# Europeiska unionens C 188/2011

| | ISSN 1725-2504
  doi:10.3000/17252504.C_2011.188.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 188 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 54 årgången28 juni 2011 |

ISSN 1725-2504

doi:10.3000/17252504.C_2011.188.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

C 188

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

54 årgången28 juni 2011

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Olaf |
| 2011/C 188/01 | Verksamhetsrapport från Olafs övervakningskommitté (juni 2009–december 2010) | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Olaf

2011/C 188/01

Verksamhetsrapport från Olafs övervakningskommitté (juni 2009–december 2010)

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Olaf

| 28.6.2011 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 188/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.6.2011

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 188/1

---

Verksamhetsrapport från Olafs övervakningskommitté

juni 2009–december 2010

2011/C 188/01

Ledamöterna i Olafs övervakningskommitté

| | Peter STRÖMBERG

  Ordförande
  Chef för revisorsnämnden i Sverige |
| --- | --- |

Peter STRÖMBERG

Ordförande

Chef för revisorsnämnden i Sverige

| | Kálmán GYÖRGYI

  Pensionerad riksåklagare i Ungern |
| --- | --- |

Kálmán GYÖRGYI

Pensionerad riksåklagare i Ungern

| | Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ

  Allmän åklagare vid Högsta domstolen i Spanien |
| --- | --- |

Luis LÓPEZ SANZ-ARANGUEZ

Allmän åklagare vid Högsta domstolen i Spanien

| | Diemut R. THEATO

  Tidigare ledamot av Europaparlamentet
  Tidigare ordförande i budgetkontrollutskottet i Tyskland |
| --- | --- |

Diemut R. THEATO

Tidigare ledamot av Europaparlamentet

Tidigare ordförande i budgetkontrollutskottet i Tyskland

| | Rosalind WRIGHT

  Ordförande för Fraud Advisory Panel i Förenade Kungariket |
| --- | --- |

Rosalind WRIGHT

Ordförande för Fraud Advisory Panel i Förenade Kungariket

INNEHÅLL

ORDFÖRANDENS FÖRORD TILL ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS VERKSAMHETSRAPPORT

| 1. | INLEDNING |
| --- | --- |

1.

| 2. | ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS ARBETSMETODER |
| --- | --- |

2.

| 2.1 | Sammanträden |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Föredragande och yttranden |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Sekretariatet |
| --- | --- |

2.3

| 3. | OLAF:s UTREDANDE VERKSAMHET |
| --- | --- |

3.

| 3.1 | Kontroll av Olafs utredningar |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | Den oberoende ställningen för Olafs generaldirektör |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.2 | Utredningarnas längd |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.3 | Rekommendationer till institutionerna |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.4 | Ärenden som överlämnas till nationella rättsliga myndigheter: konsekvenserna av förstainstansrättens dom i mål T-48/05 |
| --- | --- |

3.1.4

| 3.1.5 | Nya arbetsmetoder |
| --- | --- |

3.1.5

| 3.2 | Uppföljning av övervakningskommitténs yttrande nr 5/2008 om Olafs politik för ärenden av mindre ekonomisk betydelse (de minimis-ärenden) |
| --- | --- |

3.2

| 3.3 | Regelbunden tillsyn på övervakningskommitténs initiativ |
| --- | --- |

3.3

| 3.3.1 | Planering och strategisk ledning av utredningarna |
| --- | --- |

3.3.1

| 3.3.2 | Tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerheten vid Olafs utredningar |
| --- | --- |

3.3.2

| 3.4 | Olafs utredningsregler och handbok – operativa förfaranden |
| --- | --- |

3.4

| 3.5 | Administration, budget och personalpolitik för Olafs utredande verksamhet |
| --- | --- |

3.5

| 3.5.1 | Administration och personalpolitik |
| --- | --- |

3.5.1

| 3.5.2 | Budget |
| --- | --- |

3.5.2

| 4. | FÖRBINDELSER MED OLAF, EU-INSTITUTIONERNA, OLAF:s SAMARBETSPARTNER OCH ÖVRIGA AKTÖRER |
| --- | --- |

4.

| 4.1 | Förbindelser med Olaf |
| --- | --- |

4.1

| 4.2 | Förbindelser med EU-institutionerna |
| --- | --- |

4.2

| 4.2.1 | Förbindelser med Europeiska kommissionen, Europaparlamentet och Europeiska unionens råd |
| --- | --- |

4.2.1

| 4.2.2 | Förbindelser med Europeiska revisionsrätten |
| --- | --- |

4.2.2

| 4.2.3 | Bidrag till debatten om reformen av Olaf |
| --- | --- |

4.2.3

| 4.3 | Utnämningen av Olafs generaldirektör |
| --- | --- |

4.3

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

| BILAGA 1 | Övervakningskommitténs sammanträdeskalender |
| --- | --- |

BILAGA 1

| BILAGA 2 | Yttrande nr 1/2010 Olafs preliminära budgetförslag för 2011 |
| --- | --- |

BILAGA 2

| BILAGA 3 | Yttrande nr 2/2010 om utnämningen av Olafs generaldirektör |
| --- | --- |

BILAGA 3

| BILAGA 4 | Yttrande nr 3/2010 över diskussionsunderlaget om reformen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) |
| --- | --- |

BILAGA 4

| BILAGA 5 | Yttrande nr 4/2010 Utredningsplanering |
| --- | --- |

BILAGA 5

| BILAGA 6 | Yttrande nr 5/2010 Tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerheten i Olafs utredningar |
| --- | --- |

BILAGA 6

ORDFÖRANDENS FÖRORD TILL ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS VERKSAMHETSRAPPORT

Detta är övervakningskommitténs fjärde verksamhetsrapport och den omfattar perioden från juni 2009 till december 2010, en period som kraftigt påverkades av Franz-Hermann Brüners frånfälle i början av januari 2010. När en organisation oväntat fråntas en generaldirektör under tragiska omständigheter påverkar detta arbetet djupt på alla nivåer. Kommittén noterade med tillfredsställelse att Olaf fortsatt verksamheten som vanligt, vilket var ett bra sätt att hedra Franz-Hermann Brüners minne.

Under perioden har Olaf stått i centrum för flera olika förslag till förändring. Ett av förslagen gällde förfarandet för utnämning av Olafs nya generaldirektör, som inleddes i april i år när tjänsten utlystes formellt. Övervakningskommittén har varit nära involverad i förfarandet och avgav ett yttrande i frågan den 23 september 2010. Den 14 december utnämndes slutligen Giovanni Kessler av kommissionen. Övervakningskommittén välkomnar utnämningen av Giovanni Kessler och ser fram emot ett nära och givande samarbete med honom.

Ett annat förändringsförslag är den föreslagna omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999. Övervakningskommittén har vid flera tillfällen yttrat sig om olika aspekter i förslaget i takt med att det utvecklats – senast i yttrandet över det över diskussionsunderlag om reformen som kommissionsledamot Šemeta lade fram för några månader sedan. Övervakningskommittén är djupt engagerad i debatten, i synnerhet eftersom utfallet direkt påverkar kommitténs arbete och ställning men även, och kanske främst, på grund av förslagets direkta effekter på Olafs funktionssätt. Kommittén har alltid och kommer alltid att i första hand prioritera Olafs utredningsverksamhet och byråns oberoende ställning i utredningsarbetet.

Övervakningskommittén garanterar Olafs oberoende genom att utöva regelbunden tillsyn över utredningsverksamheten och genom att bistå generaldirektören när denne fullgör sina uppgifter. Kommittén har nu i fem år ägnat sig åt denna uppgift. Kommittén har en gemensam erfarenhet av höga poster på statliga myndigheter och politiska organisationer när det gäller att leda, förvalta och genomföra brottsutredningar och administrativa utredningar. Kommittén formulerar sina formella yttranden och ståndpunkter med utgångspunkt i dessa erfarenheter och tre lika viktiga grundläggande regler.

För det första måste man alltid kontrollera uppgifterna direkt från källan, med hjälp av handlingarna i ärendet, ärendehanteringssystemet, de olika rapporter som utarbetats av Olaf under förberedelserna innan utredningen inleddes samt de rapporter som Olaf utarbetat till kommittén (t.ex. niomånadersrapporterna).

För det andra måste både kommittén och dess ledamöter vara absolut opartiska och oberoende.

För det tredje visar ledamöternas egna erfarenheter att det är viktigt att respektera Olafs oberoende ställning och inte ingripa i pågående utredningar, ens när man går igenom handlingar och dokumentation som avser pågående utredningar.

Jag vill å min egen och å kommitténs vägnar hjärtligt tacka övervakningskommitténs sekretariat vars utmärkta arbetsinsatser gjort kommitténs arbete möjligt.

1.   INLEDNING

Genom förordning (EG) nr 1073/1999 inrättades Olafs övervakningskommitté med uppdraget att stärka och garantera Olafs oberoende och hjälpa generaldirektören i dennes uppgifter. Kommittén ska årligen rapportera till institutionerna om sin verksamhet. Under den period som den här rapporten gäller antog kommittén fem yttranden som överlämnades till EU-institutionerna och Olafs generaldirektör. Dessa yttranden finns i bilagan till rapporten.

Under rapporteringsperioden var Luis López Sanz-Aranguez ordförande i övervakningskommittén fram till november 2009 då han efterträddes av Peter Strömberg. Peter Strömbergs mandat förlängdes sedan i november 2010 med ytterligare ett år.

Det är viktigt att hålla i minnet att Olaf efter Franz-Hermann Brüners borgtång den 9 januari 2010 fungerat utan att någon generaldirektör utsetts enligt det särskilda förfarandet i förordning (EG) nr 1073/1999.

I avvaktan på att en ny generaldirektör skulle utses under 2010 var kommitténs närvaro och stöd särskilt viktigt för kontinuiteten i Olafs arbete.

I april 2010 vidtog Europeiska kommissionen åtgärder för att rekrytera en ny generaldirektör till byrån. Detta utmynnade i utnämningen av Giovanni Kessler den 14 december 2010. Övervakningskommittén ser fram emot ett nära och givande samarbete med Olafs blivande generaldirektör.

Utöver att sammanfatta förra årets verksamhet hoppas övervakningskommittén att den här rapporten kan hjälpa den tillträdande generaldirektören både att analysera de aktuella utmaningar som byrån står inför och att fastställa huvudinriktningen på Olafs verksamhet för att skydda EU:s ekonomiska intressen.

Den tillträdande generaldirektören kommer att ställas inför många utmaningar när det gäller att öka Olafs effektivitet och se till att byrån ägnar alla sina krafter åt mer målinriktade insatser i kampen mot bedrägerier. Bland de utmaningar som Olafs nya generaldirektör har att möta vill övervakningskommittén särskilt framhålla behovet av att korta utredningstiderna och göra de organisatoriska förändringar som behövs för att de begränsade tillgångarna ska kunna användas på bästa sätt, och i första hand för Olafs huvuduppgifter i utredningsverksamheten. Ett av syftena med den här rapporten är att ge den tillträdande generaldirektören några förslag på hur man skulle kunna förbättra målinriktningen och utredningstiderna.

2.   ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS ARBETSMETODER

2.1   
  Sammanträden

Övervakningskommittén höll 16 plenarsammanträden i Bryssel (1). Olaf och Europeiska kommissionen, Europaparlamentet och Europeiska unionens råd har tillgång till protokollen från kommitténs sammanträden av öppenhetsskäl och för att de regelbundet ska få information om kommitténs verksamhet.

Liksom under föregående rapporteringsperiod fortsatte kommittén att bjuda in Olafs generaldirektör eller tillförordnade generaldirektör och ett antal anställda vid Olaf till sina möten. Därmed fick Olaf tillfälle att informera kommittén om frågor av vikt för kommitténs arbete och samtidigt fick kommittén möjlighet att informera Olaf om sin egen verksamhet. Utöver de regelbundna besöken hos kommittén från Olafs enhet för rättslig och juridisk rådgivning, för att presentera ärenden som överlämnats till nationella rättsliga myndigheter, diskuterades även ett antal breda frågor aktivt vid kommitténs möten med Olafs generaldirektör och ledning under rapporteringsperioden. Övervakningskommittén ägnade särskild uppmärksamhet åt de operativa aspekterna på Olafs verksamhet, bland annat när det gällde uppföljningen av kommitténs yttranden om Olafs årliga förvaltningsplan, preliminära budget, niomånadersrapporter och personalpolitik. Kommissionens förslag att lägga ut Olafs verksamhet på en extern uppdragstagare diskuterades med Franz-Herman Brüner, och det förekom även informella diskussioner om samordningen av Olaf och internationella organisationer. Dagliga aspekter på Olafs arbete blev även föremål för presentationer och diskussioner, till exempel kommissionens rutiner för registrering och lagring av Olafs handlingar och Olafs tillgång till uppgifter i EU-institutionernas besittning. Övervakningskommittén var mycket nöjd med Olafs ingående presentation om särskilt komplexa och viktiga gränsöverskridande bedrägeriärenden och noterade med tillfredsställelse de praktiska åtgärder som vidtagits för att anpassa Olafs utredningsrutiner till gjorda erfarenheter (se punkt 3.1.5).

2.2   
  Föredragande och yttranden

Övervakningskommittén antog fem yttranden under rapporteringsperioden (se bilagorna). Arbetsmetoden med att utse en föredragande (2) behölls för att öka effektiviteten i förberedelserna och uppföljningen av vissa frågor av särskilt intresse för kommittén. Övervakningskommittén arbetade under perioden huvudsakligen med yttrandet om budgeten, yttrandet om omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999, yttrandet om utredningsplanering, yttrandet om tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerhet i Olafs utredningar samt yttrandet om utnämningen av Olafs generaldirektör.

2.3   
  Sekretariatet

I övervakningskommitténs arbetsordning (3) anges vilka skyldigheter som åligger kommitténs sekretariat. Sekretariatet har en nyckelroll för att underlätta kommitténs arbete och bistå kommittén när den utför sina uppgifter och se till att den i fullt oberoende kan fullfölja sitt rättsliga mandat.

Tjänsten som chef för sekretariatet utlystes i juli 2009 och kommittén enades med Franz-Hermann Brüner om att tjänsten inte skulle tillsättas utan kommitténs godkännande. Efter urvalsförfarandet utsågs Isabelle Jegouzo till chef för övervakningskommitténs sekretariat av Olafs tillförordnade generaldirektör som agerade tillsättningsmyndighet, i samförstånd med övervakningskommittén. Isabelle Jegouzo tillträdde tjänsten den 16 juni 2010.

I november 2009 lämnade en person sekretariatet och en ny tjänsteman rekryterades i februari 2010. Idag är en av tjänsterna vakant, och den bör tillsättas så snart som möjligt.

Liksom tidigare bör personal till kommitténs sekretariat alltid rekryteras med kommitténs godkännande, för att se till att kommittén kan fullgöra sina uppgifter på ett fullständigt oberoende sätt. Olaf och kommissionen har godtagit att övervakningskommittén deltar i rekryteringen.

Övervakningskommittén anser även att den bör delta i de årliga utvärderingarna av personalen vid sekretariatet, eftersom de arbetar direkt under kommittén.

3.   OLAF:s UTREDANDE VERKSAMHET

3.1   
  Kontroll av Olafs utredningar

3.1.1   Den oberoende ställningen för Olafs generaldirektör

Övervakningskommitténs nyckelroll är att kontrollera Olafs utredningsfunktion och se till att byråns oberoende inte kränks. Det är i sammanhanget mycket viktigt att även garantera respekten för generaldirektörens ställning.

Efter Franz-Hermann Brüners bortgång ansåg Europeiska kommissionen i sitt beslut av den 13 januari 2010 att Nicholas Ilett, som fungerat som generaldirektörens ställföreträdare med grund i kommissionens beslut i juli 2005, automatiskt borde utnämnas till tillförordnad generaldirektör. Detta beslut ledde till en intensiv debatt mellan Europaparlamentet och Europeiska kommissionen. I en skrivelse till kommissionens vice ordförande Siim Kallas, med kännedomskopia till Europaparlamentet och rådet, av den 14 januari 2010 framhöll övervakningskommitténs ordförande följande:

”Övervakningskommittén anser att det för att garantera oberoendet i Olafs dagliga verksamhet under övergångsperioden, i synnerhet när byrån inleder, genomför och avslutar utredningar, är mycket viktigt att Olafs ytterst ansvariga inte begränsas i sin tjänsteutövning.

Därför anser övervakningskommittén att den tillförordnade generaldirektören under övergångsperioden bör utses i samförstånd mellan Europaparlamentet, rådet och kommissionen. Denna person bör tillförsäkras alla nödvändiga och legitima befogenheter och en oberoende ställning.”

Övervakningskommittén anser att det är viktigt att byrån leds av en person som utnämnts i samförstånd mellan institutionerna och med stöd av alla institutioner. Detta är viktigt för att stödja Olafs dagliga verksamhet.

3.1.2   Utredningarnas längd

Utredningarnas längd

Övervakningskommittén får månatliga sammanfattningar av utredningar som pågått längre än nio månader (så kallade niomånadersrapporter) från Olafs generaldirektör. Rapporten ger bakgrunden till varför utredningarna inte avslutats och anger ett ungefärligt datum för när man tror att ärendet ska kunna avslutas. Rapporterna analyseras kontinuerligt av övervakningskommittén och dess sekretariat.

Övervakningskommittén vill ånyo (4) framhålla vikten av dessa rapporter som inte bara bör upprättas på grund av en rättslig skyldighet utan även bör kunna användas som ett praktiskt verktyg för att göra utredningarna effektivare.

4

Under rapporteringsperioden ägnade kommittén särskild uppmärksamhet åt Olafs prognoser i niomånadersrapporterna för när ärendena bör kunna avslutas. Kommittén undersökte prognoserna i 164 niomånadersrapporter som inkommit mellan juni 2009 och juli 2010. I 14 av de 164 rapporterna saknades prognoser för när utredningen skulle kunna avslutas. I de återstående 150 rapporterna låg det beräknade datumet i 71 fall flera månader senare än väntat (mellan 4 och 12 månader). Kommittén noterar en förbättring jämfört med föregående rapporteringsperiod, då cirka 23 % av de 275 undersökta niomånadersrapporterna saknade beräknat slutdatum. Kommittén anser dock att det fortfarande behövs mer precisa förklaringar i niomånadersrapporterna av varför den ursprungliga tidsplanen inte kunnat hållas.

3.1.3   Rekommendationer till institutionerna

Rekommendationer till institutionerna

Olafs generaldirektör är skyldig att underrätta kommittén om de ärenden där EU:s institutioner, organ eller byråer inte har vidtagit åtgärder i enlighet med Olafs rekommendationer (5).

5

Under rapporteringsperioden har övervakningskommittén inte fått in några rapporter om att någon av EU:s institutioner, något organ eller någon byrå inte skulle ha vidtagit åtgärder med anledning av Olafs rekommendationer och slutsatser.

3.1.4   Ärenden som överlämnas till nationella rättsliga myndigheter: konsekvenserna av förstainstansrättens dom i mål T-48/05

Ärenden som överlämnas till nationella rättsliga myndigheter: konsekvenserna av förstainstansrättens dom i mål T-48/05

Under rapporteringsperioden undersökte kommittén 43 ärenderapporter från Olaf innan de överlämnades till nationella rättliga myndigheter.

I domen i Franchet och Byk-målet (6) uttalade förstainstansrätten att förordning (EG) nr 1073/1999 kräver att Olaf ska ”underrätta kommittén i förväg om de ärenden där det är nödvändigt att överlämna information till de rättsliga myndigheterna i en medlemsstat” och att denna skyldighet vidare är ”en ovillkorlig skyldighet som inte ger Olaf något utrymme för skönsmässig bedömning”.

6

Nya arbetsmetoder mellan övervakningskommittén och Olaf har inrättats med anledning av domen. Olaf informerar kommittén fem arbetsdagar innan ärendet överlämnas till nationella rättsliga myndigheter. Enheten för rättslig och juridisk rådgivning förser kommittén med en not som sammanfattar hanteringen av de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten i det ärende som ska överlämnas till nationella rättsliga myndigheter. När det gäller rättssäkerheten anges i noten om den berörda personen har informerats om att en utredning inletts och om han eller hon fått tillfälle att lämna sina synpunkter till Olaf. Också utredningens resultat anges (faktiska omständigheter, rättslig bedömning, behörig rättslig myndighet, preskriptionstid och Olafs rekommendation)

Övervakningskommittén gör sedan en preliminär analys av de mottagna uppgifterna för att med Olaf kunna diskutera sådana frågor som rör respekten för de utredda personernas rättigheter, den rättsliga bedömningen av omständigheterna, den nationella rättsliga myndighetens behörighet, utredningarnas längd och preskriptionstid. Utan att ingripa i pågående ärenden får kommittén dra allmänna slutsatser med hjälp av analysen av dessa ärenden och överlämna dem till Olafs generaldirektör i syfte att förbättra de aktuella arbetsmetoderna. Framför allt yttrande nr 5/2010 innehåller övervakningskommitténs slutsatser om respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten i Olafs utredningar (7).

7

Även om sammanfattningarna från enheten för rättslig och juridisk rådgivning ger kommittén möjlighet att förstå detaljerna och procedurfrågorna i ärendena anser kommittén att mer arbete behövs för att göra uppgifterna uttömmande och korrekta. Sammanfattningarna är ibland inte uttömmande (uppgifter om preskriptionstid eller rekommendationer saknas, uppgifterna om hanteringen av de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten är ofullständiga eller avser inte alla berörda) och ibland förekommer faktafel (till exempel titeln på utredningen eller datumuppgifterna). Övervakningskommittén beklagar även att den rättsliga kontrollen av utredningsarbetet inte tycks ske systematiskt i alla etapper. Av de genomgångna ärendena framgår att avsaknaden av kontinuerlig rättslig analys av utredningarna har lett till formella misstag.

I yttrande nr 5/2010 försåg övervakningskommittén Olaf med en analys av respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten i alla etapper av utredningarna. Samtidigt lämnades förslag för bedömningen av bevisvärdet i de bevis på vilka utredningens slutsatser bygger och av respekten för den berörda medlemsstatens rättsregler.

Övervakningskommittén rekommenderar en översyn av de sammanfattningar som idag utarbetas av enheten för rättslig och juridisk rådgivning när det gäller de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten, med hjälp av kommitténs modell.

Kommittén noterar att kvaliteten på de flesta utredningsrapporter som överlämnas till nationella rättsliga myndigheter ger utrymme för förbättringar, i synnerhet av strukturen, tydligheten, analysen av de misstänkta brotten och språkdräkten. Kommittén noterar även att två ärenderapporter överlämnades till de nationella rättsliga myndigheterna 16 respektive 24 månader efter det att utredningarna avslutats. Övervakningskommittén anser att Olaf bör överväga att använda ett elektroniskt larmsystem för att undvika sådana situationer i framtiden.

3.1.5   Nya arbetsmetoder

Nya arbetsmetoder

I maj 2010 ledde kommitténs ordförande den konferens om operativt samarbete mellan Olaf och Europeiska kommissionens generaldirektorat som följde upp 2007 års konferens och som anordnades på Olafs initiativ. Den uttryckliga målsättningen med dessa konferenser var att förbättra Olafs samarbete med kommissionens generaldirektorat i operativa frågor för att nå bättre resultat och ömsesidig förståelse.

Övervakningskommittén anser att Olafs ledande roll när det gäller spårning, riskanalys och kampen mot bedrägerier förutsätter ett regelbundet informationsutbyte med kommissionens generaldirektorat. Särskilda insatser gjordes från och med 2007 och gemensamma bedrägeribekämpningsstrategier utarbetades med vissa generaldirektorat 2008–2009. Detta ledde till nya operativa metoder i omfattande och komplexa ärenden, där generaldirektoraten involverades mer i utredningarna, och till ett proaktivt underrättelsestyrt arbetssätt.

När det gäller direkta utgifter är Olaf ensam ansvarig för utredningar och på detta område användes de nya metoderna vid ett generaldirektorat där internrevisorerna i stor utsträckning deltog i arbetet och fungerade som experter för Olaf vid kontroller på platsen. Generaldirektoratet i fråga och Olaf utvecklade också nya IT-verktyg för underrättelser för att lättare kunna identifiera riskområden.

Övervakningskommittén välkomnar denna nya arbetsmetod och skulle gärna se att den utvecklades vidare eftersom den ger Olaf möjlighet att inrikta sig på allvarliga och komplexa ärenden, medan smärre förseelser kan hanteras av kommissionens enheter på en annan nivå.

Europeiska unionens ekonomiska ställning har förändrats dramatiskt under de senaste två åren. Den ekonomiska krisen har gjort att Europeiska kommissionen vidtagit åtgärder för att öka stödet och penningflödet till vissa områden, vilket även kan ge upphov till fler bedrägerier och ekonomiska misstag. Övervakningskommittén anser att det behövs nya arbetsmetoder för att utföra rigorösa kontroller av hur medlen används och att det nu är mycket viktigt att inrätta ett seriöst operativt samarbete mellan kommissionens generaldirektorat och Olaf.

3.2   
  Uppföljning av övervakningskommitténs yttrande nr 5/2008 om Olafs politik för ärenden av mindre ekonomisk betydelse (de minimis-ärenden)

Uppföljning av övervakningskommitténs yttrande nr 5/2008 om Olafs politik för ärenden av mindre ekonomisk betydelse (de minimis-ärenden)

Efter övervakningskommitténs yttrande om Olafs politik för ärenden av mindre ekonomisk betydelse (de minimis-ärenden) och prioriteringen av ärendena (8) har Olafs de minimis-regler nyligen lagts till i handboken och är nu tillgängliga för utredarna.

8

Övervakningskommittén välkomnar förslaget att förtydliga de minimis-politiken med hjälp av operativa riktlinjer. Men dessa riktlinjer bör läsas tillsammans med och kombineras med de indikativa trösklarna för interna och externa utredningar och gränserna för att inleda ekonomisk uppföljning, i enlighet med Olafs årliga förvaltningsplan.

Övervakningskommittén välkomnar de minimis-bilagan med de olika kriterier som styrelsen ska överväga när den beslutar om en extern utredning ska inledas eller ej, som förbättrar insynen i beslutsgången.

Övervakningskommittén skulle vilja att Olaf ett år efter det att de minimis-politiken införts lämnar en fullständig analys av tillämpningen av den, däribland förbindelserna med kommissionens kontor för disciplinärenden och undersökningar.

3.3   
  Regelbunden tillsyn på övervakningskommitténs initiativ

Regelbunden tillsyn på övervakningskommitténs initiativ

3.3.1   Planering och strategisk ledning av utredningarna

Planering och strategisk ledning av utredningarna

Den 12 oktober 2010 antog övervakningskommittén yttrande nr 4/2010 om utredningsplanering (9).

9

I de regelbundna genomgångarna av utredningar som pågått längre än nio månader noterade övervakningskommittén en ”bristande metodik och stringens i utredningarna och behov av förbättringar i den interna förvaltningen och kontrollen av utredningarna” (10).

10

Vid en närmare genomgång av ett antal ärenden från direktorat A och direktorat B noterade övervakningskommittén med besvikelse att de operativa direktoratens attityd till planering och ledning av utredningarna inte var konsekvent. I yttrandet rekommenderades att en detaljerad utredningsplan skulle tas fram i början av alla utredningar med uppgifter om utredningens mål, de resurser som behövdes och en uppskattning av kostnaderna. Planen borde vara dynamisk men så pass ingående att man kan ange ett teoretiskt datum för det slutliga beslutet. Utredningsplanerna borde utarbetas för styrelsen och sedan regelbundet uppdateras. De bör ta upp varje planerad etapp i utredningen, tillsammans med en preliminär tidsplan för varje etapp. Planeringen bör vara skriftlig och systematiskt bifogas ärendet så att den enkelt kan ses över och ändras om utredarna får ansökningar om uppskov eller andra typer av förseningar uppstår. Ledningen på enhetsnivå bör regelbundet kontrollera utredningsplanerna för att följa upp och vid behov styra utvecklingen av ärendena.

Övervakningskommittén noterade med tillfredsställelse att Olaf genomförde vissa förslag till förbättring av planeringen, omedelbart efter det att yttrandet lämnats.

Utöver utredningsplanering i alla ärenden rekommenderar övervakningskommittén att Olafs ledning tar fram och tillämpar olika metoder för att bättre kunna prioritera mellan pågående utredningar och anpassa prioriteringarna till de tillgängliga medlen.

Övervakningskommittén ser fram mot ett klart och tydligt svar från Olaf i denna viktiga fråga och skulle välkomna bestämmelser om detta när handboken uppdateras.

3.3.2   Tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerheten vid Olafs utredningar

Tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerheten vid Olafs utredningar

Olafs respekt för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten i samband med utredningar är direkt kopplad till byråns oberoende och effektivitet. De ärenden som anhängiggjorts vid EU-domstolarna framhåller misstag och svagheter i Olafs utredningar (11). Övervakningskommittén har därför beslutat att se över hur Olaf garanterar dessa rättigheter.

11

Övervakningskommittén antog yttrande nr 5/2010 om tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerheten i Olafs utredningar (12) med utgångspunkt i en analys av 28 ärenden som överlämnats till nationella rättsliga myndigheter mellan december 2009 (13) och oktober 2010. Kommittén gick igenom de tillämpliga bestämmelserna om Olafs utredningar (lagstiftning och praxis) samt respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten.

12

13

Övervakningskommittén noterade att de personer som berörs av interna utredningar skyddas av en rad bestämmelser i olika rättsliga instrument. När det gäller externa utredningar är situationen en helt annan, eftersom det inte finns några särskilda bestämmelser och det skydd som nationell lagstiftning ger vid kontroller på platsen kan variera från en medlemsstat till en annan.

Övervakningskommittén anser att Olaf i allmänhet respekterar de berörda personernas grundläggande rättigheter och rättssäkerheten. Där problem förekommit lämnade övervakningskommittén rekommendationer till Olaf för att förbättra dagens metoder. Kommittén rekommenderade i synnerhet att Olaf skulle arbeta om handboken för att se till att bestämmelserna tillämpas.

Kommittén noterade också att det saknas en klar och tydlig arbetsordning, i synnerhet för externa utredningar, vilket lett till varierande praxis inom Olaf. Omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 bör ge tillfälle att förtydliga den rättsliga ramen, i synnerhet när det gäller externa utredningar. Olafs utredningsbefogenheter bör stärkas, i synnerhet när det gäller rätten att hålla intervjuer. Övervakningskommittén framhöll att detta förtydligande samtidigt inte får leda till överreglering. Lagstiftaren bör ta hänsyn till den särskilda karaktären på Olafs utredningar som är administrativa och som endast utgör ett första steg i ett bredare förfarande, där respekten för de berörda personernas rätt att försvara sig garanteras i samband med uppföljningen. Att tvinga på Olaf vissa skyldigheter när det gäller förfaranden utan hänsyn till arbetets särskilda karaktär och de många olikheterna mellan interna och externa utredningar skulle hämma effektiviteten i kampen mot bedrägerier utan att för den skull faktiskt förbättra respekten för de grundläggande rättigheterna.

Övervakningskommittén tog upp några allmänna utredningsprinciper, grundläggande rättigheter och rättssäkerhetsgarantier som Olaf bör följa. Kommittén rekommenderade skärpta kontroller av utredningarnas objektivitet, sekretess och längd. Kommittén föreslog vidare åtgärder som Olaf bör vidta för att stärka respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten i alla etapper av utredningarna. Slutligen försåg övervakningskommittén Olaf med en analys av respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten som utredarna kan använda i sitt arbete och som ledningen kan använda för att kontrollera utredningarnas laglighet.

Övervakningskommittén beklagar att Olaf inte tagit tillräcklig hänsyn till dess tidigare rekommendationer (i synnerhet rekommendation XI i verksamhetsrapporten för 2008–2009) om behovet av att involvera enheten för rättslig och juridisk rådgivning mer och på ett tidigare stadium av utredningarna. Övervakningskommittén upprepar att denna enhet bör beredas tillfälle att lämna rättslig rådgivning i alla utredningsstadier och i alla ärenden där detta behövs, i synnerhet i fråga om respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten för dem som berörs av en utredning. Bestämmelser som motsvarar dessa rekommendationer bör så som var fallet tidigare klart och tydligt fastställas i Olafs nya handbok för det operativa arbetet.

