# Eiropas Savienības C 219/2011

| | ISSN 1725-5201
  doi:10.3000/17255201.C_2011.219.lav |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 219 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 54. sējums2011. gada 23. jūlijs |

ISSN 1725-5201

doi:10.3000/17255201.C_2011.219.lav

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 219

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

54. sējums2011. gada 23. jūlijs

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2011/C 219/01 | Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 211, 16.7.2011. | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2011/C 219/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā VēstnesīOV C 211, 16.7.2011.

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2011/C 219/02 | Lieta C-155/11 PPU: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. martā iesniedza Rechtbank ’s-Gravenhage, tiesas sēdes vieta Zwolle-Lelystad (Nīderlande) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken | 2 |
| 2011/C 219/03 | Lieta C-199/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Rechtbank van koophandel te Brussel (Beļģija) — Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija/Otis NV u. c. | 2 |
| 2011/C 219/04 | Lieta C-202/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Arbeidsrechtbank Antwerpen (Beļģija) — Anton Las/N. V. PSA Antwerp, iepriekš — N. V. Hesse Noord Natie | 3 |
| 2011/C 219/05 | Lieta C-203/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — All Projects & Developments u.c. | 3 |
| 2011/C 219/06 | Lieta C-213/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Fortuna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni | 6 |
| 2011/C 219/07 | Lieta C-214/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Grand Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni | 6 |
| 2011/C 219/08 | Lieta C-215/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Polijas Republika) — Iwona Szyrocka/SIGER Technologie GmbH | 7 |
| 2011/C 219/09 | Lieta C-217/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni | 7 |
| 2011/C 219/10 | Lieta C-220/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Nejvyšší Správní Soud (Čehijas Republika) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu | 8 |
| 2011/C 219/11 | Lieta C-224/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 13. maijā iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — BGŻ Leasing Sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie | 8 |
| 2011/C 219/12 | Lieta C-242/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu lietā T-401/07 Caixa Geral de Depósitos/Komisija 2011. gada 20. maijā iesniedza Caixa Geral de Depósitos, S.A. | 8 |
| 2011/C 219/13 | Lieta C-244/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika | 10 |
| 2011/C 219/14 | Lieta C-246/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu lietā T-387/07 Portugāle/Komisija 2011. gada 23. maijā iesniedza Portugāles Republika | 11 |
| 2011/C 219/15 | Lieta C-256/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. maijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike un Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres | 11 |
| 2011/C 219/16 | Lieta C-274/11: Prasība, kas celta 2011. gada 3. jūnijā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome | 12 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2011/C 219/17 | Lieta T-20/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. jūnija spriedums — Komisija/Marcuccio (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Invaliditātes pensija — Prasība, kas pirmajā instancē atzīta par daļēji pamatotu apstrīdētajā lēmumā nenorādītā pamatojuma dēļ — Civildienesta noteikumu 78. pants — Pensionēšanās invaliditātes dēļ — Invaliditātes komiteja) | 14 |
| 2011/C 219/18 | Lieta T-510/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — V/Komisija (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Pieņemšana darbā — Atteikums pieņemt darbā, pamatojoties uz fizisku nespēju veikt amata pienākumus — Civildienesta tiesas pienākums norādīt pamatojumu) | 14 |
| 2011/C 219/19 | Lieta T-68/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. jūnija spriedums — Sphere Time/ITSB — Punch (Aukliņai piestiprināts pulkstenis) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots aukliņai piestiprināts pulkstenis — Agrāks dizainparaugs — Agrāka dizainparauga nodošana atklātībā — Individuāls raksturs — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6., 7. un 61.-63. pants) | 15 |
| 2011/C 219/20 | Lieta T-229/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — Graf-Syteco/ITSB — Teco Electric & Machinery (SYTECO) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes SYTECO reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un Beniluksa grafiskas preču zīmes TECO — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Daļējs reģistrācijas atteikums) | 15 |
| 2011/C 219/21 | Lieta T-86/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. jūnija spriedums — Bamba/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas veikti saistībā ar situāciju Kotdivuārā — Naudas līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu) | 15 |
| 2011/C 219/22 | Lieta T-62/06 RENV R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — Eurallumina/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība) | 16 |
| 2011/C 219/23 | Lieta T-373/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija rīkojums — Nuova Agricast/Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Itālijas tiesību aktos paredzēta atbalsta shēma — Shēma, kas atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu — Pārejas pasākums — Noteiktu uzņēmumu izslēgšana — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, kas privātpersonām piešķir tiesības — Neesamība — Acīmredzama kompetences neesamība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība) | 16 |
| 2011/C 219/24 | Lieta T-242/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 27. maija rīkojums — Danzeisen/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula Nr. 271/2010 — Prasības priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas) | 16 |
| 2011/C 219/25 | Lieta T-414/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Companhia Previdente/Komisija (Pagaidu noregulējums — Konkurence — Komisijas lēmums, ar ko noteikts naudas sods — Bankas garantija — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Finansiāls kaitējums — Ārkārtas apstākļu neesamība — Steidzamības neesamība) | 17 |
| 2011/C 219/26 | Lieta T-533/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Spānijas sabiedriskās radio un televīzijas apraides organizācijas RTVE finansējuma shēmas grozījumi — Komisijas lēmums, ar kuru jaunā finansējuma shēma tiek atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība) | 17 |
| 2011/C 219/27 | Lieta T-87/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — GRP Security/Revīzijas palāta (Pagaidu noregulējums — Pakalpojumu publiskais iepirkums — Pārkāpumu konstatējumi konkursa uzvarētāja iesniegtajos dokumentos — Lēmumi par konkursa uzvarētāja administratīvu sodīšanu un vienpusēju līguma laušanu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība) | 17 |
| 2011/C 219/28 | Lieta T-261/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — European Goldfields/Komisija | 18 |
| 2011/C 219/29 | Lieta T-262/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Ellinikos Chrysos/Komisija | 18 |
| 2011/C 219/30 | Lieta T-265/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. maijā — Elmaghraby/Padome | 19 |
| 2011/C 219/31 | Lieta T-266/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. maijā — El Gazaerly/Padome | 20 |
| 2011/C 219/32 | Lieta T-278/11: Prasība, kas celta 2011. gada 25. maijā — ClientEarth u.c./Komisija | 20 |
| 2011/C 219/33 | Lieta T-542/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija rīkojums — Evropaïki Dynamiki/ECHA | 21 |
| 2011/C 219/34 | Lieta T-399/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija rīkojums — ArcelorMittal España/Komisija | 21 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2011/C 219/02

Lieta C-155/11 PPU: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. martā iesniedza Rechtbank ’s-Gravenhage, tiesas sēdes vieta Zwolle-Lelystad (Nīderlande) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken

Rechtbank ’s-Gravenhage

Zwolle-Lelystad

Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken

2

2011/C 219/03

Lieta C-199/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Rechtbank van koophandel te Brussel (Beļģija) — Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija/Otis NV u. c.

Rechtbank van koophandel te Brussel

Otis NV

2

2011/C 219/04

Lieta C-202/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Arbeidsrechtbank Antwerpen (Beļģija) — Anton Las/N. V. PSA Antwerp, iepriekš — N. V. Hesse Noord Natie

Arbeidsrechtbank Antwerpen

Anton Las/N. V. PSA Antwerp

N. V. Hesse Noord Natie

3

2011/C 219/05

Lieta C-203/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — All Projects & Developments u.c.

3

2011/C 219/06

Lieta C-213/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Fortuna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Fortuna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

6

2011/C 219/07

Lieta C-214/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Grand Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Grand Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

6

2011/C 219/08

Lieta C-215/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Polijas Republika) — Iwona Szyrocka/SIGER Technologie GmbH

Sąd Okręgowy we Wrocławiu

Iwona Szyrocka/SIGER Technologie GmbH

7

2011/C 219/09

Lieta C-217/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

7

2011/C 219/10

Lieta C-220/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Nejvyšší Správní Soud (Čehijas Republika) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

Nejvyšší Správní Soud

Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

8

2011/C 219/11

Lieta C-224/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 13. maijā iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — BGŻ Leasing Sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

Naczelny Sąd Administracyjny

BGŻ Leasing Sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

8

2011/C 219/12

Lieta C-242/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu lietā T-401/07 Caixa Geral de Depósitos/Komisija 2011. gada 20. maijā iesniedza Caixa Geral de Depósitos, S.A.

Caixa Geral de Depósitos

Caixa Geral de Depósitos, S.A.

8

2011/C 219/13

Lieta C-244/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

10

2011/C 219/14

Lieta C-246/11 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu lietā T-387/07 Portugāle/Komisija 2011. gada 23. maijā iesniedza Portugāles Republika

11

2011/C 219/15

Lieta C-256/11: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. maijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike un Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres

Verwaltungsgerichtshof

Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike un Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres

11

2011/C 219/16

Lieta C-274/11: Prasība, kas celta 2011. gada 3. jūnijā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome

12

Vispārējā tiesa

2011/C 219/17

Lieta T-20/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. jūnija spriedums — Komisija/Marcuccio (Apelācija — Civildienests — Ierēdņi — Invaliditātes pensija — Prasība, kas pirmajā instancē atzīta par daļēji pamatotu apstrīdētajā lēmumā nenorādītā pamatojuma dēļ — Civildienesta noteikumu 78. pants — Pensionēšanās invaliditātes dēļ — Invaliditātes komiteja)

Marcuccio

14

2011/C 219/18

Lieta T-510/09 P: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — V/Komisija (Apelācijas sūdzība — Civildienests — Pieņemšana darbā — Atteikums pieņemt darbā, pamatojoties uz fizisku nespēju veikt amata pienākumus — Civildienesta tiesas pienākums norādīt pamatojumu)

V

14

2011/C 219/19

Lieta T-68/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 14. jūnija spriedums — Sphere Time/ITSB — Punch (Aukliņai piestiprināts pulkstenis) (Kopienas dizainparaugs — Spēkā neesamības atzīšanas process — Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots aukliņai piestiprināts pulkstenis — Agrāks dizainparaugs — Agrāka dizainparauga nodošana atklātībā — Individuāls raksturs — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6., 7. un 61.-63. pants)

Sphere Time

Punch

15

2011/C 219/20

Lieta T-229/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — Graf-Syteco/ITSB — Teco Electric & Machinery (SYTECO) (Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas vārdiskas preču zīmes SYTECO reģistrācijas pieteikums — Agrākas valsts un Beniluksa grafiskas preču zīmes TECO — Relatīvi atteikuma pamatojumi — Sajaukšanas iespējas neesamība — Apzīmējumu līdzības neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Daļējs reģistrācijas atteikums)

Graf-Syteco

Teco Electric & Machinery

15

2011/C 219/21

Lieta T-86/11: Vispārējās tiesas 2011. gada 8. jūnija spriedums — Bamba/Padome (Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi, kas veikti saistībā ar situāciju Kotdivuārā — Naudas līdzekļu iesaldēšana — Pienākums norādīt pamatojumu)

Bamba

15

2011/C 219/22

Lieta T-62/06 RENV R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — Eurallumina/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Steidzamības neesamība)

16

2011/C 219/23

Lieta T-373/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija rīkojums — Nuova Agricast/Komisija (Ārpuslīgumiskā atbildība — Itālijas tiesību aktos paredzēta atbalsta shēma — Shēma, kas atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu — Pārejas pasākums — Noteiktu uzņēmumu izslēgšana — Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips — Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, kas privātpersonām piešķir tiesības — Neesamība — Acīmredzama kompetences neesamība — Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

Nuova Agricast

16

2011/C 219/24

Lieta T-242/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 27. maija rīkojums — Danzeisen/Komisija (Prasība atcelt tiesību aktu — Regula Nr. 271/2010 — Prasības priekšmeta zudums — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

Danzeisen

16

2011/C 219/25

Lieta T-414/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Companhia Previdente/Komisija (Pagaidu noregulējums — Konkurence — Komisijas lēmums, ar ko noteikts naudas sods — Bankas garantija — Pieteikums par izpildes apturēšanu — Finansiāls kaitējums — Ārkārtas apstākļu neesamība — Steidzamības neesamība)

Companhia Previdente

17

2011/C 219/26

Lieta T-533/10 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisija (Pagaidu noregulējums — Valsts atbalsts — Spānijas sabiedriskās radio un televīzijas apraides organizācijas RTVE finansējuma shēmas grozījumi — Komisijas lēmums, ar kuru jaunā finansējuma shēma tiek atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība)

DTS Distribuidora de Televisión Digital

17

2011/C 219/27

Lieta T-87/11 R: Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — GRP Security/Revīzijas palāta (Pagaidu noregulējums — Pakalpojumu publiskais iepirkums — Pārkāpumu konstatējumi konkursa uzvarētāja iesniegtajos dokumentos — Lēmumi par konkursa uzvarētāja administratīvu sodīšanu un vienpusēju līguma laušanu — Pieteikums par piemērošanas apturēšanu — Steidzamības neesamība)

17

2011/C 219/28

Lieta T-261/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — European Goldfields/Komisija

18

2011/C 219/29

Lieta T-262/11: Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Ellinikos Chrysos/Komisija

Ellinikos Chrysos

18

2011/C 219/30

Lieta T-265/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. maijā — Elmaghraby/Padome

Elmaghraby

19

2011/C 219/31

Lieta T-266/11: Prasība, kas celta 2011. gada 19. maijā — El Gazaerly/Padome

El Gazaerly

20

2011/C 219/32

Lieta T-278/11: Prasība, kas celta 2011. gada 25. maijā — ClientEarth u.c./Komisija

ClientEarth

20

2011/C 219/33

Lieta T-542/08: Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija rīkojums — Evropaïki Dynamiki/ECHA

Evropaïki Dynamiki/ECHA

21

2011/C 219/34

Lieta T-399/10: Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija rīkojums — ArcelorMittal España/Komisija

ArcelorMittal España

21

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/1

---

2011/C 219/01

Eiropas Savienības Tiesas pēdējā publikācija Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

OV C 211, 16.7.2011.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 204, 9.7.2011.

OV C 194, 2.7.2011.

OV C 186, 25.6.2011.

OV C 179, 18.6.2011.

OV C 173, 11.6.2011.

OV C 160, 28.5.2011.

Šie teksti pieejami arī

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 31. martā iesniedza Rechtbank ’s-Gravenhage, tiesas sēdes vieta Zwolle-Lelystad (Nīderlande) — Bibi Mohammad Imran/Minister van Buitenlandse Zaken

(Lieta C-155/11 PPU)

2011/C 219/02

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank ’s-Gravenhage

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Bibi Mohammad Imran

Atbildētājs: Minister van Buitenlandse Zaken

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai ar Direktīvas 2003/86 (1) 7. panta 2. punktu tiek pieļauts, ka trešās valsts pilsoņa, kas likumīgi uzturas dalībvalstī, ģimenes loceklim šīs direktīvas 4. panta nozīmē šī dalībvalsts atsaka iebraukšanu un uzturēšanos, pamatojoties tikai uz to, ka šis ģimenes loceklis nav nokārtojis atbilstoši šīs dalībvalsts tiesību normām paredzēto integrācijas pārbaudi ārvalstī?






  1a. | Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka ģimenes locekļa gadījumā runa ir par astoņu šajā dalībvalstī likumīgi uzturošos bērnu, septiņi no kuriem ir nepilngadīgi, māti? |
| --- | --- | --- |

1)

Vai ar Direktīvas 2003/86 (1) 7. panta 2. punktu tiek pieļauts, ka trešās valsts pilsoņa, kas likumīgi uzturas dalībvalstī, ģimenes loceklim šīs direktīvas 4. panta nozīmē šī dalībvalsts atsaka iebraukšanu un uzturēšanos, pamatojoties tikai uz to, ka šis ģimenes loceklis nav nokārtojis atbilstoši šīs dalībvalsts tiesību normām paredzēto integrācijas pārbaudi ārvalstī?

