiivi teatavakstegemisel kehtivatest erinevaid õigus- ja haldusnorme, tingimusel et need vastavad selle direktiivi sätetele.

Artikkel 28

Seos ühenduse ja riigisiseste sätete vahel

1.   Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira naiste kaitset käsitlevate sätete kohaldamist, eelkõige seoses raseduse ja emadusega.

2.   Käesoleva direktiivi kohaldamine ei piira direktiivi 96/34/EÜ ega direktiivi 92/85/EMÜ kohaldamist.

Artikkel 29

Soolise võrdõiguslikkuse süvalaiendamine

Liikmesriigid võtavad käesolevas direktiivis osutatud valdkondade õigus- ja haldusnormide, poliitika ja tegevuse väljatöötamisel ja rakendamisel aktiivselt arvesse meeste ja naiste võrdõiguslikkuse eesmärki.

Artikkel 30

Teabe levitamine

Liikmesriigid tagavad, et käesoleva direktiivi alusel võetud meetmed koos juba kehtivate sätetega tehakse kõigile asjaomastele isikutele teatavaks sobivate vahendite abil, vajaduse korral töökohas.

IV JAOTIS

LÕPPSÄTTED

Artikkel 31

Aruanded

1.   Liikmesriigid edastavad 15. veebruariks 2011 komisjonile kogu vajaliku teabe võimaldamaks komisjonil koostada Euroopa Parlamendile ja nõukogule esitamiseks aruanne käesoleva direktiivi kohaldamise kohta.

2.   Ilma et see piiraks lõike 1 kohaldamist, edastavad liikmesriigid komisjonile iga nelja aasta järel kõikide asutamislepingu artikli 141 lõike 4 alusel võetud meetmete teksti ning aruanded meetmete ja nende rakendamise kohta. Selle teabe alusel võtab komisjon vastu ja avaldab iga nelja aasta järel aruande, milles esitatakse võrdlev hinnang kõigi meetmete kohta, pidades silmas Amsterdami lepingu lõppaktile lisatud deklaratsiooni nr 28.

3.   Liikmesriigid hindavad artikli 14 lõikes 2 viidatud ametialast tegevust, et sotsiaalse olukorra muutumise põhjal otsustada, kas kõnealuste erandite säilitamine on õigustatud. Nad teatavad komisjonile selle hindamise tulemustest regulaarselt, ent vähemalt iga kaheksa aasta järel.

Artikkel 32

Läbivaatamine

Hiljemalt 15. veebruariks 2013 vaatab komisjon läbi direktiivi toimimise ning teeb vajaduse korral muudatusettepanekuid.

Artikkel 33

Rakendamine

Liikmesriigid jõustavad käesoleva direktiivi järgimiseks vajalikud õigus- ja haldusnormid hiljemalt 15. augustiks 2008 või tagavad, et tööturu osapooled kehtestavad hiljemalt selleks kuupäevaks nõutavad sätted kokkuleppe teel. Kui on vaja arvesse võtta erilisi raskusi, võivad liikmesriigid käesoleva direktiivi järgimiseks saada ühe aasta lisaaega. Liikmesriigid võtavad kõik vajalikud abinõud, et olla võimelised tagama käesoleva direktiiviga ette nähtud tulemuste saavutamine. Liikmesriigid teatavad komisjonile viivitamata nende meetmete teksti.

Kui liikmesriigid need meetmed võtavad, lisavad nad nendesse või nende ametliku avaldamise korral nende juurde viite käesolevale direktiivile. Samuti peavad liikmesriigid lisama märkuse, et kehtivates õigus- ja haldusnormides esinevaid viiteid käesoleva direktiiviga kehtetuks tunnistatud direktiividele käsitatakse viidetena käesolevale direktiivile. Liikmesriigid otsustavad selliste viidete tegemise ja kõnealuse märkuse sõnastusega seotud üksikasjad.

Käesoleva direktiivi ülevõtmine riigisisesesse õigusesse peaks piirduma vaid nende sätetega, mida on eelmiste direktiividega võrreldes oluliselt muudetud. Muutmata sätete ülevõtmise kohustus tuleneb varasematest direktiividest.

Liikmesriigid edastavad komisjonile käesoleva direktiiviga reguleeritavas valdkonnas nende poolt vastu võetud põhiliste riigisiseste õigusnormide teksti.

Artikkel 34

Kehtetuks tunnistamine

1.   Direktiivid 75/117/EMÜ, 76/207/EMÜ, 86/378/EMÜ ja 97/80/EÜ tunnistatakse alates 15. augustist 2009 kehtetuks, ilma et see piiraks liikmesriikide kohustusi, mis on seotud I lisa B osas nimetatud direktiivide riigisisesesse õigusesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtaegadega.

2.   Viiteid kehtetuks tunnistatud direktiividele tõlgendatakse viidetena käesolevale direktiivile ja loetakse vastavalt II lisa vastavustabelile.

Artikkel 35

Jõustumine

Käesolev direktiiv jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.

Artikkel 36

Adressaadid

Käesolev direktiiv on adresseeritud liikmesriikidele.

Strasbourg, 5. juuli 2006

Euroopa Parlamendi nimel

president

J. BORRELL FONTELLES

Nõukogu nimel

eesistuja

P. LEHTOMÄKI

----

(1)ELT C 157, 28.6.2005, lk 83.

(2)  Euroopa Parlamendi 6. juuli 2005. aasta arvamus (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata), nõukogu 10. märtsi 2006. aasta ühine seisukoht (ELT C 126 E, 30.5.2006, lk 33) ja Euroopa Parlamendi 1. juuni 2006. aasta seisukoht (Euroopa Liidu Teatajas seni avaldamata).

(3)EÜT L 39, 14.2.1976, lk 40. Direktiivi on muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiiviga 2002/73/EÜ (EÜT L 269, 5.10.2002, lk 15).

(4)EÜT L 225, 12.8.1986, lk 40. Direktiivi on muudetud direktiiviga 96/97/EÜ (EÜT L 46, 17.2.1997, lk 20).

(5)  Vaata I lisa A osa.

(6)EÜT L 45, 19.2.1975, lk 19.

(7)EÜT L 14, 20.1.1998, lk 6. Direktiivi on muudetud direktiiviga 98/52/EÜ (EÜT L 205, 22.7.1998, lk 66).

(8)  C-262/88: Barberv. Guardian Royal Exchange Assurance Group (1990 EKL I-1889).

(9)  C-7/93: Bestuur van het Algemeen Burgerlijk Pensioenfonds v. G. A. Beune (1994 EKL I-4471).

(10)  C-351/00: Pirkko Niemi (2002 EKL I-7007).

(11)  Protokoll nr 17 Euroopa Ühenduse asutamislepingu artikli 141 kohta (1992).

(12)EÜT L 348, 28.11.1992, lk 1.

(13)EÜT L 145, 19.6.1996, lk 4. Direktiivi on muudetud direktiiviga 97/75/EÜ (EÜT L 10, 16.1.1998, lk 24).

(14)EÜT C 218, 31.7.2000, lk 5.

(15)ELT C 321, 31.12.2003, lk 1.

(16)EÜT L 6, 10.1.1979, lk 24.

----

I LISA

A OSA

Kehtetuks tunnistatud direktiivid ja nende hilisemad muudatused

B OSA

Riigisisestesse õigusaktidesse ülevõtmise ja kohaldamise tähtajad

(vastavalt artikli 34 lõikele 1)

----

II LISA

Vastavustabel

----