I rekommendation X i verksamhetsrapporten för 2008–2009 uttalade övervakningskommittén att den ”vill få information om alla klagomål som Olaf fått in eller har utrett från parter under utredning där grundläggande rättigheter eller rättssäkerheten kan ha komprometterats”. Detta gäller inte bara ärenden som överlämnas till rättsliga myndigheter, utan alla ärenden. Övervakningskommittén har vid två tillfällen under rapporteringsperioden informerats av Olaf på denna punkt. Kommittén har också kontaktats direkt av parterna i ett ärende.

3.4   
  Olafs utredningsregler och handbok – operativa förfaranden

Olafs utredningsregler och handbok – operativa förfaranden

Övervakningskommittén har med intresse följt den progressiva utvecklingen av Olafs handbok och har under utarbetningen lämnat ett väsentligt antal skriftliga kommentarer till Olaf.

Övervakningskommittén uppskattar de formella och innehållsmässiga förbättringarna i den nya handboken. Tyvärr uppfyller den senaste versionen inte kommitténs förväntningar när det gäller de operativa rutinerna, eftersom den inte innehåller några fasta regler som kan vägleda utredarna i alla etapper av utredningsarbetet.

Övervakningskommittén har upprepade gånger framhållit att det är viktigt att ärendehanteringsreglerna tydligt anger de olika rutinerna för varje typ av utredning, från början till slut. Kommittén har också uttryckt oro över den inledande bedömningen, eftersom inga tydliga tidsfrister sätts ut innan beslutet om att inleda en utredning fattas. Syftet med denna etapp är att fastställa om misstankarna är av tillräckligt allvarlig art och stor uppmärksamhet ägnas åt att inte vidta några operativa åtgärder i denna etapp. I linje med denna tanke begärde övervakningskommittén ett förtydligande av den så kallade inledande informationsinhämtningen som inte borde överlappa med eller föregripa den faktiska utredningen. Kommittén beklagar att dessa kommentarer till Olaf inte beaktades i den handbok som slutligen antogs.

Övervakningskommittén anser vidare att handboken bör vara dynamisk och kunna uppdateras när som helst, för att vägleda utredarna i arbetet. Kommittén anser i synnerhet att dess rekommendationer om utredningsplanering, skyddet av de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten bör inarbetas i handboken.

Ingående fortbildning i handbokens rutiner bör anordnas regelbundet.

Utöver en förbättring av den rättsliga ramen anser övervakningskommittén att Olaf bör utarbeta en enkel uppsättning regler som huvudsakligen inriktas på de olika stegen i utredningarna och som även tar hänsyn till enskildas rättigheter, bestämmelserna om skydd av personuppgifter samt kraven på kontroller på platsen. Handboken bör därefter anpassas och inspireras av denna uppsättning regler för att ge utredarna klara och tydliga instruktioner.

Handboken bör även innehålla exempel på goda rutiner som utvecklats i de olika typerna av utredningar, däribland mallar som godkänts av Olafs ledning och som nya utredare kan använda som stöd.

3.5   
  Administration, budget och personalpolitik för Olafs utredande verksamhet

Administration, budget och personalpolitik för Olafs utredande verksamhet

3.5.1   Administration och personalpolitik

Administration och personalpolitik

Högkvalificerad personal är avgörande för framgångsrika utredningar. Övervakningskommittén anser att den inom ramen för sitt uppdrag att utöva tillsyn över Olafs utredningsverksamhet även måste se till att Olafs personalpolitik gör det möjligt för byrån att utföra sitt uppdrag effektivt (14).

14

Övervakningskommittén anser att en av den nya generaldirektörens främsta prioriteringar bör vara att utarbeta en övergripande strategi för personalpolitiken.

Fastställande av interna prioriteringar

Fastställande av interna prioriteringar

För att utarbeta en personalstrategi som är anpassad till Olafs behov bör byrån göra en ingående analys av de egna interna prioriteringarna. Övervakningskommittén vill i detta sammanhang än en gång framhålla att Olaf bör koncentrera sig på kärnverksamheten och stärka utredningskapaciteten. Kommittén rekommenderar att den nya generaldirektören överväger resurstilldelningen inom Olaf för att balansera personalstyrkan på de operativa direktoraten A och B tillsammans gentemot direktorat D, som i första hand bör stödja Olafs utredningsverksamhet.

Övervakningskommittén anser även att Olafs prioriteringar för utredningsverksamheten bör fastställas med tanke på möjligheterna till synergi med andra enheter i kommissionen eller i medlemsstaterna. Övervakningskommittén välkomnar att Olaf på senare tid främst inriktat sig på större och mer komplexa bedrägeriärenden som utreds i nära samarbete med det berörda generaldirektoratet och med stöd i underrättelser som inhämtas med hjälp av IT.

Inrätta en övergripande personalpolitik

Inrätta en övergripande personalpolitik

Efter en analys och beskrivning av Olafs kärnverksamhet enligt ovan bör resurserna anpassas och koncentreras för att göra det möjligt att fokusera på de prioriterade frågorna. Olafs personalpolitik bör utarbetas med särskild hänsyn till följande:

| i) | Lämpliga kvalifikationer hos den personal vars huvuduppgifter ingår i Olafs kärnuppdrag. Bland Olafs personal finns idag en rad olika yrken representerade (bl.a. jurister, utredare, tulltjänstemän, kriminaltekniker och IT-specialister). Denna samlade kunskapsmassa utgör en särskilt värdefull och rik källa till sakkunskap som i högre grad bör användas på ett korsbefruktande sätt. |
| --- | --- |

i)

Lämpliga kvalifikationer hos den personal vars huvuduppgifter ingår i Olafs kärnuppdrag. Bland Olafs personal finns idag en rad olika yrken representerade (bl.a. jurister, utredare, tulltjänstemän, kriminaltekniker och IT-specialister). Denna samlade kunskapsmassa utgör en särskilt värdefull och rik källa till sakkunskap som i högre grad bör användas på ett korsbefruktande sätt.

| ii) | Det är viktigt att utveckla en politik för rörligheten, för att ge Olafs personal möjligheter till karriärutveckling vid alla EU-institutionerna och så att Olaf kan ta vara på den erfarenhet som finns inom och utanför EU-institutionerna. I detta sammanhang skulle övervakningskommittén stödja förslag för att främja och öka rörligheten för Olafs personal. |
| --- | --- |

ii)

Det är viktigt att utveckla en politik för rörligheten, för att ge Olafs personal möjligheter till karriärutveckling vid alla EU-institutionerna och så att Olaf kan ta vara på den erfarenhet som finns inom och utanför EU-institutionerna. I detta sammanhang skulle övervakningskommittén stödja förslag för att främja och öka rörligheten för Olafs personal.

| iii) | En ambitiös fortbildningspolitik är viktig, och den bör särskilt ta hänsyn till karaktären på Olafs utredande uppgifter. Fortbildningspolitiken bör anpassas till en regelbunden personalomsättning för att undvika erfarenhetsförluster, i synnerhet i utredningsverksamheten. |
| --- | --- |

iii)

En ambitiös fortbildningspolitik är viktig, och den bör särskilt ta hänsyn till karaktären på Olafs utredande uppgifter. Fortbildningspolitiken bör anpassas till en regelbunden personalomsättning för att undvika erfarenhetsförluster, i synnerhet i utredningsverksamheten.

| iv) | Man bör utforma en klar och tydlig rekryteringspolitik för tillfälliga anställda med omfattande och särskild erfarenhet från medlemsstaterna på utredningsområdet. |
| --- | --- |

iv)

Man bör utforma en klar och tydlig rekryteringspolitik för tillfälliga anställda med omfattande och särskild erfarenhet från medlemsstaterna på utredningsområdet.

Övervakningskommittén rekommenderar även att Olaf på bästa sätt använder de rekryteringsmöjligheter som de senaste uttagningsproven erbjuder. Kommittén välkomnar att man förlängt giltighetstiden för förteckningen över godkända sökande, men beklagar att rekryteringsförfarandena tar så lång tid.

Kommittén framhåller även att Olafs politik i fråga om tillfälligt anställda bör förtydligas. Alla anställda bör ha möjlighet att få en klar uppfattning om sin ställning och sina utsikter till karriärutveckling. Övervakningskommittén beklagar den bristande tydligheten på denna punkt som på senare år ibland orsakat stora personliga svårigheter för Olafs personal.

Under första halvåret 2010 besökte övervakningskommitténs ordförande Olafs olika enheter och direktorat. Vid dessa besök framkom bland annat den tunga administrativa börda som vilar på Olafs utredare. Detta kräver ytterligare överväganden, för att ge utredarna ska kunna ägna så mycket tid som möjligt åt sina utredningsuppgifter.

3.5.2   Budget

Budget

Övervakningskommittén noterar vissa förbättringar i hanteringen av tjänsteresor och resekostnader. Kommittén rekommenderar att detta utvecklas vidare och att en systematisk utvärdering görs av behovet av tjänsteresors i utredningssyfte. Man bör också överväga de möjligheter som IT-tekniken erbjuder, däribland videokonferenser, för att undvika krångliga och dyra resor.

4.   FÖRBINDELSER MED OLAF, EU-INSTITUTIONERNA, OLAF:s SAMARBETSPARTNER OCH ÖVRIGA AKTÖRER

FÖRBINDELSER MED OLAF, EU-INSTITUTIONERNA, OLAF:s SAMARBETSPARTNER OCH ÖVRIGA AKTÖRER

4.1   
  Förbindelser med Olaf

Förbindelser med Olaf

Övervakningskommittén har fortsatt att utveckla sina konstruktiva förbindelser med Olafs ledning och tjänstemän under rapporteringsperioden. Flera formella och informella möten har givit tillfälle till fruktbara diskussioner och informationsutbyte.

Vid olika tillfällen i februari, mars, april, maj och juni 2010 träffade övervakningskommitténs ordförande anställda vid Olafs utredande och operativa enheter och stödenheter för den operativa verksamheten eller policyarbetet. Syftet med träffarna var att bevara de nära förbindelserna med Olafs operativa verksamhet och samla in kommentarer och förslag på hur utredningsfunktionen skulle kunna förbättras.

Under besöket träffade kommitténs ordförande de flesta anställda vid de 13 enheterna, tillsammans med alla enhetscheferna. De frågor som togs upp var bland annat följande:

| i) | Begränsningarna i den rättsliga grunden för Olafs arbete på vissa områden och omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999. |
| --- | --- |

i)

Begränsningarna i den rättsliga grunden för Olafs arbete på vissa områden och omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999.

| ii) | Den tunga administrativa börda och byråkrati som belastar utredarna. |
| --- | --- |

ii)

Den tunga administrativa börda och byråkrati som belastar utredarna.

| iii) | Behovet av en proaktiv utredningspolitik. |
| --- | --- |

iii)

Behovet av en proaktiv utredningspolitik.

| iv) | Svårigheter i Olafs arbetsförbindelser med EU-institutionerna, medlemsstaterna och tredjeland. |
| --- | --- |

iv)

Svårigheter i Olafs arbetsförbindelser med EU-institutionerna, medlemsstaterna och tredjeland.

En promemoria om besöket kommer att diskuteras med Olafs nya generaldirektör.

Olafs personal, inte sällan även generaldirektören själv, och sedermera även den tillförordnade generaldirektören, deltog i kommitténs möten under rapporteringsperioden.

I september och november 2010 beskrev Olaf för övervakningskommittén de problem byrån haft med att få vad den anser utgör rimlig tillgång till delar av kommissionens databaser. Frågan uppkom första gången 2007. Olaf anser att svårigheterna att få tillgång till kommissionens databaser kan begränsa dess kapacitet att utföra utredningar på ett effektivt och oberoende sätt. I november 2010 uppmanades därför övervakningskommittén att anta ett formellt yttrande i frågan. En föredragande inom kommittén utsågs och började behandla ärendet.

Alla fem ledamöter av övervakningskommittén var närvarande vid Olafs tionde årskonferens den 12 oktober 2009, där ordföranden och en av ledamöterna i kommittén höll tal.

Kommittén deltog i konferensen om den europeiska åklagarmyndigheten som hölls den 11 februari 2010 vid kassationsrätten i Paris under titeln ”Protecting the financial and fundamental interests of the Union”, i det tionde seminariet för Olafs nätverk för informatörer i kampen mot bedrägerier som hölls i Budapest den 13–15 oktober 2010 samt i åklagarmyndigheternas konferens i Paris den 18 och 19 november.

4.2   
  Förbindelser med EU-institutionerna

Förbindelser med EU-institutionerna

4.2.1   Förbindelser med Europeiska kommissionen, Europaparlamentet och Europeiska unionens råd

Förbindelser med Europeiska kommissionen, Europaparlamentet och Europeiska unionens råd

I egenskap av interinstitutionellt organ är övervakningskommittén särskilt engagerad i att bevara nära arbetsförbindelser med kommissionen, Europaparlamentet och rådet.

Det nyinvalda parlamentet under våren 2009 och den nytillsatta kommissionen i februari 2010 gjorde att övervakningskommittén kunde börja bygga upp nya och nära kontakter med de nytillträdda institutionella samarbetsparterna.

Övervakningskommittén välkomnar kommissionsledamot Algirdas Šemetas engagemang för att utveckla goda förbindelser med kommittén, i egenskap av kommissionär med ansvar för Olaf. Han var närvarande vid övervakningskommitténs möten i mars och juli 2010 och en företrädare från hans kansli var med på kommitténs möten i september, oktober och november. Dessa möten var ömsesidigt berikande när det gäller förslagen till reform av Olaf. Övervakningskommittén uppskattar det stöd Algirdas Šemeta och hans kansli givit Olaf och kommitténs eget arbete.

Under rapporteringsperioden träffade övervakningskommittén även kommissionens tillförordnade generalsekreterare Alexander Italianer den 21 oktober 2001 och ordföranden för Europaparlamentets budgetkontrollutskott Luigi de Magistris den 17 november 2009. Kommittén presenterade sin verksamhetsrapport 2008–2009 för rådets arbetsgrupp för bedrägeribekämpning under det svenska ordförandeskapet den 25 november 2009 och för Europaparlamentets budgetkontrollutskott den 3 december. Kommittén lämnade även skriftliga svar på de frågor Europaparlamentet ställde vid detta tillfälle. Övervakningskommittén är glad över den positiva återkoppling och det stöd den fått. Den 15 december 2010 välkomnade övervakningskommittén kommissionens generalsekreterare Catherine Day och diskuterade bland annat frågor kring Olafs tillgång till kommissionens databaser och personalfrågor.

4.2.2   Förbindelser med Europeiska revisionsrätten

Förbindelser med Europeiska revisionsrätten

Övervakningskommittén träffade revisionsrätten i Luxemburg den 21 september 2009 för att diskutera frågor av gemensamt intresse och kommitténs delaktighet i den planerade revisionen av Olaf.

I februari 2010 träffade revisionsrättens företrädare övervakningskommittén för att diskutera och presentera upplägget på uppföljningen av den särskilda rapporten 1/2005 om Olaf. I juni samma år fick kommitténs sekretariat besök av de ansvariga revisorerna som bad om kopior av protokoll från kommitténs möten och kopior av de senaste yttrandena från kommittén. Ytterligare handlingar överlämnades på begäran i oktober 2010.

4.2.3   Bidrag till debatten om reformen av Olaf

Bidrag till debatten om reformen av Olaf

Efter utnämningen av Algirdas Šemeta beslutade han att nylansera omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 som då fortfarande var under behandling vid rådet och parlamentet. För att komma vidare i diskussionerna mellan institutionerna antog kommissionen den 7 juli 2010 ett diskussionsunderlag (15) som skulle ligga till grund för den fortsatta omarbetningen.

15

Den 14 juli 2010 var Algirdas Šemeta med på övervakningskommitténs möte och presenterade underlaget. Kommittén välkomnade kommissionärens förfrågan om dess synpunkter på den pågående debatten och kommissionens dokument. Övervakningskommittén antog därför yttrande nr 3/2010 över diskussionsunderlaget om reformen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (16) den 23 september 2010.

16

I yttrandet välkomnade övervakningskommittén kommissionens beslut att gå vidare med reformen av Olaf för att stärka skyddet av EU:s ekonomiska intressen, i synnerhet mot bakgrund av den aktuella ekonomiska och finansiella krisen. Övervakningskommittén noterar att kommissionen beslutat att skjuta upp konsolideringen av bestämmelserna om bedrägerikämpning till en enda rättslig ram i avvaktan på utfallet av diskussionerna om en europeisk åklagarmyndighet.

Kommittén instämmer i att Olafs ledning behöver reformeras för att öka effektiviteten men beklagar att man i diskussionsunderlaget inte i högre grad betonade Olafs utredningskompetens, trots de nya möjligheter som Lissabonfördraget erbjuder. Kommittén betonade även behovet av att ge Olafs ledning större ansvar för ledning och kontroll av utredningar, i första hand för att korta utredningstiden och öka Olafs effektivitet.

När det gäller förslaget om att inrätta interinstitutionella diskussioner medgav kommittén att detta skulle kunna ge Olafs kamp mot bedrägerier bättre stöd bland institutionerna, men betonade samtidigt att detta under inga omständigheter får leda till politiska ingrepp i pågående utredningar. I egenskap av garant för Olafs oberoende föreslog övervakningskommittén att den skulle kunna leda hanteringen av dessa diskussioner.

Övervakningskommittén uttryckte stark oro över förslaget att inrätta en rättsövervakande rådgivare eftersom detta kan komma att öka Olafs administrativa börda och medföra dubbelarbete eller till och med försvaga kommitténs kärnverksamheter. Däremot uttalade kommittén sitt stöd för inrättande av en intern klagomålshandläggare inom Olaf som ska fungera som kontaktpunkt för klagomål från personer som är under utredning när det gäller genomförandet av utredningarna.

Övervakningskommittén välkomnade att samtliga EU-institutioner vill stärka kommitténs roll men instämde däremot inte alls med de förslag i diskussionsunderlaget som innebär att kommittén bara skulle få tillgång till statistik för att utföra sitt arbete. Övervakningskommittén är införstådd med att den inte bör ingripa i Olafs operativa arbete, men anser att den måste få full tillgång till handlingarna i ett ärende för att kunna skydda Olafs oberoende genom att övervaka hur effektiva och ändamålsenliga byråns utredningsrutiner är.

Övervakningskommittén medverkade vid två möten i rådet för att presentera sitt yttrande. Kommittén stödjer till fullo kommissionens avsikt att gå vidare med reformen för att stärka effektiviteten och Olafs oberoende i utredningsverksamheten och lämnar gärna ytterligare bidrag till de kommande diskussionerna.

4.3   
  Utnämningen av Olafs generaldirektör

Utnämningen av Olafs generaldirektör

Enligt artikel 12.2 i förordning (EG) nr 1073/1999 ska Europeiska kommissionen efter tillstyrkan från övervakningskommittén upprätta en förteckning över kandidater med de nödvändiga kvalifikationerna.

Övervakningskommittén var därför nära involverad i de första etapperna av urvalsprocessen. Kommittén analyserade de sökandes meritförteckningar och en ledamot av kommittén deltog i egenskap av observatör i mötet i urvalspanelen i början i juli 2010 och mötet i rådgivande kommittén i nomineringsfrågor den 10 september 2010. Vid sitt möte den 23 september 2010 lämnade övervakningskommittén sitt yttrande nr 2/2010 (17) om de sex sökande vars namn överlämnats av Europeiska kommissionen. Yttrandet överlämnades till kommissionen och övriga institutioner.

17

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

SLUTSATSER OCH REKOMMENDATIONER

| I. | Övervakningskommittén har granskat tidsfristerna för att avsluta utredningarna i 164 ärenden och noterar med besvikelse att Olaf trots kommitténs tidigare rekommendationer fortfarande inte använder systematiska och effektiva arbetsmetoder och interna kontroller för att undvika omotiverade dröjsmål i utredningarna. Trots att färre ärenden än under föregående rapporteringsperiod saknade uppgifter om förväntat slutdatum har Olaf ännu inte lämnat närmare förklaringar till dessa dröjsmål. |
| --- | --- |

I.

Övervakningskommittén har granskat tidsfristerna för att avsluta utredningarna i 164 ärenden och noterar med besvikelse att Olaf trots kommitténs tidigare rekommendationer fortfarande inte använder systematiska och effektiva arbetsmetoder och interna kontroller för att undvika omotiverade dröjsmål i utredningarna. Trots att färre ärenden än under föregående rapporteringsperiod saknade uppgifter om förväntat slutdatum har Olaf ännu inte lämnat närmare förklaringar till dessa dröjsmål.

| II. | Kommittén efterlyser än en gång: i) bättre kontroll av rapporterna om ärenden som pågått mer än nio månader, ii) ett system för regelbunden information till övervakningskommittén när utredningar pågått i mer än nio månader om förväntat slutdatum för utredningen överskridits, iii) ett varningssystem i ärendehanteringssystemet för att se över ärenden som varit vilande i över tre månader. Strikta kontroller av utredningstiden behövs också för att skingra tvivel på byråns oberoende, och detta är av avgörande betydelse för övervakningskommittén. |
| --- | --- |

II.

Kommittén efterlyser än en gång: i) bättre kontroll av rapporterna om ärenden som pågått mer än nio månader, ii) ett system för regelbunden information till övervakningskommittén när utredningar pågått i mer än nio månader om förväntat slutdatum för utredningen överskridits, iii) ett varningssystem i ärendehanteringssystemet för att se över ärenden som varit vilande i över tre månader. Strikta kontroller av utredningstiden behövs också för att skingra tvivel på byråns oberoende, och detta är av avgörande betydelse för övervakningskommittén.

| III. | Övervakningskommittén har granskat 40 ärenden som hanterats av Olafs två utredande och operativa direktorat och fann vid upprepade tillfällen bristande utredningsplanering som negativt påverkat effektiviteten i Olafs arbete och utredningstiden. Olafs handbok för operativa rutiner innehåller riktlinjer för hur en inledande arbetsplan ska utarbetas vid den inledande bedömningen, men det saknas bestämmelser om fullständiga utredningsplaner när utredningen väl inleds. |
| --- | --- |

III.

Övervakningskommittén har granskat 40 ärenden som hanterats av Olafs två utredande och operativa direktorat och fann vid upprepade tillfällen bristande utredningsplanering som negativt påverkat effektiviteten i Olafs arbete och utredningstiden. Olafs handbok för operativa rutiner innehåller riktlinjer för hur en inledande arbetsplan ska utarbetas vid den inledande bedömningen, men det saknas bestämmelser om fullständiga utredningsplaner när utredningen väl inleds.

| IV. | Övervakningskommittén rekommenderar Olaf att inrätta full utredningsplanering i alla etapper av utredningarna med regelbundna kontroller, realistiska tidsplaner och regelbundna uppdateringar för att se till att planen följs. Efter kommitténs arbete med dessa frågor har Olaf observerat behovet av en gemensam hållning till den strategiska ärendeplaneringen och har börjat utarbeta närmare arbetsplaner när ärendet inleds. Övervakningskommittén håller för närvarande på att bedöma om de åtgärder som Olaf vidtagit är verksamma. |
| --- | --- |

IV.

Övervakningskommittén rekommenderar Olaf att inrätta full utredningsplanering i alla etapper av utredningarna med regelbundna kontroller, realistiska tidsplaner och regelbundna uppdateringar för att se till att planen följs. Efter kommitténs arbete med dessa frågor har Olaf observerat behovet av en gemensam hållning till den strategiska ärendeplaneringen och har börjat utarbeta närmare arbetsplaner när ärendet inleds. Övervakningskommittén håller för närvarande på att bedöma om de åtgärder som Olaf vidtagit är verksamma.

| V. | Övervakningskommittén anser att Olaf tydligt bör prioritera arbetet med ärendena. Kommittén välkomnar Olafs beredvillighet att hänvisa sådana mindre ärenden som bäst kan lösas med disciplinåtgärder till andra behöriga organ (till exempel kontoret för disciplinärenden och undersökningar). Övervakningskommittén rekommenderar dock att man arbetar vidare på objektiva kriterier för vilka ärenden som ska överlämnas på detta sätt. Handboken bör ändras för att tydligt och klart redogöra för Olafs de minimis-politik. |
| --- | --- |

V.

Övervakningskommittén anser att Olaf tydligt bör prioritera arbetet med ärendena. Kommittén välkomnar Olafs beredvillighet att hänvisa sådana mindre ärenden som bäst kan lösas med disciplinåtgärder till andra behöriga organ (till exempel kontoret för disciplinärenden och undersökningar). Övervakningskommittén rekommenderar dock att man arbetar vidare på objektiva kriterier för vilka ärenden som ska överlämnas på detta sätt. Handboken bör ändras för att tydligt och klart redogöra för Olafs de minimis-politik.

| VI. | Övervakningskommittén stödjer Olafs initiativ för att spåra och analysera risker i kampen mot bedrägerier med hjälp av regelbundet informationsutbyte med Europeiska kommissionens generaldirektorat. Denna arbetsmetod gör det möjligt att inrätta en proaktiv utredningspolitik och koncentrera sig på de allvarligaste och mest komplicerade ärendena. Övervakningskommittén önskar att dessa metoder utvecklas så snart som möjligt med tanke på den nuvarande ekonomiska situationen i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

VI.

Övervakningskommittén stödjer Olafs initiativ för att spåra och analysera risker i kampen mot bedrägerier med hjälp av regelbundet informationsutbyte med Europeiska kommissionens generaldirektorat. Denna arbetsmetod gör det möjligt att inrätta en proaktiv utredningspolitik och koncentrera sig på de allvarligaste och mest komplicerade ärendena. Övervakningskommittén önskar att dessa metoder utvecklas så snart som möjligt med tanke på den nuvarande ekonomiska situationen i Europeiska unionen.

| VII. | Övervakningskommittén anser att vissa ändringar i Olafs handbok behövs för att ta hänsyn till dagens metoder, samt särskilda krav som ställs i fast rättspraxis eller gällande lagstiftning. I synnerhet behövs följande: i) en bättre definition av varje utredningsetapp för att stärka respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten och ge utredarna viktig vägledning, ii) närmare definitioner av den inledande bedömningsperioden och tidsfrister och ingående och regelbunden utbildning i handbokens rutiner. |
| --- | --- |

VII.

Övervakningskommittén anser att vissa ändringar i Olafs handbok behövs för att ta hänsyn till dagens metoder, samt särskilda krav som ställs i fast rättspraxis eller gällande lagstiftning. I synnerhet behövs följande: i) en bättre definition av varje utredningsetapp för att stärka respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten och ge utredarna viktig vägledning, ii) närmare definitioner av den inledande bedömningsperioden och tidsfrister och ingående och regelbunden utbildning i handbokens rutiner.

| VIII. | Övervakningskommittén anser att respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten är avgörande för Olafs oberoende. Övervakningskommittén har granskat 43 ärenden innan de av Olaf överlämnades till nationella rättsliga myndigheter och analyserade i vart och ett av ärendena om de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten följts. Övervakningskommittén anser att Olaf i allmänhet respekterar detta. Men kommittén har utarbetat särskilda rekommendationer för att stärka dagens metoder för kontroll av rättssäkerheten, i synnerhet när det gäller opartiskhet, sekretess och rimlig tidsåtgång. |
| --- | --- |

VIII.

Övervakningskommittén anser att respekten för de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten är avgörande för Olafs oberoende. Övervakningskommittén har granskat 43 ärenden innan de av Olaf överlämnades till nationella rättsliga myndigheter och analyserade i vart och ett av ärendena om de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten följts. Övervakningskommittén anser att Olaf i allmänhet respekterar detta. Men kommittén har utarbetat särskilda rekommendationer för att stärka dagens metoder för kontroll av rättssäkerheten, i synnerhet när det gäller opartiskhet, sekretess och rimlig tidsåtgång.

| IX. | Övervakningskommittén anser att man måste ta hänsyn till skillnaderna mellan Olafs interna och externa utredningar när man reglerar frågor som avser grundläggande rättigheter och rättssäkerhet. Respekten för dessa måste stå i proportion till utredningens natur, syfte och effektivitet. Kommittén har analyserat de rättssäkerhetsgarantier som Olafs utredningar ska följa enligt gällande lagstiftning och rättspraxis och har sedan utarbetat ett formulär som är avsett att ge utredarna vägledning i alla etapper av utredningarna. |
| --- | --- |

IX.

Övervakningskommittén anser att man måste ta hänsyn till skillnaderna mellan Olafs interna och externa utredningar när man reglerar frågor som avser grundläggande rättigheter och rättssäkerhet. Respekten för dessa måste stå i proportion till utredningens natur, syfte och effektivitet. Kommittén har analyserat de rättssäkerhetsgarantier som Olafs utredningar ska följa enligt gällande lagstiftning och rättspraxis och har sedan utarbetat ett formulär som är avsett att ge utredarna vägledning i alla etapper av utredningarna.

| X. | Övervakningskommittén understryker att man för att på ett verkningsfullt sätt respektera de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten måste inrätta kontroller av utredningarnas lagenlighet, med hjälp av ett större och kontinuerligt engagemang från enheten för rättslig och juridisk rådgivning. Övervakningskommittén har under hela sin mandatperiod rekommenderat att denna enhet utvidgas och involveras på ett mycket tidigare stadium av utredningarna. Övervakningskommittén beklagar att den rättsliga kontrollen av utredningsarbetet inte sker systematiskt i alla etapper. Avsaknaden av kontinuerlig rättslig analys av utredningarna har lett till formella misstag. Övervakningskommittén rekommenderar även att den nya generaldirektören överväger hur denna enhet bör struktureras och organiseras. |
| --- | --- |

X.

Övervakningskommittén understryker att man för att på ett verkningsfullt sätt respektera de grundläggande rättigheterna och rättssäkerheten måste inrätta kontroller av utredningarnas lagenlighet, med hjälp av ett större och kontinuerligt engagemang från enheten för rättslig och juridisk rådgivning. Övervakningskommittén har under hela sin mandatperiod rekommenderat att denna enhet utvidgas och involveras på ett mycket tidigare stadium av utredningarna. Övervakningskommittén beklagar att den rättsliga kontrollen av utredningsarbetet inte sker systematiskt i alla etapper. Avsaknaden av kontinuerlig rättslig analys av utredningarna har lett till formella misstag. Övervakningskommittén rekommenderar även att den nya generaldirektören överväger hur denna enhet bör struktureras och organiseras.

| XI. | Övervakningskommittén rekommenderar att en övergripande strategi för personalpolitiken utarbetas med utgångspunkt i en ingående utredning av Olafs prioriteringar och arbetssätt. Strategin bör möjliggöra i) en bättre resursfördelning inom Olaf för att koncentrera sig på de viktigaste utredningsuppgifterna, ii) ett bättre utnyttjande av synergier inom Olaf, i synnerhet tack vare de olika kompetenser som finns representerade bland Olafs anställda, iii) lämpligt administrativt stöd för den utredande verksamheten, iv) ökad rörlighet inom Olaf och kommissionen och v) en bättre utveckling av fortbildningen för att underlätta rörligheten utan att skada kvaliteten på utredningarna. |
| --- | --- |

XI.

Övervakningskommittén rekommenderar att en övergripande strategi för personalpolitiken utarbetas med utgångspunkt i en ingående utredning av Olafs prioriteringar och arbetssätt. Strategin bör möjliggöra i) en bättre resursfördelning inom Olaf för att koncentrera sig på de viktigaste utredningsuppgifterna, ii) ett bättre utnyttjande av synergier inom Olaf, i synnerhet tack vare de olika kompetenser som finns representerade bland Olafs anställda, iii) lämpligt administrativt stöd för den utredande verksamheten, iv) ökad rörlighet inom Olaf och kommissionen och v) en bättre utveckling av fortbildningen för att underlätta rörligheten utan att skada kvaliteten på utredningarna.

| XII. | Övervakningskommittén rekommenderar att institutionerna utnyttjar det tillfälle som omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 erbjuder för att reglera övergångssituationer med avseende på Olafs generaldirektör och klart och tydligt definiera vilka befogenheter den tillförordnade generaldirektören ska ha, om det tar tid att ersätta generaldirektören av någon anledning. En sådan bestämmelse skulle bekräfta institutionernas enighet om att garantera Olafs legitimitet och oberoende under sådana övergångsperioder. |
| --- | --- |

XII.