1a.

Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka ģimenes locekļa gadījumā runa ir par astoņu šajā dalībvalstī likumīgi uzturošos bērnu, septiņi no kuriem ir nepilngadīgi, māti?

| 1b. | Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, vai ģimenes loceklim tā uzturēšanās valstī ir pieeja nodarbībām minētās dalībvalsts valodā? |
| --- | --- |

1b.

Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, vai ģimenes loceklim tā uzturēšanās valstī ir pieeja nodarbībām minētās dalībvalsts valodā?

| 1c. | Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, vai ģimenes loceklis, ievērojot viņa vai viņas izglītības līmeni un personīgo situāciju, it īpaši medicīniskas problēmas, ir spējīgs pārskatāmā laikposmā veiksmīgi nokārtot šo pārbaudi? |
| --- | --- |

1c.

Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, vai ģimenes loceklis, ievērojot viņa vai viņas izglītības līmeni un personīgo situāciju, it īpaši medicīniskas problēmas, ir spējīgs pārskatāmā laikposmā veiksmīgi nokārtot šo pārbaudi?

| 1d. | Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka netiek veikta nekāda pārbaude atbilstoši Direktīvas 2003/86 5. panta 5. punkta un 17. panta, kā arī Hartas 24. panta noteikumiem, vai Kopienas tiesību samērīguma principam? |
| --- | --- |

1d.

Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka netiek veikta nekāda pārbaude atbilstoši Direktīvas 2003/86 5. panta 5. punkta un 17. panta, kā arī Hartas 24. panta noteikumiem, vai Kopienas tiesību samērīguma principam?

| 1e. | Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka noteiktu citu trešo valstu pilsoņi, jau pamatojoties uz viņu pilsonību, ir atbrīvoti no pienākuma veiksmīgi nokārtot integrācijas pārbaudi ārvalstī? |
| --- | --- |

1e.

Vai, lai atbildētu uz 1. jautājumu, nozīme ir tam, ka noteiktu citu trešo valstu pilsoņi, jau pamatojoties uz viņu pilsonību, ir atbrīvoti no pienākuma veiksmīgi nokārtot integrācijas pārbaudi ārvalstī?

---

(1)  Padomes 2003. gada 22. septembra Direktīva 2003/86/EK par tiesībām uz ģimenes atkalapvienošanos (OV L 251, 12. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/2 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Rechtbank van koophandel te Brussel (Beļģija) — Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija/Otis NV u. c.

(Lieta C-199/11)

2011/C 219/03

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Rechtbank van koophandel te Brussel

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Eiropas Savienība, ko pārstāv Eiropas Komisija

Atbildētāji:

| | Otis NV |
| --- | --- |

Otis NV

| | Kone Belgium NV |
| --- | --- |

Kone Belgium NV

| | Schindler NV |
| --- | --- |

Schindler NV

| | ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV |
| --- | --- |

ThyssenKrupp Liften Ascenseurs NV

| | General Technic-Otis Sàrl |
| --- | --- |

General Technic-Otis Sàrl

| | Kone Luxembourg Sàrl |
| --- | --- |

Kone Luxembourg Sàrl

| | Schindler Sàrl |
| --- | --- |

Schindler Sàrl

| | ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl |
| --- | --- |

ThyssenKrupp Ascenseurs Luxembourg Sàrl

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | a) | Līguma 282. pantā (pašlaik [3]35. pants) ir noteikts, ka Savienību pārstāv Komisija; — Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 335. pantā, no vienas puses, kā arī Finanšu regulas 103. un 104. pantā, no otras puses, ir noteikts, ka jautājumos, kas saistīti ar konkrētu iestāžu darbību, Savienību pārstāv attiecīgās iestādes, ņemot vērā to administratīvo autonomiju, no kā, iespējams, izriet, ka šīs iestādes — ekskluzīvi vai nē — var būt par pusi tiesas procesā; — nav šaubu par to, ka karteļa izveides rezultātā pārmērīgi augstu cenu maksāšana uzņēmējam utt. ir ietverta jēdzienā “krāpšana”; — Beļģijas tiesībās spēkā ir princips lex specialis generalibus derogat; — vai, ja šis tiesību princips ir ieviests arī Eiropas Savienības tiesībās, attiecīgo iestāžu pienākums nav uzņemties iniciatīvu attiecībā uz prasību celšanu (izņemot gadījumus, kuros Komisija pati ir bijusi līgumslēdzēja iestāde)? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Līguma 282. pantā (pašlaik [3]35. pants) ir noteikts, ka Savienību pārstāv Komisija; — Līguma par Eiropas Savienības darbību (“LESD”) 335. pantā, no vienas puses, kā arī Finanšu regulas 103. un 104. pantā, no otras puses, ir noteikts, ka jautājumos, kas saistīti ar konkrētu iestāžu darbību, Savienību pārstāv attiecīgās iestādes, ņemot vērā to administratīvo autonomiju, no kā, iespējams, izriet, ka šīs iestādes — ekskluzīvi vai nē — var būt par pusi tiesas procesā; — nav šaubu par to, ka karteļa izveides rezultātā pārmērīgi augstu cenu maksāšana uzņēmējam utt. ir ietverta jēdzienā “krāpšana”; — Beļģijas tiesībās spēkā ir princips lex specialis generalibus derogat; — vai, ja šis tiesību princips ir ieviests arī Eiropas Savienības tiesībās, attiecīgo iestāžu pienākums nav uzņemties iniciatīvu attiecībā uz prasību celšanu (izņemot gadījumus, kuros Komisija pati ir bijusi līgumslēdzēja iestāde)?

| b) | (Jautājums uzdots pakārtoti) Vai Komisijai nevajadzētu būt vismaz pilnvarojumam pārstāvēt iestādes, lai nodrošinātu to interešu aizstāvību tiesā? |
| --- | --- |

b)

(Jautājums uzdots pakārtoti) Vai Komisijai nevajadzētu būt vismaz pilnvarojumam pārstāvēt iestādes, lai nodrošinātu to interešu aizstāvību tiesā?

| 2) | a) | Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta 1. punkts garantē ikvienai personai tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu un ar to saistīto principu, ka neviens nevar būt par tiesnesi savā paša lietā. Vai tas ir savienojams ar principu, ka Komisija pirmajā posmā rīkojas kā publiskā sektora pasūtītājs un par kritizēto darbību, proti, karteļa izveidi, kas ir Līguma 81. panta, pašlaik 101. panta, pārkāpums, uzliek sankciju pēc tam, kad tā pati šajā procedūrā ir veikusi izmeklēšanu, lai pēc tam otrajā posmā sakarā ar zaudējumu atlīdzību sagatavotos tiesvedībai valsts tiesā un pieņemtu lēmumu par prasības celšanu, bet tajā pašā laikā viena un tā paša Komisijas locekļa kompetencē ir abas lietas, kas savstarpēji ir saistītas, un vēl jo vairāk tāpēc, ka minētā valsts tiesa nevar neņemt vērā nolēmumu par soda uzlikšanu? |
| --- | --- | --- |

2)

a)

Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 47. pants un Eiropas Cilvēktiesību konvencijas 6. panta 1. punkts garantē ikvienai personai tiesības uz taisnīgu lietas izskatīšanu un ar to saistīto principu, ka neviens nevar būt par tiesnesi savā paša lietā. Vai tas ir savienojams ar principu, ka Komisija pirmajā posmā rīkojas kā publiskā sektora pasūtītājs un par kritizēto darbību, proti, karteļa izveidi, kas ir Līguma 81. panta, pašlaik 101. panta, pārkāpums, uzliek sankciju pēc tam, kad tā pati šajā procedūrā ir veikusi izmeklēšanu, lai pēc tam otrajā posmā sakarā ar zaudējumu atlīdzību sagatavotos tiesvedībai valsts tiesā un pieņemtu lēmumu par prasības celšanu, bet tajā pašā laikā viena un tā paša Komisijas locekļa kompetencē ir abas lietas, kas savstarpēji ir saistītas, un vēl jo vairāk tāpēc, ka minētā valsts tiesa nevar neņemt vērā nolēmumu par soda uzlikšanu?

| b) | (Jautājums uzdots pakārtoti) Ja atbilde uz 2.a jautājumu ir apstiprinoša — tātad pastāv nesavienojamība — kā tādā gadījumā saskaņā ar Eiropas Savienības tiesībām persona (Komisija vai/un iestādes, un/vai Savienība), kas cietusi no pretlikumīgas darbības (karteļa izveides), var prasīt zaudējumu atlīdzību, kas arī ir vienas no pamattiesībām? |
| --- | --- |

b)

(Jautājums uzdots pakārtoti) Ja atbilde uz 2.a jautājumu ir apstiprinoša — tātad pastāv nesavienojamība — kā tādā gadījumā saskaņā ar Eiropas Savienības tiesībām persona (Komisija vai/un iestādes, un/vai Savienība), kas cietusi no pretlikumīgas darbības (karteļa izveides), var prasīt zaudējumu atlīdzību, kas arī ir vienas no pamattiesībām?

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Arbeidsrechtbank Antwerpen (Beļģija) — Anton Las/N. V. PSA Antwerp, iepriekš — N. V. Hesse Noord Natie

(Lieta C-202/11)

2011/C 219/04

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Arbeidsrechtbank Antwerpen

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: Anton Las

Atbildētāja: N. V. PSA Antwerp, iepriekš — N. V. Hesse Noord Natie

Prejudiciālais jautājums

Vai Flandrijas 1973. gada 19. jūlija dekrēts par valodu lietojumu (publicēts 1973. gada 6. septembraB. S.) pārkāpj EKL 39. pantu saistībā ar darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Eiropas Savienībā tiktāl, ciktāl tas liek ikvienam uzņēmumam, kura juridiskā adrese ir reģionā, kurā runā flāmu valodā, sagatavot holandiešu valodā visus ar darba attiecībām saistītos dokumentus attiecībā uz darba ņēmēja pieņemšanu tādā darbā, kuram ir raksturīgs starptautisks elements, pretējā gadījumā nosakot to spēkā neesamību?

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/3 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/3

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 28. aprīlī iesniedza Grondwettelijk Hof (Beļģija) — All Projects & Developments u.c.

(Lieta C-203/11)

2011/C 219/05

Tiesvedības valoda — holandiešu

Iesniedzējtiesa

Grondwettelijk Hof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājas:

| | All Projects & Developments NV |
| --- | --- |

All Projects & Developments NV

| | Bouw-en Coördinatiekantoor Andries NV |
| --- | --- |

Bouw-en Coördinatiekantoor Andries NV

| | Belgische Gronden Reserve NV |
| --- | --- |

Belgische Gronden Reserve NV

| | Bouwonderneming Ooms NV |
| --- | --- |

Bouwonderneming Ooms NV

| | Bouwwerken Taelman NV |
| --- | --- |

Bouwwerken Taelman NV

| | Brummo NV |
| --- | --- |

Brummo NV

| | Cordeel Zetel Temse NV |
| --- | --- |

Cordeel Zetel Temse NV

| | DMI Vastgoed NV |
| --- | --- |

DMI Vastgoed NV

| | Dumobil NV |
| --- | --- |

Dumobil NV

| | Durabrik NV |
| --- | --- |

Durabrik NV

| | Eijssen NV |
| --- | --- |

Eijssen NV

| | Elbeko NV |
| --- | --- |

Elbeko NV

| | Entro NV |
| --- | --- |

Entro NV

| | Extensa NV |
| --- | --- |

Extensa NV

| | Flanders Immo JB NV |
| --- | --- |

Flanders Immo JB NV

| | Green Corner NV |
| --- | --- |

Green Corner NV

| | Huysman Bouw NV |
| --- | --- |

Huysman Bouw NV

| | Imano BVBA |
| --- | --- |

Imano BVBA

| | Immpact Ontwikkeling NV |
| --- | --- |

Immpact Ontwikkeling NV

| | Invest Group Dewaele NV |
| --- | --- |

Invest Group Dewaele NV

| | Invimmo NV |
| --- | --- |

Invimmo NV

| | Kwadraat NV |
| --- | --- |

Kwadraat NV

| | Liburni NV |
| --- | --- |

Liburni NV

| | Lotinvest NV |
| --- | --- |

Lotinvest NV

| | Matexi NV |
| --- | --- |

Matexi NV

| | Novus NV |
| --- | --- |

Novus NV

| | Plan & Bouw NV |
| --- | --- |

Plan & Bouw NV

| | 7Senses Real Estate NV |
| --- | --- |

7Senses Real Estate NV

| | Sibomat NV |
| --- | --- |

Sibomat NV

| | Tradiplan NV |
| --- | --- |

Tradiplan NV

| | Uma Invest NV |
| --- | --- |

Uma Invest NV

| | Versluys Bouwgroep BVBA |
| --- | --- |

Versluys Bouwgroep BVBA

| | Villabouw Francis Bostoen NV |
| --- | --- |

Villabouw Francis Bostoen NV

| | Willemen General Contractor NV |
| --- | --- |

Willemen General Contractor NV

| | Wilma Project Development NV |
| --- | --- |

Wilma Project Development NV

| | Woningbureau Paul Huyzentruyt NV |
| --- | --- |

Woningbureau Paul Huyzentruyt NV

Lietas dalībnieki:

| | Ministerraad (Ministru padome) |
| --- | --- |

Ministerraad (Ministru padome)

| | Vlaamse regering (Flandrijas valdība) |
| --- | --- |

Vlaamse regering (Flandrijas valdība)

| | Immo Vilvo NV |
| --- | --- |

Immo Vilvo NV

| | PSR Brownfield Developers NV |
| --- | --- |

PSR Brownfield Developers NV

| | College van de Franse Gemeenschapscommissie |
| --- | --- |

College van de Franse Gemeenschapscommissie

| | Franse Gemeenschapsregering |
| --- | --- |

Franse Gemeenschapsregering

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. pants paši par sevi vai saistībā ar Komisijas 2005. gada 28. novembra Lēmumu 2005/842/EK (1) par EK Līguma 86. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar tiem Eiropas Komisijai ir jāpaziņo par Flandrijas reģiona 2009. gada 27. marta Dekrēta par zemes un nekustamo īpašumu politiku 3.1.3. un 3.1.10. pantā, 4.1.20. panta trešās daļas 2. punktā, 4.1.21. un 4.1.23. pantā paredzētajiem pasākumiem pirms šo tiesību normu pieņemšanas vai stāšanās spēkā? |
| --- | --- |

1)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. pants paši par sevi vai saistībā ar Komisijas 2005. gada 28. novembra Lēmumu 2005/842/EK (1) par EK Līguma 86. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ir jāinterpretē tādējādi, ka saskaņā ar tiem Eiropas Komisijai ir jāpaziņo par Flandrijas reģiona 2009. gada 27. marta Dekrēta par zemes un nekustamo īpašumu politiku 3.1.3. un 3.1.10. pantā, 4.1.20. panta trešās daļas 2. punktā, 4.1.21. un 4.1.23. pantā paredzētajiem pasākumiem pirms šo tiesību normu pieņemšanas vai stāšanās spēkā?

| 2) | Vai tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru privātpersonām, kuru detālplānojums vai būvprojekts atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski ir noteikts sociāls pienākums ne mazāk kā 10 un ne vairāk kā 20 procentu apmērā no šī detālplānojuma vai būvprojekta un šo pienākumu var izpildīt natūrā vai samaksājot EUR 50 000 par katru nerealizētu sociālu apbūves vienību vai sociālu mājokli, jāizvērtē, pamatojoties uz brīvību veikt uzņēmējdarbību, pakalpojumu sniegšanas brīvību vai kapitāla brīvu apriti, vai arī tas ir jākvalificē kā komplekss tiesiskais regulējums, kas jānovērtē attiecībā uz katru no šīm brīvībām? |
| --- | --- |

2)

Vai tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru privātpersonām, kuru detālplānojums vai būvprojekts atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski ir noteikts sociāls pienākums ne mazāk kā 10 un ne vairāk kā 20 procentu apmērā no šī detālplānojuma vai būvprojekta un šo pienākumu var izpildīt natūrā vai samaksājot EUR 50 000 par katru nerealizētu sociālu apbūves vienību vai sociālu mājokli, jāizvērtē, pamatojoties uz brīvību veikt uzņēmējdarbību, pakalpojumu sniegšanas brīvību vai kapitāla brīvu apriti, vai arī tas ir jākvalificē kā komplekss tiesiskais regulējums, kas jānovērtē attiecībā uz katru no šīm brīvībām?

| 3) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK (2) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 2. panta 2. punkta a) un j) apakšpunkts ir jāpiemēro attiecībā uz privātpersonu obligātu ieguldījumu sociālo mājokļu un viesnīcas tipa dzīvokļu izveidē, ja šo ieguldījumu automātiski nosaka kā sociālu pienākumu saistībā ar katru būvniecības vai detālplānošanas atļauju projektam, kurš atbilst tiesību aktā noteiktai minimālajai platībai, un uzbūvētos sociālos mājokļus par iepriekš noteiktu maksimālo cenu iegādājas sociālo mājokļu būvniecības sabiedrības, lai tos izīrētu plašam privātpersonu lokam, vai arī, nododot tiesības sociālo mājokļu būvniecības sabiedrībām, tos pārdod privātpersonām, kas ietilpst šajā pašā personu kategorijā? |
| --- | --- |

3)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīvas 2006/123/EK (2) par pakalpojumiem iekšējā tirgū 2. panta 2. punkta a) un j) apakšpunkts ir jāpiemēro attiecībā uz privātpersonu obligātu ieguldījumu sociālo mājokļu un viesnīcas tipa dzīvokļu izveidē, ja šo ieguldījumu automātiski nosaka kā sociālu pienākumu saistībā ar katru būvniecības vai detālplānošanas atļauju projektam, kurš atbilst tiesību aktā noteiktai minimālajai platībai, un uzbūvētos sociālos mājokļus par iepriekš noteiktu maksimālo cenu iegādājas sociālo mājokļu būvniecības sabiedrības, lai tos izīrētu plašam privātpersonu lokam, vai arī, nododot tiesības sociālo mājokļu būvniecības sabiedrībām, tos pārdod privātpersonām, kas ietilpst šajā pašā personu kategorijā?

| 4) | Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2006/123 15. pantā minētais jēdziens “novērtējama prasība” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver pienākumu privātpersonām papildus vai savas parastās darbības ietvaros veikt sociālo mājokļu būvniecību un uzceltos mājokļus par maksimālo cenu pārdot daļēji publiskiem tiesību subjektiem vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, nodot tos šo tiesību subjektu rīcībā, lai gan šīm privātpersonām nav iniciatīvas tiesību sociālo mājokļu tirgū? |
| --- | --- |

4)

Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai Direktīvas 2006/123 15. pantā minētais jēdziens “novērtējama prasība” ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ietver pienākumu privātpersonām papildus vai savas parastās darbības ietvaros veikt sociālo mājokļu būvniecību un uzceltos mājokļus par maksimālo cenu pārdot daļēji publiskiem tiesību subjektiem vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, nodot tos šo tiesību subjektu rīcībā, lai gan šīm privātpersonām nav iniciatīvas tiesību sociālo mājokļu tirgū?

| 5) | Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesai, konstatējot,






  a) | ka saskaņā ar Direktīvas 2006/123 15. pantu jauna novērtējama prasība nav pārbaudīta īpašā veidā saskaņā ar šīs direktīvas 15. panta 6. punktu un |
| --- | --- | --- |

5)

Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai valsts tiesai, konstatējot,

a)

ka saskaņā ar Direktīvas 2006/123 15. pantu jauna novērtējama prasība nav pārbaudīta īpašā veidā saskaņā ar šīs direktīvas 15. panta 6. punktu un

| b) | ka par šo jauno prasību nav paziņots saskaņā ar šīs direktīvas 15. panta 7. punktu, ir jānosaka sankcija un, ja ir jānosaka, tad kāda sankcija? |
| --- | --- |

b)

ka par šo jauno prasību nav paziņots saskaņā ar šīs direktīvas 15. panta 7. punktu, ir jānosaka sankcija un, ja ir jānosaka, tad kāda sankcija?

| 6) | Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “neatļauta prasība” Direktīvas 2006/123 14. pantā ir jāinterpretē tādējādi, ka ir aizliegts pieņemt valsts tiesisko regulējumu, kurā piekļuve pakalpojumu darbībai vai tās veikšana ir atkarīga no kādas prasības ne tikai šajā pantā minētajos teorētiskajos apstākļos, bet arī tad, ja šādā regulējumā ir vienīgi paredzēts, ka šīs prasības neizpildes gadījumā netiks izmaksāta finanšu kompensācija par likumā noteikta pakalpojuma sniegšanu un par šā pakalpojuma sniegšanu netiks atmaksāta iemaksātā finanšu garantija? |
| --- | --- |

6)

Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “neatļauta prasība” Direktīvas 2006/123 14. pantā ir jāinterpretē tādējādi, ka ir aizliegts pieņemt valsts tiesisko regulējumu, kurā piekļuve pakalpojumu darbībai vai tās veikšana ir atkarīga no kādas prasības ne tikai šajā pantā minētajos teorētiskajos apstākļos, bet arī tad, ja šādā regulējumā ir vienīgi paredzēts, ka šīs prasības neizpildes gadījumā netiks izmaksāta finanšu kompensācija par likumā noteikta pakalpojuma sniegšanu un par šā pakalpojuma sniegšanu netiks atmaksāta iemaksātā finanšu garantija?

| 7) | Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “konkurējošs uzņēmums” Direktīvas 2006/123 14. panta 6. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams arī attiecībā uz valsts iestādi, kuras funkcijas var daļēji pārklāties ar pakalpojumu sniedzēju funkcijām, ja tā pieņem šīs pašas direktīvas 14. panta 6. punktā minētos lēmumus un vienlaikus tai ir pienākums kā pēdējam posmam hierarhijas sistēmā iegādāties sociālos mājokļus, kurus, izpildot tam noteikto sociālo pienākumu, uzbūvējis pakalpojumu sniedzējs? |
| --- | --- |

7)

Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “konkurējošs uzņēmums” Direktīvas 2006/123 14. panta 6. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams arī attiecībā uz valsts iestādi, kuras funkcijas var daļēji pārklāties ar pakalpojumu sniedzēju funkcijām, ja tā pieņem šīs pašas direktīvas 14. panta 6. punktā minētos lēmumus un vienlaikus tai ir pienākums kā pēdējam posmam hierarhijas sistēmā iegādāties sociālos mājokļus, kurus, izpildot tam noteikto sociālo pienākumu, uzbūvējis pakalpojumu sniedzējs?

| 8) | a) | Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “atļauju piešķiršanas sistēma” Direktīvas 2006/123 4. panta 6. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams attiecībā uz izziņām, kuras valsts iestāde izsniedz pēc būvniecības vai detālplānošanas sākotnējās atļaujas piešķiršanas un kuras ir vajadzīgas, lai varētu saņemt dažas no kompensācijām par sociālā pienākuma izpildi, kas ir automātiski saistīts ar šo sākotnējo atļauju, un kuras vienlaikus ir vajadzīgas, lai varētu prasīt atmaksāt finanšu garantiju, kas pakalpojuma sniedzējam bija obligāti jāiemaksā šai valsts iestādei? |
| --- | --- | --- |

8)

a)

Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “atļauju piešķiršanas sistēma” Direktīvas 2006/123 4. panta 6. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams attiecībā uz izziņām, kuras valsts iestāde izsniedz pēc būvniecības vai detālplānošanas sākotnējās atļaujas piešķiršanas un kuras ir vajadzīgas, lai varētu saņemt dažas no kompensācijām par sociālā pienākuma izpildi, kas ir automātiski saistīts ar šo sākotnējo atļauju, un kuras vienlaikus ir vajadzīgas, lai varētu prasīt atmaksāt finanšu garantiju, kas pakalpojuma sniedzējam bija obligāti jāiemaksā šai valsts iestādei?

| b) | Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “atļauju piešķiršanas sistēma” Direktīvas 2006/123 4. panta 6. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams attiecībā uz līgumu, kuru, pamatojoties uz tiesību akta normu, tiesību nodošanas valsts iestādei ietvaros privātpersona vienojas ar šo valsts iestādi par tāda sociāla mājokļa pārdošanu, kuru uzbūvējusi šī privātpersona, lai natūrā izpildītu sociālu pienākumu, kas automātiski ir saistīts ar būvniecības vai detālplānošanas atļauju, ņemot vērā apstākli, ka šā līguma noslēgšana ir šīs atļaujas izmantošanas nosacījums? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz trešo prejudiciālo jautājumu ir apstiprinoša, vai jēdziens “atļauju piešķiršanas sistēma” Direktīvas 2006/123 4. panta 6. punktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams attiecībā uz līgumu, kuru, pamatojoties uz tiesību akta normu, tiesību nodošanas valsts iestādei ietvaros privātpersona vienojas ar šo valsts iestādi par tāda sociāla mājokļa pārdošanu, kuru uzbūvējusi šī privātpersona, lai natūrā izpildītu sociālu pienākumu, kas automātiski ir saistīts ar būvniecības vai detālplānošanas atļauju, ņemot vērā apstākli, ka šā līguma noslēgšana ir šīs atļaujas izmantošanas nosacījums?

| 9) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. un 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru būvniecības vai detālplānošanas atļaujas piešķiršana projektam, kurš atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski tiek saistīta ar sociālu pienākumu uzbūvēt sociālos mājokļus konkrētas procentu likmes no projekta vērtības apjomā un šie mājokļi pēc tam par iepriekš noteikto cenu jāpārdod valsts iestādei vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, tie jānodod šīs valsts iestādes rīcībā? |
| --- | --- |

9)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 49. un 56. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru būvniecības vai detālplānošanas atļaujas piešķiršana projektam, kurš atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski tiek saistīta ar sociālu pienākumu uzbūvēt sociālos mājokļus konkrētas procentu likmes no projekta vērtības apjomā un šie mājokļi pēc tam par iepriekš noteikto cenu jāpārdod valsts iestādei vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, tie jānodod šīs valsts iestādes rīcībā?

| 10) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru būvniecības vai detālplānošanas atļaujas piešķiršana projektam, kurš atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski tiek saistīta ar sociālu pienākumu uzbūvēt sociālos mājokļus konkrētas procentu likmes no projekta vērtības apjomā un šie mājokļi pēc tam par iepriekš noteikto cenu jāpārdod valsts iestādei vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, tie jānodod šīs valsts iestādes rīcībā? |
| --- | --- |

10)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 63. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas nepieļauj tādu tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru būvniecības vai detālplānošanas atļaujas piešķiršana projektam, kurš atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski tiek saistīta ar sociālu pienākumu uzbūvēt sociālos mājokļus konkrētas procentu likmes no projekta vērtības apjomā un šie mājokļi pēc tam par iepriekš noteikto cenu jāpārdod valsts iestādei vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, tie jānodod šīs valsts iestādes rīcībā?

| 11) | Vai jēdziens “būvdarbu valsts līgums [būvdarbu publiskā iepirkuma līgums]” Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (3) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams tiesiskajam regulējumam, saskaņā ar kuru būvniecības vai detālplānošanas atļaujas piešķiršana projektam, kas atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski tiek saistīta ar sociālu pienākumu uzbūvēt sociālos mājokļus konkrētas procentu likmes no projekta vērtības apjomā un šie mājokļi pēc tam par iepriekš noteiktu cenu ir jāpārdod valsts iestādei vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, tie jānodod šīs valsts iestādes rīcībā? |
| --- | --- |

11)

Vai jēdziens “būvdarbu valsts līgums [būvdarbu publiskā iepirkuma līgums]” Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvas 2004/18/EK (3) par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru, 1. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir jāinterpretē tādējādi, ka tas ir piemērojams tiesiskajam regulējumam, saskaņā ar kuru būvniecības vai detālplānošanas atļaujas piešķiršana projektam, kas atbilst konkrētai minimālai platībai, automātiski tiek saistīta ar sociālu pienākumu uzbūvēt sociālos mājokļus konkrētas procentu likmes no projekta vērtības apjomā un šie mājokļi pēc tam par iepriekš noteiktu cenu ir jāpārdod valsts iestādei vai, nododot tiesības uz šiem mājokļiem, tie jānodod šīs valsts iestādes rīcībā?

| 12) | Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 21., 45. un 49., 56. un 63. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK (4) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 22. un 24. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj Flandrijas reģiona 2009. gada 27. marta Dekrēta par zemes un nekustamo īpašumu politiku 5. nodaļā ar nosaukumu “Dzīvošana savā reģionā” paredzēto tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru zemesgabalu un uz tiem uzbūvētu būvju nodošana konkrētās tā dēvētajās mērķa pašvaldībās ir atkarīga no tā, vai pircējs vai īrnieks var pierādīt, ka tam ir pietiekama saikne ar attiecīgo pašvaldību dekrēta 5.2.1. panta otrās daļas nozīmē? |
| --- | --- |

12)

Vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 21., 45. un 49., 56. un 63. pants un Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīvas 2004/38/EK (4) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK, 22. un 24. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tie nepieļauj Flandrijas reģiona 2009. gada 27. marta Dekrēta par zemes un nekustamo īpašumu politiku 5. nodaļā ar nosaukumu “Dzīvošana savā reģionā” paredzēto tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru zemesgabalu un uz tiem uzbūvētu būvju nodošana konkrētās tā dēvētajās mērķa pašvaldībās ir atkarīga no tā, vai pircējs vai īrnieks var pierādīt, ka tam ir pietiekama saikne ar attiecīgo pašvaldību dekrēta 5.2.1. panta otrās daļas nozīmē?

---

(1)  OV L 312, 67. lpp.

(2)  OV L 376, 36. lpp.

(3)  OV L 134, 114. lpp.

(4)  OV L 158, 77. lpp.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Fortuna Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

(Lieta C-213/11)

2011/C 219/06

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Fortuna Sp. z o.o.

Atbildētājs: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (1), 1. panta 11. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pie “tehniskajiem noteikumiem”, kuru projekti saskaņā ar direktīvas 8. panta 1. punktu ir jādara zināmi Komisijai, ir pieskaitāma tiesību norma, atbilstoši kurai izmaiņu izdarīšana atļaujās darbībai spēļu automātos spēlējamo spēļu ar zemiem laimestiem jomā ir aizliegta pat tad, ja runa ir par spēļu organizēšanas vietas maiņu?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 204, 37. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK, ar kuru groza Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 217, 18. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/6 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Grand Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

(Lieta C-214/11)

2011/C 219/07

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Grand Sp. z o.o.