Övervakningskommittén rekommenderar att institutionerna utnyttjar det tillfälle som omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 erbjuder för att reglera övergångssituationer med avseende på Olafs generaldirektör och klart och tydligt definiera vilka befogenheter den tillförordnade generaldirektören ska ha, om det tar tid att ersätta generaldirektören av någon anledning. En sådan bestämmelse skulle bekräfta institutionernas enighet om att garantera Olafs legitimitet och oberoende under sådana övergångsperioder.

| XIII. | Övervakningskommittén rekommenderar att institutionerna utnyttjar det tillfälle som omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 erbjuder för att förtydliga den rättsliga ramen för Olafs arbete, stärka byråns utredningsbefogenheter och oberoende samt förse den med tydligare förfarandebestämmelser. Övervakningskommittén betonar att det är avgörande att Olaf är oberoende i sin operativa verksamhet och upprepar att den gärna ställer sin erfarenhet till förfogande i reformprocessen. |
| --- | --- |

XIII.

Övervakningskommittén rekommenderar att institutionerna utnyttjar det tillfälle som omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 erbjuder för att förtydliga den rättsliga ramen för Olafs arbete, stärka byråns utredningsbefogenheter och oberoende samt förse den med tydligare förfarandebestämmelser. Övervakningskommittén betonar att det är avgörande att Olaf är oberoende i sin operativa verksamhet och upprepar att den gärna ställer sin erfarenhet till förfogande i reformprocessen.

---

(1)  Se bilaga 1: Övervakningskommitténs sammanträdeskalender.

1

(2)  Artikel 8 i arbetsordningen för Olafs övervakningskommitté (EUT L 33, 7.2.2007, s. 7).

2

(3)  Arbetsordningen antogs av övervakningskommittén i augusti 2006 och offentliggjordes i februari 2007 (Arbetsordning för Olafs övervakningskommitté [EUT L 33, 7.2.2007, s. 7]).

3

(4)  Se i synnerhet yttrande nr 4/2010 om utredningsplanering (bilaga 5) och yttrande nr 5/2010 om tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerhet (bilaga 6).

4

(5)  Artikel 11.7 i förordning (EG) nr 1073/1999.

5

(6)  Dom i mål T-48/05, Franchet och Byk mot kommissionen, REG 2008 s. II-01585, punkterna 168–170.

6

(7)  Se bilaga 6.

7

(8)  Yttrande nr 5/2008 (EUT C 314, 22.12.2009, s. 15).

8

(9)  Se bilaga 5.

9

(10)  Se i synnerhet yttrande nr 2/2009 (EUT C 314, 22.12.2009, s. 22).

10

(11)  Se dom av den 6 april 2006 i mål T-309/03, Camós Grau mot kommissionen, dom av den 12 september 2007 i mål T-259/03, Nikolaou mot kommissionen och dom av den 8 juli 2008 i mål T-48/05, Franchet och Byk mot kommissionen.

11

(12)  Se bilaga 6.

12

(13)  Olafs nya handbok trädde i kraft den 1 december 2009.

13

(14)  Se bilaga 2: Yttrande nr 1/2010 om Olafs preliminära budgetförslag för 2011.

14

(15)  SEK(2010) 859.

15

(16)  Se bilaga 4.

16

(17)  Se bilaga 3.

17

---

BILAGA 1

ÖVERVAKNINGSKOMMITTÉNS SAMMANTRÄDESKALENDER

2009

| Månad | Mötesdatum |
| --- | --- |
| JUNI | tisdagen den 9 och onsdagen den 10 |
| JULI | tisdagen den 7 och onsdagen den 8 |
| SEPTEMBER | onsdagen den 23 och torsdagen den 24 |
| OKTOBER | tisdagen den 20 och onsdagen den 21 |
| NOVEMBER | tisdagen den 17 och onsdagen den 18 |
| DECEMBER | tisdagen den 15 och onsdagen den 16 |

Månad

Mötesdatum

JUNI

tisdagen den 9 och onsdagen den 10

JULI

tisdagen den 7 och onsdagen den 8

SEPTEMBER

onsdagen den 23 och torsdagen den 24

OKTOBER

tisdagen den 20 och onsdagen den 21

NOVEMBER

tisdagen den 17 och onsdagen den 18

DECEMBER

tisdagen den 15 och onsdagen den 16

2010

| Månad | Mötesdatum |
| --- | --- |
| JANUARI | tisdagen den 12 och onsdagen den 13 |
| FEBRUARI | tisdagen den 9 och onsdagen den 10 |
| MARS | tisdagen den 16 och onsdagen den 17 |
| APRIL | tisdagen den 27 och onsdagen den 28 |
| JUNI | tisdagen den 1 och onsdagen den 2 |
| JULI | tisdagen den 13 och onsdagen den 14 |
| SEPTEMBER | torsdagen den 2 (hela dagen) |
| SEPTEMBER | torsdagen den 23 (hela dagen) |
| OKTOBER | tisdagen den 12 och onsdagen den 13 |
| NOVEMBER | tisdagen den 9 och onsdagen den 10 |
| DECEMBER | tisdagen den 14 och onsdagen den 15 |

Månad

Mötesdatum

JANUARI

tisdagen den 12 och onsdagen den 13

FEBRUARI

tisdagen den 9 och onsdagen den 10

MARS

tisdagen den 16 och onsdagen den 17

APRIL

tisdagen den 27 och onsdagen den 28

JUNI

tisdagen den 1 och onsdagen den 2

JULI

tisdagen den 13 och onsdagen den 14

SEPTEMBER

torsdagen den 2 (hela dagen)

SEPTEMBER

torsdagen den 23 (hela dagen)

OKTOBER

tisdagen den 12 och onsdagen den 13

NOVEMBER

tisdagen den 9 och onsdagen den 10

DECEMBER

tisdagen den 14 och onsdagen den 15

---

BILAGA 2

YTTRANDE nr 1/2010

Olafs preliminära budgetförslag för 2011

Bryssel den 30 juni 2010

Vid sina möten den 27 och 28 april samt den 1 och 2 juni 2010 gick Olafs övervakningskommitté igenom byråns preliminära budgetförslag för 2011 och antog följande yttrande.

I.   Presentationen av den preliminära budgeten för 2011

Liksom tidigare har byrån för övervakningskommittén presenterat huvudlinjerna i den preliminära budgeten för nästa år. Kommittén konstaterar att budgeten för 2011 avser en övergångsperiod med anledning av att byråns generaldirektör Franz-Herman Brüner avled i januari 2010. Eftersom den tillförordnade generaldirektörens befogenheter begränsas till den löpande verksamheten kan inga beslut eller åtaganden göras som binder den kommande generaldirektören, när han eller hon utsetts av institutionerna.

Kommittén noterar att den preliminära budgeten ökat med sammanlagt 3,19 % jämfört med 2010. Kommittén skulle gärna se att Olaf lade större vikt vid utbildning för hela personalen. Kommittén konstaterar att kostnadsökningen för tjänsteresorna till utlandet står i proportion till de ökade levnadsomkostnaderna och önskar att denna avdelning fortsätter kontrolleras av enhetscheferna och direktörerna vid byrån.

Budgetanslaget till övervakningskommittén är oförändrad jämfört med 2009 och 2010.

Kommittén konstaterar att Olafs personalstyrka ligger kvar på 384 tjänstemän och att kostnadsökningen är måttlig. De preliminära budgetanslagen för lön och ersättningar till personalen ökar med sammanlagt 4,13 %, vilket även omfattar löneindexering.

II.   Tilldelning och förvaltning av Olafs personal

Övervakningskommittén noterar att antalet otillsatta tjänster minskat. Under 2010 var 24 tjänster ännu inte tillsatta och under 2011 väntas antalet uppgå till 18. Kommittén välkomnar denna positiva utveckling som hjälper Olaf att genomföra sin verksamhet på ett effektivt sätt.

När det gäller förvaltningen av tillfälligt anställda noterar övervakningskommittén med tillfredsställelse flera positiva tendenser under 2008, 2009 och 2010, däribland att externa och interna uttagningsprov på området hållits och att resultaten tillkännagivits. Därmed kunde byrån redan i början av 2010 erbjuda elva före detta tillfälligt anställda som klarat de externa uttagningsproven fast tjänst (nio tillsvidare och två på tidsbestämda tjänster). Detta blev möjligt genom en ändring i tjänsteförteckningen och en ändringsbudget som förhandlades fram med budgetmyndigheten.

Resultaten av de interna uttagningsproven har nyligen tillkännagivits och byrån kommer nu att vidta liknande åtgärder för att de som klarat proven ska kunna rekryteras som tjänstemän. Därmed kunde Olaf under 2010 erbjuda tretton tillfälligt anställda tillsvidareanställningar och två tidsbestämda anställningar. Dessutom har tre tillfälligt anställda som tidigare klarat externa uttagningsprov nu även klarat interna uttagningsprov för tjänster i en högre lönegrad.

Uttagningsproven var viktiga och innebar att Olaf fullgjorde sina åtaganden, men för 92 av byråns tillfälligt anställda blev det övergripande resultatet begränsat, eftersom bara 21 av dem klarade något av uttagningsproven. Fyra tillfälligt anställda med tidsbegränsade anställningsavtal drog också nytta av uttagningsproven. Hittills har 63 tillfälligt anställda som berördes av förhandlingarna 2007 inte dragit nytta av uttagningsproven antingen därför att de misslyckats eller därför att de inte kunnat eller inte velat delta i proven. Många av de tillfälligt anställda kunde inte anmäla sig till uttagningsproven därför att de bara utlystes i vissa lönegrader, eller därför att kraven på utbildning eller examensdatum i förhållande till arbetslivserfarenheten inte kunde uppfyllas.

Övervakningskommittén vill i sammanhanget betona att det är önskvärt att låta dessa tillfälligt anställda fortsätta bidra med sina kunskaper och erfarenheter och att de snarast bör erbjudas verkliga möjligheter till befordran och karriärutveckling. En del av de tillfälligt anställda har faktiskt arbetat för Olaf i över tio år. Det finns därför alla skäl att erbjuda dem en annan typ av tjänst.

Å andra sidan bör Olaf också uppmana Epso att anordna uttagningsprov som inriktas på sådana specialister som Olaf behöver. Både den framtida effektiviteten och därmed även byråns oberoende skulle bli lidande om byrån inte kan behålla sin sakkunskap. Det skulle framför allt bli både dyrt och tidskrävande att utbilda nya specialiserade tjänstemän om den nuvarande situationen leder till personalflykt därför att byrån inte kan erbjuda några faktiska utvecklingsmöjligheter.

Kommittén konstaterar att Olaf fortfarande har tillfälligt anställda med tidsbegränsade avtal som inte kan eller inte kommer att kunna förlängas. Sådana situationer är svåra att hantera rent mänskligt eftersom fristen är oåterkallelig. Kommittén upprepar än en gång att Olaf snarast bör utarbeta och genomföra en faktisk rekryteringspolitik och stabilisera sin utredande personal genom rekrytering på sedvanligt sätt, i synnerhet av utredningsspecialister från medlemsstaterna. En sådan rekrytering skulle ge Olaf möjlighet att dra till sig toppskiktet från de nationella förvaltningarna och därmed uppdatera utredningspersonalens kunskaper, i synnerhet när det gäller utveckling och förbättring av utredningsmetoder. Europeiska kommissionens fördelning på 80 % fasta tjänster och 20 % tillfälligt anställda bör betraktas som ett önskemål och inte som ett absolut krav. Olaf bör aldrig begränsa eller avstå från sina möjligheter att rekrytera specialister i kampen mot bedrägerier. Byråns oberoende i den utredande verksamheten beror inte på fördelningen mellan fast och tillfälligt anställda utan snarare på deras kunskaper på ett givet utredningsområde och på viljan att införa bästa möjliga utredningsmetoder. Genom att rekrytera tillfälligt anställda bör byrån även kunna arbeta mer effektivt och förbättra sitt samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter.

Kommittén konstaterar också att bara en av enhetscheferna i Olafs organisationsschema den 1 april 2010 var tillfälligt anställd. Kanske bör man så småningom överväga vilken viktning mellan fast anställda och tillfälligt anställda som är lämplig även på detta område.

Kommittén beklagar att byrån fortfarande inte har någon verklig personalpolitik trots de rekommendationer som lämnats i yttrandena om tidigare budgetar (yttrande nr 2/2007, yttrande nr 3/2008, yttrande nr 3/2009).

Kommittén insisterar liksom tidigare även på att man på djupet bör utreda hur personaltilldelningen till byråns prioriterade uppdrag bör se ut. Kommittén har noterat byråns anmärkningar om att dessa uppgifter hänger samman och om att alla avdelningar bidrar till byråns uppdrag. Men kommittén anser ändå att man bör se över den faktiska fördelningen av personal till den direkta utredningsverksamheten. Liksom i sitt tidigare yttrande framhåller kommittén att det behövs övergripande insatser för att utvärdera och göra prioriteringar mellan byråns olika verksamhetsområden beroende på deras inbördes vikt.

Rekommendationer:

Kommittén uppmanar Olaf att snarast utarbeta en strategisk personalpolitik som bygger på en analys av prioriterade uppdrag och vilka resurser dessa kräver. Denna strategi bör erbjuda realistiska arbetsmöjligheter på kort och medellång sikt.

Kommittén rekommenderar att Olaf ägnar särskild uppmärksamhet åt de olika typer av tillfälligt anställda som idag arbetar på byrån för att så långt som möjligt försöka hitta lämpliga lösningar, även genom att erbjuda andra typer av tjänster.

III.   Övervakningskommitténs sekretariat

Övervakningskommitténs sekretariat har i teorin fått åtta tjänster. Den 1 februari 2010 anställdes en ny handläggare på en ledig tjänst. En tjänst som tillfälligt anställd assistent har varit vakant sedan slutet av november 2009 och tjänsten bör ersättas med en fast tjänst.

Tjänsten som chef för sekretariatet utlystes i juni 2009 med anledning av en pensionering i slutet av juli 2009. Den nya chefen tillträdde den 16 juni 2010.

Den nuvarande personaltillsättningen på sekretariatet kommer när alla tjänsterna tillsatts att vara tillräckligt för kommitténs nuvarande uppgifter. Men om de tillämpliga bestämmelserna ändras, i synnerhet om de ändringsförslag i förordning (EG) nr 1073/1999 som Europaparlamentet antog den 20 november 2008 träder i kraft, kommer kommitténs uppdrag att utvidgas, vilket i sin tur kommer att kräva en ökning av sekretariatets personal. Om inte sekretariatet i så fall får mer personal kan kommitténs faktiska oberoende inte garanteras, något som är avgörande även för att bevara Olafs oberoende.

Rekommendation:

Olaf bör avsätta åtta anställda till sekretariatet.

Om reformen av bestämmelserna om byråns verksamhet medför att övervakningskommitténs uppgifter ökar blir det absolut nödvändigt att öka sekretariatets resurser på motsvarande sätt för att kommittén ska kunna fortsätta att arbeta på ett meningsfullt och effektivt sätt.

IV.   Slutsatser

Kommittén förstår att den här preliminära budgeten avser en övergångsperiod.

Kommittén önskar dock att Olafs nya generaldirektör så snart han eller hon utnämnts hos budgetmyndigheten ansöker om tillräckliga medel, i synnerhet för byråns förvaltning, utredningsverksamheten och för personalrekryteringen.

Övervakningskommittén tillstyrker Olafs budgetförslag för 2011 och önskar se de ovanstående rekommendationerna genomföras.

---

BILAGA 3

YTTRANDE nr 2/2010

till Europeiska kommissionen

(avgivet i enlighet med artikel 12.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning)

Bryssel den 23 september 2010

Rättslig ram

Förteckningen över kandidater till tjänsten som direktör för Olaf ska tillstyrkas av övervakningskommittén, innan kommissionen inleder samrådet med rådet och Europaparlamentet, i enlighet med artikel 12.2 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 (nedan kallad förordning 1073/1999) om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf).

Artikel 15 i övervakningskommitténs arbetsordning anger att när ”ansökningarna till tjänsten som generaldirektör vid Olaf granskats skall övervakningskommittén lämna ett motiverat yttrande och ange kriterier för bedömningen av de sökandes meriter” och att yttrandet ”skall även innehålla kommitténs bedömning av de sökande [...]”.

Förfarande

I beslut av den 17 mars 2010 ansåg kommissionen att tjänsten som generaldirektör för Olaf borde utlysas både internt (enligt artikel 29.1 a led i och iii i tjänsteföreskrifterna) och externt i enlighet med artikel 29.2 i tjänsteföreskrifterna. Tjänsten utlystes därför internt (meddelande om ledig tjänst KOM/2010/842 offentliggjort den 9 april 2010) och externt (meddelande om ledig tjänst KOM/2010/10255 offentliggjort bl.a. i EUT C 91 A, 9.4.2010). I båda fallen sattes sista ansökningsdatum till den 7 maj 2010. Den utlysta tjänsten avsåg en post som generaldirektör, eftersom lönegraden motsvarade den titeln.

Den 12 maj 2010 beslutade kommissionen att ändra förfarandet för rekrytering till tjänsten som generaldirektör för Olaf. En ledamot av övervakningskommittén deltog i urvalsgruppen och rådgivande kommittén i utnämningsfrågor som observatör.

Den 21 september 2010 överlämnade kommissionen en förteckning med sex namn till övervakningskommittén.

Enligt artikel 12.2 i förordning (EG) nr 1073/1999 och (EG) nr 1074/1999 ska kommissionen ”efter tillstyrkan från övervakningskommittén, upprätta en förteckning över kandidater med de nödvändiga kvalifikationerna”. Därför anser övervakningskommittén att dess främsta uppgift i förfarandet är att se till att de kallade kandidaterna har de nödvändiga kvalifikationerna för att rekryteras till tjänsten som generaldirektör.

Övervakningskommitténs yttrande

Övervakningskommittén anser att Olafs generaldirektör bör ha förmåga och motivation att leda en komplex organisation med mångsidiga uppgifter som i ett multinationellt sammanhang arbetar för att nå konkreta resultat i kampen mot bedrägerier och korruption i Europa. Han eller hon bör ha en sådan erfarenhet av området som förtjänar lojalitet och respekt från de mycket specialiserade arbetsgrupperna och som ökar tilltron både inom och utanför Olaf. Han eller hon bör uppvisa utmärkta ledaregenskaper för att kunna bemöta de utmaningar som Olaf ofta ställs inför och som beskrivits av övervakningskommittén i olika yttranden. Han eller hon bör ha tillräcklig erfarenhet av arbete i en internationell och mångkulturell miljö för att snabbt kunna hantera de särskilda utmaningar som en sådan komplex institutionell miljö ger upphov till. I egenskap av väktare över Olafs oberoende fäster övervakningskommittén vidare särskild vikt vid de sökandes engagemang i organisationens oberoende ställning och deras syn på Olafs särskilda roll i förhållande till EU-institutionerna.

Alla dessa krav har angivits på lämpligt sätt i meddelandet om ledig tjänst.

Efter att ha gått igenom de berörda personernas ansökningar samt rapporterna från urvalsgruppen och rådgivande kommittén i utnämningsfrågor tillstyrker Olafs övervakningskommitté enhälligt tre av kandidaturerna och tillstyrker med majoritet återstående tre kandidaturer.

På Olafs övervakningskommittés vägnar

Image

Ordförande

---

BILAGA 4

YTTRANDE nr 3/2010

över diskussionsunderlaget om reformen av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf)

Bryssel den 23 september 2010

INLEDNING

Övervakningskommittén tackar kommissionen för diskussionsunderlaget av den 6 juli 2010 och ställer sig bakom kommissionens önskan att återuppta arbetet med att reformera förordning (EG) nr 1073/1999.

Övervakningskommittén framhåller vikten av att Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) får nya mål och behovet av att reformera Olaf med anledning av de dramatiska förändringarna av EU:s offentliga finanser de senaste två åren. Finanskrisen har tvingat EU:s institutioner, och särskilt kommissionen, att vidta åtgärder för att öka finansieringskällorna inom vissa sektorer. Denna politik måste nu åtföljas av åtgärder för att övervaka de åtaganden som görs avseende EU:s offentliga utgifter och deras användning. EU-medborgarna måste kunna lita på att Olaf har de medel som krävs för att bekämpa varje ökning av bedrägerier, korruption eller annan olaglig verksamhet som kan undergräva EU:s ekonomiska intressen.

Övervakningskommittén noterar att konsolideringen av bedrägeribekämpningslagstiftningen i ett enda regelverk kommer att behandlas längre fram och knytas till debatten om inrättandet av en europeisk åklagarmyndighet.

Övervakningskommittén noterar förslaget att stärka dialogen mellan institutionerna och anser att detta skulle kunna vara ett sätt att säkerställa ett brett politiskt stöd för Olafs kamp mot bedrägerier. Dialogen får emellertid inte leda till politiskt styrda utredningar. Som väktare av Olafs oberoende är övervakningskommittén redo att ta på sig ansvaret för att en sådan dialog kommer till stånd.

Övervakningskommittén noterar att man i diskussionsunderlaget betonar frågor som rör hur Olaf styrs och kommittén håller med om att det är nödvändigt att vidta åtgärder för att förbättra Olafs effektivitet och minska handläggningstiden. Sådana åtgärder får emellertid inte enbart bestå av ändringar av organisationsstrukturen. Övervakningskommittén beklagar att det inte finns några förslag i diskussionsunderlaget som rör Olafs behörighet, vare sig i interna eller externa utredningar. I detta sammanhang framhåller övervakningskommittén de nya möjligheter som har skapats tack vare artikel 325 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). I denna artikel nämns ”ett effektivt skydd i medlemsstaterna liksom i unionens institutioner, organ och byråer”.

Övervakningskommittén understryker att den planerade reformen under inga omständigheter får minska Olafs operativa oberoende. Övervakningskommittén hävdar med bestämdhet att den nuvarande institutionella strukturen måste behållas. Att Olaf är en enhet inom kommissionen, att generaldirektören är oberoende i samband med utredningar och att Olafs oberoende övervakas av en övervakningskommitté bestående av sakkunniga som inte kommer från institutionerna är nödvändiga särdrag som måste bevaras. Däremot är övervakningskommittén orolig för att förslaget att inrätta en rättsövervakande rådgivare kan komma att öka Olafs administrativa börda och undergräva övervakningskommitténs viktiga funktion. Det är oklart vilken ställning detta nya organ kommer att få.

Även om övervakningskommittén uppskattar att samtliga EU-institutioner vill stärka kommitténs roll vill den samtidigt betona att de förslag som anges i diskussionsunderlaget, där övervakningskommittén för att utföra sitt arbete endast skulle ges tillgång till statistiska uppgifter, skulle göra det omöjligt för kommittén att övervaka Olaf på ett lämpligt sätt. Övervakningskommittén måste ha full tillgång till handlingarna i ett ärende för att kunna skydda Olafs oberoende genom att övervaka hur effektiva och ändamålsenliga byråns utredningsrutiner är.

Inom ramen för reformprocessen varnar övervakningskommittén även för ”överreglering”. Om lagstiftningen blir alltför detaljerad skulle det manöverutrymme försvinna som Olaf behöver för att kunna utföra sitt arbete. Varje ny rättslig skyldighet som införs i förordningen skulle längre fram kunna bli föremål för domstolsprövning. Övervakningskommittén delar kommissionen kritik av att utredningstiderna är för långa och håller med om att de grundläggande rättigheterna måste skyddas på ett bättre sätt. Som framgår längre fram anser övervakningskommittén att det är upp till Olafs ledning att bedriva utredningarna på ett sådant sätt att arbetet inte tar för lång tid och att processuella rättigheter respekteras och garanteras. Övervakningskommitténs uppgift är att övervaka att så sker. Övervakningskommittén anser dessutom att Olafs nästa generaldirektör bör ges möjlighet att yttra sig över denna reform.

Detta dokument är övervakningskommitténs bidrag till debatten. Det tar hänsyn till de diskussioner mellan institutionerna som redan förts, och syftet är att framföra övervakningskommitténs syn på de viktigaste punkterna i diskussionsunderlaget. Efter en analys av hur utredningarna skulle kunna bli effektivare (del I) lägger kommittén fram förslag som rör Olafs organisation (del II).

1.   EFFEKTIVISERING AV OLAFS UTREDNINGSARBETE

1.1   Förstärkta utredningsbefogenheter

Övervakningskommittén anser att det är viktigt att reformen leder till hårdare bestämmelser om hur externa och interna utredningar ska bedrivas. De tre institutionerna har lagt fram alternativa förslag för hur denna centrala fråga ska lösas, och dessa bör studeras i detalj.

Framför allt behövs ytterligare förtydliganden av Olafs rätt att utföra kontroller och inspektioner på plats enligt förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 vid bedrägerier, korruption eller olaglig verksamhet som kan kopplas till kontrakt, beviljandet av bidrag och beslut som rör EU-finansiering.

Övervakningskommittén vill att man tydligt definierar vilka befogenheter Olaf har under varje skede av en utredning. De framsteg som har gjorts i reformen genom att närmare beskriva dessa stadier välkomnas men kan förbättras ytterligare:

| — | Det bör uttryckligen hänvisas till underrättelseanalys. |
| --- | --- |

—

Det bör uttryckligen hänvisas till underrättelseanalys.

| — | När det gäller ”inledandet av en utredning” skulle övervakningskommittén gärna se att man skiljer mellan externa och interna utredningar. |
| --- | --- |

—

När det gäller ”inledandet av en utredning” skulle övervakningskommittén gärna se att man skiljer mellan externa och interna utredningar.

| — | För att Olaf ska kunna koncentrera sig på de allvarligaste ärendena bör en ”minimipolicy” ingå i den kommande förordningen. |
| --- | --- |

—

För att Olaf ska kunna koncentrera sig på de allvarligaste ärendena bör en ”minimipolicy” ingå i den kommande förordningen.

| — | Själva ”utredningsförfarandet” kräver ett mer strukturerat regelverk och de bestämmelser som rör detta bör eventuellt ses över. |
| --- | --- |

—

Själva ”utredningsförfarandet” kräver ett mer strukturerat regelverk och de bestämmelser som rör detta bör eventuellt ses över.

Övervakningskommittén påpekar dessutom att artikel 325 i EUF-fördraget ger ett effektivt och likvärdigt skydd för EU:s ekonomiska intressen i alla medlemsstater och i alla EU:s institutioner, organ och byråer. Till skillnad från den tidigare artikel 280 i EG-fördraget gör man i artikel 325 i EUF-fördraget inte längre något undantag för åtgärder som innebär tillämpning av nationell straffrätt och nationell rättsutövning. De nya alternativ som har blivit möjliga tack vare Lissabonfördraget bör användas för att införa bestämmelser som gör det möjligt att stärka och förbättra samarbetet mellan Olaf och de nationella rättsliga myndigheterna. För att t.ex. på ett bättre sätt garantera en likvärdig nivå på skyddet av ekonomiska intressen i hela EU bör man överväga att närmare pröva vilket rättsligt värde bevis från Olaf har inom EU. När det gäller interna utredningar bör den nya förordningen dessutom garantera att alla institutioner, organ och byråer omfattas av samma förfaranden.

1.2   Utredningstid

Övervakningskommittén har vid upprepade tillfällen framhållit att utredningarna tar alldeles för lång tid och välkomnar alla åtgärder som kan förbättra situationen.

Övervakningskommittén anser att direkt kontroll av utredningstiden till att börja med bör ske internt av dem som i första hand är ansvariga, dvs. Olafs ledning och generaldirektör. Övervakningskommittén bör regelbundet övervaka denna aspekt av Olafs verksamhet och stödja generaldirektörens kontroll av att tidsfristerna hålls.

Överlag ställer sig övervakningskommittén bakom de mekanismer som föreslås i diskussionsunderlaget om att regelbundet överlämna information under förfarandets olika stadier. Detta är oerhört viktigt för att övervakningskommittén ska kunna garantera Olafs oberoende. Tack vare informationen kan man se till att det opartiska utredningsarbetet inte drabbas av extern påverkan och att förseningar inte undergräver möjligheterna att utnyttja utredningsresultatet, t.ex. på grund av preskription.

Övervakningskommittén välkomnar också införandet av en tidsfrist för bedömningsfasen och anser att även denna första del av utredningen som regel bör falla inom kommitténs övervakningsansvar. På så sätt skulle man få en extra garanti för Olafs operativa oberoende när det gäller att inleda utredningar.

I förordningen bör det anges att följande information ska överlämnas till övervakningsmyndigheten:

| 1. | Rapporter om utredningar som inte har avslutats inom 12 månader (inklusive bedömningsfasen). Rapporten ska förklara varför utredningen inte har slutförts och hur lång tid man beräknar att det kommer att ta att slutföra den. Tillräckliga uppföljningsmekanismer ska garanteras. |
| --- | --- |

1.

Rapporter om utredningar som inte har avslutats inom 12 månader (inklusive bedömningsfasen). Rapporten ska förklara varför utredningen inte har slutförts och hur lång tid man beräknar att det kommer att ta att slutföra den. Tillräckliga uppföljningsmekanismer ska garanteras.

| 2. | För ärenden som pågår längre än 30 månader ska Olaf var sjätte månad överlämna en samlad lägesrapport om utredningarna till övervakningskommittén. Rapporten ska redogöra för de åtgärder som vidtas för att avsluta ärendena. |
| --- | --- |

2.

För ärenden som pågår längre än 30 månader ska Olaf var sjätte månad överlämna en samlad lägesrapport om utredningarna till övervakningskommittén. Rapporten ska redogöra för de åtgärder som vidtas för att avsluta ärendena.

| 3. | Statistiska rapporter om Olafs operativa verksamhet, inklusive resultatindikatorer baserade på kvalitativa parametrar som övervakningskommittén kan använda som ett extra hjälpmedel vid sin övervakning. |
| --- | --- |

3.

Statistiska rapporter om Olafs operativa verksamhet, inklusive resultatindikatorer baserade på kvalitativa parametrar som övervakningskommittén kan använda som ett extra hjälpmedel vid sin övervakning.

1.3   Förstärkt rätt att försvara sig

I diskussionsunderlaget tar man med rätta upp att övervakningen av Olafs utredningar måste stärkas. Detta gäller särskilt respekten för grundläggande rättigheter och processuella garantier. I detta avseende anser övervakningskommittén att de bestämmelser som styr Olafs utredningar dels bör förtydligas i fråga om rätten att försvara sig, dels att Olaf i högre utsträckning ska kunna hållas ansvarig för de interna förfaranden som har införts för att tillämpa dessa rättigheter.

1.3.1   Tydligare bestämmelser

Övervakningskommittén välkomnar att institutionerna vill förtydliga de rättigheter och skyldigheter som de personer som är föremål för en utredning har och de rättigheter och skyldigheter som Olaf, institutionerna och medlemsstaterna har före, under och efter en utredning.

Övervakningskommittén kommer att lägga fram fler förslag i sitt kommande yttrande i frågan.

1.3.2   Förstärkta förfaranden

Övervakningskommittén anser att det i första hand är upp till Olafs generaldirektör och ledningsgrupp att avgöra om man ska eller inte ska inleda en utredning och att det är upp till dessa att se till att de grundläggande rättigheterna respekteras vad gäller de personer som är föremål för en utredning.

Det ingår i Olafs generaldirektörs ansvarsområde att införa lämpliga interna kontroll- och övervakningsmekanismer. Övervakningskommittén är emellertid djupt bekymrad över inrättandet av en rättsövervakande rådgivare.

Övervakningskommittén anser att den rättsövervakande rådgivarens ställning och behörighet är oklar. Rådgivarens oberoende kan inte garanteras om det rör sig om en tjänsteman som utsetts av Olafs generaldirektör. Dessutom skulle inrättandet av en rättsövervakande rådgivare ge upphov till följande problem:

| — | Ett skifte i Olafs institutionella balans, eftersom införandet av en rättsövervakande rådgivare både skulle minska övervakningskommittén roll och hindra den från att få tillgång till den information som den behöver för att utföra sitt övervakningsarbete. |
| --- | --- |

—

Ett skifte i Olafs institutionella balans, eftersom införandet av en rättsövervakande rådgivare både skulle minska övervakningskommittén roll och hindra den från att få tillgång till den information som den behöver för att utföra sitt övervakningsarbete.

| — | En risk för att utredningar som redan nu tar för lång tid försenas ytterligare. |
| --- | --- |

—

En risk för att utredningar som redan nu tar för lång tid försenas ytterligare.

| — | En betydande risk för att Olafs ledning tappar ansvaret för och rätten att kontrollera att de grundläggande rättigheterna respekteras. |
| --- | --- |

—

En betydande risk för att Olafs ledning tappar ansvaret för och rätten att kontrollera att de grundläggande rättigheterna respekteras.

| — | Dubbelarbete i förhållande till andra befintliga verktyg (ombudsmannen, domstolsprövning i efterhand etc.). |
| --- | --- |

—

Dubbelarbete i förhållande till andra befintliga verktyg (ombudsmannen, domstolsprövning i efterhand etc.).

| — | Potentiella merkostnader för EU:s budget. |
| --- | --- |

—

Potentiella merkostnader för EU:s budget.