Atbildētājs: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (1), 1. panta 11. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pie “tehniskajiem noteikumiem”, kuru projekti saskaņā ar direktīvas 8. panta 1. punktu ir jādara zināmi Komisijai, ir pieskaitāma tiesību norma, atbilstoši kurai ir aizliegts pagarināt atļaujas veikt darbību spēļu automātos spēlējamo spēļu ar zemiem laimestiem jomā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 204, 37. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK, ar kuru groza Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 217, 18. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 9. maijā iesniedza Sąd Okręgowy we Wrocławiu (Polijas Republika) — Iwona Szyrocka/SIGER Technologie GmbH

(Lieta C-215/11)

2011/C 219/08

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Sąd Okręgowy we Wrocławiu

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Iwona Szyrocka

Atbildētāja: SIGER Technologie GmbH

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 1896/2006, ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru, (1) 7. pants interpretējams tādējādi, ka tas






  a) | izsmeļoši regulē visas prasības, kam jāatbilst pieteikumam par Eiropas maksājuma rīkojumu,
  vai tādējādi, ka tajā |
| --- | --- | --- |

1)

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulas (EK) Nr. 1896/2006, ar ko izveido Eiropas maksājuma rīkojuma procedūru, (1) 7. pants interpretējams tādējādi, ka tas

a)

izsmeļoši regulē visas prasības, kam jāatbilst pieteikumam par Eiropas maksājuma rīkojumu,

vai tādējādi, ka tajā

| b) | noteiktas tikai minimālās šāda pieteikuma prasības un ka attiecībā uz šajā normā neregulētajiem jautājumiem ir piemērojamas dalībvalsts tiesību normas? |
| --- | --- |

b)

noteiktas tikai minimālās šāda pieteikuma prasības un ka attiecībā uz šajā normā neregulētajiem jautājumiem ir piemērojamas dalībvalsts tiesību normas?

| 2) | Vai, ja atbilde uz 1 jautājuma b) punktu ir apstiprinoša, tad, ja pieteikums neatbilst dalībvalsts tiesībās noteiktajām formas prasībām (piem., nav pievienots pretējai pusei paredzēts pieteikuma noraksts vai nav norādīta prasības summa), prasītājam ir jāprasa papildināt pieteikumu ar atbilstoši dalībvalsts tiesību normām trūkstošajām ziņām, piemērojot Regulas Nr. 1896/2006 26. pantu vai arī Regulas Nr. 1896/2006 9. pantu? |
| --- | --- |

2)

Vai, ja atbilde uz 1 jautājuma b) punktu ir apstiprinoša, tad, ja pieteikums neatbilst dalībvalsts tiesībās noteiktajām formas prasībām (piem., nav pievienots pretējai pusei paredzēts pieteikuma noraksts vai nav norādīta prasības summa), prasītājam ir jāprasa papildināt pieteikumu ar atbilstoši dalībvalsts tiesību normām trūkstošajām ziņām, piemērojot Regulas Nr. 1896/2006 26. pantu vai arī Regulas Nr. 1896/2006 9. pantu?

| 3) | Vai Regulas Nr. 1896/2006 4. pants ir interpretējams tādējādi, ka šajā normā minētā finanšu prasījuma pazīmes (t.i., konkrēta summa, kā arī tas, ka brīdī, kad ir iesniegts pieteikums Eiropas maksājuma rīkojumam, ir iestājies maksāšanas termiņš) attiecas vienīgi uz galveno prasījumu, vai tomēr tādējādi, ka tās attiecas arī uz nokavējuma procentu prasījumu? |
| --- | --- |

3)

Vai Regulas Nr. 1896/2006 4. pants ir interpretējams tādējādi, ka šajā normā minētā finanšu prasījuma pazīmes (t.i., konkrēta summa, kā arī tas, ka brīdī, kad ir iesniegts pieteikums Eiropas maksājuma rīkojumam, ir iestājies maksāšanas termiņš) attiecas vienīgi uz galveno prasījumu, vai tomēr tādējādi, ka tās attiecas arī uz nokavējuma procentu prasījumu?

| 4) | Vai Regulas Nr. 1896/2006 7. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka, ja izcelsmes dalībvalsts tiesībās nav paredzēta procentu automātiska pievienošana, tad Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras ietvaros papildus galvenajam prasījumam var tikt prasīti:






  a) | visi procenti, ieskaitot tā dēvētos atklātos [otwarty] procentus (ko aprēķina no precīzi noteiktas maksāšanas termiņa iestāšanās dienas līdz samaksas dienai, kam nav noteikts konkrēts datums, piem., “no 2011. gada 20. marta līdz samaksas dienai”); |
| --- | --- | --- |

4)

Vai Regulas Nr. 1896/2006 7. panta 2. punkta c) apakšpunkts ir interpretējams tādējādi, ka, ja izcelsmes dalībvalsts tiesībās nav paredzēta procentu automātiska pievienošana, tad Eiropas maksājuma rīkojuma procedūras ietvaros papildus galvenajam prasījumam var tikt prasīti:

a)

visi procenti, ieskaitot tā dēvētos atklātos [otwarty] procentus (ko aprēķina no precīzi noteiktas maksāšanas termiņa iestāšanās dienas līdz samaksas dienai, kam nav noteikts konkrēts datums, piem., “no 2011. gada 20. marta līdz samaksas dienai”);

| b) | procenti, kas aprēķināti tikai par laikposmu no precīzi noteiktas maksāšanas termiņa iestāšanās dienas līdz pieteikuma iesniegšanai vai līdz maksājuma rīkojuma izdošanai; |
| --- | --- |

b)

procenti, kas aprēķināti tikai par laikposmu no precīzi noteiktas maksāšanas termiņa iestāšanās dienas līdz pieteikuma iesniegšanai vai līdz maksājuma rīkojuma izdošanai;

| c) | procenti, kas aprēķināti tikai par laikposmu no precīzi noteiktas maksāšanas termiņa iestāšanās dienas līdz pieteikuma iesniegšanai? |
| --- | --- |

c)

procenti, kas aprēķināti tikai par laikposmu no precīzi noteiktas maksāšanas termiņa iestāšanās dienas līdz pieteikuma iesniegšanai?

| 5) | Ja atbilde uz 4. jautājuma a) punktu ir apstiprinoša, tad kā saskaņā ar Regulu Nr. 1896/2006 ir formulējams tiesas nolēmums par procentiem maksājuma rīkojumā ? |
| --- | --- |

5)

Ja atbilde uz 4. jautājuma a) punktu ir apstiprinoša, tad kā saskaņā ar Regulu Nr. 1896/2006 ir formulējams tiesas nolēmums par procentiem maksājuma rīkojumā ?

| 6) | Ja atbilde uz 4. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša, tad kam ir pienākums norādīt procentu summas apmēru — prasītājam vai tiesai pēc savas iniciatīvas? |
| --- | --- |

6)

Ja atbilde uz 4. jautājuma b) punktu ir apstiprinoša, tad kam ir pienākums norādīt procentu summas apmēru — prasītājam vai tiesai pēc savas iniciatīvas?

| 7) | Ja atbilde uz 4. jautājuma c) punktu ir apstiprinoša, vai prasītājam ir pienākums pieteikumā norādīt aprēķināto procentu apmēru? |
| --- | --- |

7)

Ja atbilde uz 4. jautājuma c) punktu ir apstiprinoša, vai prasītājam ir pienākums pieteikumā norādīt aprēķināto procentu apmēru?

| 8) | Vai tiesai, ja prasītājs neaprēķina par laikposmu līdz pieteikuma iesniegšanai pieprasītos procentus, ir pienākums tos aprēķināt pēc savas iniciatīvas vai arī tā vietā prasīt, lai prasītājs saskaņā ar Regulas Nr. 1896/2006 9. pantu pieteikumu papildina ar trūkstošajām ziņām? |
| --- | --- |

8)

Vai tiesai, ja prasītājs neaprēķina par laikposmu līdz pieteikuma iesniegšanai pieprasītos procentus, ir pienākums tos aprēķināt pēc savas iniciatīvas vai arī tā vietā prasīt, lai prasītājs saskaņā ar Regulas Nr. 1896/2006 9. pantu pieteikumu papildina ar trūkstošajām ziņām?

---

(1)  OV L 399, 1. lpp.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/7 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku (Polijas Republika) — Forta Sp. z o.o./Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

(Lieta C-217/11)

2011/C 219/09

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Wojewódzki Sąd Administracyjny w Gdańsku

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Forta Sp. z o.o.

Atbildētājs: Dyrektor Izby Celnej w Gdyni

Prejudiciālais jautājums

Vai Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvas 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (1), 1. panta 11. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka pie “tehniskajiem noteikumiem”, kuru projekti saskaņā ar direktīvas 8. panta 1. punktu ir jādara zināmi Komisijai, ir pieskaitāma tiesību norma, kas aizliedz piešķirt atļaujas darbībai spēļu automātos spēlējamu spēļu ar zemiem laimestiem jomā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīva 98/34/EK, kas nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 204, 37. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/48/EK, ar kuru groza Direktīvu 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (OV L 217, 18. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 11. maijā iesniedza Nejvyšší Správní Soud (Čehijas Republika) — Star Coaches s.r.o./Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

(Lieta C-220/11)

2011/C 219/10

Tiesvedības valoda — čehu

Iesniedzējtiesa

Nejvyšší Správní Soud

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāja: Star Coaches, s.r.o.

Atbildētāja: Finanční ředitelství pro hlavní město Prahu

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 306. pants ir piemērojams vienīgi pakalpojumiem, ko ceļojumu aģenti sniedz ceļojumu pakalpojuma galapatērētājiem (ceļotājiem), vai arī pakalpojumiem, kas tiek sniegti citām personām (klientiem)? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 306. pants ir piemērojams vienīgi pakalpojumiem, ko ceļojumu aģenti sniedz ceļojumu pakalpojuma galapatērētājiem (ceļotājiem), vai arī pakalpojumiem, kas tiek sniegti citām personām (klientiem)?

| 2) | Vai transporta sabiedrība, kura vienīgi nodrošina personu pārvadāšanu, nodrošinot autobusu transportu ceļojumu aģentūrām (nevis tieši ceļotājiem) un nesniedz nekādus citus pakalpojumus (izmitināšana, informācija, ieteikumi), ir jāuzskata par ceļojumu aģentu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 306. panta mērķiem? |
| --- | --- |

2)

Vai transporta sabiedrība, kura vienīgi nodrošina personu pārvadāšanu, nodrošinot autobusu transportu ceļojumu aģentūrām (nevis tieši ceļotājiem) un nesniedz nekādus citus pakalpojumus (izmitināšana, informācija, ieteikumi), ir jāuzskata par ceļojumu aģentu Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu 306. panta mērķiem?

---

(1)  OV L 347, 1. lpp.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 13. maijā iesniedza Naczelny Sąd Administracyjny (Polijas Republika) — BGŻ Leasing Sp. z o.o./Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

(Lieta C-224/11)

2011/C 219/11

Tiesvedības valoda — poļu

Iesniedzējtiesa

Naczelny Sąd Administracyjny

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītājs: BGŻ Leasing Sp. z o.o.

Atbildētājs: Dyrektorowi Izby Skarbowej w Warszawie

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka izpirkuma nomas objekta apdrošināšanas pakalpojums un izpirkuma nomas pakalpojums jāaplūko kā neatkarīgi pakalpojumi vai kā vienots un salikts izpirkuma nomas aptverošs pakalpojums? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvas 2006/112 par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) 2. panta 1. punkta c) apakšpunkts ir jāinterpretē tādējādi, ka izpirkuma nomas objekta apdrošināšanas pakalpojums un izpirkuma nomas pakalpojums jāaplūko kā neatkarīgi pakalpojumi vai kā vienots un salikts izpirkuma nomas aptverošs pakalpojums?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka izpirkuma nomas objekta apdrošināšanas pakalpojums un izpirkuma nomas pakalpojums jāaplūko kā neatkarīgi pakalpojumi, vai Direktīvas 2006/112 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts saistībā ar 28. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka izpirkuma nomas objekta apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvo no nodokļa, ja izpirkuma nomas devējs apdrošina izpirkuma nomas objektu un izpirkuma nomas ņēmējam izraksta rēķinu par apdrošināšanas izmaksām? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir tāda, ka izpirkuma nomas objekta apdrošināšanas pakalpojums un izpirkuma nomas pakalpojums jāaplūko kā neatkarīgi pakalpojumi, vai Direktīvas 2006/112 135. panta 1. punkta a) apakšpunkts saistībā ar 28. pantu ir jāinterpretē tādējādi, ka izpirkuma nomas objekta apdrošināšanas pakalpojumu atbrīvo no nodokļa, ja izpirkuma nomas devējs apdrošina izpirkuma nomas objektu un izpirkuma nomas ņēmējam izraksta rēķinu par apdrošināšanas izmaksām?

---

(1)  OV L 347, 1. lpp.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/8 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/8

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu lietā T-401/07 Caixa Geral de Depósitos/Komisija 2011. gada 20. maijā iesniedza Caixa Geral de Depósitos, S.A.

(Lieta C-242/11 P)

2011/C 219/12

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Caixa Geral de Depósitos S.A. (CGD) (pārstāvis — N. Ruiz, advokāts)

Pārējās lietas dalībnieces: Eiropas Komisija, Portugāles Republika

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-401/07 un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību par [apstrīdētā lēmuma] atcelšanu uzskatīt par pienācīgi iesniegtu un pieņemamu, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā izvērtētu prasību daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un piespriest Komisijai samaksāt EUR 1 925 858,61 kopā ar nokavējuma procentiem, un atlīdzinātu tiesvedības un apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos izdevumus; |
| --- | --- |

—

apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-401/07 un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību par [apstrīdētā lēmuma] atcelšanu uzskatīt par pienācīgi iesniegtu un pieņemamu, nodot lietu atpakaļ izskatīšanai Vispārējā tiesā, lai tā izvērtētu prasību daļēji atcelt apstrīdēto lēmumu un piespriest Komisijai samaksāt EUR 1 925 858,61 kopā ar nokavējuma procentiem, un atlīdzinātu tiesvedības un apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos izdevumus;

| — | pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-401/07 un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību par [apstrīdētā lēmuma] atcelšanu uzskatīt par pienācīgi iesniegtu un pieņemamu, lietu izspriežot ar galīgu spriedumu un apmierinot apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē izteiktos prasījumus. |
| --- | --- |

—

pakārtoti, apelācijas sūdzības iesniedzēja lūdz Tiesu atcelt Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-401/07 un tādējādi apelācijas sūdzības iesniedzējas prasību par [apstrīdētā lēmuma] atcelšanu uzskatīt par pienācīgi iesniegtu un pieņemamu, lietu izspriežot ar galīgu spriedumu un apmierinot apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē izteiktos prasījumus.

Pamati un galvenie argumenti

Apelācijas sūdzības pamatošanai apelācijas sūdzības iesniedzēja izvirza trīs pamatus:

1.   Pirmais galvenais pamats ir par apelācijas sūdzības iesniedzējas tiesībām celt prasību un LESD 263. panta pārkāpumu

Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka apstrīdētais lēmums (1) to skarot tieši un individuāli, jo tā ir ne tikai darījumu starpniece, bet saskaņā ar lēmumu, ar kuru tika apstiprināta subsīdija, un Komisijas noslēgto vienošanos par tā piemērošanu faktiski arī kredītiestāde, kas savā vārdā un uz savu atbildību ar gala saņēmējiem noslēgusi aizdevuma līgumus, no kuriem izriet ieņēmumi no procentiem, uz kuriem attiecas ERAF subsīdijas.

Turklāt, piešķirot subsīdiju CGD, lai tai kompensētu to procentu subsidēšanu, ko gala saņēmējiem ir pienākums tai maksāt, Vispārējā tiesa neesot pienācīgi izvērtējusi, vai dalībvalsts, kurai apstrīdētais lēmums ir adresēts, ir varējusi novērst, ka šim lēmumam būtu tiesiskas sekas attiecībā uz CGD, jo pieņēmums, ka valsts varētu aizstāt ERAF neveikto finansējumu, ir tīri teorētisks.

2.   Otrais pakārtotais pamats ir par to, ka Vispārējā tiesa esot pārkāpusi Eiropas Savienības tiesības, uzskatīdama, ka Portugāles Republikas prasījums 2011. gada 3. marta spriedumā lietā T-387/07 (Portugāle/Komisija) ir noraidāms

Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka spriedumā lietā T-387/07 neesot pienācīgi izvērtēts jautājums par to, ka apstrīdētā lēmuma pamatojums nav norādīts vai tas ir nepareizs, jo: (a) apstrīdētajā lēmumā neesot skaidri norādīti nedz divi ar apelācijas sūdzības iesniedzēju rīcību saistītie pamatojumi, nedz summa, par kuru galu galā samazināms ERAF finansējums; un (b) pati Vispārējā tiesa apstrīdēto lēmumu beigās pamatoja ar argumentiem, kas atšķiras no tiem, uz kuriem atsaukusies Komisija, lai samazinātu ERAF finansējumu.

Spriedumā lietā T-387/07 esot arī pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, jo tajā apstrīdētā lēmuma pamatojums esot aizstāts ar pašas tiesas pamatojumu.

3.   Trešais pakārtotais pamats ir par izdevumu veikšanas attaisnotību un Regulas (EK) Nr. 4253/88
   (2)
  21. panta 1. punkta un vienošanās pārkāpumu

Apelācijas sūdzības iesniedzēja uzskata, ka spriedumā lietā T-387/07 neesot pienācīgi izvērtēti šādi apstrīdētā lēmuma trūkumi: (a) kļūda faktos, kā arī tiesību piemērošanā, jo tajā tiek pieņemts, ka VSVIA (vispārējo subsīdiju vietējā ieguldījuma atbalstīšanas) aizdevumu procentu subsīdijas gala saņēmējiem var maksāt starpnieks; (b) kļūda tiesību piemērošanā, jo tika noliegts, ka Regulas (EEK) Nr. 2052/88 (3) 13. panta 3. punktā noteikto varētu attiecināt uz subsīdiju kopējo aprēķinu; (c) kļūda tiesību piemērošanā, jo tiek uzskatīts, ka VSVIA bija jāievēro noslēgšanas process, kas nodrošinātu, ka attiecīgās summas tādu procentu subsīdijām, kuriem bija pienācis izmaksas termiņš, līdz 31.12.2001. būtu iemaksātas īpašā kontā un/vai ieskaitītas citā īpašā kontā, jo pretējā gadījumā līdz tam attiecīgos izdevumus nevarētu uzskatīt par veiktiem; (d) kļūda tiesību piemērošanā, jo tiek uzskatīts, ka VSVIA bija jāievēro noslēgšanas process, kas nodrošinātu, ka attiecīgās summas tādu procentu subsīdijām, kuriem izmaksas termiņš bija pienācis 31.12.2001., būtu samaksātas gala saņēmējiem un tādējādi līdz 31.12.2001. iemaksātas īpašā kontā, jo pretējā gadījumā līdz tam attiecīgos izdevumus nevarētu uzskatīt par veiktiem.

---

(1)  Komisijas 2007. gada 31. jūlija Lēmums C(2007) 3772 par tā Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalsta samazināšanu, kas ir saistīts ar vispārējo subsīdiju vietējā ieguldījuma Portugālē atbalstīšanai saskaņā ar Komisijas 1995. gada 28. jūlija Lēmumu C(95) 1769.

(2)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88, ar ko paredz īstenošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 2052/88 attiecībā uz struktūrfondu, struktūrfondu un Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finansēšanas instrumentu darbības koordināciju (OV L 374, 1. lpp.).

(3)  Padomes 1988. gada 24. jūnija Regula (EEK) Nr. 2052/88 par struktūrfondu uzdevumiem un to efektivitāti, kā arī par to darbības saskaņošanu savā starpā un ar Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finanšu instrumentu darbību (OV L 185, 9. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/10 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/10

---

Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Eiropas Komisija/Grieķijas Republika

(Lieta C-244/11)

2011/C 219/13

Tiesvedības valoda — grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Ζαvvόs un E. Montaguti)

Atbildētāja: Grieķijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka, paredzot prasības atļaujas izsniegšanai, kas iekļautas Grieķijas likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punktā, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, un prasības atļaujas izsniegšanai, kas ir paredzētas 11. panta 3. punktā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no LESD 63. panta par kapitāla brīvu apriti un no LESD 49. panta par brīvību veikt uzņēmējdarbību; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka, paredzot prasības atļaujas izsniegšanai, kas iekļautas Grieķijas likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punktā, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, un prasības atļaujas izsniegšanai, kas ir paredzētas 11. panta 3. punktā, Grieķijas Republika nav izpildījusi pienākumus, kas tai izriet no LESD 63. panta par kapitāla brīvu apriti un no LESD 49. panta par brīvību veikt uzņēmējdarbību;

| — | piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Grieķijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Komisija uzskata — tas, ka balsstiesību iegūšana 20 % un lielākā apmērā no kopējā valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu pamatkapitāla ir padarīta atkarīga no Diupounegiki Epitropi Apokratikopiiseon (Starpministriju privatizācijas komisija) izsniegtas iepriekšējas atļaujas, kā tas ir paredzēts likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punktā, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, ierobežo kapitāla brīvu apriti (LESD 63. pants) un brīvību veikt uzņēmējdarbību (LESD 49. pants). Kaut arī ar minētajiem pasākumiem netiek ieviesta diskriminācija, — kā to apgalvo Grieķijas valdība —, tie var atturēt uzņēmējus ieguldīt savu kapitālu valstij stratēģiski nozīmīgos uzņēmumos un tādējādi arī atturēt no uzņēmējdarbības veikšanas Grieķijā.

Turklāt Komisija uzskata, ka likuma Nr. 3631/2008 11. panta 3. punkts, kurā ir paredzēts ex post kontroles mehānisms, — kuru ekonomikas un finanšu ministrs īsteno attiecībā uz konkrētiem būtiskiem jautājumiem, kas attiecas uz uzņēmumu, — ierobežo kapitāla brīvu apriti (LESD 63. pants) un brīvību veikt uzņēmējdarbību (LESD 49. pants) tiktāl, ciktāl sniedz valstij iespēju padarīt par spēkā neesošiem attiecīgus uzņēmuma lēmumus administratīvu iemeslu dēļ, kas iepriekš nebija zināmi, jo radās vēlāk. Tādējādi tiek ierobežota akcionāru rīcības brīvība piemērot savus lēmumus un tiek radīti šķēršļi to faktiskai dalībai valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu vadībā un kontrolē un tādējādi arī to uzņēmējdarbības veikšanai Grieķijā.

Grieķijas valdība apgalvo, ka ar apstrīdēto likumu tiek ieviesti ierobežojumi tikai attiecībā uz sešu valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu privatizāciju, uz kuriem attiecas valsts kontrole. Komisija tieši pretēji uzskata, ka principā likuma piemērošanas joma joprojām ir neskaidra, jo ne minētie uzņēmumi, ne nozares, kas ietilpst jaunā tiesiskā regulējuma piemērošanas jomā, nav minēti šajā likumā, tāpēc likums joprojām ir neskaidrs ne tikai attiecībā uz pašreizējo tā piemērošanas jomu, bet arī attiecībā uz tā piemērošanas jomu nākotnē, un tādējādi negarantē vajadzīgo tiesisko noteiktību.

Grieķijas valdība apgalvo, ka vienīgais likuma mērķis ir aizsargāt sabiedrības intereses un garantēt nepārtrauktu un neierobežotu sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu un tīklu darbību. Tomēr Komisija norāda, ka likuma mērķis turklāt ir garantēt valstīm iespēju valstij stratēģiski nozīmīgiem uzņēmumiem izvēlēties stratēģisku ieguldītāju, uzlabot to konkurētspēju un garantēt valsts ekonomikai stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu privatizācijas pārskatāmību. Komisija norāda, ka pat tad, ja minētās tiesību normas varētu būt pamatotas ar sabiedrības interesēm, pretēji Tiesas judikatūrai, saskaņā ar kuru atļaujas izsniegšanas režīmiem “ir jābūt balstītiem uz objektīviem, nediskriminējošiem un ieinteresētajiem uzņēmumiem iepriekš zināmiem kritērijiem, un ikvienam subjektam, ko skāris šāda veida ierobežojošs pasākums, ir jābūt iespējai izmantot tiesību aizsardzības līdzekli” (1), atļaujas izsniegšanai paredzētie kritēriji ir nepiemēroti likumā izvirzītā mērķa sasniegšanai. Privatizācijas kritēriji (iepriekšējas atļaujas izsniegšana, kā arī ex post kontrole, pastāvot iespējai atcelt uzņēmuma lēmumus), kas ir norādīti attiecīgajās tiesību normās, nav ne skaidri, ne objektīvi, ne precīzi noteikti likumā, ne arī tiem ir kāda saistība ar likumā izvirzītajiem mērķiem, bet tie iestādēm piešķir plašu rīcības brīvību, kā rezultātā ex post tiek noteikti papildu ierobežojumi valstij stratēģiski nozīmīgu uzņēmumu privatizācijai, ir iespējama ieguldītāju selektīva piekļuve tirgus privatizētajiem uzņēmumiem un nozarēm, un tiesu iestādēm nav iespējas pārbaudīt veidu, kādā administratīvās iestādes ir īstenojušas pilnvaras, kas tām piešķirtas likumā.

Komisija uzskata, ka Grieķijas Republika nav sniegusi pietiekamus paskaidrojumus un pierādījumus, lai pamatotu iepriekš minētos ierobežojumus, un ka tādējādi likuma Nr. 3631/2008 11. panta 1. punkts, kopsakarā ar 11. panta 2. punktu, un 11. panta 3. punkts, kuros ir paredzēts iepriekšējas atļaujas izsniegšanas režīms un attiecīgi ex post kontroles režīms, ir pretrunā LESD 63. un 49. pantam.

---

(1)  Skat. spriedumus lietā C-205/99 Analir u.c., 38. punkts, lietā C-380/05 Centro Europa 7 Sri, 116. punkts, lietā C-367/98 Komisija/Portugāle, 50. punkts, lietā C-483/99 Komisija/Francija, 46. punkts, un lietā C-463/00 Komisija/Spānija, 69. punkts.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/11

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (astotā palāta) 2011. gada 3. marta spriedumu lietā T-387/07 Portugāle/Komisija 2011. gada 23. maijā iesniedza Portugāles Republika

(Lieta C-246/11 P)

2011/C 219/14

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Portugāles Republika (pārstāvji — L. Inez Fernandes, S. Rodrigues un A. Gattini)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

Portugāles Republika lūdz Tiesu:

| — | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-387/07 un tādēļ: |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas spriedumu lietā T-387/07 un tādēļ:

| — | nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Eiropas Savienības Vispārējā tiesā, lai tā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu un atbilstoši pirmajā instancē izvirzīto prasījumu pamatojumam izvērtētu prasību atcelt 2007. gada 31. jūlija Lēmuma C(2007) 3772 (1) 1. pantu; |
| --- | --- |

—

nodot lietu atkārtotai izskatīšanai Eiropas Savienības Vispārējā tiesā, lai tā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu un atbilstoši pirmajā instancē izvirzīto prasījumu pamatojumam izvērtētu prasību atcelt 2007. gada 31. jūlija Lēmuma C(2007) 3772 (1) 1. pantu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus un apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus un apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos izdevumus.

Pakārtoti tā lūdz Tiesu saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas statūtu 61. pantu un Tiesas Reglamenta 113. pantu atcelt Vispārējas tiesas spriedumu lietā T-387/07 un lietu izspriest ar galīgu spriedumu, apmierinot Portugāles Republikas pirmajā instancē izteiktos prasījumus, un tādējādi:

| — | saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu un atbilstoši pirmajā instancē izvirzīto prasījumu pamatojumam atcelt Lēmuma C(2007) 3772 1. pantu; un |
| --- | --- |

—

saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 263. pantu un atbilstoši pirmajā instancē izvirzīto prasījumu pamatojumam atcelt Lēmuma C(2007) 3772 1. pantu; un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus un apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanas izdevumus un apelācijas sūdzības iesniedzējai radušos izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Lēmums C(2007) 3772 tieši skarot Portugāles Republiku un ar tā pamatojumu esot pārkāpts tiesiskuma, samērīguma, tiesiskās paļāvības un tiesiskās drošības princips, jo VSVIA (vispārējo subsīdiju vietējā ieguldījuma atbalstīšanas) lēmuma izpilde esot bijusi atbilstoša tam piemērojamajam tiesiskajam regulējumam, kas noteikts konkrēti Eiropas Komisijas (EK) un Caixa Geral de Depósitos (CGD) starpā noslēgtajā vienošanās.

Tādējādi Portugāles Republika iesniedz šo pārsūdzību, pamatodamās uz Savienības tiesību pārkāpumu šādu iemeslu dēļ:

| I. | pamatojuma nenorādīšana vai nepareizs pamatojums; |
| --- | --- |

I.

pamatojuma nenorādīšana vai nepareizs pamatojums;

| II. | izdevumu veikšanas attaisnotība un Regulas (EK) Nr. 4253/88 (2) 21. panta 1. punkta un vienošanās pārkāpums. |
| --- | --- |

II.

izdevumu veikšanas attaisnotība un Regulas (EK) Nr. 4253/88 (2) 21. panta 1. punkta un vienošanās pārkāpums.

---

(1)  Komisijas 2007. gada 31. jūlija Lēmums C(2007) 3772 par Eiropas Reģionālās attīstības fonda (ERAF) atbalsta samazināšanu, kas saistīts ar vispārējo subsīdiju vietējā ieguldījuma Portugālē atbalstīšanai saskaņā ar Komisijas 1995. gada 28. jūlija Lēmumu C(95) 1769.