Med tanke på hur viktigt det är att se till att de grundläggande rättigheterna verkligen respekteras inom Olaf är övervakningskommittén beredd att överväga inrättandet av en klagomålshandläggare som skulle kunna granska klagomål mot Olaf och ge Olafs generaldirektör råd på området. Ett sådant ämbete finns inom många nationella förvaltningar, och Olaf skulle kunna använda sig av befintlig bästa praxis. I diskussionsunderlaget föreslås att det ska inrättas en ”överprövningsnämnd”, och det skulle också kunna vara en möjlighet. I vilket fall som helst bör inrättandet av detta ämbete inte överlappa övervakningskommitténs befogenheter och skyldigheter, och övervakningskommittén bör alltid informeras om alla klagomål.

Även om övervakningskommittén uppskattar kommissionens önskan att införa oberoende och externa kontrollmekanismer anser kommittén emellertid att den är det enda organ inom Olafs allmänna organisationsstruktur som uppfyller detta villkor. Övervakningskommittén föreslår därför att dess roll för att övervaka förfarandena, särskilt respekten för grundläggande rättigheter och förseningar i utredningar, stärks på följande sätt:

| — | I förordningen skulle man kunna föreskriva att övervakningskommittén en gång om året (eventuellt i sin årsrapport) ska analysera i vilken mån Olaf respekterar de grundläggande rättigheterna i sina utredningar. Rapporten skulle grundas på den information som Olaf lämnar till övervakningskommittén om de åtgärder som Olaf har vidtagit för att garantera full respekt för de grundläggande rättigheterna och på övervakningskommitténs egen övervakning. |
| --- | --- |

—

I förordningen skulle man kunna föreskriva att övervakningskommittén en gång om året (eventuellt i sin årsrapport) ska analysera i vilken mån Olaf respekterar de grundläggande rättigheterna i sina utredningar. Rapporten skulle grundas på den information som Olaf lämnar till övervakningskommittén om de åtgärder som Olaf har vidtagit för att garantera full respekt för de grundläggande rättigheterna och på övervakningskommitténs egen övervakning.

| — | Vid behov och under exceptionella omständigheter skulle generaldirektören kunna uppmana övervakningskommittén att utföra särskilda kontroller när han eller hon uppmärksammas på allvarliga brister i en utredning. Resultatet av dessa kontroller skulle endast lämnas ut till Olafs generaldirektör. |
| --- | --- |

—

Vid behov och under exceptionella omständigheter skulle generaldirektören kunna uppmana övervakningskommittén att utföra särskilda kontroller när han eller hon uppmärksammas på allvarliga brister i en utredning. Resultatet av dessa kontroller skulle endast lämnas ut till Olafs generaldirektör.

1.4   Utredningssamarbete mellan Olaf och institutionerna, organen och byråerna

Övervakningskommittén ställer sig positiv till att Olafs och institutionernas rättigheter och skyldigheter inom ramen för kampen mot bedrägerier förtydligas i förordningen. Detta är särskilt viktigt eftersom kommissionen kan ställas till svars för Olafs verksamhet.

1.4.1   Information till berörda institutioner och organ

När Olaf inleder en utredning är man skyldig att så snart det går ge institutioner, organ och byråer all nödvändig information om bedrägligt beteende som begås av personer som omfattas av tjänsteföreskrifterna, personer som arbetar för en institution eller en delegation. En sådan skyldighet att informera institutionen kan även anses gälla ekonomiska aktörer som tilldelas bidrag eller kontrakt som direkt eller indirekt finansieras via EU:s budget. Delar av informationen kan sekretessbeläggas för att skydda utredningen. Syftet med dessa underrättelser är att så långt det går ge institutionen möjlighet att hantera de ekonomiska och administrativa konsekvenserna av ett sådant beteende och på så vis begränsa de ekonomiska konsekvenserna. Under en utredning skulle Olaf fortfarande kunna lämna ytterligare uppgifter som kan vara användbara för den berörda institutionen. När utredningen har avslutats meddelar Olaf den berörda institutionen sina resultat och rekommendationer.

Övervakningskommittén välkomnar idén i diskussionsunderlaget om att stärka dess roll i övervakningen av utbytet av information mellan Olaf och institutionerna. För att övervakningskommittén ska kunna utföra denna uppgift bör Olaf regelbundet (t.ex. var tredje eller var sjätte månad) underrätta övervakningskommittén om vilka uppgifter som har överlämnats till institutionerna i pågående ärenden. Samtidigt bör övervakningskommittén uppmärksammas på eventuella ärenden där lämplig sekretess inte har iakttagits.

Olaf bör också inrätta ett system för att regelbundet rapportera till övervakningskommittén om en institution, ett organ eller en byrå inte följer Olafs rekommendationer. Olaf bör även överlämna alla slutrapporter om utredningar och om avslutning eller uppföljning av utredningar, en årlig rapport som sammanfattar medlemsstaternas förvaltningsmyndigheters och rättsliga myndigheters uppföljning och vid behov de uppgifter som har överlämnats till tredjeland.

1.4.2   Olafs tillgång till information som EU:s institutioner, organ och byråer förfogar över

Ända sedan Olaf bildades har man haft svårt att få tillgång till information från vissa institutioner och synnerhet tillgång till vissa databaser. Detta innebär problem för Olafs underrättelseverksamhet. Övervakningskommittén anser att mer hänsyn bör tas till denna fråga eftersom den riskerar att hota Olafs oberoende.

Olaf bör systematiskt överlämna all information till övervakningskommittén om försenad rapportering av eller underlåtenhet att rapportera bedrägeriärenden, liksom institutioners, organs eller byråers underlåtenhet att ge tillgång till information som de förfogar över.

1.5   Samarbete mellan Olaf och medlemsstaterna

Övervakningskommittén stöder ökat samarbete i form av att medlemsstaterna åläggs att bistå och stödja Olaf vid bedrivandet av utredningar, att överlämna alla handlingar som kan vara till hjälp för utredningen och att rapportera till Olaf om de åtgärder som vidtagits till följd av Olafs utredningsrapport. Övervakningskommittén välkomnar den regelbundna rapporteringen till Olaf om de framsteg som medlemsstaternas myndigheter gör, och Olaf bör systematiskt informera övervakningskommittén om medlemsstaterna visar prov på bristande samarbete.

Övervakningskommittén är medveten om att Olaf ofta har stött på svårigheter när det gäller att identifiera behöriga kontaktpersoner som kan bistå byrån i dess utredningar i medlemsstaterna (t.ex. för kontroller på plats av direkta utgifter) och bekräftar att varje medlemsstat måste namnge lämpliga kontaktpunkter för Olaf inom sina nationella förvaltningar.

Medlemsstaterna bör se till att Olaf får närmare upplysningar om de nationella kontaktpersonerna. Det är upp till Olaf att informera och vid behov, och beroende på Olafs kapacitet, utbilda personalen vid de nationella förvaltningarna så att de får bättre förståelse för EU:s förfaranden och Olafs behov. Detta kommer att skapa större synergi mellan olika tjänsteavdelningar och göra Olafs utredningar effektivare. Det är viktigt att komma ihåg att Olaf har begränsade resurser och därför inte kan hantera alla bedrägeriärenden som anmäls. Vissa ärenden bör därför kunna hänskjutas till nationella förvaltningar, särskilt med tanke på de trösklar som Olaf har infört för att inleda utredningar på de berörda områdena.

1.6   Samarbete mellan Olaf och Eurojust, Europol, internationella organisationer och tredjeländer

Olaf bör ha alla rättsliga medel för att, som en enhet inom kommissionen, ingå samarbetsavtal med byråer, medlemsstaters förvaltningar, tjänsteenheter i tredjeländer och internationella organisationer för att påskynda arbetet och effektivisera kampen mot bedrägerier.

Klausuler om vilka kontroller som ska utföras av kommissionen (eller institutionen, organet eller byrån) och Olaf måste ingå i alla finansieringsavtal, även när EU:s budget inte är den enda finansieringskällan.

1.7   Stärka Olaf-ledningens ställning och roll

1.7.1   Olafs generaldirektörs ställning, nominering och behörighet

Som redan konstaterats i detta yttrande anser övervakningskommittén att det bästa sättet att förbättra Olafs funktion är att ge Olafs generaldirektör tillräcklig behörighet och befogenheter att se till att utredningarna sker på ett effektivt sätt, samtidigt som de grundläggande rättigheterna respekteras fullt ut. Detta kan bara uppnås om Olafs generaldirektör dels likställs med kommissionens högre tjänstemän, dels får en mer omfattande självständig ställning, operativt oberoende och ansvar.

| — | Titel:
  Övervakningskommittén föreslår därför att den nuvarande titeln på Olafs direktör ska ersättas med titeln generaldirektör. Detta skulle placera honom eller henne på samma nivå inom hierarkin som personer i samma ställning vid andra generaldirektorat. |
| --- | --- |

—

Titel:

Övervakningskommittén föreslår därför att den nuvarande titeln på Olafs direktör ska ersättas med titeln generaldirektör. Detta skulle placera honom eller henne på samma nivå inom hierarkin som personer i samma ställning vid andra generaldirektorat.

| — | Mandatperiod:
  Övervakningskommittén föredrar ett mandat som inte kan förnyas så att generaldirektörens oberoende stärks. |
| --- | --- |

—

Mandatperiod:

Övervakningskommittén föredrar ett mandat som inte kan förnyas så att generaldirektörens oberoende stärks.

| — | Utnämningsförfarande:






  — | Övervakningskommittén anser att förordningens nuvarande utnämningsförfarande bör behållas. |
| --- | --- | --- |

—

Utnämningsförfarande:

—

Övervakningskommittén anser att förordningens nuvarande utnämningsförfarande bör behållas.

| — | Övervakningskommittén håller med Europaparlamentet om att det är viktigt att undvika förseningar i utnämningsförfarandet. Med tanke på att övervakningskommittén har utmärkt kännedom om hur Olaf fungerar och vilka behov byrån har, bör övervakningskommitténs yttranden över kandidater även i fortsättningen vara bindande. Övervakningskommitténs kunskaper är viktiga för utnämnandet av ny generaldirektör, och dess deltagande är avgörande för att bevara generaldirektörens oberoende. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén håller med Europaparlamentet om att det är viktigt att undvika förseningar i utnämningsförfarandet. Med tanke på att övervakningskommittén har utmärkt kännedom om hur Olaf fungerar och vilka behov byrån har, bör övervakningskommitténs yttranden över kandidater även i fortsättningen vara bindande. Övervakningskommitténs kunskaper är viktiga för utnämnandet av ny generaldirektör, och dess deltagande är avgörande för att bevara generaldirektörens oberoende.

| — | Olafs intervention i mål vid nationella domstolar:
  I vissa medlemsstater deltar Olaf som utredningssakkunnig i mål vid de nationella domstolarna. Övervakningskommittén anser att detta bör vara möjligt i alla EU-länder. Det skulle göra Olaf mer synligt och ge nationella domstolar en bättre förståelse för Olafs utredningsresultat. |
| --- | --- |

—

Olafs intervention i mål vid nationella domstolar:

I vissa medlemsstater deltar Olaf som utredningssakkunnig i mål vid de nationella domstolarna. Övervakningskommittén anser att detta bör vara möjligt i alla EU-länder. Det skulle göra Olaf mer synligt och ge nationella domstolar en bättre förståelse för Olafs utredningsresultat.

| — | Generaldirektörens intervention i mål vid Europeiska unionens domstol (EU-domstolen):
  Förfarandet i artikel 12.3 måste behållas. Olaf har inte talerätt och kan därför inte delta i gemenskapsrättegångar. När en av Olafs utredningar eller resultatet av en utredning ifrågasätts vid en gemenskapsdomstol är det viktigt att se till att domstolen är ordentligt informerad och att Olaf kan framföra sina argument eller grunder, både vid inledandet av det rättsliga förfarandet och under överläggningen i EU-domstolen. |
| --- | --- |

—

Generaldirektörens intervention i mål vid Europeiska unionens domstol (EU-domstolen):

Förfarandet i artikel 12.3 måste behållas. Olaf har inte talerätt och kan därför inte delta i gemenskapsrättegångar. När en av Olafs utredningar eller resultatet av en utredning ifrågasätts vid en gemenskapsdomstol är det viktigt att se till att domstolen är ordentligt informerad och att Olaf kan framföra sina argument eller grunder, både vid inledandet av det rättsliga förfarandet och under överläggningen i EU-domstolen.

1.7.2   Nominering av Olafs högsta ledning och dess ställning

Förordningen bör innehålla specifika bestämmelser för att säkerställa kontinuiteten i Olafs verksamhet vid generaldirektörens frånvaro eller otillgänglighet. Bestämmelserna bör dessutom se till att Olafs operativa oberoende bevaras i dessa fall och att det finns någon form av institutionellt samförstånd bakom förfarandet för att ersätta generaldirektören.

Detta kan ske genom att man i enlighet med tillämpliga regler för utnämning av ställföreträdare inom kommissionen tillåter generaldirektören att delegera befogenheter samtidigt som man tar hänsyn till Olafs särskilda profil, nämligen dess oberoende utredningsfunktion och behovet av någon form av institutionellt samförstånd. Man kan även tänka sig en specifik befattning som ställföreträdande generaldirektör, vars utnämningsförfarande i viss mån skulle vara jämförbart med förfarandet för att utnämna generaldirektören. På så sätt skulle man garantera oberoendet och respektera de tre institutionernas deltagande. För att undvika risken för konflikter mellan dessa två befattningshavare måste man samtidigt ta hänsyn till generaldirektörens åsikter i frågan.

2.   POLITISK STYRNING OCH DIALOG MELLAN INSTITUTIONERNA: FÖRSTÄRKT OBEROENDE

2.1   Dialog mellan institutionerna

Övervakningskommittén kan ställa sig bakom införandet av en dialog mellan institutionerna om kampen mot bedrägerier och korruption. Övervakningskommittén anser att detta är ett lämpligt tillfälle att nå ett brett politisk samförstånd om skyddandet av EU:s ekonomiska intressen och att ett sådant regelbundet utbyte kan stödja Olafs verksamhet. I vilket fall som helst anser övervakningskommittén att dialogen under inga omständigheter får användas för att undergräva Olafs oberoende. Som den främsta väktaren av Olafs oberoende föreslår övervakningskommittén därför att den ska ges i uppdrag att leda dialogen.

På så sätt skulle övervakningskommittén kunna uppmana institutionerna att regelbundet träffas och debattera prioriteringarna i kampen mot bedrägerier. Dialogen bör varken ersätta befintliga bilaterala förbindelser mellan Olafs generaldirektör och institutionerna eller förbindelserna mellan övervakningskommittén och institutionerna.

2.2   Övervakningskommittén

Övervakningskommittén välkomnar uttalandet om att samtliga EU-institutioner håller med om att övervakningskommittén spelar en viktig roll och att dess befogenheter måste stärkas.

2.2.1   Övervakningskommitténs roll

Övervakningskommittén delar uppfattningen i diskussionsunderlaget om att den bör få ytterligare uppgifter. Med tanke på sin erfarenhet anser kommittén att dess roll är att garantera Olafs oberoende genom att övervaka Olafs operativa verksamhet, hur effektivt dess arbete är och om utredningsreglerna och de grundläggande rättigheterna efterlevs, och på så sätt bistå Olafs generaldirektör.

Övervakningskommittén ska utfärda yttranden på eget initiativ och på begäran av Olafs generaldirektör. Dessa ska framför allt ta upp utredningarnas handläggningstid och effektivitet, processuella garantier och efterlevnad av på förhand fastställda standardiserade kriterier för att inleda eller vägra inleda en utredning, eller operativa instruktioner, särskilt de som anges i Olaf-handboken.

Övervakningskommittén är medveten om, och bekräftar, att den inte får blanda sig i pågående utredningar. Om den emellertid i en ärenderapport eller en akt skulle upptäcka en allvarlig eller potentiellt allvarlig brist i förfarandet eller oegentligheter som man misstänker kan påverka Olaf och/eller EU-institutionerna negativt, ska övervakningskommitténs ordförande omgående informera Olafs generaldirektör.

2.2.2   Sammansättning och utnämningsförfarande

Övervakningskommittén ställer sig bakom idén att dess ledamöter ska utnämnas och förnyas i intervaller så att kontinuiteten i arbetet garanteras och sakkunskapen bevaras.

2.2.3   Övervakningskommitténs resurser

Olafs överlämnande av information till övervakningskommittén och tillgång till uppgifter

Övervakningskommittén är mycket bekymrad över de åsikter som framförs i diskussionsunderlaget när det gäller övervakningskommitténs tillgång till handlingar, särskilt idén om att tillgången ska begränsas till ”statistiska uppgifter”. Det verkar finnas en motsägelse i diskussionsunderlaget eftersom det dels anges att övervakningskommitténs roll bör stärkas, dels talas om att begränsa kommitténs tillgång till information. Följden skulle bli att övervakningskommittén inte skulle kunna bedriva en effektiv kontroll av Olafs verksamhet. Förslaget i diskussionsunderlaget skulle ta bort övervakningskommitténs främsta uppgift och arbetsredskap: att bevara Olafs oberoende genom regelbunden övervakning av dess utredningar.

Förslaget i diskussionsunderlaget om att begränsa övervakningskommitténs tillgång till uppgifter verkar delvis motiveras av rädslan för att övervakningskommittén skulle blanda sig i hur Olaf bedriver utredningar och delvis av de villkor som anges i lagstiftningen om skydd av personuppgifter. När det gäller den första punkten framhåller övervakningskommittén att ingen sådan inblandning har förekommit under dess mandat, och att den alltid strikt har följt sina skyldigheter på detta område. När det gäller skyddet av personuppgifter håller övervakningskommittén i princip med om att tillgången ska baseras på vad som är nödvändigt att känna till. Trots det anser kommittén att den inte skulle kunna utföra sitt övervakningsuppdrag om den inte får tillgång till lämplig information.

Övervakningen kan inte enbart baseras på statistik. Övervakningskommittén tar regelbundet emot statistik från Olaf som kan stödja dess analyser. Detta är emellertid inte alls tillräckligt för att kommittén ska kunna utföra sitt uppdrag. Effektiv övervakning kan endast bedrivas på grundval av handlingar som ingår i utredningen.

Övervakningen är en garanti för att utredningarna bedrivs på ett oberoende sätt och även för de berörda personerna (särskilt när det gäller utredningstid och potentiellt skydd av deras grundläggande rättigheter) och för EU-institutionerna. Genom övervakningskommitténs regelbundna övervakning av hur utredningarna genomförs, garanteras Olafs oberoende och respekten för de berörda personernas grundläggande rättigheter. Med tanke på EU-institutionernas avsikt att upprätta en dialog mellan sig om hur Olaf fungerar och om kampen mot bedrägerier, en dialog som övervakningskommittén skulle kunna leda, finns det dessutom en motsägelse i att be övervakningskommittén yttra sig och samtidigt göra det omöjligt för den att bilda sig en uppfattning.

Övervakningskommittén anser därför att det i den framtida förordningen tydligt bör anges vilka regler som gäller för tillgång till information som är relevant för övervakning av utredningar.

Den nya förordningen bör på ett tydligare sätt specificera den typ av information som ska överlämnas till övervakningskommittén:

| — | Utöver de rapporter och den information som beskrivs i punkterna 1.2, 1.4 och 1.5 bör Olaf till övervakningskommittén överlämna alla ärenden som man tänker överlämna till nationella rättsliga myndigheter och alla ärenden där det finns misstankar om att ett brott har begåtts men som inte överlämnas på grund av preskriptionsregler i tillämplig nationell lagstiftning. |
| --- | --- |

—

Utöver de rapporter och den information som beskrivs i punkterna 1.2, 1.4 och 1.5 bör Olaf till övervakningskommittén överlämna alla ärenden som man tänker överlämna till nationella rättsliga myndigheter och alla ärenden där det finns misstankar om att ett brott har begåtts men som inte överlämnas på grund av preskriptionsregler i tillämplig nationell lagstiftning.

| — | Övervakningskommittén bör, efter skriftlig begäran, även få tillgång till alla akter, vid behov efter motivering. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén bör, efter skriftlig begäran, även få tillgång till alla akter, vid behov efter motivering.

Sekretariattjänster

Stödtjänster för övervakningskommitténs sekretariat tillhandahålls av Olaf, och sekretariatets medlemmar tillsätts av tillsättningsmyndigheten med övervakningskommitténs samtycke. Sekretariat bör ha tillräckligt med personal för att kunna utföra alla uppgifter som det anförtros.

Bilaga till övervakningskommitténs yttrande över reformen av Olaf

Detta dokument bygger på övervakningskommitténs yttrande och sammanfattar kommitténs svar på de frågor som ställs i bilaga 1 i diskussionsunderlaget

| | Huvudpunkter i diskussionsunderlaget | Övervakningskommitténs ståndpunkt |
| --- | --- | --- |
| 1. | Styrelseformer och dialog med institutionerna


  (Se punkt 2.1 i övervakningskommitténs yttrande) | Typ av dialog och deltagare







  — | Övervakningskommittén kan tänka sig införandet av en dialog mellan institutionerna under förutsättning att den under inga omständigheter påverkar Olafs operativa oberoende. |

Huvudpunkter i diskussionsunderlaget

Övervakningskommitténs ståndpunkt

1.

Styrelseformer och dialog med institutionerna

(Se punkt 2.1 i övervakningskommitténs yttrande)

Typ av dialog och deltagare

—

Övervakningskommittén kan tänka sig införandet av en dialog mellan institutionerna under förutsättning att den under inga omständigheter påverkar Olafs operativa oberoende.

| — | Dialogen bör sträva efter ett brett politiskt samförstånd till stöd för Olafs verksamhet. |
| --- | --- |

—

Dialogen bör sträva efter ett brett politiskt samförstånd till stöd för Olafs verksamhet.

| — | Som väktare av Olafs oberoende bör övervakningskommittén leda dialogen. |
| --- | --- |

—

Som väktare av Olafs oberoende bör övervakningskommittén leda dialogen.

Dialogens innehåll

Dialogen bör möjliggöra en debatt om prioriteringarna i kampen mot bedrägerier och bör varken ersätta de nuvarande bilaterala förbindelserna mellan Olafs generaldirektör och institutionerna eller förbindelserna mellan övervakningskommittén och institutionerna.

2.

Övervakningskommitténs roll

(Se punkterna 1.2, 1.3 och 2.2 i övervakningskommitténs yttrande)

2.1   Kommittéledamöternas skyldigheter

| — | Övervakningskommittén anser att dess roll är att garantera respekten för Olafs oberoende genom att övervaka Olafs operativa verksamhet, hur effektivt dess arbete är och dess efterlevnad av utredningsregler och grundläggande rättigheter, och på så sätt bistå Olafs generaldirektör. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén anser att dess roll är att garantera respekten för Olafs oberoende genom att övervaka Olafs operativa verksamhet, hur effektivt dess arbete är och dess efterlevnad av utredningsregler och grundläggande rättigheter, och på så sätt bistå Olafs generaldirektör.

| — | Övervakningskommittén bör utfärda yttranden på eget initiativ och på begäran av generaldirektören. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén bör utfärda yttranden på eget initiativ och på begäran av generaldirektören.

| — | Övervakningskommittén bör inte blanda sig i pågående utredningar. Om den emellertid i ett ärende skulle upptäcka allvarliga brister i förfarandet ska kommitténs ordförande omgående informera Olafs generaldirektör. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén bör inte blanda sig i pågående utredningar. Om den emellertid i ett ärende skulle upptäcka allvarliga brister i förfarandet ska kommitténs ordförande omgående informera Olafs generaldirektör.

2.2   Mandatperiod

| — | Övervakningskommittén föredrar att kommittéledamöterna successivt förnyas så att kontinuiteten i arbetet garanteras och sakkunskapen bevaras. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén föredrar att kommittéledamöterna successivt förnyas så att kontinuiteten i arbetet garanteras och sakkunskapen bevaras.

2.3   Resurser (ny punkt)

| — | Övervakningskommittén är bekymrad över förslaget att begränsa dess tillgång till statistiska uppgifter, vilket skulle ta bort kommitténs främsta uppgift och arbetsredskap. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén är bekymrad över förslaget att begränsa dess tillgång till statistiska uppgifter, vilket skulle ta bort kommitténs främsta uppgift och arbetsredskap.

| — | Man bör fastställa tydliga bestämmelser för Olafs överlämnande av information till övervakningskommittén och kommitténs tillgång till uppgifter. |
| --- | --- |

—

Man bör fastställa tydliga bestämmelser för Olafs överlämnande av information till övervakningskommittén och kommitténs tillgång till uppgifter.

| — | Olaf bör skicka regelbundna rapporter till övervakningskommittén (se punkterna 1.2, 1.4. och 1.5 i övervakningskommitténs yttrande). |
| --- | --- |

—

Olaf bör skicka regelbundna rapporter till övervakningskommittén (se punkterna 1.2, 1.4. och 1.5 i övervakningskommitténs yttrande).

| — | Övervakningskommitténs sekretariat bör ha tillräckligt med personal. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommitténs sekretariat bör ha tillräckligt med personal.

3.

Utnämning av Olafs generaldirektör och hans eller hennes ställning

3.1   Förfarande för att utnämna Olafs generaldirektör (se punkt 1.7.1 i övervakningskommitténs yttrande)

Generaldirektören måste ha tillräcklig behörighet och befogenheter att se till att utredningarna bedrivs på ett effektivt sätt och att de grundläggande rättigheterna respekteras fullt ut. Han eller hon bör därför dels likställas med kommissionens högre tjänstmän, dels få en mer omfattandesjälvständig ställning, operativt oberoende och ansvar.

—   Ställning (ny punkt): Generaldirektören måste befinna sig på samma hierarkiska nivå och således ha samma titel som sina kolleger vid kommissionens övriga generaldirektorat.

—   Mandatperiod: Övervakningskommittén föredrar ett mandat som inte kan förnyas.

—   Påskyndat utnämningsförfarande: Det nuvarande utnämningsförfarandet bör behållas. Den bindande karaktären hos övervakningskommitténs yttrande bör behållas som en garanti för generaldirektörens oberoende.

—   Garantera kontinuitet: regler för utnämning av ställföreträdare (se punkt 1.7.2 i övervakningskommitténs yttrande)

Förordningen bör innehålla specifika bestämmelser för att säkerställa kontinuiteten i Olafs verksamhet vid generaldirektörens frånvaro eller otillgänglighet. Bestämmelserna bör dessutom se till att Olafs operativa oberoende bevaras i dessa fall och att det finns någon form av institutionellt samförstånd bakom förfarandet för att ersätta generaldirektören.

3.2   Generaldirektörens befogenheter

| — | Generaldirektörens intervention vid EU-domstolen (se punkt 1.7.1 i övervakningskommitténs yttrande)







  — | Förfarandet i artikel 12.3 bör behållas. |
| --- | --- | --- |

—

Generaldirektörens intervention vid EU-domstolen (se punkt 1.7.1 i övervakningskommitténs yttrande)

—

Förfarandet i artikel 12.3 bör behållas.

| — | Om en av Olafs utredningar ifrågasätts inför en domstol inom EU bör Olaf alltid ges möjlighet att framföra sina argument vid EU-domstolen. |
| --- | --- |

—

Om en av Olafs utredningar ifrågasätts inför en domstol inom EU bör Olaf alltid ges möjlighet att framföra sina argument vid EU-domstolen.

| — | Generaldirektörens intervention vid nationella domstolar (se punkt 1.7.1 i övervakningskommitténs yttrande) |
| --- | --- |

—

Generaldirektörens intervention vid nationella domstolar (se punkt 1.7.1 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Olaf bör kunna uppträda som utredningssakkunnig vid rättegångar i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

—

Olaf bör kunna uppträda som utredningssakkunnig vid rättegångar i alla medlemsstater.

4.

Processuella garantier för personer som berörs av utredningar

(Se punkt 1.3.1 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | De bestämmelser som reglerar Olafs utredningar ifråga om rättigheterna och skyldigheterna för de personer som utreds samt rättigheterna och skyldigheterna för Olaf, institutionerna och medlemsstaterna bör förtydligas i förordningen. |
| --- | --- |

—

De bestämmelser som reglerar Olafs utredningar ifråga om rättigheterna och skyldigheterna för de personer som utreds samt rättigheterna och skyldigheterna för Olaf, institutionerna och medlemsstaterna bör förtydligas i förordningen.

| — | Övervakningskommittén kommer att lägga fram fler förslag i sitt kommande yttrande i frågan. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén kommer att lägga fram fler förslag i sitt kommande yttrande i frågan.

5.

Kontroll av lagligheten

(Se punkt 1.3.2 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Det är i första hand Olafs generaldirektör och ledning som ansvarar för om man ska eller inte ska inleda en utredning. Detsamma gäller kontrollen av respekten för de grundläggande rättigheterna och processuella garantier. |
| --- | --- |

—

Det är i första hand Olafs generaldirektör och ledning som ansvarar för om man ska eller inte ska inleda en utredning. Detsamma gäller kontrollen av respekten för de grundläggande rättigheterna och processuella garantier.

| — | Övervakningskommittén är djupt bekymrad över inrättandet av en rättsövervakande rådgivare (se argumenten i punkt 1.3.2). |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén är djupt bekymrad över inrättandet av en rättsövervakande rådgivare (se argumenten i punkt 1.3.2).

| — | Generaldirektören skulle kunna inrätta passande interna kontroller och övervakningsmekanismer i form av en ”klagomålshandläggare” eller en ”överprövningsnämnd”, vars verksamhet inte bör överlappa övervakningskommitténs befogenheter och skyldigheter. Alla klagomål bör anmälas till övervakningskommittén. |
| --- | --- |

—

Generaldirektören skulle kunna inrätta passande interna kontroller och övervakningsmekanismer i form av en ”klagomålshandläggare” eller en ”överprövningsnämnd”, vars verksamhet inte bör överlappa övervakningskommitténs befogenheter och skyldigheter. Alla klagomål bör anmälas till övervakningskommittén.

| — | För att garantera oberoende kontroll skulle övervakningskommittén






  i) | en gång om året kunna analysera Olafs efterlevnad av reglerna om respekt för de grundläggande rättigheterna, |
| --- | --- | --- |

—

För att garantera oberoende kontroll skulle övervakningskommittén

i)

en gång om året kunna analysera Olafs efterlevnad av reglerna om respekt för de grundläggande rättigheterna,

| ii) | vid behov och under exceptionella omständigheter, på generaldirektörens begäran, kunna utföra särskilda kontroller av tänkbara brister i en utredning. |
| --- | --- |

ii)

vid behov och under exceptionella omständigheter, på generaldirektörens begäran, kunna utföra särskilda kontroller av tänkbara brister i en utredning.

6.

Förstärkt samarbete med EU:s institutioner och organ och effektivare utredningar

(Se punkterna 1.1, 1.2 och 1.4 i övervakningskommitténs yttrande)

Stärka Olafs utredningsbefogenheter (ny punkt)(se punkt 1.1 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Bestämmelserna om externa och interna utredningar bör stärkas. |
| --- | --- |

—

Bestämmelserna om externa och interna utredningar bör stärkas.

| — | Det behövs en tydlig definition av Olafs befogenheter i varje skede av en utredning (tillägg av en uttrycklig hänvisning till underrättelseanalys, förtydligande av vad som gäller vid inledandet av externa och interna utredningar etc.). |
| --- | --- |

—

Det behövs en tydlig definition av Olafs befogenheter i varje skede av en utredning (tillägg av en uttrycklig hänvisning till underrättelseanalys, förtydligande av vad som gäller vid inledandet av externa och interna utredningar etc.).

| — | De nya valmöjligheterna tack vare Lissabonfördraget (artikel 325 i EUF-fördraget) kan användas för att införa nya bestämmelser för att stärka och förbättra samarbetet mellan Olaf och de nationella rättsliga myndigheterna. |
| --- | --- |

—

De nya valmöjligheterna tack vare Lissabonfördraget (artikel 325 i EUF-fördraget) kan användas för att införa nya bestämmelser för att stärka och förbättra samarbetet mellan Olaf och de nationella rättsliga myndigheterna.

| — | Alla institutioner bör tillämpa enhetliga förfaranden vid interna utredningar. |
| --- | --- |

—

Alla institutioner bör tillämpa enhetliga förfaranden vid interna utredningar.

Information till berörda institutioner och organ (se punkt 1.4 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Övervakningskommittén välkomnar idén om att övervaka utbytet av information mellan Olaf och institutionerna på grundval av regelbundna rapporter från Olaf och med full respekt för utredningssekretessen. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén välkomnar idén om att övervaka utbytet av information mellan Olaf och institutionerna på grundval av regelbundna rapporter från Olaf och med full respekt för utredningssekretessen.

| — | Olaf bör regelbundet rapportera till övervakningskommittén om en institution, ett organ eller en byrå underlåter att följa Olafs rekommendationer. |
| --- | --- |

—

Olaf bör regelbundet rapportera till övervakningskommittén om en institution, ett organ eller en byrå underlåter att följa Olafs rekommendationer.

Olafs tillgång till information som EU:s institutioner och organ förfogar över (se punkt 1.4 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Lämpliga åtgärder bör vidtas för att ge Olaf tillgång till information som EU:s institutioner, organ och byråer förfogar över. |
| --- | --- |

—

Lämpliga åtgärder bör vidtas för att ge Olaf tillgång till information som EU:s institutioner, organ och byråer förfogar över.

| — | Olaf bör informera övervakningskommittén om alla ärenden där förseningar i rapporteringen av bedrägerier eller underlåtenhet att rapportera bedrägerier har ägt rum, liksom ärenden där institutionerna har nekat Olaf tillgång till information. |
| --- | --- |

—

Olaf bör informera övervakningskommittén om alla ärenden där förseningar i rapporteringen av bedrägerier eller underlåtenhet att rapportera bedrägerier har ägt rum, liksom ärenden där institutionerna har nekat Olaf tillgång till information.

Utredningstid (se punkt 1.2 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Olafs generaldirektör och ledningsgrupp bör övervaka hur länge utredningarna pågår. |
| --- | --- |

—

Olafs generaldirektör och ledningsgrupp bör övervaka hur länge utredningarna pågår.

| — | Övervakningskommittén bör regelbundet övervaka denna aspekt av Olafs verksamhet och stödja generaldirektörens kontroll av att tidsfristerna hålls. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén bör regelbundet övervaka denna aspekt av Olafs verksamhet och stödja generaldirektörens kontroll av att tidsfristerna hålls.

| — | Övervakningskommittén håller i stort med om de förslag som framförs i diskussionsunderlaget. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén håller i stort med om de förslag som framförs i diskussionsunderlaget.

| — | Information bör regelbundet överlämnas till övervakningskommittén under de olika stadierna av förfarandet (se punkt 1.2). |
| --- | --- |

—

Information bör regelbundet överlämnas till övervakningskommittén under de olika stadierna av förfarandet (se punkt 1.2).

| — | Övervakningskommittén välkomnar införandet av tidsfrister för bedömningsfasen, som också bör ingå i kommitténs övervakning. |
| --- | --- |

—

Övervakningskommittén välkomnar införandet av tidsfrister för bedömningsfasen, som också bör ingå i kommitténs övervakning.

7.

Förstärkt samarbete med medlemsstaternas behöriga myndigheter

(Se punkterna 1.1, 1.4 och 1.5 i övervakningskommitténs yttrande)

Uppföljning av Olafs ärenden

(Se punkterna 1.4 och 1.5 i övervakningskommitténs yttrande)

Ärenden som inte har några eller endast obetydliga ekonomiska konsekvenser

Övervakningskommittén ställer sig bakom förslaget i diskussionsunderlaget (kodifiering av principen om en ”minimipolicy”, hänskjutandet av ”mindre” ärenden till IDOC eller liknande organ). (se punkt 1.1 i övervakningskommitténs yttrande)

Behov av förstärkt samarbete (ny punkt)

| — | Skyldigheten att bistå och stödja Olafs verksamhet bör stärkas (se punkt 1.5 i övervakningskommitténs yttrande). |
| --- | --- |

—

Skyldigheten att bistå och stödja Olafs verksamhet bör stärkas (se punkt 1.5 i övervakningskommitténs yttrande).

| — | Olaf bör systematiskt informera övervakningskommittén om ärenden som präglas av bristande samarbete från myndigheter i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Olaf bör systematiskt informera övervakningskommittén om ärenden som präglas av bristande samarbete från myndigheter i medlemsstaterna.

| — | I förordningen bör det anges att medlemsstaterna ska upprätta och namnge lämpliga kontaktpunkter för Olaf inom sina nationella förvaltningar. |
| --- | --- |

—

I förordningen bör det anges att medlemsstaterna ska upprätta och namnge lämpliga kontaktpunkter för Olaf inom sina nationella förvaltningar.

8.

Avtal med Europol, Eurojust, internationella organisationer och tredjeländer

(Se punkt 1.6 i övervakningskommitténs yttrande)

| — | Olaf bör ha de rättsliga medel som krävs för att, som en enhet inom kommissionen, ingå samarbetsavtal för att påskynda sina förfaranden och effektivisera kampen mot bedrägerier. |
| --- | --- |

—

Olaf bör ha de rättsliga medel som krävs för att, som en enhet inom kommissionen, ingå samarbetsavtal för att påskynda sina förfaranden och effektivisera kampen mot bedrägerier.

| — | Klausuler om kontroller av kommissionen (eller en institution, ett organ eller en byrå) och Olaf måste ingå i alla finansieringsavtal. |
| --- | --- |

—

Klausuler om kontroller av kommissionen (eller en institution, ett organ eller en byrå) och Olaf måste ingå i alla finansieringsavtal.

---

BILAGA 5

YTTRANDE nr 4/2010

Utredningsplanering

Bryssel den 12 oktober 2010

1.   Sammanfattning

| 1.1 | För att göra effektiva utredningar som uppfyller målen, är kostnadseffektiva och utnyttjar resurserna optimalt måste man i inledningsskedet utforma utredningsplaner och sedan se över dem under hela utredningens gång för att kunna göra sådana ändringar som ärendets utveckling kräver. |
| --- | --- |

1.1

För att göra effektiva utredningar som uppfyller målen, är kostnadseffektiva och utnyttjar resurserna optimalt måste man i inledningsskedet utforma utredningsplaner och sedan se över dem under hela utredningens gång för att kunna göra sådana ändringar som ärendets utveckling kräver.

| 1.2 | Övervakningskommittén arbetar enligt förordning (EG) nr 1073/1999 för att övervaka Olafs utredningsarbete och har undersökt 40 slumpvis utvalda ärenden från direktorat A och B för att kontrollera i vilken mån utredningsplanering hjälper Olaf att utföra utredningarna. Såsom framhölls i övervakningskommitténs verksamhetsrapport för 2008–2009 är en viktig del av kommitténs arbete att gå igenom ärendeplaneringen och den strategiska hanteringen av ärenden för att kontrollera om Olaf arbetar effektivt och använder sina begränsade resurser på bästa sätt. |
| --- | --- |

1.2

Övervakningskommittén arbetar enligt förordning (EG) nr 1073/1999 för att övervaka Olafs utredningsarbete och har undersökt 40 slumpvis utvalda ärenden från direktorat A och B för att kontrollera i vilken mån utredningsplanering hjälper Olaf att utföra utredningarna. Såsom framhölls i övervakningskommitténs verksamhetsrapport för 2008–2009 är en viktig del av kommitténs arbete att gå igenom ärendeplaneringen och den strategiska hanteringen av ärenden för att kontrollera om Olaf arbetar effektivt och använder sina begränsade resurser på bästa sätt.

2.   Bakgrund

| 2.1 | Utredningsplanering görs i tre syften. För det första fokuserar detta direktören, enhetscheferna och utredarna på utredningens syfte. För det andra fastställs en tidsram och avsätts lämpliga resurser för uppgiften. För det tredje ger detta en ram så att arbetsledningen kan bedöma hur långt utredningen kommit, om det förekommit några omotiverade eller onödiga förseningar som behöver lösas, om inriktningen på utredningen förändras sedan den inledande bedömningen samt om utredningen bör avslutas. |
| --- | --- |

2.1

Utredningsplanering görs i tre syften. För det första fokuserar detta direktören, enhetscheferna och utredarna på utredningens syfte. För det andra fastställs en tidsram och avsätts lämpliga resurser för uppgiften. För det tredje ger detta en ram så att arbetsledningen kan bedöma hur långt utredningen kommit, om det förekommit några omotiverade eller onödiga förseningar som behöver lösas, om inriktningen på utredningen förändras sedan den inledande bedömningen samt om utredningen bör avslutas.

| 2.2 | När det saknas lämplig planering av utredningarna i ärendets olika skeden finns det alltid risk för att utredarna avviker från de utredningsmål som fastställdes från början, vilket gör ansvarsfördelningen otydligare och därmed undergräver utredningens oavhängiga karaktär. |
| --- | --- |

2.2

När det saknas lämplig planering av utredningarna i ärendets olika skeden finns det alltid risk för att utredarna avviker från de utredningsmål som fastställdes från början, vilket gör ansvarsfördelningen otydligare och därmed undergräver utredningens oavhängiga karaktär.

| 2.3 | Det finns ingen idealisk förlaga för en utredningsplan och varje ärende är naturligtvis unikt. Men det finns mycket att vinna på att arbeta med projektledning och behandling i varje ärende som inleds. Detta skulle ge enhetscheferna ett praktiskt och fungerande system för att kontrollera varje utredning, bedöma framstegen och känna till det planerade arbetet för varje utredare i enheten vilket därmed gör det möjligt att fördela resurserna efter enhetens behov. En effektiv planering syftar till att minska, inte öka, utredarnas och enhetschefernas administrativa uppgifter. |
| --- | --- |

2.3

Det finns ingen idealisk förlaga för en utredningsplan och varje ärende är naturligtvis unikt. Men det finns mycket att vinna på att arbeta med projektledning och behandling i varje ärende som inleds. Detta skulle ge enhetscheferna ett praktiskt och fungerande system för att kontrollera varje utredning, bedöma framstegen och känna till det planerade arbetet för varje utredare i enheten vilket därmed gör det möjligt att fördela resurserna efter enhetens behov. En effektiv planering syftar till att minska, inte öka, utredarnas och enhetschefernas administrativa uppgifter.

| 2.4 | Övervakningskommittén noterar även att det krävs en god balans mellan alltför föreskrivande kontroller av utredarna som ju alla är erfarna yrkesmänniskor å ena sidan och en alltför svag ledning och förvaltning av ärendena å den andra. Det är mycket viktigt att utredarna är motiverade och uppmanas att använda sin sakkunskap och sina erfarenheter för att arbeta effektivt med utredningarna. Samtidigt är det också viktigt att enhetscheferna förvaltar ärendena effektivt. |
| --- | --- |

2.4

Övervakningskommittén noterar även att det krävs en god balans mellan alltför föreskrivande kontroller av utredarna som ju alla är erfarna yrkesmänniskor å ena sidan och en alltför svag ledning och förvaltning av ärendena å den andra. Det är mycket viktigt att utredarna är motiverade och uppmanas att använda sin sakkunskap och sina erfarenheter för att arbeta effektivt med utredningarna. Samtidigt är det också viktigt att enhetscheferna förvaltar ärendena effektivt.

| 2.5 | Olaf har många olika ärenden under utredning, allt från raka och enkla interna ärenden som omfattar en eller två eventuella misstänkta för bedrägerier eller ekonomiska fel, till exempel när det gäller ersättning för sjukvårdsutgifter eller andra förmåner, till extremt komplicerade externa ärenden som involverar förundersökningar inom ramen för flera rättsliga system. Å andra sidan krävs ofta långsiktiga insatser i allt fler komplicerade övervaknings-, samordnings-, eller biståndsärenden som inte direkt gäller Olafs egna utredningar, i ärenden där Olaf har mycket litet inflytande. Varje ärende medför alltså olika krav på resurser, den tid utredningen kan väntas kräva och de summor som kan komma att återkrävas. |
| --- | --- |

2.5

Olaf har många olika ärenden under utredning, allt från raka och enkla interna ärenden som omfattar en eller två eventuella misstänkta för bedrägerier eller ekonomiska fel, till exempel när det gäller ersättning för sjukvårdsutgifter eller andra förmåner, till extremt komplicerade externa ärenden som involverar förundersökningar inom ramen för flera rättsliga system. Å andra sidan krävs ofta långsiktiga insatser i allt fler komplicerade övervaknings-, samordnings-, eller biståndsärenden som inte direkt gäller Olafs egna utredningar, i ärenden där Olaf har mycket litet inflytande. Varje ärende medför alltså olika krav på resurser, den tid utredningen kan väntas kräva och de summor som kan komma att återkrävas.

| 2.6 | Direktorat A och B utför utredningar på olika områden och alla interna utredningar utförs av direktorat A (enhet A.1 och A.2) medan tull- och samordningsärenden främst hanteras av direktorat B. |
| --- | --- |

2.6

Direktorat A och B utför utredningar på olika områden och alla interna utredningar utförs av direktorat A (enhet A.1 och A.2) medan tull- och samordningsärenden främst hanteras av direktorat B.

| 2.7 | Övervakningskommittén vill se till att Olaf använder sina begränsade resurser på bästa sätt för att alla utredningar ska bli effektiva och verksamma och så resurseffektiva som möjligt. Allmänna farhågor har framförts, även utanför övervakningskommittén, avseende vissa utredningar som tar alltför lång tid (övervakningskommittén har redan uppmärksammat (1) att över 78 % av utredningarna i december 2008 hade pågått i över nio månader). Man fruktar också att resultaten, i synnerhet med avseende på de summor som kan återkrävas, inte står i proportion till de resurser som lagts ner och att utredningarna inte genomförs effektivt. Övervakningskommittén anser att en effektiv utredningsplanering kan ge bättre styrning av utredningens mål, korta utredningstiden och förebygga upprepade tjänsteresor. Den här undersökningen gjordes för att se om Olaf använder utredningsplanering, om planeringen i så fall är konsekvent mellan olika direktorat och utredningsenheter och om man delar med sig av goda lösningar. |
| --- | --- |

2.7

Övervakningskommittén vill se till att Olaf använder sina begränsade resurser på bästa sätt för att alla utredningar ska bli effektiva och verksamma och så resurseffektiva som möjligt. Allmänna farhågor har framförts, även utanför övervakningskommittén, avseende vissa utredningar som tar alltför lång tid (övervakningskommittén har redan uppmärksammat (1) att över 78 % av utredningarna i december 2008 hade pågått i över nio månader). Man fruktar också att resultaten, i synnerhet med avseende på de summor som kan återkrävas, inte står i proportion till de resurser som lagts ner och att utredningarna inte genomförs effektivt. Övervakningskommittén anser att en effektiv utredningsplanering kan ge bättre styrning av utredningens mål, korta utredningstiden och förebygga upprepade tjänsteresor. Den här undersökningen gjordes för att se om Olaf använder utredningsplanering, om planeringen i så fall är konsekvent mellan olika direktorat och utredningsenheter och om man delar med sig av goda lösningar.

| 2.8 | God planering ger utredarna möjlighet att få överblick över de utfrågningar som kan behövas, fastställa mål och bedöma hur länge utredningen förväntas ta. Samtidigt ger det ledningen information om hur utredningarna fortskrider så att de kan fördela utredningspersonalen på bästa sätt. Det är därför viktigt att ledningen känner till vad varje medarbetare gör och när uppgiften kan bli klar så att de frigörs för andra uppgifter. En bra och relevant ledning inom Olaf ger cheferna möjlighet att ha kontroll på sina ärenden och ger utredarna vägledning för inriktningen på utredningarna. |
| --- | --- |

2.8

God planering ger utredarna möjlighet att få överblick över de utfrågningar som kan behövas, fastställa mål och bedöma hur länge utredningen förväntas ta. Samtidigt ger det ledningen information om hur utredningarna fortskrider så att de kan fördela utredningspersonalen på bästa sätt. Det är därför viktigt att ledningen känner till vad varje medarbetare gör och när uppgiften kan bli klar så att de frigörs för andra uppgifter. En bra och relevant ledning inom Olaf ger cheferna möjlighet att ha kontroll på sina ärenden och ger utredarna vägledning för inriktningen på utredningarna.

| 2.9 | Målet med utredningarna bör även hänvisa till det förväntade resultatet i ärendet. I ärenden som troligen kommer att överlämnas till nationella rättsliga myndigheter måste målen till exempel utformas med hjälp av rättslig rådgivning från nationella experter i direktorat C och i ärenden som kan komma att leda till återkrav bör man i målbeskrivningen bedöma vilka belopp det kan röra sig om och vad som krävs för att återkräva dem. Detta kan sedan ligga till grund för kollegorna i enhet C2 och C3 som ska gå vidare med ärendet. |
| --- | --- |

2.9

Målet med utredningarna bör även hänvisa till det förväntade resultatet i ärendet. I ärenden som troligen kommer att överlämnas till nationella rättsliga myndigheter måste målen till exempel utformas med hjälp av rättslig rådgivning från nationella experter i direktorat C och i ärenden som kan komma att leda till återkrav bör man i målbeskrivningen bedöma vilka belopp det kan röra sig om och vad som krävs för att återkräva dem. Detta kan sedan ligga till grund för kollegorna i enhet C2 och C3 som ska gå vidare med ärendet.

| 2.10 | I sin särskilda rapport 1/2005 skrev Europeiska revisionsrätten följande:






  ”77. | När det gäller förberedelsearbetet (utvärderingar) är analyserna fortfarande rudimentära. Stödenheternas (åklagare, uppföljning och underrättelseanalys) deltagande när det gäller att för varje utredning definiera mål och utarbeta strategier har varit begränsat. Styrelsen har inte tillräckligt insisterat på behovet av att tydligt formulera mål för utredningarna och ange förväntade resultat (se punkterna 20 och 22).
  Fortfarande återstår att bättre motivera vissa utredningsåtgärder, förtydliga de mål utredarna ska arbeta emot i varje ärende och insistera på arbetsplaner till stöd för de beslut som föreslås. När det gäller styrelsen bör man överväga att samla de tjänstemän som arbetar med liknande ärenden i mindre grupper (3). Genom att underlätta deltagarnas arbete för att sätta sig in i ärendena skulle ett sådant arbetssätt underlätta en mer djupgående analys av förslag till beslut. Det skulle också göra det möjligt att införa en samlad uppföljning av alla pågående ärenden och ett system för prioritering. Vid behov skulle styrelsens samtliga grupper kunna samlas för att behandla principiella frågor av intresse för alla avdelningar. |
| --- | --- | --- |

2.10

I sin särskilda rapport 1/2005 skrev Europeiska revisionsrätten följande:

”77.

När det gäller förberedelsearbetet (utvärderingar) är analyserna fortfarande rudimentära. Stödenheternas (åklagare, uppföljning och underrättelseanalys) deltagande när det gäller att för varje utredning definiera mål och utarbeta strategier har varit begränsat. Styrelsen har inte tillräckligt insisterat på behovet av att tydligt formulera mål för utredningarna och ange förväntade resultat (se punkterna 20 och 22).

Fortfarande återstår att bättre motivera vissa utredningsåtgärder, förtydliga de mål utredarna ska arbeta emot i varje ärende och insistera på arbetsplaner till stöd för de beslut som föreslås. När det gäller styrelsen bör man överväga att samla de tjänstemän som arbetar med liknande ärenden i mindre grupper (3). Genom att underlätta deltagarnas arbete för att sätta sig in i ärendena skulle ett sådant arbetssätt underlätta en mer djupgående analys av förslag till beslut. Det skulle också göra det möjligt att införa en samlad uppföljning av alla pågående ärenden och ett system för prioritering. Vid behov skulle styrelsens samtliga grupper kunna samlas för att behandla principiella frågor av intresse för alla avdelningar.

| 78. | Den övervakning byråns ledning har haft av utredningarna har i allmänhet visat sig vara otillräcklig (se punkterna 28, 35 och 36). Man har inte haft kontroll över utredningarnas längd (se punkt 24).
  Enhetscheferna måste se till att prioriteringar respekteras och att utredarnas faktiska arbetsbörda både är känd och kontrolleras. Under utredningen måste sökandet efter bevis gå före en ren insamling av redan tillgänglig information. Byrån måste i detta avseende bättre använda de medel den har till sitt förfogande (hörande av vittnen, besök på platsen för att samla in bevis, operativa analyser etc.).” |
| --- | --- |

78.

Den övervakning byråns ledning har haft av utredningarna har i allmänhet visat sig vara otillräcklig (se punkterna 28, 35 och 36). Man har inte haft kontroll över utredningarnas längd (se punkt 24).

Enhetscheferna måste se till att prioriteringar respekteras och att utredarnas faktiska arbetsbörda både är känd och kontrolleras. Under utredningen måste sökandet efter bevis gå före en ren insamling av redan tillgänglig information. Byrån måste i detta avseende bättre använda de medel den har till sitt förfogande (hörande av vittnen, besök på platsen för att samla in bevis, operativa analyser etc.).”

| 2.11 | Övervakningskommittén nämnde behovet av utredningsplanering i yttrande nr 2/2009 om niomånadersrapporterna:
  ”II.   Bristande metodik och stringens i utredningarna och behov av förbättringar i den interna förvaltningen och kontrollen av utredningarna | Hemligheten bakom framgångsrika och målinriktade utredningar ligger i god arbetsplanering. |
| --- | --- | --- |

2.11

Övervakningskommittén nämnde behovet av utredningsplanering i yttrande nr 2/2009 om niomånadersrapporterna:

”II.   Bristande metodik och stringens i utredningarna och behov av förbättringar i den interna förvaltningen och kontrollen av utredningarna

Hemligheten bakom framgångsrika och målinriktade utredningar ligger i god arbetsplanering.

| | En detaljerad utredningsplan bör tas fram av utredningsgruppen i början av alla utredningar och bör vara så ingående att man kan ange ett teoretiskt datum för det slutliga beslutet. Att ange förväntat slutdatum är inte bara en lagstadgad skyldighet för Olaf i förhållande till övervakningskommittén utan också ett viktigt verktyg för att förvalta utredningarna och undvika negativa följder av att de pågår alltför länge. |
| --- | --- |

En detaljerad utredningsplan bör tas fram av utredningsgruppen i början av alla utredningar och bör vara så ingående att man kan ange ett teoretiskt datum för det slutliga beslutet. Att ange förväntat slutdatum är inte bara en lagstadgad skyldighet för Olaf i förhållande till övervakningskommittén utan också ett viktigt verktyg för att förvalta utredningarna och undvika negativa följder av att de pågår alltför länge.

| | Utredningsplanen bör ta upp varje planerad etapp i utredningen, tillsammans med en preliminär tidsplan för varje etapp. Planeringen bör vara skriftlig och systematiskt bifogas ärendet så att den enkelt kan ses över och tillgås om utredarna får ansökningar om uppskov eller andra typer av förseningar. |
| --- | --- |

Utredningsplanen bör ta upp varje planerad etapp i utredningen, tillsammans med en preliminär tidsplan för varje etapp. Planeringen bör vara skriftlig och systematiskt bifogas ärendet så att den enkelt kan ses över och tillgås om utredarna får ansökningar om uppskov eller andra typer av förseningar.

| | Förvaltningen på enhetsnivå bör regelbundet kontrollera utredningsplanerna för att följa upp och vid behov styra utvecklingen av ärendena.” |
| --- | --- |

Förvaltningen på enhetsnivå bör regelbundet kontrollera utredningsplanerna för att följa upp och vid behov styra utvecklingen av ärendena.”

Samma sak togs upp i rekommendationerna i övervakningskommitténs verksamhetsrapport för 2008–2009:

Slutsats nr IV: ”Kommittén noterade brister i tillsynen och kontrollen av det dagliga utredningsarbetet, som Olaf bör ta itu med. Detaljerade utredningsplaner bör utarbetas för varje utredning som inleds, med avtalad tidsplanering eller frister utsatta för alla etapper i utredningen, däribland utvärderingar och uppföljningar samt ett system för att bedöma resultatet med hjälp av resultatindikatorer.”

3.   Dagens praxis

| 3.1 | Olafs handbok över operativa förfaranden [översatt till svenska endast i sammandrag] ger utredarna vägledning med avseende på den preliminära arbetsplanering som ska göras i samband med den inledande bedömningen av ärendet. | 3.2.2.2 (7)
  Förslag till preliminär arbetsplanering



  Det här avsnittet bör beskriva utredningens omfattning och huvudsakliga etapper i den mån de kan förutses i detta stadium. Följande punkter bör nämnas för att informera styrelsen om utredningens huvudaspekter:







  — | Vilka upplysningar, vilken information och vilka handlingar bör säkras. |
| --- | --- | --- | --- |

3.1

Olafs handbok över operativa förfaranden [översatt till svenska endast i sammandrag] ger utredarna vägledning med avseende på den preliminära arbetsplanering som ska göras i samband med den inledande bedömningen av ärendet.

3.2.2.2 (7)
  Förslag till preliminär arbetsplanering

Det här avsnittet bör beskriva utredningens omfattning och huvudsakliga etapper i den mån de kan förutses i detta stadium. Följande punkter bör nämnas för att informera styrelsen om utredningens huvudaspekter:

—

Vilka upplysningar, vilken information och vilka handlingar bör säkras.

| — | Vilka andra upplysningar bör inhämtas och från vilka källor. |
| --- | --- |

—

Vilka andra upplysningar bör inhämtas och från vilka källor.

| — | Vilka utredningsinsatser krävs. |
| --- | --- |

—

Vilka utredningsinsatser krävs.

| — | Vad är de planerade åtgärdernas kostnader och förväntade resultat. |
| --- | --- |

—

Vad är de planerade åtgärdernas kostnader och förväntade resultat.

Ärendehandläggaren bör tillsammans med utredaren planera och fastställa utredningens omfattning, det tekniska och datortekniska arbete som utredningsdelen av ärendet kan komma att kräva ....

| | 3.2.2.2 (9)
  Ändringar i den preliminära arbetsplaneringen



  Alla ändringar i arbetsplaneringen ska dokumenteras ... |
| --- | --- |

3.2.2.2 (9)
  Ändringar i den preliminära arbetsplaneringen

Alla ändringar i arbetsplaneringen ska dokumenteras ...

3.3.6.4   
  Överlämnande av information till Olafs övervakningskommitté ...

2)   
  Obligatorisk information till övervakningskommittén

a)   
  Niomånadersrapporter

Enligt artikel 11.7 i förordning (EG) nr 1073/1999 ska generaldirektören om en utredning pågått längre än nio månader underrätta övervakningskommittén om orsakerna till att utredningen inte ännu har kunnat avslutas och när detta beräknas kunna ske. Rapporten används också som ett sätt att övervaka arbetet och ska vid behov hänvisa till (vår understrykning) för alla planerade utredningsetapper och om det är möjligt en tidsplan för varje etapp. Arbete som utförs externt ska tydligt anges i rapporten...”.

| 3.2 | I Olafs handbok sägs inget om någon arbetsplanering och ännu mindre något om en fullständig utredningsplan som ska användas när utredningen väl inletts. Syftet med att göra en preliminär arbetsplanering i bedömningsfasen är att ge styrelsen bevis för att den ansvariga utredaren redan funderat över hur utredningen bör genomföras. Den bör innehålla de vanligaste uppgifter som tycks krävas med ledning av faktagranskningen i samband med den inledande bedömningen. |
| --- | --- |

3.2

I Olafs handbok sägs inget om någon arbetsplanering och ännu mindre något om en fullständig utredningsplan som ska användas när utredningen väl inletts. Syftet med att göra en preliminär arbetsplanering i bedömningsfasen är att ge styrelsen bevis för att den ansvariga utredaren redan funderat över hur utredningen bör genomföras. Den bör innehålla de vanligaste uppgifter som tycks krävas med ledning av faktagranskningen i samband med den inledande bedömningen.

| 3.3 | Efter en genomgång av ärendena (punkt 1.2) noterar övervakningskommittén att de preliminära arbetsplanerna aldrig innehåller alla – och i vissa fall nästan inga – av de uppgifter som rekommenderas i punkt 3.2.2.2 (7) i Olafs handbok. |
| --- | --- |

3.3

Efter en genomgång av ärendena (punkt 1.2) noterar övervakningskommittén att de preliminära arbetsplanerna aldrig innehåller alla – och i vissa fall nästan inga – av de uppgifter som rekommenderas i punkt 3.2.2.2 (7) i Olafs handbok.

| 3.4 | När ärendet inleds förväntar sig övervakningskommittén att de ansvariga utredarna i samråd med sin enhetschef ska utarbeta en fullständig utredningsplan med alla de uppgifter som anges i punkt 2.4 och i punkterna 6.8 och 6.9. |
| --- | --- |

3.4

När ärendet inleds förväntar sig övervakningskommittén att de ansvariga utredarna i samråd med sin enhetschef ska utarbeta en fullständig utredningsplan med alla de uppgifter som anges i punkt 2.4 och i punkterna 6.8 och 6.9.

| 3.5 | När detta yttrande förbereddes konsulterades direktörerna i direktorat A och B samt enhetscheferna (enhet A1, A2 och A4 samt B2 och B3) vilka har erfarenhet av att utarbeta preliminära arbetsplaner och utredningsplaner. Men varken de utredande enheterna eller de två utredningsansvariga direktoraten tycktes uppvisa någon konsekvens eller gemensamma rutiner och det fanns heller inga skriftliga instruktioner (förutom Olafs handbok som nämnts tidigare). |
| --- | --- |

3.5

När detta yttrande förbereddes konsulterades direktörerna i direktorat A och B samt enhetscheferna (enhet A1, A2 och A4 samt B2 och B3) vilka har erfarenhet av att utarbeta preliminära arbetsplaner och utredningsplaner. Men varken de utredande enheterna eller de två utredningsansvariga direktoraten tycktes uppvisa någon konsekvens eller gemensamma rutiner och det fanns heller inga skriftliga instruktioner (förutom Olafs handbok som nämnts tidigare).

| 3.6 | När goda rutiner fanns såsom den tydliga tidsplanering som gjordes av vissa enhetschefer (huvudsakligen i direktorat B) eller de kvartalsrapporter som upprättades och sågs över regelbundet, även detta i direktorat B, fanns inte alltid några motsvarande rutiner i direktorat A. |
| --- | --- |

3.6

När goda rutiner fanns såsom den tydliga tidsplanering som gjordes av vissa enhetschefer (huvudsakligen i direktorat B) eller de kvartalsrapporter som upprättades och sågs över regelbundet, även detta i direktorat B, fanns inte alltid några motsvarande rutiner i direktorat A.

| 3.7 | Det gjordes i allmänhet alltför få eller inga försök att kommunicera och sprida goda rutiner mellan de båda direktoraten och se till att de efterlevdes. |
| --- | --- |

3.7

Det gjordes i allmänhet alltför få eller inga försök att kommunicera och sprida goda rutiner mellan de båda direktoraten och se till att de efterlevdes.

| 3.8 | Tidsplaneringssystemet tycks användas sällan eller inte alls. Motviljan grundar sig på uppfattningen att uppgifterna i systemet är historiska (dvs. avser händelser i det förflutna) och att det inte är användbart för ärendehanteringen. |
| --- | --- |

3.8

Tidsplaneringssystemet tycks användas sällan eller inte alls. Motviljan grundar sig på uppfattningen att uppgifterna i systemet är historiska (dvs. avser händelser i det förflutna) och att det inte är användbart för ärendehanteringen.

| 3.9 | Kommittén har sett många internationella exempel på goda rutiner för att utarbeta och använda utredningsplaner (till exempel FN, Serious Fraud Office, avdelningen för ekobrott vid Londonpolisen m.fl.). |
| --- | --- |

3.9

Kommittén har sett många internationella exempel på goda rutiner för att utarbeta och använda utredningsplaner (till exempel FN, Serious Fraud Office, avdelningen för ekobrott vid Londonpolisen m.fl.).