(2)  Padomes 1988. gada 19. decembra Regula (EEK) Nr. 4253/88, ar ko paredz īstenošanas noteikumus Regulai (EEK) Nr. 2052/88 attiecībā uz struktūrfondu, struktūrfondu un Eiropas Investīciju bankas un citu pastāvošo finansēšanas instrumentu darbības koordināciju (OV L 374, 1. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/11 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2011. gada 25. maijā iesniedza Verwaltungsgerichtshof (Austrija) — Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike un Dragica Stevic/Bundesminister für Inneres

(Lieta C-256/11)

2011/C 219/15

Tiesvedības valoda — vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgerichtshof

Lietas dalībnieki pamata procesā

Prasītāji: Murat Dereci, Vishaka Heiml, Alban Kokollari, Izunna Emmanuel Maduike un Dragica Stevic

Atbildētājs: Bundesminister für Inneres

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | a) | Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt trešās valsts valstspiederīgajam, kura laulātais un mazgadīgie bērni ir Savienības pilsoņi, uzturēšanās tiesības laulātā un bērnu dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstpiederīgie viņi ir, pat tad, ja šie Savienības pilsoņi iztikas ziņā nav atkarīgi no trešās valsts valstspiederīgā? (Piezīme — prasītājs Dereci) |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt trešās valsts valstspiederīgajam, kura laulātais un mazgadīgie bērni ir Savienības pilsoņi, uzturēšanās tiesības laulātā un bērnu dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstpiederīgie viņi ir, pat tad, ja šie Savienības pilsoņi iztikas ziņā nav atkarīgi no trešās valsts valstspiederīgā? (Piezīme — prasītājs Dereci)

| b) | Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt trešās valsts valstspiederīgajam, kura laulātais ir Savienības pilsonis, uzturēšanās tiesības laulātā dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstspiedrīgais viņš ir, pat tad, ja Savienības pilsonis iztikas ziņā nav atkarīgs no trešās valsts valstspiederīgā? (Piezīme — prasītāji Heiml un Maduike) |
| --- | --- |

b)

Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt trešās valsts valstspiederīgajam, kura laulātais ir Savienības pilsonis, uzturēšanās tiesības laulātā dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstspiedrīgais viņš ir, pat tad, ja Savienības pilsonis iztikas ziņā nav atkarīgs no trešās valsts valstspiederīgā? (Piezīme — prasītāji Heiml un Maduike)

| c) | Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt pilngadīgam trešās valsts valstspiederīgajam, kura māte ir Savienības pilsone, uzturēšanās tiesības mātes dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstpiederīgā viņa ir, pat tad, ja Savienības pilsone iztikas ziņā nav atkarīga no trešās valsts valstspiederīgā, bet trešās valsts valstspiederīgais iztikas ziņā ir atkarīgs no Savienības pilsones? (Piezīme– prasītājs Kokollari) |
| --- | --- |

c)

Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt pilngadīgam trešās valsts valstspiederīgajam, kura māte ir Savienības pilsone, uzturēšanās tiesības mātes dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstpiederīgā viņa ir, pat tad, ja Savienības pilsone iztikas ziņā nav atkarīga no trešās valsts valstspiederīgā, bet trešās valsts valstspiederīgais iztikas ziņā ir atkarīgs no Savienības pilsones? (Piezīme– prasītājs Kokollari)

| d) | Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt pilngadīgai trešās valsts valstspiederīgajai, kuras tēvs ir Savienības pilsonis, uzturēšanās tiesības tēva dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstpiederīgais viņš ir, pat tad, ja Savienības pilsonis iztikas ziņā nav atkarīgs no trešās valsts valstspiederīgās, bet gan viņu uztur? (Piezīme — prasītāja Stevic) |
| --- | --- |

d)

Vai LESD 20. pants ir jāinterpretē tādējādi, ka tas neļauj dalībvalstīm liegt pilngadīgai trešās valsts valstspiederīgajai, kuras tēvs ir Savienības pilsonis, uzturēšanās tiesības tēva dzīvesvietas dalībvalstī, kuras valstpiederīgais viņš ir, pat tad, ja Savienības pilsonis iztikas ziņā nav atkarīgs no trešās valsts valstspiederīgās, bet gan viņu uztur? (Piezīme — prasītāja Stevic)

| 2) | Ja atbilde uz kādu no 1. punktā uzdotajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai no LESD 20. panta izrietošais dalībvalstu pienākums piešķirt trešās valsts valstspiederīgajiem uzturēšanās tiesības nozīmē tieši no Savienības tiesībām izrietošas uzturēšanās tiesības vai arī pietiek ar to, ka dalībvalsts trešās valsts valstspiederīgo uzturēšanās tiesības nodibina, tās viņiem piešķirot? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz kādu no 1. punktā uzdotajiem jautājumiem ir apstiprinoša, vai no LESD 20. panta izrietošais dalībvalstu pienākums piešķirt trešās valsts valstspiederīgajiem uzturēšanās tiesības nozīmē tieši no Savienības tiesībām izrietošas uzturēšanās tiesības vai arī pietiek ar to, ka dalībvalsts trešās valsts valstspiederīgo uzturēšanās tiesības nodibina, tās viņiem piešķirot?

| 3) | a) | Ja saskaņā ar atbildi uz 2. punktā uzdoto jautājumu uzturēšanās tiesības izriet no Savienības tiesībām, ar kādiem nosacījumiem no Savienības tiesībām izrietošās uzturēšanās tiesības izņēmuma kārtā nepastāv vai attiecīgi ar kādiem nosacījumiem trešās valsts valstspiederīgajam var atņemt uzturēšanās tiesības? |
| --- | --- | --- |

3)

a)

Ja saskaņā ar atbildi uz 2. punktā uzdoto jautājumu uzturēšanās tiesības izriet no Savienības tiesībām, ar kādiem nosacījumiem no Savienības tiesībām izrietošās uzturēšanās tiesības izņēmuma kārtā nepastāv vai attiecīgi ar kādiem nosacījumiem trešās valsts valstspiederīgajam var atņemt uzturēšanās tiesības?

| b) | Ja saskaņā ar atbildi uz 2. punktā uzdoto jautājumu pietiktu ar to, ka dalībvalstis trešo valstu valstspiederīgo uzturēšanās tiesības nodibina, tās viņiem piešķirot, ar kādiem nosacījumiem trešās valsts valstspiederīgajam var liegt uzturēšanās tiesības, neraugoties uz to, ka dalībvalstīm principā ir pienākums viņam tās nodrošināt? |
| --- | --- |

b)

Ja saskaņā ar atbildi uz 2. punktā uzdoto jautājumu pietiktu ar to, ka dalībvalstis trešo valstu valstspiederīgo uzturēšanās tiesības nodibina, tās viņiem piešķirot, ar kādiem nosacījumiem trešās valsts valstspiederīgajam var liegt uzturēšanās tiesības, neraugoties uz to, ka dalībvalstīm principā ir pienākums viņam tās nodrošināt?

| 4) | Ja LESD 20. pants pieļauj liegt trešās valsts valstspiederīgajam uzturēšanās tiesības dalībvalstī situācijā, kādā atrodas Dereci kungs, vai ar Nolīgumu par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju izveidotās Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas attīstīšanu 13. pants vai 1970. gada 23. novembrī Briselē parakstītā un ar 1972. gada 19. decembra Padomes Regulu (EEK) Nr. 2760/72 Kopienas vārdā noslēgtā, aprobētā un apstiprinātā Papildprotokola — kas atbilstoši Papildprotokola 62. pantam ir Nolīguma par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju sastāvdaļa — 41. pants (1) nepieļauj, ka tādā situācijā, kādā atrodas Dereci kungs, Turcijas pilsoņu pirmreizējā ieceļošana tiek pakļauta stingrākam valsts tiesību regulējumam, kāds jau agrāk ticis attiecināts uz Turcijas pilsoņu pirmreizējo ieceļošanu, kaut arī tās valsts tiesību normas, kas atviegloja pirmreizējo ieceļošanu, ir stājušās spēkā tikai pēc brīža, kad dalībvalstī spēkā stājās noteikumi, kas attiecas uz [Eiropas Ekonomikas kopienas] asociāciju ar Turciju? |
| --- | --- |

4)

Ja LESD 20. pants pieļauj liegt trešās valsts valstspiederīgajam uzturēšanās tiesības dalībvalstī situācijā, kādā atrodas Dereci kungs, vai ar Nolīgumu par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju izveidotās Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas attīstīšanu 13. pants vai 1970. gada 23. novembrī Briselē parakstītā un ar 1972. gada 19. decembra Padomes Regulu (EEK) Nr. 2760/72 Kopienas vārdā noslēgtā, aprobētā un apstiprinātā Papildprotokola — kas atbilstoši Papildprotokola 62. pantam ir Nolīguma par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju sastāvdaļa — 41. pants (1) nepieļauj, ka tādā situācijā, kādā atrodas Dereci kungs, Turcijas pilsoņu pirmreizējā ieceļošana tiek pakļauta stingrākam valsts tiesību regulējumam, kāds jau agrāk ticis attiecināts uz Turcijas pilsoņu pirmreizējo ieceļošanu, kaut arī tās valsts tiesību normas, kas atviegloja pirmreizējo ieceļošanu, ir stājušās spēkā tikai pēc brīža, kad dalībvalstī spēkā stājās noteikumi, kas attiecas uz [Eiropas Ekonomikas kopienas] asociāciju ar Turciju?

---

(1)  OV L 293, 4. lpp., OV Īpašais izdevums latviešu valodā, 11/11. sēj., 41. lpp.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/12 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/12

---

Prasība, kas celta 2011. gada 3. jūnijā — Spānijas Karaliste/Eiropas Savienības Padome

(Lieta C-274/11)

2011/C 219/16

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Spānijas Karaliste (pārstāvis — N. Díaz Abad)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Padomes Lēmumu 2011/167/ES (1); |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes Lēmumu 2011/167/ES (1);

| — | piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Savienības Padomei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

| 1) | Pilnvaru nepareiza izmantošana, atsaucoties uz ciešāku sadarbību
  , lai gan, pirmkārt, mērķis neesot visu dalībvalstu integrācija — šāds mehānisms par mērķi ir izraudzīts tikai, lai izvairītos no sarunām ar vienu dalībvalsti un tai uzspiestu opt-out risinājumu — un, otrkārt, šajā gadījumā nospraustie mērķi varēja tikt sasniegti citā ceļā, kā, piemēram, saskaņā ar EPK 142. pantu (2). |
| --- | --- |

1)

Pilnvaru nepareiza izmantošana, atsaucoties uz ciešāku sadarbību
  , lai gan, pirmkārt, mērķis neesot visu dalībvalstu integrācija — šāds mehānisms par mērķi ir izraudzīts tikai, lai izvairītos no sarunām ar vienu dalībvalsti un tai uzspiestu opt-out risinājumu — un, otrkārt, šajā gadījumā nospraustie mērķi varēja tikt sasniegti citā ceļā, kā, piemēram, saskaņā ar EPK 142. pantu (2).

| 2) | ES tiesiskās kārtības neievērošana
  , jo ar īpašumtiesībām saistīto strīdu atrisināšanas kārtība neesot paredzēta kopsakarā ar Eiropas Savienības tiesību normām. |
| --- | --- |

2)

ES tiesiskās kārtības neievērošana
  , jo ar īpašumtiesībām saistīto strīdu atrisināšanas kārtība neesot paredzēta kopsakarā ar Eiropas Savienības tiesību normām.

| 3) | Pakārtoti
  , ja Tiesa atzītu, ka šajā gadījumā ir iespēja atsaukties uz ciešāku sadarbību un ka var noteikt Eiropas Savienības tiesību normu par īpašumtiesībām saturisku noregulējumu, pat ja šajā sakarā nav nekādas ar īpašumtiesībām saistīto strīdu izšķiršanas kārtības, Spānijas Karaliste uzskata, ka
  ciešākai sadarbībai vajadzīgie priekšnosacījumi nav izpildīti
  šādu pamatu, kas izvirzīti prasības atcelt tiesību aktus ietvaros, dēļ:






  3.1. | LES 20. panta 1. punkta pārkāpums
  , jo ciešāka sadarbība šajā gadījumā nav nedz galējais līdzeklis, nedz arī kalpo ES līgumā paredzētajiem mērķiem un runa ir par jomām, uz kurām ciešāka sadarbība neattiecas; runa drīzāk ir par ES ekskluzīvu kompetenci. |
| --- | --- | --- |

3)

Pakārtoti
  , ja Tiesa atzītu, ka šajā gadījumā ir iespēja atsaukties uz ciešāku sadarbību un ka var noteikt Eiropas Savienības tiesību normu par īpašumtiesībām saturisku noregulējumu, pat ja šajā sakarā nav nekādas ar īpašumtiesībām saistīto strīdu izšķiršanas kārtības, Spānijas Karaliste uzskata, ka
  ciešākai sadarbībai vajadzīgie priekšnosacījumi nav izpildīti
  šādu pamatu, kas izvirzīti prasības atcelt tiesību aktus ietvaros, dēļ:

3.1.

LES 20. panta 1. punkta pārkāpums
  , jo ciešāka sadarbība šajā gadījumā nav nedz galējais līdzeklis, nedz arī kalpo ES līgumā paredzētajiem mērķiem un runa ir par jomām, uz kurām ciešāka sadarbība neattiecas; runa drīzāk ir par ES ekskluzīvu kompetenci.

| 3.2. | LESD 326. panta pārkāpums
  , jo ciešāka sadarbība šajā gadījumā ir pretrunā diskriminācijas aizliegumam, kaitē kopējam tirgum un sadarbībai ekonomikas, sociālajā un teritoriālajā jomā, jo tiek ietekmēta tirdzniecība dalībvalstu starpā un kropļota konkurence to starpā. |
| --- | --- |

3.2.

LESD 326. panta pārkāpums
  , jo ciešāka sadarbība šajā gadījumā ir pretrunā diskriminācijas aizliegumam, kaitē kopējam tirgum un sadarbībai ekonomikas, sociālajā un teritoriālajā jomā, jo tiek ietekmēta tirdzniecība dalībvalstu starpā un kropļota konkurence to starpā.

| 3.3. | LESD 327. panta pārkāpums
  , jo ar ciešāku sadarbību neesot ņemtas vērā Spānijas Karalistes, kas nepiedalās šajā sadarbībā, tiesības. |
| --- | --- |

3.3.

LESD 327. panta pārkāpums
  , jo ar ciešāku sadarbību neesot ņemtas vērā Spānijas Karalistes, kas nepiedalās šajā sadarbībā, tiesības.

---

(1)  Padomes 2011. gada 10. marta Lēmums 2011/167/ES, ar ko atļauj ciešāku sadarbību attiecībā uz vienotas patentaizsardzības izveidi (OV L 76, 53. lpp.).

(2)  1973. gada 5. oktobra Konvencija par Eiropas patentu piešķiršanu.

---

Vispārējā tiesa

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/14

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 8. jūnija spriedums — Komisija/Marcuccio

(Lieta T-20/09 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - Ierēdņi - Invaliditātes pensija - Prasība, kas pirmajā instancē atzīta par daļēji pamatotu apstrīdētajā lēmumā nenorādītā pamatojuma dēļ - Civildienesta noteikumu 78. pants - Pensionēšanās invaliditātes dēļ - Invaliditātes komiteja)

2011/C 219/17

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Curral un C. Berardis-Kayser, kam palīdz A. Dal Ferro, advokāts)

Otrs lietas dalībnieks: Luigi Marcuccio (Tricase, Itālija) (pārstāvis — G. Cipressa, advokāts)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 4. novembra spriedumu lietā F-41/06 Marcuccio/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), kurā ir lūgts šo spriedumu atcelt

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 4. novembra spriedumu lietā F-41/06 Marcuccio/Komisija tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa ir atcēlusi Eiropas Komisijas 2005. gada 30. maija lēmumu pensionēt L. Marcuccio invaliditātes dēļ un piešķirt viņam invaliditātes pabalstu, tiktāl, ciktāl Komisijai ir piespriests samaksāt L. Marcuccio EUR 3 000, un tiktāl, ciktāl tiesāšanās izdevumi ir sadalīti atbilstoši minētajai atcelšanai un summai, ko piespriests samaksāt (šī sprieduma rezolutīvās daļas 1), 2), 4) un 5) punkts); |
| --- | --- |

1)

atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2008. gada 4. novembra spriedumu lietā F-41/06 Marcuccio/Komisija tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa ir atcēlusi Eiropas Komisijas 2005. gada 30. maija lēmumu pensionēt L. Marcuccio invaliditātes dēļ un piešķirt viņam invaliditātes pabalstu, tiktāl, ciktāl Komisijai ir piespriests samaksāt L. Marcuccio EUR 3 000, un tiktāl, ciktāl tiesāšanās izdevumi ir sadalīti atbilstoši minētajai atcelšanai un summai, ko piespriests samaksāt (šī sprieduma rezolutīvās daļas 1), 2), 4) un 5) punkts);

| 2) | lietu nodot Civildienesta tiesai; |
| --- | --- |

2)

lietu nodot Civildienesta tiesai;

| 3) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

3)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

(1)  OV C 55, 07.03.2009.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/14 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/14

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — V/Komisija

(Lieta T-510/09 P) (1)

(Apelācijas sūdzība - Civildienests - Pieņemšana darbā - Atteikums pieņemt darbā, pamatojoties uz fizisku nespēju veikt amata pienākumus - Civildienesta tiesas pienākums norādīt pamatojumu)

2011/C 219/18

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: V (Brisele, Beļģija) (pārstāvis — É. Boigelot, avocat)

Otrs lietas dalībnieks: Eiropas Komisija (pārstāvji — J. Currall un D. Martin)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (pirmā palāta) 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V/Komisija (Krājumā vēl nav publicēts), ar ko tiek lūgts šo spriedumu atcelt.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V/Komisija tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa nav lēmusi par V tiesas sēdes laikā izvirzīto pamatu, kas attiecas uz to, ka ārstu komisijas priekšsēdētājs nav minēts Beļģijas ārstu biedrības sarakstā; |
| --- | --- |

1)

atcelt Eiropas Savienības Civildienesta tiesas 2009. gada 21. oktobra spriedumu lietā F-33/08 V/Komisija tiktāl, ciktāl Civildienesta tiesa nav lēmusi par V tiesas sēdes laikā izvirzīto pamatu, kas attiecas uz to, ka ārstu komisijas priekšsēdētājs nav minēts Beļģijas ārstu biedrības sarakstā;

| 2) | pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

2)

pārējā daļā apelācijas sūdzību noraidīt;

| 3) | noraidīt prasību, ko V cēlusi Civildienesta tiesā lietā F-33/08; |
| --- | --- |

3)

noraidīt prasību, ko V cēlusi Civildienesta tiesā lietā F-33/08;

| 4) | V sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē. Attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem, kas saistīti ar tiesvedību pirmajā instancē, kurā ir pieņemts iepriekšminētais spriedums V/Komisija, tie ir jāatlīdzina atbilstoši minētā sprieduma rezolutīvās daļas 2. un 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem. |
| --- | --- |

4)

V sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina Eiropas Komisijas tiesāšanās izdevumus šajā instancē. Attiecībā uz tiesāšanās izdevumiem, kas saistīti ar tiesvedību pirmajā instancē, kurā ir pieņemts iepriekšminētais spriedums V/Komisija, tie ir jāatlīdzina atbilstoši minētā sprieduma rezolutīvās daļas 2. un 3. punktā paredzētajiem nosacījumiem.