4.   Synpunkter från enhetscheferna

| 4.1 | Vid samrådet med enhetscheferna i direktorat A och B var det tydligt att enhetscheferna (i synnerhet i enhet B2 och B3) i direktorat B höll noggrann uppsikt över utredarnas förflyttningar och arbetsuppgifter, varför de snabbt kunde avgöra vem som kunde ta på sig mer arbete och vem som var fullt upptagen under överskådlig framtid med ett visst ärende. Detta framkom i den kvartalsrapport som varje utredare måste fylla i och diskutera med sin enhetschef i direktorat B. Dessa rapporter innehåller en kort redogörelse för den aktuella situationen i utredningen, vilka åtgärder som vidtagits under det gångna kvartalet, vilka åtgärder som planeras under påföljande kvartal och en uppdaterad bedömning av när utredningen förväntas vara klar. |
| --- | --- |

4.1

Vid samrådet med enhetscheferna i direktorat A och B var det tydligt att enhetscheferna (i synnerhet i enhet B2 och B3) i direktorat B höll noggrann uppsikt över utredarnas förflyttningar och arbetsuppgifter, varför de snabbt kunde avgöra vem som kunde ta på sig mer arbete och vem som var fullt upptagen under överskådlig framtid med ett visst ärende. Detta framkom i den kvartalsrapport som varje utredare måste fylla i och diskutera med sin enhetschef i direktorat B. Dessa rapporter innehåller en kort redogörelse för den aktuella situationen i utredningen, vilka åtgärder som vidtagits under det gångna kvartalet, vilka åtgärder som planeras under påföljande kvartal och en uppdaterad bedömning av när utredningen förväntas vara klar.

| 4.2 | I direktorat A fann övervakningskommittén däremot få tecken på skriftlig planering eller tecken på att ärendena överhuvudtaget planerats i de avslutade ärenden som gicks igenom. |
| --- | --- |

4.2

I direktorat A fann övervakningskommittén däremot få tecken på skriftlig planering eller tecken på att ärendena överhuvudtaget planerats i de avslutade ärenden som gicks igenom.

| 4.3 | Direktören för direktorat A utfärdade nyligen (i juni 2010) en ”åtgärdspunkt 13” för sin personal, som handlar om behovet av ”väsentlig förbättring av utredningsplaneringen och tidsplaneringen” i direktoratets ärenden. Enligt åtgärdspunkten ska alla rapporter från bedömningsfasen som föreslår att en intern eller extern utredning ska inledas ”innehålla en detaljerad, konsekvent och omfattande arbetsplan ... alla enskilda insatser ska beskrivas tillsammans med en redogörelse för förväntat resultat”. Därefter står det att ”när ärendet väl inletts ska den arbetsplan som godkänts av styrelsen utvecklas med en tidsplanering för var och en av utredningsinsatserna” vilken ska skrivas under av den utredare som har ansvaret för ärendet, enhetschefen och företrädare för övriga enheter om de är involverade. |
| --- | --- |

4.3

Direktören för direktorat A utfärdade nyligen (i juni 2010) en ”åtgärdspunkt 13” för sin personal, som handlar om behovet av ”väsentlig förbättring av utredningsplaneringen och tidsplaneringen” i direktoratets ärenden. Enligt åtgärdspunkten ska alla rapporter från bedömningsfasen som föreslår att en intern eller extern utredning ska inledas ”innehålla en detaljerad, konsekvent och omfattande arbetsplan ... alla enskilda insatser ska beskrivas tillsammans med en redogörelse för förväntat resultat”. Därefter står det att ”när ärendet väl inletts ska den arbetsplan som godkänts av styrelsen utvecklas med en tidsplanering för var och en av utredningsinsatserna” vilken ska skrivas under av den utredare som har ansvaret för ärendet, enhetschefen och företrädare för övriga enheter om de är involverade.

| 4.4 | Åtgärdspunkten tar även upp behovet av en kostnadsanalys av tjänsteresor utanför EU och nämner att ”tjänsteresor ska begränsas till det som är strikt nödvändigt för utredningen” och att ”upprepade tjänsteresor bör undvikas [om det inte finns] verkligt ny information som gör att Olaf bör upprepa tjänsteresan.” |
| --- | --- |

4.4

Åtgärdspunkten tar även upp behovet av en kostnadsanalys av tjänsteresor utanför EU och nämner att ”tjänsteresor ska begränsas till det som är strikt nödvändigt för utredningen” och att ”upprepade tjänsteresor bör undvikas [om det inte finns] verkligt ny information som gör att Olaf bör upprepa tjänsteresan.”

5.   Analys av ärenden

| 5.1 | Från direktorat A och B valdes 40 ärenden ut slumpmässigt. En analys av dessa ärenden visade att man inte upprättat några formella utredningsplaner för ärenden i något av direktoraten, med ett undantag (se punkt 5.7). Förslag till en preliminär arbetsplanering, som krävs enligt punkterna 3.2.2.2(7) och 3.2.2.2(9) i Olafs handbok (se punkt 3.1) hade gjorts i alla eller så gott som alla ärenden (se bilagan). Men det förekom få försök att lämna alla, eller ens några av de uppgifter som nämns i Olafs handbok. Flera ärenden (se bilagan) innehöll bara knapphändiga och vaga förslag såsom






  — | ”det behövs en intern utredning, |
| --- | --- | --- |

5.1

Från direktorat A och B valdes 40 ärenden ut slumpmässigt. En analys av dessa ärenden visade att man inte upprättat några formella utredningsplaner för ärenden i något av direktoraten, med ett undantag (se punkt 5.7). Förslag till en preliminär arbetsplanering, som krävs enligt punkterna 3.2.2.2(7) och 3.2.2.2(9) i Olafs handbok (se punkt 3.1) hade gjorts i alla eller så gott som alla ärenden (se bilagan). Men det förekom få försök att lämna alla, eller ens några av de uppgifter som nämns i Olafs handbok. Flera ärenden (se bilagan) innehöll bara knapphändiga och vaga förslag såsom

—

”det behövs en intern utredning,

| — | det behövs en intervju med den misstänkta. Därefter kan man avgöra om och vilka ytterligare utredningsinsatser som kan behövas” (ärende 5 i bilagan). |
| --- | --- |

—

det behövs en intervju med den misstänkta. Därefter kan man avgöra om och vilka ytterligare utredningsinsatser som kan behövas” (ärende 5 i bilagan).

| 5.2 | De allra flesta preliminära arbetsplaneringarna innehåller bara anteckningar om ”intervju med X, intervju med Y” utan angivande av vilka bevis man väntar sig kunna få fram från dessa vittnen eller i vilket syfte intervjuerna görs. I vissa fall (se ärende nr 11, 23, 24, 25 och 26 i bilagan) förekommer formuleringen ”i syfte att fastställa ...” men detta är mer undantag än regel. |
| --- | --- |

5.2

De allra flesta preliminära arbetsplaneringarna innehåller bara anteckningar om ”intervju med X, intervju med Y” utan angivande av vilka bevis man väntar sig kunna få fram från dessa vittnen eller i vilket syfte intervjuerna görs. I vissa fall (se ärende nr 11, 23, 24, 25 och 26 i bilagan) förekommer formuleringen ”i syfte att fastställa ...” men detta är mer undantag än regel.

| 5.3 | Det fanns sällan datum för det planerade fullgörandet av intervjuerna eller några tidsramar för utredningen och när det förekom framstod de som omotiverade och orealistiska. I ett ärende (ärende nr 9 i bilagan) lämnades till exempel uppgiften ”två utredare/tio mandagar” utan några förklaringar för hur man kommit fram till denna beräkning. I detta ärende tog uppgiften tio månader att slutföra. Numera lämnas inga tidsberäkningar i den ursprungliga ärendebedömningen. |
| --- | --- |

5.3

Det fanns sällan datum för det planerade fullgörandet av intervjuerna eller några tidsramar för utredningen och när det förekom framstod de som omotiverade och orealistiska. I ett ärende (ärende nr 9 i bilagan) lämnades till exempel uppgiften ”två utredare/tio mandagar” utan några förklaringar för hur man kommit fram till denna beräkning. I detta ärende tog uppgiften tio månader att slutföra. Numera lämnas inga tidsberäkningar i den ursprungliga ärendebedömningen.

| 5.4 | Det fanns anmärkningsvärt få uppgifter om hur de preliminära arbetsplanerna behandlats. Inga anmärkningar eller kommentarer från ledningen eller styrelsen fanns i akterna. Detta tyder på att den preliminära arbetsplaneringen inte fyller sitt syfte när det gäller att ge ledningen beslutsunderlag. Det bör framhållas att de förslag till preliminär arbetsplanering som ges i Olafs handbok som sagt är till för att ge styrelsen underlag när ärendet bedöms för att avgöra om det ska inledas av Olaf eller inte, men att syftet inte är att ge riktlinjer för hela utredningen. |
| --- | --- |

5.4

Det fanns anmärkningsvärt få uppgifter om hur de preliminära arbetsplanerna behandlats. Inga anmärkningar eller kommentarer från ledningen eller styrelsen fanns i akterna. Detta tyder på att den preliminära arbetsplaneringen inte fyller sitt syfte när det gäller att ge ledningen beslutsunderlag. Det bör framhållas att de förslag till preliminär arbetsplanering som ges i Olafs handbok som sagt är till för att ge styrelsen underlag när ärendet bedöms för att avgöra om det ska inledas av Olaf eller inte, men att syftet inte är att ge riktlinjer för hela utredningen.

| 5.5 | När ett ärende godkänts av styrelsen tycks det enligt ärendeakterna inte längre förekomma några fler försök att planera utredningens fortsatta utveckling. |
| --- | --- |

5.5

När ett ärende godkänts av styrelsen tycks det enligt ärendeakterna inte längre förekomma några fler försök att planera utredningens fortsatta utveckling.

| 5.6 | I övervaknings-, bistånds- eller samordningsärenden som är vanliga i direktorat B och som även förekommer i direktorat A är det tydligt att de kriterier som lämnas i punkterna 3.2.2.2(7) och 3.2.2.2(9) i Olafs handbok för hur formuläret för en inledande bedömning ska fyllas i är olämpliga och därför görs ingen kritik av att man inte rättat sig efter dessa kriterier i sådana ärenden. |
| --- | --- |

5.6

I övervaknings-, bistånds- eller samordningsärenden som är vanliga i direktorat B och som även förekommer i direktorat A är det tydligt att de kriterier som lämnas i punkterna 3.2.2.2(7) och 3.2.2.2(9) i Olafs handbok för hur formuläret för en inledande bedömning ska fyllas i är olämpliga och därför görs ingen kritik av att man inte rättat sig efter dessa kriterier i sådana ärenden.

| 5.7 | Det är anmärkningsvärt att kommittén varken i direktorat A eller B fann någon formell utredningsplan för ärenden som inletts. I direktorat B gör man var tredje månad uppdaterade ärenderapporter för att visa enhetschefen vilka framsteg som gjorts i varje utredning. |
| --- | --- |

5.7

Det är anmärkningsvärt att kommittén varken i direktorat A eller B fann någon formell utredningsplan för ärenden som inletts. I direktorat B gör man var tredje månad uppdaterade ärenderapporter för att visa enhetschefen vilka framsteg som gjorts i varje utredning.

| 5.8 | Ett undantag var ärende nr 41 i bilagan där en mycket bra utredningsplan hade gjorts. Detta ärende kan fungera som förebild för andra akter: alla detaljer lämnas om de påståenden som ska utredas och om utredningens syfte. Det finns realistiska tidsramar och en konstruktiv preliminär arbetsplanering som anger vilka utredningsinsatser som ska göras. Arbetsplaneringen uppdaterades på vederbörligt sätt när utredningen fortskred och anteckningar gjordes om vilka uppgifter som utförts och vilka uppdrag som ännu inte var klara, tillsammans med nya uppgifter. Dokumentet bär titeln ”arbetsplanering” men utgör egentligen en fullödig utredningsplan av exakt den typ som övervakningskommittén skulle vilja se i alla ärenden. |
| --- | --- |

5.8

Ett undantag var ärende nr 41 i bilagan där en mycket bra utredningsplan hade gjorts. Detta ärende kan fungera som förebild för andra akter: alla detaljer lämnas om de påståenden som ska utredas och om utredningens syfte. Det finns realistiska tidsramar och en konstruktiv preliminär arbetsplanering som anger vilka utredningsinsatser som ska göras. Arbetsplaneringen uppdaterades på vederbörligt sätt när utredningen fortskred och anteckningar gjordes om vilka uppgifter som utförts och vilka uppdrag som ännu inte var klara, tillsammans med nya uppgifter. Dokumentet bär titeln ”arbetsplanering” men utgör egentligen en fullödig utredningsplan av exakt den typ som övervakningskommittén skulle vilja se i alla ärenden.

| 5.9 | Att övervakningskommittén, med det undantag som anges i punkt 5.8, inte kunde hitta några dokumenterade utredningsplaner betyder förstås inte att övriga ärenden inte utretts väl och ingående; det är ofta tydligt att utredningarna gjorts noggrant och givit resultat. Men kommittén tror ändå att en aktiv planering i början av alla utredningar, med uppdaterade arbetsplaner allt eftersom utredningen fortskrider, skulle göra utredningarna snabbare och mer målinriktade. |
| --- | --- |

5.9

Att övervakningskommittén, med det undantag som anges i punkt 5.8, inte kunde hitta några dokumenterade utredningsplaner betyder förstås inte att övriga ärenden inte utretts väl och ingående; det är ofta tydligt att utredningarna gjorts noggrant och givit resultat. Men kommittén tror ändå att en aktiv planering i början av alla utredningar, med uppdaterade arbetsplaner allt eftersom utredningen fortskrider, skulle göra utredningarna snabbare och mer målinriktade.

| 5.10 | Övervakningskommittén noterar att många av de problem som tas upp i det här yttrandet skulle vara lösta om de rutiner som nämns i åtgärdspunkt 13, som riktade sig till enheterna i direktorat A enligt punkterna 4.3 och 4.4, skulle antas och genomföras inom hela Olaf. Om bestämmelserna, som kommittén tror, visar sig fungera i praktiken kan de förhoppningsvis inarbetas i Olafs handbok som obligatorisk rutin. Detta bör göras av generaldirektören. |
| --- | --- |

5.10

Övervakningskommittén noterar att många av de problem som tas upp i det här yttrandet skulle vara lösta om de rutiner som nämns i åtgärdspunkt 13, som riktade sig till enheterna i direktorat A enligt punkterna 4.3 och 4.4, skulle antas och genomföras inom hela Olaf. Om bestämmelserna, som kommittén tror, visar sig fungera i praktiken kan de förhoppningsvis inarbetas i Olafs handbok som obligatorisk rutin. Detta bör göras av generaldirektören.

6.   Rekommendationer

| 6.1 | Övervakningskommittén rekommenderar att de operativa delarna av direktoratet antar en konsekvent, om än inte gemensam, hållning till den strategiska ärendeplaneringen. |
| --- | --- |

6.1

Övervakningskommittén rekommenderar att de operativa delarna av direktoratet antar en konsekvent, om än inte gemensam, hållning till den strategiska ärendeplaneringen.

| 6.2 | Övervakningskommittén rekommenderar att Olaf ser över vilka upplysningar som behövs för den inledande bedömningen av ett ärende för att styrelsen ska kunna fatta ett väl underbyggt beslut om huruvida ärendet ska inledas eller inte och detta bör återspeglas i formuläret. I dagsläget är det den enskilda utredaren och enhetschefen som ansvarar för hur formuläret fylls i, vilket knappast eller i mycket liten grad följer kriterierna i Olafs handbok, i synnerhet som det inte faktiskt används i styrelsen. |
| --- | --- |

6.2

Övervakningskommittén rekommenderar att Olaf ser över vilka upplysningar som behövs för den inledande bedömningen av ett ärende för att styrelsen ska kunna fatta ett väl underbyggt beslut om huruvida ärendet ska inledas eller inte och detta bör återspeglas i formuläret. I dagsläget är det den enskilda utredaren och enhetschefen som ansvarar för hur formuläret fylls i, vilket knappast eller i mycket liten grad följer kriterierna i Olafs handbok, i synnerhet som det inte faktiskt används i styrelsen.

| 6.3 | Övervakningskommittén rekommenderar att styrelsen ger den ursprungliga arbetsplaneringen en noggrannare och mer detaljerad genomgång och lämnar konstruktiva förslag som kan vara till nytta i ett senare stadium av utredningen. |
| --- | --- |

6.3

Övervakningskommittén rekommenderar att styrelsen ger den ursprungliga arbetsplaneringen en noggrannare och mer detaljerad genomgång och lämnar konstruktiva förslag som kan vara till nytta i ett senare stadium av utredningen.

| 6.4 | Olaf bör överväga en utredningsplanering i två steg: först en inledande bedömning och därefter en mycket mer detaljerad utredningsplan när ärendet väl inletts. |
| --- | --- |

6.4

Olaf bör överväga en utredningsplanering i två steg: först en inledande bedömning och därefter en mycket mer detaljerad utredningsplan när ärendet väl inletts.

| 6.5 | Övervakningskommittén rekommenderar att Olaf upprättar en mall för utredningsplanen eftersom många upplysningar bör lämnas i alla utredningsplaner, även om ingen utredning är den andra lik. Upplysningarna kommer att vara olika i bedömningsfasen och när ärendet börjar utredas. I bedömningsfasen kan följande upplysningar tas med:






  i) | Utredningens mål och omfattning:






  — | Vilken misstanke om bedrägeri eller felaktighet ska utredas? |
| --- | --- | --- | --- |

6.5

Övervakningskommittén rekommenderar att Olaf upprättar en mall för utredningsplanen eftersom många upplysningar bör lämnas i alla utredningsplaner, även om ingen utredning är den andra lik. Upplysningarna kommer att vara olika i bedömningsfasen och när ärendet börjar utredas. I bedömningsfasen kan följande upplysningar tas med:

i)

Utredningens mål och omfattning:

—

Vilken misstanke om bedrägeri eller felaktighet ska utredas?

| — | Rör det sig om brott, ett disciplinärende eller en administrativ utredning? |
| --- | --- |

—

Rör det sig om brott, ett disciplinärende eller en administrativ utredning?

| — | Vilken typ av bevisning bör samlas in avseende upplysningarna? |
| --- | --- |

—

Vilken typ av bevisning bör samlas in avseende upplysningarna?

| — | Var kan bevis inhämtas? |
| --- | --- |

—

Var kan bevis inhämtas?

| ii) | Vilka belopp berörs och kan komma att återkrävas och vilken dokumentation behövs (och vilka eventuella hinder kan uppstå)? |
| --- | --- |

ii)

Vilka belopp berörs och kan komma att återkrävas och vilken dokumentation behövs (och vilka eventuella hinder kan uppstå)?

| iii) | Hur många utredare, underrättelseanalytiker och jurister kan behöva arbeta med utredningen? |
| --- | --- |

iii)

Hur många utredare, underrättelseanalytiker och jurister kan behöva arbeta med utredningen?

| iv) | Hur länge väntas utredningen pågå – med tanke på att nationella tids- eller preskriptionsfrister kan vara tillämpliga på ärenden som ska överlämnas till nationella domstolar? |
| --- | --- |

iv)

Hur länge väntas utredningen pågå – med tanke på att nationella tids- eller preskriptionsfrister kan vara tillämpliga på ärenden som ska överlämnas till nationella domstolar?

| 6.6 | Övervakningskommittén rekommenderar att utredningsplanen ses över när styrelsen fattat beslut om att inleda ärendet. Utredningsplanen kan komma att innehålla mer föreskrivande och detaljerade uppgifter och tidsramar för varje utredningsetapp, tillsammans med kostnadsberäkningar och föreslagna åtgärder i varje utredningsetapp. |
| --- | --- |

6.6

Övervakningskommittén rekommenderar att utredningsplanen ses över när styrelsen fattat beslut om att inleda ärendet. Utredningsplanen kan komma att innehålla mer föreskrivande och detaljerade uppgifter och tidsramar för varje utredningsetapp, tillsammans med kostnadsberäkningar och föreslagna åtgärder i varje utredningsetapp.

| 6.7 | Om tjänsteresor krävs bör detta noggrant övervägas under planeringsfasen så att EU-medlen används på bästa möjliga sätt. Utredningsplanen bör vidare utarbetas med hänsyn till vilka ärenden som ska prioriteras och vilka medel som är tillgängliga. |
| --- | --- |

6.7

Om tjänsteresor krävs bör detta noggrant övervägas under planeringsfasen så att EU-medlen används på bästa möjliga sätt. Utredningsplanen bör vidare utarbetas med hänsyn till vilka ärenden som ska prioriteras och vilka medel som är tillgängliga.

| 6.8 | Utredningsplanen ska naturligtvis vara dynamisk och ska ses över regelbundet och uppdateras med anledning av hur utredningen fortskrider. Den kommer på ett tydligt och klart sätt att ge såväl utredaren som enhetschefen och direktören insyn i om arbetet med ärendet fortskrider som planerat eller om svårigheter uppstått. En bra utredningsplan ska ge enhetschefen möjlighet att snabbt kunna avgöra följande:






  — | Hur långt utredningen har kommit. |
| --- | --- | --- |

6.8

Utredningsplanen ska naturligtvis vara dynamisk och ska ses över regelbundet och uppdateras med anledning av hur utredningen fortskrider. Den kommer på ett tydligt och klart sätt att ge såväl utredaren som enhetschefen och direktören insyn i om arbetet med ärendet fortskrider som planerat eller om svårigheter uppstått. En bra utredningsplan ska ge enhetschefen möjlighet att snabbt kunna avgöra följande:

—

Hur långt utredningen har kommit.

| — | Vilka frister som gäller. |
| --- | --- |

—

Vilka frister som gäller.

| — | Vilka frister som bör förlängas vid omprioritering. |
| --- | --- |

—

Vilka frister som bör förlängas vid omprioritering.

| — | Om utredarna har utfört de planerade uppgifterna. |
| --- | --- |

—

Om utredarna har utfört de planerade uppgifterna.

| — | Vilka uppgifter varje utredare har under de närmaste veckorna. |
| --- | --- |

—

Vilka uppgifter varje utredare har under de närmaste veckorna.

| 6.9 | Övervakningskommittén hoppas före utgången av sitt mandat kunna bedöma i vilken mån Olaf genomfört dessa rekommendationer om utredningsplanering. |
| --- | --- |

6.9

Övervakningskommittén hoppas före utgången av sitt mandat kunna bedöma i vilken mån Olaf genomfört dessa rekommendationer om utredningsplanering.

---

(1)  Yttrande nr 2/2009.

1

---

BILAGA 6

YTTRANDE nr 5/2010

Tillämpningen av grundläggande rättigheter och rättssäkerheten i Olafs utredningar

Bryssel den 29 november 2010

INNEHÅLL

| 1. | Inledning |
| --- | --- |

1.

| 1.1 | Yttrandets syfte och metod |
| --- | --- |

1.1

| 2. | Allmänna principer som Olaf ska följa |
| --- | --- |

2.

| 2.1 | Kravet på opartiska utredningar |
| --- | --- |

2.1

| 2.2 | Rimlig utredningstid |
| --- | --- |

2.2

| 2.3 | Utredningssekretess |
| --- | --- |

2.3

| 3. | Rättssäkerhetsgarantier |
| --- | --- |

3.

| 3.1 | Interna utredningar |
| --- | --- |

3.1

| 3.1.1 | Utredningen inleds |
| --- | --- |

3.1.1

| 3.1.1.1 | Rätten att informeras om utredningar som berör en personligen |
| --- | --- |

3.1.1.1

| 3.1.2 | Utredningen genomförs |
| --- | --- |

3.1.2

| 3.1.2.1 | Kravet på bemyndigande av Olafs företrädare |
| --- | --- |

3.1.2.1

| 3.1.2.2 | De berördas rätt att lämna synpunkter |
| --- | --- |

3.1.2.2

| 3.1.2.3 | Rätten att uttrycka sig på valfritt officiellt EU-språk |
| --- | --- |

3.1.2.3

| 3.1.2.4 | Rätten att biträdas av den man vill |
| --- | --- |

3.1.2.4

| 3.1.2.5 | Rätten att inte röja sig själv |
| --- | --- |

3.1.2.5

| 3.1.2.6 | Rätten till skydd av personuppgifter |
| --- | --- |

3.1.2.6

| 3.1.2.7 | Rätten att få tillgång till handlingar i utredningen eller slutrapporten |
| --- | --- |

3.1.2.7

| 3.1.3 | Utredningen avslutas |
| --- | --- |

3.1.3

| 3.1.3.1 | Skyldigheten att beakta de berördas synpunkter i slutsatserna om utredningen |
| --- | --- |

3.1.3.1

| 3.1.3.2 | Rätten att informeras när utredningen avslutats |
| --- | --- |

3.1.3.2

| 3.2 | Externa utredningar |
| --- | --- |

3.2

| 3.2.1 | Utredningen inleds |
| --- | --- |

3.2.1

| 3.2.1.1 | Information till de berörda |
| --- | --- |

3.2.1.1

| 3.2.2 | Utredningen genomförs |
| --- | --- |

3.2.2

| 3.2.2.1 | Kravet på bemyndigande av Olafs företrädare |
| --- | --- |

3.2.2.1

| 3.2.2.2 | De berördas möjligheter att lämna synpunkter |
| --- | --- |

3.2.2.2

| 3.2.2.3 | Rätten att uttrycka sig på valfritt officiellt EU-språk |
| --- | --- |

3.2.2.3

| 3.2.2.4 | Rätten att biträdas av den man vill och tystnadsplikt i förhållandet mellan klient och juridiskt biträde |
| --- | --- |

3.2.2.4

| 3.2.2.5 | Rätten att inte röja sig själv |
| --- | --- |

3.2.2.5

| 3.2.3 | Utredningen avslutas |
| --- | --- |

3.2.3

| 3.2.3.1 | Möjligheten att informeras när utredningen avslutats |
| --- | --- |

3.2.3.1

BILAGA

1.   INLEDNING

| 1. | Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) har omfattande befogenheter när det gäller administrativa utredningar som utförs för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som drabbar Europeiska unionens ekonomiska intressen. Dessa befogenheter är underställda skyldigheten att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- och rättigheterna (1). Denna skyldighet skärptes ytterligare när Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna blev juridiskt bindande, i och med att Lissabonfördraget trädde i kraft. Unionsrättens bestämmelser ska följas, liksom protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier samt tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda. |
| --- | --- |

1.

Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) har omfattande befogenheter när det gäller administrativa utredningar som utförs för att bekämpa bedrägerier, korruption och all annan olaglig verksamhet som drabbar Europeiska unionens ekonomiska intressen. Dessa befogenheter är underställda skyldigheten att respektera de mänskliga rättigheterna och de grundläggande fri- och rättigheterna (1). Denna skyldighet skärptes ytterligare när Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna blev juridiskt bindande, i och med att Lissabonfördraget trädde i kraft. Unionsrättens bestämmelser ska följas, liksom protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier samt tjänsteföreskrifterna för tjänstemännen i Europeiska unionen och anställningsvillkoren för övriga anställda.

| 2. | Övervakningskommittén erinrar om att Olaf har en särställning i egenskap av utredningsbyrå och att byrån i första hand vidtar administrativa åtgärder – som i förekommande fall kan utmynna i rättsliga förfaranden, ekonomiska återkrav eller disciplinförfaranden på vilka de grundläggande rättigheterna är fullt tillämpliga. Enligt EU:s rättpraxis utgör Olafs åtgärder enbart förberedelser som inte kan anses gå någon emot och de kan därmed inte heller ogiltigförklaras (2). Men om väsentliga formföreskrifter åsidosatts när utredningarna inletts kan detta undergräva lagligheten i det slutliga beslut som fattas efter Olafs utredning (3). Detta kan även leda till att kommissionen ställs till svars. |
| --- | --- |

2.

Övervakningskommittén erinrar om att Olaf har en särställning i egenskap av utredningsbyrå och att byrån i första hand vidtar administrativa åtgärder – som i förekommande fall kan utmynna i rättsliga förfaranden, ekonomiska återkrav eller disciplinförfaranden på vilka de grundläggande rättigheterna är fullt tillämpliga. Enligt EU:s rättpraxis utgör Olafs åtgärder enbart förberedelser som inte kan anses gå någon emot och de kan därmed inte heller ogiltigförklaras (2). Men om väsentliga formföreskrifter åsidosatts när utredningarna inletts kan detta undergräva lagligheten i det slutliga beslut som fattas efter Olafs utredning (3). Detta kan även leda till att kommissionen ställs till svars.

| 3. | Det är därför av största vikt att Olaf sköter utredningarna med full respekt för rättssäkerhetsgarantierna. Övervakningskommittén anser dessutom att Olafs effektivitet och trovärdighet är direkt beroende av att de grundläggande rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna följts. Det är också mycket viktigt för Olafs renommé. Om byråns tillförlitlighet ifrågasätts ökar risken för påtryckningar som kan kränka dess oberoende. |
| --- | --- |

3.

Det är därför av största vikt att Olaf sköter utredningarna med full respekt för rättssäkerhetsgarantierna. Övervakningskommittén anser dessutom att Olafs effektivitet och trovärdighet är direkt beroende av att de grundläggande rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna följts. Det är också mycket viktigt för Olafs renommé. Om byråns tillförlitlighet ifrågasätts ökar risken för påtryckningar som kan kränka dess oberoende.

1.1   
  Yttrandets syfte och metod

| 4. | Övervakningskommittén framhåller fortlöpande behovet av precisa förfaranderegler som är anpassade till de olika utredningsetapperna. Om en uppsättning klara och tydliga regler efterlevs kan man därmed säkra utredningarnas kvalitet, effektivitet, insyn och oberoende samt respekten för rättsreglerna och rättssäkerheten. |
| --- | --- |

4.

Övervakningskommittén framhåller fortlöpande behovet av precisa förfaranderegler som är anpassade till de olika utredningsetapperna. Om en uppsättning klara och tydliga regler efterlevs kan man därmed säkra utredningarnas kvalitet, effektivitet, insyn och oberoende samt respekten för rättsreglerna och rättssäkerheten.

| 5. | I viss mån finns sådana regler i den gällande lagstiftningen och i instruktionerna i Olafs handbok för operativa förfaranden (nedan kallad handboken). Men de principer som ska tillämpas är splittrade i flera olika bestämmelser (förordning (EG) nr 1073/1999, förordning (EG) nr 2185/96, det interinstitutionella avtalet, tjänsteföreskrifterna osv.) och behöver förtydligas. Övervakningskommittén anser därför att det är mycket viktigt att man i samband med omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 rättsligt förtydligar Olafs befogenheter (4). Övervakningskommittén vill genom det här yttrandet bidra till diskussionerna om denna fråga. |
| --- | --- |

5.

I viss mån finns sådana regler i den gällande lagstiftningen och i instruktionerna i Olafs handbok för operativa förfaranden (nedan kallad handboken). Men de principer som ska tillämpas är splittrade i flera olika bestämmelser (förordning (EG) nr 1073/1999, förordning (EG) nr 2185/96, det interinstitutionella avtalet, tjänsteföreskrifterna osv.) och behöver förtydligas. Övervakningskommittén anser därför att det är mycket viktigt att man i samband med omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 rättsligt förtydligar Olafs befogenheter (4). Övervakningskommittén vill genom det här yttrandet bidra till diskussionerna om denna fråga.

| 6. | Med utgångspunkt i sin erfarenhet av att kontrollera utredningar och enligt den roll kommittén ska ha enligt domen i målet Franchet och Byk mot kommissionen (5), har övervakningskommittén gått igenom 28 utredningar där Olaf överlämnat uppgifter till nationella rättsliga myndigheter mellan december 2009 och oktober 2010 (6). Kommittén har tittat på utredningsrapporterna och sammanfattningarna från enheten för rättslig och juridisk rådgivning om hur vissa rättssäkerhetsgarantier följts under utredningen (7). Kommittén har även analyserat den rättsliga ramen och nuvarande praxis samt de hittillsvarande förslagen till lagstiftning i samband med omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 (8). |
| --- | --- |

6.

Med utgångspunkt i sin erfarenhet av att kontrollera utredningar och enligt den roll kommittén ska ha enligt domen i målet Franchet och Byk mot kommissionen (5), har övervakningskommittén gått igenom 28 utredningar där Olaf överlämnat uppgifter till nationella rättsliga myndigheter mellan december 2009 och oktober 2010 (6). Kommittén har tittat på utredningsrapporterna och sammanfattningarna från enheten för rättslig och juridisk rådgivning om hur vissa rättssäkerhetsgarantier följts under utredningen (7). Kommittén har även analyserat den rättsliga ramen och nuvarande praxis samt de hittillsvarande förslagen till lagstiftning i samband med omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 (8).

| 7. | I det här yttrandet lämnar övervakningskommittén rekommendationer som ska förtydliga tillämpningen av de allmänna principer som bör styra Olafs uppdrag samt rättssäkerhetsgarantierna i de olika utredningsetapperna. Yttrandet åtföljs av flera bilagor, däribland ett förslag till analys av tillämpningen av de grundläggande rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna, som kan vägleda utredarna (9). |
| --- | --- |

7.

I det här yttrandet lämnar övervakningskommittén rekommendationer som ska förtydliga tillämpningen av de allmänna principer som bör styra Olafs uppdrag samt rättssäkerhetsgarantierna i de olika utredningsetapperna. Yttrandet åtföljs av flera bilagor, däribland ett förslag till analys av tillämpningen av de grundläggande rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna, som kan vägleda utredarna (9).

2.   ALLMÄNNA PRINCIPER SOM OLAF SKA FÖLJA

| 8. | Olafs utredningar ska utföras i enlighet med en rad bestämmelser och principer: rättsprincipen, proportionalitetsprincipen, principerna om oberoende, objektivitet, rättvisa och rimlig utredningstid, principen om oskuldspresumtion, bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt osv. Övervakningskommittén har valt att bara titta närmare på de frågor som kan påverka oberoendet och där det finns en väletablerad rättspraxis för Olaf. |
| --- | --- |

8.

Olafs utredningar ska utföras i enlighet med en rad bestämmelser och principer: rättsprincipen, proportionalitetsprincipen, principerna om oberoende, objektivitet, rättvisa och rimlig utredningstid, principen om oskuldspresumtion, bestämmelser om sekretess och tystnadsplikt osv. Övervakningskommittén har valt att bara titta närmare på de frågor som kan påverka oberoendet och där det finns en väletablerad rättspraxis för Olaf.

| 9. | Övervakningskommittén erinrar om att Olafs anställda har möjlighet att till kommitténs ordförande överlämna alla uppgifter om eller bevis för eventuell olaglig verksamhet eller allvarliga omständigheter i samband med tjänsteutövningen inom Olaf som kommit till deras kännedom (10). |
| --- | --- |

9.

Övervakningskommittén erinrar om att Olafs anställda har möjlighet att till kommitténs ordförande överlämna alla uppgifter om eller bevis för eventuell olaglig verksamhet eller allvarliga omständigheter i samband med tjänsteutövningen inom Olaf som kommit till deras kännedom (10).

2.1   
  Kravet på opartiska utredningar

| 10. | Kravet på opartiska utredningar går hand i hand med Olafs oberoende ställning i den operativa verksamheten. Detta krav förutsätter att utredarna inte styrs av förutfattade meningar eller är i intressekonflikt (11). EU-lagstiftaren har givit begreppet en bred tolkning som avser ”alla sådana omständigheter som en tjänsteman som ska bedöma ett ärende rimligtvis måste inse att tredje man kan tro utövar inflytande på tjänstemannens oberoende” (12). |
| --- | --- |

10.

Kravet på opartiska utredningar går hand i hand med Olafs oberoende ställning i den operativa verksamheten. Detta krav förutsätter att utredarna inte styrs av förutfattade meningar eller är i intressekonflikt (11). EU-lagstiftaren har givit begreppet en bred tolkning som avser ”alla sådana omständigheter som en tjänsteman som ska bedöma ett ärende rimligtvis måste inse att tredje man kan tro utövar inflytande på tjänstemannens oberoende” (12).

| 11. | Övervakningskommittén beklagar att Olaf inte i tillräcklig grad infört strikta interna kontroller som ska undvika intressekonflikter som undergräver Olafs oberoende eller renommé, trots kommitténs upprepade rekommendationer (13). Enligt handboken är utredarna skyldiga att yppa eventuella intressekonflikter för generaldirektören, men däremot sägs inte att sådana slutsatser som eventuellt kan snedvrida utredningsrapporten ska avlägsnas från ärendeakten (14). Övervakningskommittén har sett att utredarna ibland fråntagits sitt uppdrag under pågående utredning utan motivering. Övervakningskommittén anser att en motivering behövs för att få veta varför utredaren fråntagits sin uppgift. |
| --- | --- |

11.

Övervakningskommittén beklagar att Olaf inte i tillräcklig grad infört strikta interna kontroller som ska undvika intressekonflikter som undergräver Olafs oberoende eller renommé, trots kommitténs upprepade rekommendationer (13). Enligt handboken är utredarna skyldiga att yppa eventuella intressekonflikter för generaldirektören, men däremot sägs inte att sådana slutsatser som eventuellt kan snedvrida utredningsrapporten ska avlägsnas från ärendeakten (14). Övervakningskommittén har sett att utredarna ibland fråntagits sitt uppdrag under pågående utredning utan motivering. Övervakningskommittén anser att en motivering behövs för att få veta varför utredaren fråntagits sin uppgift.

Kontrollerna av utredningarnas opartiskhet bör skärpas på följande sätt:

| i) | Alla beslut om att frånta Olafs utredare vissa uppgifter under pågående utredning bör motiveras. |
| --- | --- |

i)

Alla beslut om att frånta Olafs utredare vissa uppgifter under pågående utredning bör motiveras.

| ii) | Vid intressekonflikter bör handboken kräva att jäviga slutsatser ska avlägsnas ur ärendeakten. |
| --- | --- |

ii)

Vid intressekonflikter bör handboken kräva att jäviga slutsatser ska avlägsnas ur ärendeakten.

Övervakningskommittén välkomnar att kravet på opartiskhet uttryckligen nämns i förslaget till omarbetning av förordning (EG) nr 1073/1999 (15).

2.2   
  Rimlig utredningstid

| 12. | De berördas rätt att få sitt ärende behandlat av Olaf inom rimlig tid garanteras genom artikel 41 i stadgan om de grundläggande rättigheterna. |
| --- | --- |

12.

De berördas rätt att få sitt ärende behandlat av Olaf inom rimlig tid garanteras genom artikel 41 i stadgan om de grundläggande rättigheterna.

| 13. | En oproportionerligt lång utredningstid i förhållande till omständigheterna i ärendet och dess komplexitet kan få allvarliga negativa följder både för de berörda personernas rätt att försvara sig och för uppföljningen av utredningen. I fråga om kommissionens konkurrensrättsliga undersökningar har domstolen ansett att tidsutdräkten kan göra det svårare eller omöjligt att samla bevis, däribland friande vittnesmål (16). Även den administrativa, disciplinära eller rättsliga uppföljningen kan gå om intet därför att preskription inträtt (17), därför att nationella rättsliga myndigheter inte vill följa upp alltför gamla förseelser eller därför att det administrativa förfarandet dröjt längre än vad som kan anses rimligt (18). |
| --- | --- |

13.

En oproportionerligt lång utredningstid i förhållande till omständigheterna i ärendet och dess komplexitet kan få allvarliga negativa följder både för de berörda personernas rätt att försvara sig och för uppföljningen av utredningen. I fråga om kommissionens konkurrensrättsliga undersökningar har domstolen ansett att tidsutdräkten kan göra det svårare eller omöjligt att samla bevis, däribland friande vittnesmål (16). Även den administrativa, disciplinära eller rättsliga uppföljningen kan gå om intet därför att preskription inträtt (17), därför att nationella rättsliga myndigheter inte vill följa upp alltför gamla förseelser eller därför att det administrativa förfarandet dröjt längre än vad som kan anses rimligt (18).

| 14. | Övervakningskommittén noterar att lång tidsåtgång i vissa utredningar har flera olika skäl:






  a) | Bristfällig handläggning av vissa utredningar, till exempel upprepade ändringar av ansvarig utredare. Övervakningskommittén bestrider inte de administrativa svårigheter som Olaf kan ha haft, men erinrar om att detta inte bör drabba de personer som är under utredning (19). |
| --- | --- | --- |

14.

Övervakningskommittén noterar att lång tidsåtgång i vissa utredningar har flera olika skäl:

a)

Bristfällig handläggning av vissa utredningar, till exempel upprepade ändringar av ansvarig utredare. Övervakningskommittén bestrider inte de administrativa svårigheter som Olaf kan ha haft, men erinrar om att detta inte bör drabba de personer som är under utredning (19).

| b) | Otillräcklig kontroll från ledningens sida av de verkliga skälen till att utredningarna försenats (20), av det beräknade slutdatumet, av planeringen av de utredningsinsatser som ska vidtas (21) eller av det faktiska genomförandet av utredningarna (övervakningskommittén har till exempel konstaterat att vissa utredningar utan skäl legat vilande under perioder som ibland uppgått till ett år (22). |
| --- | --- |

b)

Otillräcklig kontroll från ledningens sida av de verkliga skälen till att utredningarna försenats (20), av det beräknade slutdatumet, av planeringen av de utredningsinsatser som ska vidtas (21) eller av det faktiska genomförandet av utredningarna (övervakningskommittén har till exempel konstaterat att vissa utredningar utan skäl legat vilande under perioder som ibland uppgått till ett år (22).

| 15. | Övervakningskommittén har även konstaterat att regelbundna rapporter (efter tre månader och efter 18 månader) upprättats i vissa ärenden för att redogöra för framstegen i utredningen. Rapporterna avsåg dock inte alltid hela utredningsperioden och det beräknade slutdatumet var ibland alltför osäkert (23). |
| --- | --- |

15.

Övervakningskommittén har även konstaterat att regelbundna rapporter (efter tre månader och efter 18 månader) upprättats i vissa ärenden för att redogöra för framstegen i utredningen. Rapporterna avsåg dock inte alltid hela utredningsperioden och det beräknade slutdatumet var ibland alltför osäkert (23).

Övervakningskommittén konstaterar att de åtgärder som har vidtagits för att inrätta regelbundna kontroller av utredningstiden inte är tillräckligt systematiska, trots kommitténs upprepade rekommendationer.

Övervakningskommittén erinrar om behovet av

| i) | bättre kontroller av niomånadersrapporterna (24) och en både systematisk och regelbunden rapportering i ärenden som pågått i mer än nio månader, |
| --- | --- |

i)

bättre kontroller av niomånadersrapporterna (24) och en både systematisk och regelbunden rapportering i ärenden som pågått i mer än nio månader,

| ii) | ett system som slår larm när ärenden legat vilande i mer än tre månader (en så kallad tremånaderslista (25) och en automatisk markering i ärendehanteringssystemet). |
| --- | --- |

ii)

ett system som slår larm när ärenden legat vilande i mer än tre månader (en så kallad tremånaderslista (25) och en automatisk markering i ärendehanteringssystemet).

Övervakningskommittén konstaterar att regelbundna operativa möten bidragit till en god handläggning av utredningstiderna (26) och förordar att detta fortsätter.

Övervakningskommittén välkomnar att kravet på en rimlig utredningstid ingår i förslaget till ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 (27).

2.3   
  Utredningssekretess

| 16. | Kravet på utredningssekretess stadfästs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1073/1999. Detta krav är kopplat till rätten till god förvaltning enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna (rätten till sekretess i behandlingen av ärendena (28). Därmed skyddas utredningssekretessen och principen om oskuldspresumtion (i synnerhet när det gäller ryktet för de tjänstemän och övriga anställda som håller på att utredas av Olaf (29) samt skyddet av personuppgifter (30). |
| --- | --- |

16.

Kravet på utredningssekretess stadfästs i artikel 8 i förordning (EG) nr 1073/1999. Detta krav är kopplat till rätten till god förvaltning enligt stadgan om de grundläggande rättigheterna (rätten till sekretess i behandlingen av ärendena (28). Därmed skyddas utredningssekretessen och principen om oskuldspresumtion (i synnerhet när det gäller ryktet för de tjänstemän och övriga anställda som håller på att utredas av Olaf (29) samt skyddet av personuppgifter (30).

| 17. | Övervakningskommittén konstaterar att handboken inte innehåller några tydliga instruktioner om hur sekretesskravet ska tillämpas i praktiken. |
| --- | --- |

17.

Övervakningskommittén konstaterar att handboken inte innehåller några tydliga instruktioner om hur sekretesskravet ska tillämpas i praktiken.

| 18. | Uppgifter kan lämnas ut i två olika situationer. Antingen kan det vara så att Olaf själv ska överlämna uppgifter till EU:s institutioner eller nationella myndigheter eller så kan det vara så att tredje man begärt att Olaf ska lämna ut uppgifter. |
| --- | --- |

18.

Uppgifter kan lämnas ut i två olika situationer. Antingen kan det vara så att Olaf själv ska överlämna uppgifter till EU:s institutioner eller nationella myndigheter eller så kan det vara så att tredje man begärt att Olaf ska lämna ut uppgifter.

—   Olaf överlämnar uppgifter

| 19. | Två kumulativa villkor måste uppfyllas när Olaf lämnar ut uppgifter ur sina utredningar: i) mottagaren ska ha behov av att få kännedom om uppgifterna (need to know) och ii) syftet med överlämnandet ska anges (det kan till exempel vara för att följa upp en utredning, för att föra in en ekonomisk aktör i systemet för tidig varning eller något annat) (31). |
| --- | --- |

19.

Två kumulativa villkor måste uppfyllas när Olaf lämnar ut uppgifter ur sina utredningar: i) mottagaren ska ha behov av att få kännedom om uppgifterna (need to know) och ii) syftet med överlämnandet ska anges (det kan till exempel vara för att följa upp en utredning, för att föra in en ekonomisk aktör i systemet för tidig varning eller något annat) (31).

| 20. | Övervakningskommittén konstaterar att den oklarhet som råder gör att det inte finns någon enhetlig utformning av de noter som åtföljer översändandet (dissemination sheet) och som anger vilka personer vid EU-institutionerna eller i medlemsstaterna som med anledning av sina befattningar har behov av att få kännedom om de uppgifter som överlämnas eller erhållits i samband med Olafs utredningar. Sådana noter upprättas inte i alla utredningar och innehåller inte upplysningar om alla uppgifter som överlämnats. |
| --- | --- |

20.

Övervakningskommittén konstaterar att den oklarhet som råder gör att det inte finns någon enhetlig utformning av de noter som åtföljer översändandet (dissemination sheet) och som anger vilka personer vid EU-institutionerna eller i medlemsstaterna som med anledning av sina befattningar har behov av att få kännedom om de uppgifter som överlämnas eller erhållits i samband med Olafs utredningar. Sådana noter upprättas inte i alla utredningar och innehåller inte upplysningar om alla uppgifter som överlämnats.

| 21. | Övervakningskommittén har även noterat fel vid överlämnandet av uppgifter (32). |
| --- | --- |

21.

Övervakningskommittén har även noterat fel vid överlämnandet av uppgifter (32).

—   Tredje man begär ut uppgifter eller handlingar

| 22. | Olaf råkar ofta ut för att tredje man begär ut uppgifter eller handlingar i pågående eller avslutade utredningar. EU-domstolen meddelade nyligen i en dom att när en ansökan som grundar sig på förordning (EG) nr 1049/2001 avser tillgång till handlingar som innehåller personuppgifter, blir bestämmelserna i förordning (EG) nr 45/2001 (om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter) tillämpliga i sin helhet (33). |
| --- | --- |

22.

Olaf råkar ofta ut för att tredje man begär ut uppgifter eller handlingar i pågående eller avslutade utredningar. EU-domstolen meddelade nyligen i en dom att när en ansökan som grundar sig på förordning (EG) nr 1049/2001 avser tillgång till handlingar som innehåller personuppgifter, blir bestämmelserna i förordning (EG) nr 45/2001 (om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter) tillämpliga i sin helhet (33).

| 23. | Övervakningskommittén noterar att EU-domstolen ansett att det i fråga om statligt stöd allmänt kan förutsättas att kommissionens utredningshandlingar omfattas av sekretess. Om kommissionen vägrar lämna ut sådana handlingar behöver den därmed inte för varje handling motivera hur en utlämning konkret skulle kunna skada den praktiska utredningen utan får använda en allmän förklaring om dokument av detta slag (34). Övervakningskommittén undrar om inte samma resonemang skulle kunna tillämpas på Olafs utredningar. |
| --- | --- |

23.

Övervakningskommittén noterar att EU-domstolen ansett att det i fråga om statligt stöd allmänt kan förutsättas att kommissionens utredningshandlingar omfattas av sekretess. Om kommissionen vägrar lämna ut sådana handlingar behöver den därmed inte för varje handling motivera hur en utlämning konkret skulle kunna skada den praktiska utredningen utan får använda en allmän förklaring om dokument av detta slag (34). Övervakningskommittén undrar om inte samma resonemang skulle kunna tillämpas på Olafs utredningar.

För att kunna kontrollera om sekretessbestämmelserna följts anser övervakningskommittén att Olaf bör utarbeta översändandenoter varje gång uppgifter överlämnas till i) personer vid EU-institutionerna eller i medlemsstaterna som i kraft av sin befattning har behov av att få kännedom om uppgifterna och i översändandenoten ange ii) syftet med överlämningen.

Övervakningskommittén önskar få ta del av översändandenoterna för att kunna fullgöra sitt uppdrag och bevaka att sekretessbestämmelsen i artikel 8.4 i förordning (EG) nr 1073/1999 följts.

När tredje man begär ut uppgifter eller handlingar som gäller utredningar bör Olaf kontrollera att lagstiftningen om skydd av personuppgifter följs.

3.   RÄTTSSÄKERHETSGARANTIER

| 24. | De omständigheter som utgör föremål för Olafs utredningar är ofta allvarliga och kan få långtgående följder för de berörda personerna, till och med straffrättsliga påföljder. Därför bör rättssäkerhetsgarantierna i de olika utredningsstadierna förtydligas och stärkas, både i de berörda personernas intresse och för att behöriga myndigheter ska kunna göra en effektiv uppföljning av utredningarna. |
| --- | --- |

24.

De omständigheter som utgör föremål för Olafs utredningar är ofta allvarliga och kan få långtgående följder för de berörda personerna, till och med straffrättsliga påföljder. Därför bör rättssäkerhetsgarantierna i de olika utredningsstadierna förtydligas och stärkas, både i de berörda personernas intresse och för att behöriga myndigheter ska kunna göra en effektiv uppföljning av utredningarna.

| 25. | Eftersom rättssäkerhetsgarantierna tillämpas på olika sätt har övervakningskommittén valt att skilja mellan interna och externa utredningar. |
| --- | --- |

25.

Eftersom rättssäkerhetsgarantierna tillämpas på olika sätt har övervakningskommittén valt att skilja mellan interna och externa utredningar.

3.1   
  Interna utredningar

3.1.1   Utredningen inleds

3.1.1.1   Rätten att informeras om utredningar som berör en personligen

| 26. | Tidsfrist för information – Den berörda personen ska informeras ”snarast” eller ”så snart som” utredningen visar att han eller hon kan vara berörd (35). I de ärenden som undersökts hade de berörda personerna informerats inom ett tidsspann på två–tre veckor eller två månader. Detta kan anses rimligt. |
| --- | --- |

26.

Tidsfrist för information – Den berörda personen ska informeras ”snarast” eller ”så snart som” utredningen visar att han eller hon kan vara berörd (35). I de ärenden som undersökts hade de berörda personerna informerats inom ett tidsspann på två–tre veckor eller två månader. Detta kan anses rimligt.

| 27. | Beslut om att skjuta upp informationen – informationen får skjutas upp om utredningen annars kan äventyras. Kravet på skriftlig motivation av sådana beslut (36) gör det möjligt att kontrollera skälen och deras relevans och därmed undvika godtycklighet. |
| --- | --- |

27.

Beslut om att skjuta upp informationen – informationen får skjutas upp om utredningen annars kan äventyras. Kravet på skriftlig motivation av sådana beslut (36) gör det möjligt att kontrollera skälen och deras relevans och därmed undvika godtycklighet.

Rätten att informeras uppfylls av den skrivelse som används för att informera de berörda om att en utredning inletts och om de omständigheter som rör dem. Övervakningskommittén uppskattar att handboken kräver skriftlig motivering av beslut om uppskov med att informera de berörda.

3.1.2   Utredningen genomförs

3.1.2.1   Kravet på bemyndigande av Olafs företrädare

| 28. | Enligt artikel 6.2 och 6.3 i förordning (EG) nr 1073/1999 får inga åtgärder vidtas om inte Olafs anställda har ett skriftligt bemyndigande, som även ska innehålla uppgifter om föremålet för utredningen (37). När kontroller företas på plats enligt förordning (EG) nr 2185/96, ska det skriftliga bemyndigandet åtföljas av en handling som både anger föremålet för och syftet med utredningen (38). |
| --- | --- |

28.

Enligt artikel 6.2 och 6.3 i förordning (EG) nr 1073/1999 får inga åtgärder vidtas om inte Olafs anställda har ett skriftligt bemyndigande, som även ska innehålla uppgifter om föremålet för utredningen (37). När kontroller företas på plats enligt förordning (EG) nr 2185/96, ska det skriftliga bemyndigandet åtföljas av en handling som både anger föremålet för och syftet med utredningen (38).

3.1.2.2   De berördas rätt att lämna synpunkter

| 29. | Inga slutsatser får dras om namngivna personer i utredningens slutskede utan att de berörda personerna fått tillfälle att yttra sig om samtliga omständigheter som gäller dem (39). |
| --- | --- |

29.

Inga slutsatser får dras om namngivna personer i utredningens slutskede utan att de berörda personerna fått tillfälle att yttra sig om samtliga omständigheter som gäller dem (39).

| 30. | Skyldighet att informera den berörda personen. För att faktiskt kunna utöva rätten att lämna synpunkter måste den berörda personen få kännedom om alla de omständigheter som rör det egna fallet. Därför är Olaf skyldig att skriftligen eller muntligen informera om dessa omständigheter, samt inhämta den berörda personens synpunkter (40). |
| --- | --- |

30.

Skyldighet att informera den berörda personen. För att faktiskt kunna utöva rätten att lämna synpunkter måste den berörda personen få kännedom om alla de omständigheter som rör det egna fallet. Därför är Olaf skyldig att skriftligen eller muntligen informera om dessa omständigheter, samt inhämta den berörda personens synpunkter (40).

| 31. | Informationen ska vara uttömmande. När nya anklagelser tillkommer under utredningens gång ska den berörda personen därför informeras om detta senast den dag intervjun hålls. Personen kan eventuellt lämna skriftliga synpunkter vid ett senare tillfälle eller begära att få intervjuas på nytt (41). Dessa möjligheter anges inte i handboken. |
| --- | --- |

31.

Informationen ska vara uttömmande. När nya anklagelser tillkommer under utredningens gång ska den berörda personen därför informeras om detta senast den dag intervjun hålls. Personen kan eventuellt lämna skriftliga synpunkter vid ett senare tillfälle eller begära att få intervjuas på nytt (41). Dessa möjligheter anges inte i handboken.

| 32. | Om nya anklagelser tillkommer ska utredarna formulera dem på ett otvetydigt sätt så att de skiljs från de tidigare anklagelserna (42). Kommissionen har redan fällts i ett ärende där EU-domstolen ansåg att den berörda personen inte informerats om en separat och specifik anklagelse som framförts under utredningens gång, utretts av Olaf och därefter nämnts i slutrapporten (43). |
| --- | --- |

32.

Om nya anklagelser tillkommer ska utredarna formulera dem på ett otvetydigt sätt så att de skiljs från de tidigare anklagelserna (42). Kommissionen har redan fällts i ett ärende där EU-domstolen ansåg att den berörda personen inte informerats om en separat och specifik anklagelse som framförts under utredningens gång, utretts av Olaf och därefter nämnts i slutrapporten (43).

| 33. | Skyldighet att ge den berörda personen möjlighet att yttra sig. Olaf ska vidta alla åtgärder som krävs för att den berörda personen ska kunna yttra sig före, under och efter intervjun.






  a) | Före intervjun:






  — | Inbjudan ska skickas med lämplig framförhållning, så att den berörda personen kan vidta de åtgärder som krävs för att biträdas av en person han eller hon själv valt eller för att meddela på vilket språk han eller hon önskar yttra sig. |
| --- | --- | --- | --- |

33.

Skyldighet att ge den berörda personen möjlighet att yttra sig. Olaf ska vidta alla åtgärder som krävs för att den berörda personen ska kunna yttra sig före, under och efter intervjun.

a)

Före intervjun:

—

Inbjudan ska skickas med lämplig framförhållning, så att den berörda personen kan vidta de åtgärder som krävs för att biträdas av en person han eller hon själv valt eller för att meddela på vilket språk han eller hon önskar yttra sig.

| — | Skrivelsens innehåll ska vara tillräckligt precis, bland annat när det gäller vilka anklagelser som framförts. |
| --- | --- |

—

Skrivelsens innehåll ska vara tillräckligt precis, bland annat när det gäller vilka anklagelser som framförts.

| — | Skrivelsen ska utformas på den berörda personens modersmål eller på ett språk som personen har fördjupade kunskaper i. |
| --- | --- |

—

Skrivelsen ska utformas på den berörda personens modersmål eller på ett språk som personen har fördjupade kunskaper i.

| b) | Under intervjun:






  — | Anklagelserna ska formuleras klart och tydligt, särskilt om de gäller flera olika punkter. |
| --- | --- | --- |

b)

Under intervjun:

—

Anklagelserna ska formuleras klart och tydligt, särskilt om de gäller flera olika punkter.

| c) | Efter intervjun:






  — | Den intervjuade personen ska beredas en faktisk möjlighet att läsa igenom intervjuprotokollet och lämna synpunkter på detta, bifoga handlingar som han eller hon förfogar över samt erhålla en kopia av protokollet. |
| --- | --- | --- |

c)

Efter intervjun:

—

Den intervjuade personen ska beredas en faktisk möjlighet att läsa igenom intervjuprotokollet och lämna synpunkter på detta, bifoga handlingar som han eller hon förfogar över samt erhålla en kopia av protokollet.

| 34. | Övervakningskommittén anser att de regler Olaf infört i denna riktning är otillräckliga. Varken handboken eller mallen för inbjudan till intervju hänvisar till skyldigheten att förse den berörda personen med en ny sammanfattning av anklagelser som tillkommit utöver de som var aktuella när utredningen inleddes. Handboken nämner inte heller på vilket språk inbjudan till intervju ska utformas. |
| --- | --- |

34.

Övervakningskommittén anser att de regler Olaf infört i denna riktning är otillräckliga. Varken handboken eller mallen för inbjudan till intervju hänvisar till skyldigheten att förse den berörda personen med en ny sammanfattning av anklagelser som tillkommit utöver de som var aktuella när utredningen inleddes. Handboken nämner inte heller på vilket språk inbjudan till intervju ska utformas.

| 35. | Övervakningskommittén har vidare noterat vissa formella brister i praktiken (44). |
| --- | --- |

35.

Övervakningskommittén har vidare noterat vissa formella brister i praktiken (44).

| 36. | Beslut om att skjuta upp den berörda personens möjlighet att yttra sig. Övervakningskommittén noterar att Olaf i undantagsfall utnyttjat detta undantag i vederbörligen motiverade fall och efter att i förväg ha inhämtat samtycke från generalsekreteraren eller ordföranden för den berörda institutionen (45). |
| --- | --- |

36.

Beslut om att skjuta upp den berörda personens möjlighet att yttra sig. Övervakningskommittén noterar att Olaf i undantagsfall utnyttjat detta undantag i vederbörligen motiverade fall och efter att i förväg ha inhämtat samtycke från generalsekreteraren eller ordföranden för den berörda institutionen (45).

| 37. | Samtycket framstår som en garant för rätten att försvara sig (46). Men övervakningskommittén vill framhålla att om ansvaret för beslutet delas med generalsekreteraren eller ordföranden för den institution, det organ eller den byrå som berörs och Olaf inte kan gå vidare med utredningen innan samtycket erhållits, kan denna formalitet medföra risker och försvaga den oberoende ställning som Olafs generaldirektör ska ha, i synnerhet om samtycket vägras eller kommer sent. Formaliteten kan i praktiken orsaka stora förseningar som lamslår utredningen och även påverkar preskriptionstiderna. I två fall från senare tid har övervakningskommittén noterat förseningar på allt från fem månader till ett år. Förseningarna förhindrade överlämningen av utredningsrapporten till de nationella rättsliga myndigheterna (47). Därför anser övervakningskommittén att alltför lång tid gått åt. |
| --- | --- |

37.

Samtycket framstår som en garant för rätten att försvara sig (46). Men övervakningskommittén vill framhålla att om ansvaret för beslutet delas med generalsekreteraren eller ordföranden för den institution, det organ eller den byrå som berörs och Olaf inte kan gå vidare med utredningen innan samtycket erhållits, kan denna formalitet medföra risker och försvaga den oberoende ställning som Olafs generaldirektör ska ha, i synnerhet om samtycket vägras eller kommer sent. Formaliteten kan i praktiken orsaka stora förseningar som lamslår utredningen och även påverkar preskriptionstiderna. I två fall från senare tid har övervakningskommittén noterat förseningar på allt från fem månader till ett år. Förseningarna förhindrade överlämningen av utredningsrapporten till de nationella rättsliga myndigheterna (47). Därför anser övervakningskommittén att alltför lång tid gått åt.

Övervakningskommittén är i stort sett nöjd med bestämmelserna i handboken (48), men konstaterar vissa praktiska problem.

Kommittén rekommenderar att Olaf

| i) | ägnar särskild uppmärksamhet åt att formulera anklagelserna klart och tydligt, |
| --- | --- |

i)

ägnar särskild uppmärksamhet åt att formulera anklagelserna klart och tydligt,

| ii) | i intervjuprotokollet anger om den berörda personen fått en kopia av detta och motiverar eventuellt uppskov med översändande av protokollet i ett beslut som ska bifogas akten. |
| --- | --- |

ii)

i intervjuprotokollet anger om den berörda personen fått en kopia av detta och motiverar eventuellt uppskov med översändande av protokollet i ett beslut som ska bifogas akten.

Övervakningskommittén anser att Olafs operativa oberoende kan undergrävas om en ordförande eller generalsekreterare vid en institution vägrar eller försenar sitt samtycke till uppskov med intervju av en berörd person. Övervakningskommittén förordar det förslag till ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 som bara medför ett krav på att informera den berörda institutionen (49).

Eftersom övervakningskommittén ska garantera Olafs oberoende önskar den informeras varje gång en institution vägrat eller försenat sitt samtycke till uppskov med intervju av en berörd person.

3.1.2.3   Rätten att uttrycka sig på valfritt officiellt EU-språk

| 38. | Denna rätt fastställs inte uttryckligen i den gällande lagstiftningen, men övervakningskommittén noterar att de berörda personerna i praktiken haft möjlighet att uttrycka sig på valfritt officiellt EU-språk. Däremot bör de få tillräcklig tid på sig för att anmäla vilket språk de önskar använda. |
| --- | --- |

38.

Denna rätt fastställs inte uttryckligen i den gällande lagstiftningen, men övervakningskommittén noterar att de berörda personerna i praktiken haft möjlighet att uttrycka sig på valfritt officiellt EU-språk. Däremot bör de få tillräcklig tid på sig för att anmäla vilket språk de önskar använda.

| 39. | När personer gått med på att intervjuas på ett annat språk än sitt modersmål har detta uttryckligen noterats i intervjuprotokollet, även om det inte krävs enligt handboken. Detta är en god rutin som ger Olaf möjlighet att spara det skriftliga samtycket och bevisa att personen otvetydigt avsagt sig en av sina rättigheter. |
| --- | --- |

39.

När personer gått med på att intervjuas på ett annat språk än sitt modersmål har detta uttryckligen noterats i intervjuprotokollet, även om det inte krävs enligt handboken. Detta är en god rutin som ger Olaf möjlighet att spara det skriftliga samtycket och bevisa att personen otvetydigt avsagt sig en av sina rättigheter.

Övervakningskommittén uppskattar gällande praxis som består i att i intervjuprotokollet notera den berörda personens val av språk. Handboken bör ändras i denna riktning.