---

(1)  OV C 161, 19.6.2010.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/15

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 14. jūnija spriedums — Sphere Time/ITSB — Punch (Aukliņai piestiprināts pulkstenis)

(Lieta T-68/10) (1)

(Kopienas dizainparaugs - Spēkā neesamības atzīšanas process - Reģistrēts Kopienas dizainparaugs, kurā attēlots aukliņai piestiprināts pulkstenis - Agrāks dizainparaugs - Agrāka dizainparauga nodošana atklātībā - Individuāls raksturs - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Regulas (EK) Nr. 6/2002 4., 6., 7. un 61.-63. pants)

2011/C 219/19

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Sphere Time (Windhof, Luksemburga) (pārstāvji — C. Jäger, N. Gehlsen un M.-C. Simon, avocats)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — D. Botis)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Punch SAS (Nica, Francija)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju trešās padomes 2009. gada 2. decembra lēmumu lietā R 1130/2008-3 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Punch SAS un Sphere Time

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Sphere Time atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Sphere Time atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 100, 17.04.2010.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/15

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 15. jūnija spriedums — Graf-Syteco/ITSB — Teco Electric & Machinery (“SYTECO”)

(Lieta T-229/10) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas vārdiskas preču zīmes “SYTECO” reģistrācijas pieteikums - Agrākas valsts un Beniluksa grafiskas preču zīmes “TECO” - Relatīvi atteikuma pamatojumi - Sajaukšanas iespējas neesamība - Apzīmējumu līdzības neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Daļējs reģistrācijas atteikums)

2011/C 219/20

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Graf-Syteco GmbH & Co. KG (Tuningen, Vācija) (pārstāvis — T. Kieser, avocat)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis — G. Schneider)

Otra procesa ITSB Apelāciju padomē dalībniece: Teco Electric & Machinery Co. Ltd (Taipeja, Taivāna)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelāciju pirmās padomes 2010. gada 18. februāra lēmumu lietā R 230/2009-1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Teco Electric & Machinery Co. Ltd un Graf-Syteco GmbH & Co. KG

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Graf-Syteco GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Graf-Syteco GmbH & Co. KG atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 195, 17.07.2010.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/15 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/15

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 8. jūnija spriedums — Bamba/Padome

(Lieta T-86/11) (1)

(Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi, kas veikti saistībā ar situāciju Kotdivuārā - Naudas līdzekļu iesaldēšana - Pienākums norādīt pamatojumu)

2011/C 219/21

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nadiany Bamba (Abidžana, Kotdivuāra) (pārstāvji — P. Haïk un J. Laffont, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji — B. Driessen un A. Vitro)

Persona, kas iestājusies lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Eiropas Komisija (pārstāvji — E. Cujo un M. Konstantinidis)

Priekšmets

Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/656/KĀDP, ar ko atjauno ierobežojošus pasākumus pret Kotdivuāru (OV L 11, 36. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā (OV L 11, 1. lpp.), tiktāl, ciktāl tie attiecas uz prasītāju

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/656/KĀDP, ar ko atjauno ierobežojošus pasākumus pret Kotdivuāru, un Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā, tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Nadiany Bamba; |
| --- | --- |

1)

atcelt Padomes 2011. gada 14. janvāra Lēmumu 2011/18/KĀDP, ar kuru groza Padomes Lēmumu 2010/656/KĀDP, ar ko atjauno ierobežojošus pasākumus pret Kotdivuāru, un Padomes 2011. gada 14. janvāra Regulu (ES) Nr. 25/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 560/2005, ar ko nosaka dažus īpašus ierobežojošus pasākumus, kuri vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Kotdivuārā, tiktāl, ciktāl tie attiecas uz Nadiany Bamba;

| 2) | Lēmuma 2011/18 sekas attiecībā uz N. Bamba saglabājas līdz brīdim, kad stāsies spēkā Regulas Nr. 25/2011 atcelšana; |
| --- | --- |

2)

Lēmuma 2011/18 sekas attiecībā uz N. Bamba saglabājas līdz brīdim, kad stāsies spēkā Regulas Nr. 25/2011 atcelšana;

| 3) | Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina N. Bamba tiesāšanās izdevumus; |
| --- | --- |

3)

Eiropas Savienības Padome sedz savus tiesāšanās izdevumus, kā arī atlīdzina N. Bamba tiesāšanās izdevumus;

| 4) | Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati. |
| --- | --- |

4)

Eiropas Komisija sedz savus tiesāšanās izdevumus pati.

---

(1)  OV C 95, 26.03.2011.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/16

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — Eurallumina/Komisija

(Lieta T-62/06 RENV R)

(Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Lēmums, ar kuru atbalsts atzīts par nesaderīgu ar kopējo tirgu un noteikts pienākums to atgūt - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Steidzamības neesamība)

2011/C 219/22

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eurallumina SpA (Portoscuso, Itālija) (pārstāvji — R. Denton un L. Martin Alegi, solicitors)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci, N. Khan, D. Grespan un K. Walkerová)

Priekšmets

Pieteikums par Komisijas 2005. gada 7. decembra Lēmuma 2006/323/EK saistībā ar Francijas, Īrijas un Itālijas īstenoto atbrīvojumu no akcīzes nodokļa minerāleļļām, ko attiecīgi Gardannā, Šenonas reģionā un Sardīnijā izmanto par kurināmo alumīnija oksīda ražošanā (OV 2006, L 119, 12. lpp.), izpildes apturēšanu, jo šis lēmums attiecas uz prasītāju

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt; |
| --- | --- |

1)

pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

| 2) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/16

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 24. maija rīkojums — Nuova Agricast/Komisija

(Lieta T-373/08) (1)

(Ārpuslīgumiskā atbildība - Itālijas tiesību aktos paredzēta atbalsta shēma - Shēma, kas atzīta par saderīgu ar kopējo tirgu - Pārejas pasākums - Noteiktu uzņēmumu izslēgšana - Tiesiskās paļāvības aizsardzības princips - Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, kas privātpersonām piešķir tiesības - Neesamība - Acīmredzama kompetences neesamība - Acīmredzami juridiski nepamatota prasība)

2011/C 219/23

Tiesvedības valoda — itāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Nuova Agricast Srl (Cerignola, Itālija) (pārstāvis — M. A. Calabrese, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — V. Di Bucci un E. Righini)

Priekšmets

Prasība atlīdzināt kaitējumu, kas prasītājai esot nodarīts ar to, ka ir pieņemts Komisijas 2000. gada 12. jūlija lēmums neizvirzīt iebildumus pret atbalsta shēmu ieguldījumiem mazāk attīstītajos Itālijas reģionos (valsts atbalsts Nr. 715/99 — Itālija (SG 2000 D/105754)), un ar Komisijas izturēšanos procedūrā pirms šī lēmuma pieņemšanas

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Nuova Agricast Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Nuova Agricast Srl atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 285, 08.11.2008.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/16 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/16

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 27. maija rīkojums — Danzeisen/Komisija

(Lieta T-242/10) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Regula Nr. 271/2010 - Prasības priekšmeta zudums - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

2011/C 219/24

Tiesvedības valoda — vācu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Werner Danzeisen (Eichstetten, Vācija) (pārstāvis — H. Schmidt, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. von Rintelen, F. W. Bulst, un M. Vollkommer)

Priekšmets

Prasība daļēji atcelt Komisijas 2010. gada 24. marta Regulu (ES) Nr. 271/2010, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 889/2008, ar ko paredz sīki izstrādātus bioloģiskās ražošanas, marķēšanas un kontroles noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 834/2007, attiecībā uz bioloģiskās ražošanas logotipu (OV L 84, 19. lpp.)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību; |
| --- | --- |

1)

izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

| 2) | katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

2)

katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 221, 14.08.2010.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/17

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 10. jūnija rīkojums — Companhia Previdente/Komisija

(Lieta T-414/10 R)

(Pagaidu noregulējums - Konkurence - Komisijas lēmums, ar ko noteikts naudas sods - Bankas garantija - Pieteikums par izpildes apturēšanu - Finansiāls kaitējums - Ārkārtas apstākļu neesamība - Steidzamības neesamība)

2011/C 219/25

Tiesvedības valoda — portugāļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Companhia Previdente — Sociedade de Controle de Participações Financeiras, SA (Lisabona, Portugāle) (pārstāvji — D. Proença de Carvalho un J. Caimoto Duarte, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — F. Castillo de la Torre, V. Bottka un P. Costa de Oliveira, pārstāvji, kuriem palīdz M. J. Marques Mendes, advokāts)

Priekšmets

Lūgums apturēt Komisijas 2010. gada 30. jūnija Lēmuma C(2010) 4387, galīgā redakcija, par procedūru saskaņā ar LESD 101. pantu un EEZ līguma 53. pantu (Lieta COMP/38.344 — Priekšspriegojuma tērauds) izpildi, kā arī lūgums atbrīvot no pienākuma iesniegt bankas garantiju, lai novērstu saskaņā ar minētā lēmuma 2. pantu piemērotā naudas soda tūlītēju piedziņu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt; |
| --- | --- |

1)

pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

| 2) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/17

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — DTS Distribuidora de Televisión Digital/Komisija

(Lieta T-533/10 R)

(Pagaidu noregulējums - Valsts atbalsts - Spānijas sabiedriskās radio un televīzijas apraides organizācijas RTVE finansējuma shēmas grozījumi - Komisijas lēmums, ar kuru jaunā finansējuma shēma tiek atzīta par saderīgu ar iekšējo tirgu - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)

2011/C 219/26

Tiesvedības valoda — spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: DTS Distribuidora de Televisión Digital, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji — H. Brokelmann un M. Ganino, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji — G. Valero Jordana un C. Urraca Caviedes)

Personas, kas iestājušās lietā atbildētājas prasījumu atbalstam: Spānijas Karaliste (pārstāvis — J. Rodríguez Cárcamo, abogado del Estado) un Corporación de Radio y Televisión Española, SA (RTVE) (Madride, Spānija) (pārstāvji — A. Martínez Sánchez, A. Vázquez-Guillén Fernández de la Riva un J. Rodríguez Ordóñez, advokāti)

Priekšmets

Pieteikums apturēt Komisijas 2010. gada 20. jūlija Lēmumu 2011/1/ES par valsts atbalsta shēmu C 38/09 (ex NN 58/09), ko Spānija plāno īstenot attiecībā uz RTVE (OV 2011, L 1, 9. lpp.)

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt; |
| --- | --- |

1)

pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

| 2) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/17 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/17

---

Vispārējās tiesas priekšsēdētāja 2011. gada 9. jūnija rīkojums — GRP Security/Revīzijas palāta

(Lieta T-87/11 R)

(Pagaidu noregulējums - Pakalpojumu publiskais iepirkums - Pārkāpumu konstatējumi konkursa uzvarētāja iesniegtajos dokumentos - Lēmumi par konkursa uzvarētāja administratīvu sodīšanu un vienpusēju līguma laušanu - Pieteikums par piemērošanas apturēšanu - Steidzamības neesamība)

2011/C 219/27

Tiesvedības valoda — franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: GRP Security (Bertrange, Luksemburga) (pārstāvis — G. Osch, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Revīzijas palāta (pārstāvji — T. Kennedy, J.-M. Stenier un J. Vermer)

Priekšmets

Pieteikums apturēt, pirmkārt, 2011. gada 14. janvāra lēmuma, ar kuru Revīzijas palāta pieprasījusi prasītājai samaksāt zaudējumu atlīdzību EUR 16 000 apmērā un paturējusi sev tiesības pieprasīt turpmāku zaudējumu atlīdzību, piemērošanu, kā arī, otrkārt, tā paša datuma lēmumu piemērot prasītājai administratīvu sodu — trīs mēnešus neiekļaut publiskā iepirkuma līgumos un subsīdijās, ko finansē no Eiropas Savienības budžeta

Rezolutīvā daļa:

| 1) | pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt; |
| --- | --- |

1)

pieteikumu par pagaidu noregulējumu noraidīt;

| 2) | lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt. |
| --- | --- |

2)

lēmuma par tiesāšanās izdevumiem pieņemšanu atlikt.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/18

---

Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — European Goldfields/Komisija

(Lieta T-261/11)

2011/C 219/28

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: European Goldfields Ltd (Whitehorse, Kanāda) (pārstāvji — K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova un P. Skouris, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 23. februāra lēmumu lietā C 48/2008 (ex NN 61/2008) par valsts atbalstu, ko Grieķija ir īstenojusi Ellinikos Xryssos labā, īpaši tā 1.–5. pantu; un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 23. februāra lēmumu lietā C 48/2008 (ex NN 61/2008) par valsts atbalstu, ko Grieķija ir īstenojusi Ellinikos Xryssos labā, īpaši tā 1.–5. pantu; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas, nosakot un izvērtējot lietas pamatā esošos faktus, kas būtiski ietekmēja to, kā Komisija piemēroja un interpretēja nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību Ellinikos Xryssos atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas, nosakot un izvērtējot lietas pamatā esošos faktus, kas būtiski ietekmēja to, kā Komisija piemēroja un interpretēja nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību Ellinikos Xryssos atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam.

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot valsts atbalsta definīcijas elementu, kas attiecas uz ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo Komisija ir kļūdaini vai nepareizi piemērojusi attiecīgā tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. |
| --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot valsts atbalsta definīcijas elementu, kas attiecas uz ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo Komisija ir kļūdaini vai nepareizi piemērojusi attiecīgā tirgus ekonomikas ieguldītāja principu.

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot ekonomiskas priekšrocības esamības nosacījumu atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, šādas ekonomiskas priekšrocības noteikšanai atsaucoties uz pašas Komisijas nepamatotiem, selektīviem un patvaļīgiem argumentiem saistībā ar nodoto aktīvu iespējamo vērtību. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot ekonomiskas priekšrocības esamības nosacījumu atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, šādas ekonomiskas priekšrocības noteikšanai atsaucoties uz pašas Komisijas nepamatotiem, selektīviem un patvaļīgiem argumentiem saistībā ar nodoto aktīvu iespējamo vērtību.

| 4) | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo tā ir kļūdaini noteikusi, ka iespējamais atbrīvojums no nodokļa Ellinikos Xryssos labā ir uzskatāms par ekonomisku priekšrocību. |
| --- | --- |

4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo tā ir kļūdaini noteikusi, ka iespējamais atbrīvojums no nodokļa Ellinikos Xryssos labā ir uzskatāms par ekonomisku priekšrocību.

| 5) | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi būtiskas procesuālas prasības un ļaunprātīgi izmantoja savas pilnvaras, tādējādi neizpildot savu pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu lietas izpēti. |
| --- | --- |

5)

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi būtiskas procesuālas prasības un ļaunprātīgi izmantoja savas pilnvaras, tādējādi neizpildot savu pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu lietas izpēti.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/18

---

Prasība, kas celta 2011. gada 20. maijā — Ellinikos Chrysos/Komisija

(Lieta T-262/11)

2011/C 219/29

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Elliniko Chrysos AE (Kifissia, Grieķija) (pārstāvji — K. Adamantopoulos, E. Petritsi, E. Trova un P. Skouris, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

| — | atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 23. februāra lēmumu lietā C 48/2008 (ex NN 61/2008) par valsts atbalstu, ko Grieķija ir īstenojusi Ellinikos Xryssos labā, īpaši tā 1.–5. pantu; un |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Komisijas 2011. gada 23. februāra lēmumu lietā C 48/2008 (ex NN 61/2008) par valsts atbalstu, ko Grieķija ir īstenojusi Ellinikos Xryssos labā, īpaši tā 1.–5. pantu; un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus, kas prasītājai radušies šajā tiesvedībā.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza piecus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas, nosakot un izvērtējot lietas pamatā esošos faktus, kas būtiski ietekmēja to, kā Komisija piemēroja un interpretēja nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību Ellinikos Xryssos atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam. |
| --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas, nosakot un izvērtējot lietas pamatā esošos faktus, kas būtiski ietekmēja to, kā Komisija piemēroja un interpretēja nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību Ellinikos Xryssos atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam.

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot valsts atbalsta definīcijas elementu, kas attiecas uz ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo Komisija ir kļūdaini vai nepareizi piemērojusi attiecīgā tirgus ekonomikas ieguldītāja principu. |
| --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot valsts atbalsta definīcijas elementu, kas attiecas uz ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo Komisija ir kļūdaini vai nepareizi piemērojusi attiecīgā tirgus ekonomikas ieguldītāja principu.

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot ekonomiskas priekšrocības esamības nosacījumu atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, šādas ekonomiskas priekšrocības noteikšanai atsaucoties uz pašas Komisijas nepamatotiem, selektīviem un patvaļīgiem argumentiem saistībā ar nodoto aktīvu iespējamo vērtību. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi vairākas acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot ekonomiskas priekšrocības esamības nosacījumu atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, šādas ekonomiskas priekšrocības noteikšanai atsaucoties uz pašas Komisijas nepamatotiem, selektīviem un patvaļīgiem argumentiem saistībā ar nodoto aktīvu iespējamo vērtību.

| 4) | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo tā ir kļūdaini noteikusi, ka iespējamais atbrīvojums no nodokļa Ellinikos Xryssos labā ir uzskatāms par ekonomisku priekšrocību. |
| --- | --- |

4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pieļāvusi acīmredzamas kļūdas tiesību piemērošanā, piemērojot un interpretējot nosacījumu par ekonomiskas priekšrocības esamību atbilstoši LESD 107. panta 1. punktam, jo tā ir kļūdaini noteikusi, ka iespējamais atbrīvojums no nodokļa Ellinikos Xryssos labā ir uzskatāms par ekonomisku priekšrocību.

| 5) | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi būtiskas procesuālas prasības un ļaunprātīgi izmantoja savas pilnvaras, tādējādi neizpildot savu pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu lietas izpēti. |
| --- | --- |

5)

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi būtiskas procesuālas prasības un ļaunprātīgi izmantoja savas pilnvaras, tādējādi neizpildot savu pienākumu veikt rūpīgu un objektīvu lietas izpēti.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/19 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/19

---

Prasība, kas celta 2011. gada 19. maijā — Elmaghraby/Padome

(Lieta T-265/11)

2011/C 219/30

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Ahmed Alaeldin Amin Abdelmaksoud Elmaghraby (Kaira, Ēģipte) (pārstāvji — D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, Barrister, un M. O'Kane, Solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītāja prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 63. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 63. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Regulu (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 4. lpp.), ar kuru ievieš Padomes Lēmumu 2011/172/KĀDP; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Regulu (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 4. lpp.), ar kuru ievieš Padomes Lēmumu 2011/172/KĀDP;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus EUR 5 000 apmērā; |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus EUR 5 000 apmērā;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītāja tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza četrus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka LES 29. pants ir kļūdains un/vai nepietiekams juridiskais pamats Padomes Lēmumam 2011/172/KĀDP tādēļ, ka






  — | ar iepriekš minēto lēmumu netiek sasniegts ārpolitikas mērķis; |
| --- | --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka LES 29. pants ir kļūdains un/vai nepietiekams juridiskais pamats Padomes Lēmumam 2011/172/KĀDP tādēļ, ka

—

ar iepriekš minēto lēmumu netiek sasniegts ārpolitikas mērķis;

| — | šāda lēmuma (un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011) pieņemšana ir atzīstama par pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu un |
| --- | --- |

—

šāda lēmuma (un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011) pieņemšana ir atzīstama par pilnvaru ļaunprātīgu izmantošanu un

| — | prasītāja iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP pielikumā (un attiecīgajā regulā) bija nesaprātīga. |
| --- | --- |

—

prasītāja iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP pielikumā (un attiecīgajā regulā) bija nesaprātīga.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, pārkāpj tā tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, pārkāpj tā tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, pārkāpj samērīguma principu. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, pārkāpj samērīguma principu.

| 4. | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītājs ir cietis tiešus zaudējumus no Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 pieņemšanas, kuri Savienībai ir jāatlīdzina. |
| --- | --- |

4.

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītājs ir cietis tiešus zaudējumus no Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 pieņemšanas, kuri Savienībai ir jāatlīdzina.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/20

---

Prasība, kas celta 2011. gada 19. maijā — El Gazaerly/Padome

(Lieta T-266/11)

2011/C 219/31

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Naglaa Abdallah El Gazaerly (Londona, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji — D. Pannick, QC (Queen's Counsel), R. Lööf, barrister, un M. O'Kane, solicitor)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome

Prasījumi

Prasītājas prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 63. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 63. lpp.), tiktāl, ciktāl tas attiecas uz prasītāju;

| — | atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Regulu (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 4. lpp.), ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2011/172/KĀDP, tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju; |
| --- | --- |

—

atcelt Padomes 2011. gada 21. marta Regulu (ES) Nr. 270/2011 par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 4. lpp.), ar ko īsteno Padomes Lēmumu 2011/172/KĀDP, tiktāl, ciktāl tā attiecas uz prasītāju;

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus EUR 10 000 apmērā un |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt zaudējumus EUR 10 000 apmērā un

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza četrus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka LES 29. pants esot nepareizs un/vai nepietiekams juridiskais pamats Padomes Lēmumam 2011/172/KĀDP, jo






  — | minētais lēmums neesot paredzēts ārpolitikas mērķa sasniegšanai; |
| --- | --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka LES 29. pants esot nepareizs un/vai nepietiekams juridiskais pamats Padomes Lēmumam 2011/172/KĀDP, jo

—

minētais lēmums neesot paredzēts ārpolitikas mērķa sasniegšanai;

| — | šāda lēmuma (un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011) pieņemšana esot pilnvaru ļaunprātīga izmantošana; |
| --- | --- |

—

šāda lēmuma (un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011) pieņemšana esot pilnvaru ļaunprātīga izmantošana;

| — | prasītājas iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP (un atbilstošās Regulas) pielikumā esot bijusi nesaprātīga. |
| --- | --- |

—

prasītājas iekļaušana Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP (un atbilstošās Regulas) pielikumā esot bijusi nesaprātīga.

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, iekļaujot prasītāju Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, esot pārkāptas viņas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā. |
| --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka, iekļaujot prasītāju Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, esot pārkāptas viņas tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā.

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, iekļaujot prasītāju Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, esot pārkāpts samērīguma princips. |
| --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka, iekļaujot prasītāju Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 piemērošanas jomā, esot pārkāpts samērīguma princips.

| 4) | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja esot cietusi zaudējumus, kas esot tiešs Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 pieņemšanas rezultāts, un Savienībai tie esot jāatlīdzina. |
| --- | --- |

4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka prasītāja esot cietusi zaudējumus, kas esot tiešs Padomes Lēmuma 2011/172/KĀDP un Padomes Regulas (ES) Nr. 270/2011 pieņemšanas rezultāts, un Savienībai tie esot jāatlīdzina.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/20 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/20

---

Prasība, kas celta 2011. gada 25. maijā — ClientEarth u.c./Komisija

(Lieta T-278/11)

2011/C 219/32

Tiesvedības valoda — angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: ClientEarth (Londona, Apvienotā Karaliste), Friends of the Earth Europe (Amsterdama, Nīderlande), Stichting Fern (Leidene, Nīderlande) un Stichting Corporate Europe Observatory (Amsterdama, Nīderlande) (pārstāvis — P. Kirch, advokāts)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasījumi

Prasītāju prasījumi Vispārējai tiesai ir šādi:

| — | atzīt, ka Komisija ir pārkāpusi Regulu Nr. 1049/2001 (1); |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Komisija ir pārkāpusi Regulu Nr. 1049/2001 (1);

| — | atzīt, ka Komisija ir pārkāpusi Orhūsas Konvenciju (2); |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Komisija ir pārkāpusi Orhūsas Konvenciju (2);

| — | atzīt, ka Komisija ir pārkāpusi Regulu Nr. 1367/2006 (3); |
| --- | --- |

—

atzīt, ka Komisija ir pārkāpusi Regulu Nr. 1367/2006 (3);

| — | atcelt saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 3. punktu netieši izteikto negatīvo lēmumu, saskaņā ar kuru Komisija paredzētajā termiņā nav sniegusi atbildi uz prasītāju atkārtoto pieteikumu; |
| --- | --- |

—

atcelt saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 3. punktu netieši izteikto negatīvo lēmumu, saskaņā ar kuru Komisija paredzētajā termiņā nav sniegusi atbildi uz prasītāju atkārtoto pieteikumu;

| — | piešķirt Orhūsas Konvencijas 9. panta 4. punktā paredzētos pagaidu tiesiskās aizsardzības līdzekļus, piespriežot Komisijai piešķirt piekļuvi visiem pieprasītajiem dokumentiem, ja vien tie nav aizsargāti saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punktā paredzēto absolūto izņēmumu; |
| --- | --- |

—

piešķirt Orhūsas Konvencijas 9. panta 4. punktā paredzētos pagaidu tiesiskās aizsardzības līdzekļus, piespriežot Komisijai piešķirt piekļuvi visiem pieprasītajiem dokumentiem, ja vien tie nav aizsargāti saskaņā ar Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 1. punktā paredzēto absolūto izņēmumu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. pantam, ieskaitot jebkuru lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt prasītāju tiesāšanās izdevumus atbilstoši Vispārējās tiesas Reglamenta 87. pantam, ieskaitot jebkuru lietā iestājušos personu tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasītāji lūdz atcelt Komisijas atteikumu saistībā ar viņu pieprasījumu par piekļuvi dokumentiem, kuri attiecas uz brīvprātīgās sertifikācijas sistēmām, saistībā ar kurām saskaņā ar Direktīvas 2009/28 (4) 18. pantu tika lūgta Komisijas atzīšana.

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza septiņus pamatus.

| 1) | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 2. punktu, jo tā nav atbildējusi paredzētajā termiņā, kā arī nav detalizēti pamatojusi, kādēļ ir pieprasīta termiņa pagarināšana; |
| --- | --- |

1)

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 2. punktu, jo tā nav atbildējusi paredzētajā termiņā, kā arī nav detalizēti pamatojusi, kādēļ ir pieprasīta termiņa pagarināšana;

| 2) | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 1. un 2. punktu, jo tā nav atbildējusi pagarinātajā termiņā; |
| --- | --- |

2)

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 8. panta 1. un 2. punktu, jo tā nav atbildējusi pagarinātajā termiņā;

| 3) | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 7. un 8. pantu, jo tā nav norādījusi detalizētu pamatojumu, kādēļ tā liegusi piekļuvi katram dokumentam; |
| --- | --- |

3)

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 7. un 8. pantu, jo tā nav norādījusi detalizētu pamatojumu, kādēļ tā liegusi piekļuvi katram dokumentam;

| 4) | Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 6., 7. un 8. pantu, jo tā nav novērtējusi katra dokumenta saturu konkrēti un individuāli; |
| --- | --- |

4)

Ar ceturto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 6., 7. un 8. pantu, jo tā nav novērtējusi katra dokumenta saturu konkrēti un individuāli;

| 5) | Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Orhūsas Konvencijas 4. panta 4. punktu, Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktu un Regulas Nr. 1367/2006 6. pantu, jo tā ir pamatojusies uz izņēmumu attiecībā uz komerciālo interešu aizsardzību; |
| --- | --- |

5)

Ar piekto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Orhūsas Konvencijas 4. panta 4. punktu, Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 2. punktu un Regulas Nr. 1367/2006 6. pantu, jo tā ir pamatojusies uz izņēmumu attiecībā uz komerciālo interešu aizsardzību;

| 6) | Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Orhūsas Konvencijas 4. pantu, Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktu un Regulas Nr. 1367/2006 6. pantu, jo tā ir piemērojusi izņēmumu, saskaņā ar kuru iepazīšanās ar dokumentiem var nopietni kaitēt lēmumu pieņemšanas procesam iestādē, |
| --- | --- |

6)

Ar sesto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Orhūsas Konvencijas 4. pantu, Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 3. punktu un Regulas Nr. 1367/2006 6. pantu, jo tā ir piemērojusi izņēmumu, saskaņā ar kuru iepazīšanās ar dokumentiem var nopietni kaitēt lēmumu pieņemšanas procesam iestādē,

| 7) | Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. un 7. punktu, jo Komisija nav novērtējusi, kurām dokumentu daļām varēja piešķirt piekļuvi, kā arī nav novērtējusi piemērojamā izņēmuma piemērošanas periodu. |
| --- | --- |

7)

Ar septīto pamatu tiek apgalvots, ka Komisija ir pārkāpusi Regulas Nr. 1049/2001 4. panta 6. un 7. punktu, jo Komisija nav novērtējusi, kurām dokumentu daļām varēja piešķirt piekļuvi, kā arī nav novērtējusi piemērojamā izņēmuma piemērošanas periodu.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 43. lpp.).

(2)  ANO/EEK Konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem.

(3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 6. septembra Regula (EK) Nr. 1367/2006 par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 264, 13. lpp.).

(4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Direktīva 2009/28/EK par atjaunojamo energoresursu izmantošanas veicināšanu un ar ko groza un sekojoši atceļ Direktīvas 2001/77/EK un 2003/30/EK (OV L 140, 16. lpp.).

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/21

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 17. maija rīkojums — Evropaïki Dynamiki/ECHA

(Lieta T-542/08) (1)

2011/C 219/33

Tiesvedības valoda — angļu

Astotās palātas palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 44, 21.02.2009.

---

| 23.7.2011 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 219/21 |
| --- | --- | --- | --- |

23.7.2011

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 219/21

---

Vispārējās tiesas 2011. gada 7. jūnija rīkojums — ArcelorMittal España/Komisija

(Lieta T-399/10) (1)

2011/C 219/34

Tiesvedības valoda — angļu

Pirmās palātas priekšsēdētājs ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 301, 06.11.2010.

---