Övervakningskommittén rekommenderar att tidsfristen för inbjudan till intervju följs så att de berörda personerna kan göra sina rättigheter gällande när det gäller val av språk.

Övervakningskommittén uppskattar att denna rättighet uttryckligen anges i det ändrade förslaget till förordning (EG) nr 1073/1999 och noterar att ändringen även ger EU-tjänstemän och övriga anställda möjlighet att yttra sig på ett officiellt språk som de har fördjupade kunskaper i.

3.1.2.4   Rätten att biträdas av den man vill

| 40. | Denna rättighet anges inte uttryckligen i gällande lagstiftning. Men i praktiken brukar Olaf ge de berörda möjlighet att åtföljas av en person de själva valt. Övervakningskommittén stödjer därför de tre institutionernas förslag att föra in detta bland de rättssäkerhetsgarantier som är tillämpliga på Olafs utredningar (50). |
| --- | --- |

40.

Denna rättighet anges inte uttryckligen i gällande lagstiftning. Men i praktiken brukar Olaf ge de berörda möjlighet att åtföljas av en person de själva valt. Övervakningskommittén stödjer därför de tre institutionernas förslag att föra in detta bland de rättssäkerhetsgarantier som är tillämpliga på Olafs utredningar (50).

| 41. | Övervakningskommittén uppskattar bestämmelserna i handboken om hur den berörda personen ska informeras om möjligheten att utöva denna rättighet (51). Kommittén anser att man på det sätt som brukar ske uttryckligen bör nämna om någon avsagt sig denna rättighet. Denna goda rutin ger de tjänstemän som deltar i intervjun möjlighet att redovisa att man uppfyllt de krav som ställs när någon avstår en rättighet, det vill säga att avståendet ska ske på ett otvetydigt sätt, med full kännedom om följderna och med grund i ett välinformerat samtycke (52) som erhållits utan påtryckningar (53). |
| --- | --- |

41.

Övervakningskommittén uppskattar bestämmelserna i handboken om hur den berörda personen ska informeras om möjligheten att utöva denna rättighet (51). Kommittén anser att man på det sätt som brukar ske uttryckligen bör nämna om någon avsagt sig denna rättighet. Denna goda rutin ger de tjänstemän som deltar i intervjun möjlighet att redovisa att man uppfyllt de krav som ställs när någon avstår en rättighet, det vill säga att avståendet ska ske på ett otvetydigt sätt, med full kännedom om följderna och med grund i ett välinformerat samtycke (52) som erhållits utan påtryckningar (53).

Övervakningskommittén rekommenderar att man när någon avsäger sig rätten att biträdas av en person han eller hon själv valt tydligt noterar detta i intervjuprotokollet och sedan låter den berörda personen skriva under. Handboken bör ändras i denna riktning.

3.1.2.5   Rätten att inte röja sig själv

| 42. | Tjänstemän och övriga anställda är skyldiga att lojalt samarbeta med Olaf och lämna allt bistånd som utredningen kräver. De är skyldiga att lämna Olafs anställda alla upplysningar och förklaringar som behövs (54). Enligt handboken åtnjuter de även i egenskap av berörda personer rätten att inte röja sig själva (55). Dessa båda principer bör tillämpas, även om rätten att inte röja sig själv har företräde. Den berörda personen är alltså inte tvungen att medge att han eller hon gjort något fel, men lojalitetsplikten innebär att han eller hon inte kan vägra att inställa sig på Olafs kallelse. |
| --- | --- |

42.

Tjänstemän och övriga anställda är skyldiga att lojalt samarbeta med Olaf och lämna allt bistånd som utredningen kräver. De är skyldiga att lämna Olafs anställda alla upplysningar och förklaringar som behövs (54). Enligt handboken åtnjuter de även i egenskap av berörda personer rätten att inte röja sig själva (55). Dessa båda principer bör tillämpas, även om rätten att inte röja sig själv har företräde. Den berörda personen är alltså inte tvungen att medge att han eller hon gjort något fel, men lojalitetsplikten innebär att han eller hon inte kan vägra att inställa sig på Olafs kallelse.

Övervakningskommittén uppskattar att rättigheten uttryckligen anges i det ändrade förlaget till förordning (EG) nr 1073/1999.

3.1.2.6   Rätten till skydd av personuppgifter

| 43. | Denna rättighet anges i artikel 8 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, i artikel 8 i förordning (EG) nr 1073/1999 och förordning (EG) nr 2185/96 samt i förordning (EG) nr 45/2001. Övervakningskommittén anser att frågan är så viktig att den bör bedömas närmare i ett annat sammanhang som inte omfattas av det här yttrandet. |
| --- | --- |

43.

Denna rättighet anges i artikel 8 i stadgan om de grundläggande rättigheterna, i Europakonventionen om de mänskliga rättigheterna, i artikel 8 i förordning (EG) nr 1073/1999 och förordning (EG) nr 2185/96 samt i förordning (EG) nr 45/2001. Övervakningskommittén anser att frågan är så viktig att den bör bedömas närmare i ett annat sammanhang som inte omfattas av det här yttrandet.

3.1.2.7   Rätten att få tillgång till handlingar i utredningen eller slutrapporten

| 44. | Enligt rättspraxis kan den berörda personen varken åberopa principen om rätten till försvar eller artikel 41 i stadgan om de grundläggande rätigheterna (var och ens rätt att få tillgång till de akter som berör honom eller henne) för att få tillgång till handlingar i en utredning eller slutrapporten. EU-domstolen har upprepade gånger meddelat att effektiviteten och den konfidentiella behandlingen av det uppdrag som Olaf har tilldelats samt Olafs oberoende medger att en sökande hindras tillgång till sådana handlingar innan det fattats ett slutligt beslut som går honom eller henne emot (56). Om Olafs utredningsrapporter eller beslut om överlämnande till nationella rättsliga myndigheter inte har ansetts gå personer emot är Olaf inte skyldig att bevilja tillgång till akten innan dessa handlingar utfärdas. Rättspraxis har med goda skäl inskränkt denna rättighet, som däremot tillgodoses fullt ut under de senare utredningsstadierna (vid eventuell rättslig, disciplinär eller ekonomisk uppföljning). |
| --- | --- |

44.

Enligt rättspraxis kan den berörda personen varken åberopa principen om rätten till försvar eller artikel 41 i stadgan om de grundläggande rätigheterna (var och ens rätt att få tillgång till de akter som berör honom eller henne) för att få tillgång till handlingar i en utredning eller slutrapporten. EU-domstolen har upprepade gånger meddelat att effektiviteten och den konfidentiella behandlingen av det uppdrag som Olaf har tilldelats samt Olafs oberoende medger att en sökande hindras tillgång till sådana handlingar innan det fattats ett slutligt beslut som går honom eller henne emot (56). Om Olafs utredningsrapporter eller beslut om överlämnande till nationella rättsliga myndigheter inte har ansetts gå personer emot är Olaf inte skyldig att bevilja tillgång till akten innan dessa handlingar utfärdas. Rättspraxis har med goda skäl inskränkt denna rättighet, som däremot tillgodoses fullt ut under de senare utredningsstadierna (vid eventuell rättslig, disciplinär eller ekonomisk uppföljning).

| 45. | En del personer begär dock ut handlingar från kommissionen och därmed från Olaf enligt förordning (EG) nr 1049/2001. Den förordningen avser allmänhetens tillgång till institutionernas handlingar, men kan också utnyttjas av någon som vill få tillgång till handlingar i ett eget ärende, eftersom ansökan inte behöver motiveras. Men Olaf får vägra lämna ut handlingar med hänvisning till artikel 4 i förordning (EG) nr 1049/2001, i synnerhet i ärenden som är under utredning men även efter avslutad utredning om påföljderna ännu inte fastställts. En sådan vägran ska vara vederbörligen motiverad, och bygga på en konkret genomgång av varje enskild handling som begärts ut och motiveras av ett faktiskt och inte bara ett hypotetiskt behov av skydd (57). |
| --- | --- |

45.

En del personer begär dock ut handlingar från kommissionen och därmed från Olaf enligt förordning (EG) nr 1049/2001. Den förordningen avser allmänhetens tillgång till institutionernas handlingar, men kan också utnyttjas av någon som vill få tillgång till handlingar i ett eget ärende, eftersom ansökan inte behöver motiveras. Men Olaf får vägra lämna ut handlingar med hänvisning till artikel 4 i förordning (EG) nr 1049/2001, i synnerhet i ärenden som är under utredning men även efter avslutad utredning om påföljderna ännu inte fastställts. En sådan vägran ska vara vederbörligen motiverad, och bygga på en konkret genomgång av varje enskild handling som begärts ut och motiveras av ett faktiskt och inte bara ett hypotetiskt behov av skydd (57).

| 46. | Här noterar övervakningskommittén en motsättning eftersom artikel 4 som i rättspraxis alltid tolkats så att Olaf inte är skyldig att lämna ut sina handlingar (58) lätt kan kringgås genom hänvisning till förordning (EG) nr 1049/2001. Lagstiftarens avsikt enligt skälen i förordningen var att ge största möjliga effekt åt allmänhetens rätt att få ut handlingar, för att göra arbetet vid unionens institutioner öppnare men inte särskilt för att ge berörda personer rätt att få tillgång till sina personliga akter. Även i stadgan om de grundläggande rättigheterna görs samma åtskillnad, eftersom individers tillgång till den egna akten behandlas i artikel 41.2 medan artikel 42 behandlar den rätt som varje unionsmedborgare och varje fysik eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat har att få tillgång till unionens institutioners, organs och byråers handlingar. Motsättningen mellan dessa olika principer bör fortsätta övervägas för att finna en lämplig lösning. |
| --- | --- |

46.

Här noterar övervakningskommittén en motsättning eftersom artikel 4 som i rättspraxis alltid tolkats så att Olaf inte är skyldig att lämna ut sina handlingar (58) lätt kan kringgås genom hänvisning till förordning (EG) nr 1049/2001. Lagstiftarens avsikt enligt skälen i förordningen var att ge största möjliga effekt åt allmänhetens rätt att få ut handlingar, för att göra arbetet vid unionens institutioner öppnare men inte särskilt för att ge berörda personer rätt att få tillgång till sina personliga akter. Även i stadgan om de grundläggande rättigheterna görs samma åtskillnad, eftersom individers tillgång till den egna akten behandlas i artikel 41.2 medan artikel 42 behandlar den rätt som varje unionsmedborgare och varje fysik eller juridisk person som är bosatt eller har sitt säte i en medlemsstat har att få tillgång till unionens institutioners, organs och byråers handlingar. Motsättningen mellan dessa olika principer bör fortsätta övervägas för att finna en lämplig lösning.

| 47. | Övervakningskommittén konstaterar att Olaf i praktiken avvisar de flesta ansökningar om att få ut handlingar med hänvisning till undantagen i artikel 4.1 b, artikel 4.2 och 4.3 i förordningen. Övervakningskommittén tillstyrker detta tillvägagångssätt. Men det är viktigt att Olaf motiverar vägran tillräckligt och på ett lämpligt sätt, så att inte besluten upphävs av EU-domstolen (59). |
| --- | --- |

47.

Övervakningskommittén konstaterar att Olaf i praktiken avvisar de flesta ansökningar om att få ut handlingar med hänvisning till undantagen i artikel 4.1 b, artikel 4.2 och 4.3 i förordningen. Övervakningskommittén tillstyrker detta tillvägagångssätt. Men det är viktigt att Olaf motiverar vägran tillräckligt och på ett lämpligt sätt, så att inte besluten upphävs av EU-domstolen (59).

| 48. | En begäran om att få tillgång till egna personuppgifter enligt förordning (EG) nr 45/2001 kan också vara ett indirekt sätt att få ut handlingar från Olaf. Övervakningskommittén kommer att yttra sig i frågan vid ett senare tillfälle, enligt ovan. |
| --- | --- |

48.

En begäran om att få tillgång till egna personuppgifter enligt förordning (EG) nr 45/2001 kan också vara ett indirekt sätt att få ut handlingar från Olaf. Övervakningskommittén kommer att yttra sig i frågan vid ett senare tillfälle, enligt ovan.

Övervakningskommittén anser att Olaf inte bör lämna ut sekretessbelagda handlingar annat än i vederbörligen motiverade fall, efter en konkret kontroll av varje enskild handling. Utlämning av handlingar får inte på något sätt hindra Olaf från att utföra sitt uppdrag på ett oberoende sätt.

Det behövs vidare överväganden för att balansera behovet av att skydda Olafs utredningssekretess mot de berörda personernas behov av att få ut handlingar i utredningen.

3.1.3   Utredningen avslutas

3.1.3.1   Skyldigheten att beakta de berördas synpunkter i utredningens slutsatser

| 49. | Övervakningskommittén beklagar att denna skyldighet enligt tjänsteföreskrifterna (60) inte nämns i handboken och inte heller fullt ut efterlevs i praktiken (61). |
| --- | --- |

49.

Övervakningskommittén beklagar att denna skyldighet enligt tjänsteföreskrifterna (60) inte nämns i handboken och inte heller fullt ut efterlevs i praktiken (61).

3.1.3.2   Rätten att informeras när utredningen avslutats

| 50. | Den berörda personens rätt att informeras gäller formellt bara när utredningen avslutas utan vidare åtgärd (62). Men i de kontrollerade ärenden som lett till uppföljning noterar övervakningskommittén med glädje att de berörda personerna systematiskt informerats om att utredningen avslutats och om att Olaf rekommenderat överlämning av ärendet. Överlämning av ärenden utgör en sådan behandling av personuppgifter som avses i förordning (EG) nr 45/2001, vilket motiverar att personen informeras. Övervakningskommittén önskar dock att lagstiftaren skulle förtydliga denna punkt när förordning (EG) nr 1073/1999 ändras och överväga möjligheten till undantag för fall där sekretessen bör behållas. |
| --- | --- |

50.

Den berörda personens rätt att informeras gäller formellt bara när utredningen avslutas utan vidare åtgärd (62). Men i de kontrollerade ärenden som lett till uppföljning noterar övervakningskommittén med glädje att de berörda personerna systematiskt informerats om att utredningen avslutats och om att Olaf rekommenderat överlämning av ärendet. Överlämning av ärenden utgör en sådan behandling av personuppgifter som avses i förordning (EG) nr 45/2001, vilket motiverar att personen informeras. Övervakningskommittén önskar dock att lagstiftaren skulle förtydliga denna punkt när förordning (EG) nr 1073/1999 ändras och överväga möjligheten till undantag för fall där sekretessen bör behållas.

| 51. | Övervakningskommittén uppskattar att den nya lydelsen av förordning (EG) nr 1073/1999 ålägger Olaf att lämna sina slutsatser och rekommendationer till den berörda personen innan slutrapporten överlämnas till de behöriga myndigheterna, om inte sekretessen bör behållas för att inte äventyra utredningen. Däremot reserverar sig övervakningskommittén mot kravet på att inhämta samtycke från institutionerna, organen och byråerna för att få uppskov med att informera den berörda personen (63). |
| --- | --- |

51.

Övervakningskommittén uppskattar att den nya lydelsen av förordning (EG) nr 1073/1999 ålägger Olaf att lämna sina slutsatser och rekommendationer till den berörda personen innan slutrapporten överlämnas till de behöriga myndigheterna, om inte sekretessen bör behållas för att inte äventyra utredningen. Däremot reserverar sig övervakningskommittén mot kravet på att inhämta samtycke från institutionerna, organen och byråerna för att få uppskov med att informera den berörda personen (63).

Skyldigheten att beakta de berördas synpunkter i utredningens slutsatser bör anges i handboken och efterlevas i praktiken.

Övervakningskommittén anser att den rättsliga ramen för Olafs utredningar bör fastställa att berörda personer ska informeras när utredningen avslutas, utom i vederbörligen motiverade fall. När Olaf skjuter upp informationen till personen bör det räcka med att institutionerna, organen och byråerna informeras om detta.

3.2   
  Externa utredningar

| 52. | De personer som berörs av externa utredningar har vissa rättigheter, på samma sätt som de som är föremål för interna utredningar (rätt att få tillgång till handlingar, rätt till skydd av personuppgifter osv.). Eftersom dessa bestämmelser tillämpas på samma sätt oavsett utredningstyp hänvisar övervakningskommittén till det ovan sagda. |
| --- | --- |

52.

De personer som berörs av externa utredningar har vissa rättigheter, på samma sätt som de som är föremål för interna utredningar (rätt att få tillgång till handlingar, rätt till skydd av personuppgifter osv.). Eftersom dessa bestämmelser tillämpas på samma sätt oavsett utredningstyp hänvisar övervakningskommittén till det ovan sagda.

| 53. | Övervakningskommittén konstaterar att EU:s befintliga lagstiftning om rättssäkerhetsgarantierna i Olafs externa utredningar är otillräckliga. Externa utredningar är mycket beroende av nationell rätt (64). När ärenden överlämnas till nationella rättsliga myndigheter kan detta äventyra likhetsprincipen i det faktiska skyddet mot bedrägerier enligt artikel 325 i Lissabonfördraget. Omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 erbjuder möjligheter till nödvändiga förtydliganden (65). |
| --- | --- |

53.

Övervakningskommittén konstaterar att EU:s befintliga lagstiftning om rättssäkerhetsgarantierna i Olafs externa utredningar är otillräckliga. Externa utredningar är mycket beroende av nationell rätt (64). När ärenden överlämnas till nationella rättsliga myndigheter kan detta äventyra likhetsprincipen i det faktiska skyddet mot bedrägerier enligt artikel 325 i Lissabonfördraget. Omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 erbjuder möjligheter till nödvändiga förtydliganden (65).

| 54. | Övervakningskommittén noterar att avsaknaden av klara och tydliga regler i förordning (EG) nr 2988/95, förordning (EG) nr 2185/96 och förordning (EG) nr 1073/1999 gör att Olaf tillämpar flera olika metoder. Riktlinjerna i handboken tycks inte räcka för att harmonisera olikheterna mellan de operativa enheterna. Det faktum att de nationella bestämmelserna är så olika varandra kan också motivera att man utarbetar ett stödkompendium för utredarna. |
| --- | --- |

54.

Övervakningskommittén noterar att avsaknaden av klara och tydliga regler i förordning (EG) nr 2988/95, förordning (EG) nr 2185/96 och förordning (EG) nr 1073/1999 gör att Olaf tillämpar flera olika metoder. Riktlinjerna i handboken tycks inte räcka för att harmonisera olikheterna mellan de operativa enheterna. Det faktum att de nationella bestämmelserna är så olika varandra kan också motivera att man utarbetar ett stödkompendium för utredarna.

| 55. | Övervakningskommittén noterar även brister i lagstiftningen om externa utredningar av direkta utgifter. När projekt finansieras enbart via EU och inte förvaltas tillsammans med medlemsstaterna är det ofta svårt för Olaf att avgöra vilka nationella myndigheter byrån kan vända sig till för att utföra kontroller på plats. Å andra sidan beskrivs inte Olafs utredningsbefogenheter enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 2185/96. Övervakningskommittén konstaterar att dessa brister ibland orsakat förseningar eller allvarliga svårigheter i utredningen. Därför anser kommittén att denna fråga bör förtydligas vid omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999. |
| --- | --- |

55.

Övervakningskommittén noterar även brister i lagstiftningen om externa utredningar av direkta utgifter. När projekt finansieras enbart via EU och inte förvaltas tillsammans med medlemsstaterna är det ofta svårt för Olaf att avgöra vilka nationella myndigheter byrån kan vända sig till för att utföra kontroller på plats. Å andra sidan beskrivs inte Olafs utredningsbefogenheter enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 2185/96. Övervakningskommittén konstaterar att dessa brister ibland orsakat förseningar eller allvarliga svårigheter i utredningen. Därför anser kommittén att denna fråga bör förtydligas vid omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999.

| 56. | När stadgan om de grundläggande rättigheterna trädde i kraft ökade medvetenheten om hur viktiga de grundläggande rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna är för alla typer av utredningar. Men man bör ta hänsyn till Olafs särskilda ställning i egenskap av administrativ utredningsenhet. Man kan inte helt enkelt justera rättssäkerhetsgarantierna i externa utredningar efter de interna utredningarna eftersom de är olika till sin natur och detta skulle kunna få allvarliga konsekvenser för utredningarnas effektivitet utan att för den sakens skull stärka de berörda personernas rättigheter på ett verkningsfullt och relevant sätt. |
| --- | --- |

56.

När stadgan om de grundläggande rättigheterna trädde i kraft ökade medvetenheten om hur viktiga de grundläggande rättigheterna och rättssäkerhetsgarantierna är för alla typer av utredningar. Men man bör ta hänsyn till Olafs särskilda ställning i egenskap av administrativ utredningsenhet. Man kan inte helt enkelt justera rättssäkerhetsgarantierna i externa utredningar efter de interna utredningarna eftersom de är olika till sin natur och detta skulle kunna få allvarliga konsekvenser för utredningarnas effektivitet utan att för den sakens skull stärka de berörda personernas rättigheter på ett verkningsfullt och relevant sätt.

3.2.1   Utredningen inleds

3.2.1.1   Information till de berörda

| 57. | Enligt gällande lagstiftning är Olaf inte skyldig att informera berörda personer om att de är under utredning. Detta motiveras av utredningens behov. Kontroller och inspektioner på platsen sker oftast utan föregående varsel. Att informera den berörda medlemsstaten i förväg om kontrollen på plats (men inte om att en utredning inletts) är nödvändigt av praktiska skäl och följer principen om lojalt samarbete (66). Sådan information ska lämnas ”i god tid” innan kontrollen på plats utförs. I handboken sägs å andra sidan att den berörda personen ska informeras när det inte äventyrar utredningen (67). Samma hållning uttrycks i det ändrade förslaget till förordning (EG) nr 1073/1999. |
| --- | --- |

57.

Enligt gällande lagstiftning är Olaf inte skyldig att informera berörda personer om att de är under utredning. Detta motiveras av utredningens behov. Kontroller och inspektioner på platsen sker oftast utan föregående varsel. Att informera den berörda medlemsstaten i förväg om kontrollen på plats (men inte om att en utredning inletts) är nödvändigt av praktiska skäl och följer principen om lojalt samarbete (66). Sådan information ska lämnas ”i god tid” innan kontrollen på plats utförs. I handboken sägs å andra sidan att den berörda personen ska informeras när det inte äventyrar utredningen (67). Samma hållning uttrycks i det ändrade förslaget till förordning (EG) nr 1073/1999.

| 58. | Övervakningskommittén konstaterar att fysiska eller juridiska personer för det mesta informeras om externa utredningar endera genom en not som uppger att en utredning inletts eller att en kontroll på plats kommer att göras, eller direkt när kontrollen på plats genomförs. Beslut om att inte informera den berörda personen är i allmänhet motiverade. Men däremot lämnas motiveringen enbart i de handlingar som upprättas när uppgifterna överlämnas till nationella rättsliga myndigheter. |
| --- | --- |

58.

Övervakningskommittén konstaterar att fysiska eller juridiska personer för det mesta informeras om externa utredningar endera genom en not som uppger att en utredning inletts eller att en kontroll på plats kommer att göras, eller direkt när kontrollen på plats genomförs. Beslut om att inte informera den berörda personen är i allmänhet motiverade. Men däremot lämnas motiveringen enbart i de handlingar som upprättas när uppgifterna överlämnas till nationella rättsliga myndigheter.

Övervakningskommittén anser att förhandsinformation till den berörda personen om att en utredning inletts ibland kan äventyra utredningens effektivitet (i synnerhet vid kontroller på plats) och öka byråkratin. Denna risk bör beaktas vid omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999. Innan en skyldighet att informera den berörda personen införs bör eventuella följder för utredningens effektivitet utredas närmare.

3.2.2   Utredningen genomförs

3.2.2.1   Kravet på bemyndigande av Olafs företrädare

| 59. | När kontroller på plats utförs enligt förordning (EG) nr 2185/96 ska utredarna förete ett skriftligt bemyndigande som anger deras identitet och befattning, samt utredningens mål och syfte (68). På så sätt bevaras rätten att försvara sig (69). |
| --- | --- |

59.

När kontroller på plats utförs enligt förordning (EG) nr 2185/96 ska utredarna förete ett skriftligt bemyndigande som anger deras identitet och befattning, samt utredningens mål och syfte (68). På så sätt bevaras rätten att försvara sig (69).

| 60. | Övervakningskommittén konstaterar att bestämmelserna i praktiken inte tillämpas enhetligt. Det skriftliga bemyndigandet (artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1073/1999) yttrar sig i ett ”utnämningsbeslut” av de personer som ska leda utredningen och undertecknas av enhetschefen. Bemyndigandet ska (enligt artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1073/1999) alltid ange utredningens mål och syfte, men i vissa fall saknades de ansvariga utredarnas namn, i andra fall åtföljdes bemyndigandet av ett mottagningsbevis som skulle skrivas på av de ekonomiska aktörer hos vilka kontrollerna på plats utfördes. I protokollen från intervjuer eller kontroller på plats nämns inte systematiskt om Olafs utredare faktiskt visat upp sina bemyndiganden, trots att detta skulle kunna förebygga senare invändningar. |
| --- | --- |

60.

Övervakningskommittén konstaterar att bestämmelserna i praktiken inte tillämpas enhetligt. Det skriftliga bemyndigandet (artikel 6.2 i förordning (EG) nr 1073/1999) yttrar sig i ett ”utnämningsbeslut” av de personer som ska leda utredningen och undertecknas av enhetschefen. Bemyndigandet ska (enligt artikel 6.3 i förordning (EG) nr 1073/1999) alltid ange utredningens mål och syfte, men i vissa fall saknades de ansvariga utredarnas namn, i andra fall åtföljdes bemyndigandet av ett mottagningsbevis som skulle skrivas på av de ekonomiska aktörer hos vilka kontrollerna på plats utfördes. I protokollen från intervjuer eller kontroller på plats nämns inte systematiskt om Olafs utredare faktiskt visat upp sina bemyndiganden, trots att detta skulle kunna förebygga senare invändningar.

Övervakningskommittén rekommenderar att man harmoniserar metoderna för att delegera bemyndiganden till Olafs anställda och tillämpar klara och tydliga regler.

Protokollen för kontroller på plats eller intervjuer bör uttryckligen nämna att utredarna visat upp sina bemyndiganden, för att förekomma senare invändningar.

3.2.2.2   De berördas möjligheter att lämna synpunkter

| 61. | EU:s gällande lagstiftning ger inte uttryckligen de berörda personerna rätt att yttra sig om alla omständigheter som rör dem, som vid interna utredningar. Handboken ger dock den berörda personen möjlighet att yttra sig innan de avslutande slutsatserna i utredningen dras (70). |
| --- | --- |

61.

EU:s gällande lagstiftning ger inte uttryckligen de berörda personerna rätt att yttra sig om alla omständigheter som rör dem, som vid interna utredningar. Handboken ger dock den berörda personen möjlighet att yttra sig innan de avslutande slutsatserna i utredningen dras (70).

| 62. | Artikel 7 i förordning (EG) nr 2185/96 nämner Olafs befogenheter vid kontroller på plats. Förteckningen är inte uttömmande och hänvisar inte uttryckligen till Olafs rätt att hålla formella intervjuer eller begära muntliga förklaringar vid kontroll på plats (71). Rätten att få tillgång till ”alla uppgifter [...] om berörda transaktioner” vid kontroll på plats kan utövas med tillämpning av nationell lagstiftning. Vid genomgången av utredningarna konstaterade övervakningskommittén att formella intervjuer ibland ägt rum, medan de berörda personerna i andra fall haft möjlighet att yttra sig under kontrollen på plats, utan att detta skett i intervjuform. Skälen till att inga intervjuer hållits angavs först när uppgifterna överlämnades till de nationella rättsliga myndigheterna. |
| --- | --- |

62.

Artikel 7 i förordning (EG) nr 2185/96 nämner Olafs befogenheter vid kontroller på plats. Förteckningen är inte uttömmande och hänvisar inte uttryckligen till Olafs rätt att hålla formella intervjuer eller begära muntliga förklaringar vid kontroll på plats (71). Rätten att få tillgång till ”alla uppgifter [...] om berörda transaktioner” vid kontroll på plats kan utövas med tillämpning av nationell lagstiftning. Vid genomgången av utredningarna konstaterade övervakningskommittén att formella intervjuer ibland ägt rum, medan de berörda personerna i andra fall haft möjlighet att yttra sig under kontrollen på plats, utan att detta skett i intervjuform. Skälen till att inga intervjuer hållits angavs först när uppgifterna överlämnades till de nationella rättsliga myndigheterna.

| 63. | Övervakningskommittén noterar att det nya förslaget till förordning (EG) nr 1073/1999 ålägger Olaf att höra de berörda personerna, om inte uppskov motiveras av särskilda undantag. Övervakningskommittén anser att förordning (EG) nr 1073/1999 i sin nya lydelse bör innehålla en uttrycklig beskrivning av olika utredningsbefogenheter, såsom att hålla intervjuer eller begära muntliga förklaringar. Detta behövs för att kunna garantera rättsäkerheten och en sammanhängande och konsekvent tillämpning av förfarandereglerna. |
| --- | --- |

63.

Övervakningskommittén noterar att det nya förslaget till förordning (EG) nr 1073/1999 ålägger Olaf att höra de berörda personerna, om inte uppskov motiveras av särskilda undantag. Övervakningskommittén anser att förordning (EG) nr 1073/1999 i sin nya lydelse bör innehålla en uttrycklig beskrivning av olika utredningsbefogenheter, såsom att hålla intervjuer eller begära muntliga förklaringar. Detta behövs för att kunna garantera rättsäkerheten och en sammanhängande och konsekvent tillämpning av förfarandereglerna.

| 64. | Men kommittén anser att ett sådant förtydligande av utredningsbefogenheterna inte nödvändigtvis bör förplikta Olaf att intervjua de berörda personerna, för att inte betunga utredningen och genom överreglering ytterligare förlänga ett redan alltför tidskrävande förfarande. Olafs administrativa utredningar är bara den första etappen i ett bredare förfarande. Hur rätten till försvar efterlevts bör bedömas i förhållande till hela utredningen, det vill säga även med avseende på den administrativa, disciplinära eller rättsliga uppföljningen av utredningarna, då den kontradiktoriska principen tillämpas fullt ut. Enligt det nuvarande rättsläget utgör inte Olafs utredningar sådana beslut som går någon emot och därmed anses de berörda personerna i princip inte ha åsamkats någon skada om den kontradiktoriska principen och rätten till försvar inte tillämpats fullt ut (72). |
| --- | --- |

64.

Men kommittén anser att ett sådant förtydligande av utredningsbefogenheterna inte nödvändigtvis bör förplikta Olaf att intervjua de berörda personerna, för att inte betunga utredningen och genom överreglering ytterligare förlänga ett redan alltför tidskrävande förfarande. Olafs administrativa utredningar är bara den första etappen i ett bredare förfarande. Hur rätten till försvar efterlevts bör bedömas i förhållande till hela utredningen, det vill säga även med avseende på den administrativa, disciplinära eller rättsliga uppföljningen av utredningarna, då den kontradiktoriska principen tillämpas fullt ut. Enligt det nuvarande rättsläget utgör inte Olafs utredningar sådana beslut som går någon emot och därmed anses de berörda personerna i princip inte ha åsamkats någon skada om den kontradiktoriska principen och rätten till försvar inte tillämpats fullt ut (72).

3.2.2.3   Rätten att uttrycka sig på valfritt officiellt EU-språk

| 65. | Enligt förordning (EG) nr 2185/96 ska utredningsrapporterna upprättas med hänsyn till nationella förfaranderegler. Muntliga förklaringar som de berörda personerna lämnar vid kontroller på plats bör därför antecknas på det språk som används i den medlemsstat där kontrollen äger rum. Övervakningskommittén konstaterar att Olaf uppfyller detta krav. Vid formella intervjuer har de berörda personerna vidare haft möjlighet att uttrycka sig på ett språk de själva har valt. |
| --- | --- |

65.

Enligt förordning (EG) nr 2185/96 ska utredningsrapporterna upprättas med hänsyn till nationella förfaranderegler. Muntliga förklaringar som de berörda personerna lämnar vid kontroller på plats bör därför antecknas på det språk som används i den medlemsstat där kontrollen äger rum. Övervakningskommittén konstaterar att Olaf uppfyller detta krav. Vid formella intervjuer har de berörda personerna vidare haft möjlighet att uttrycka sig på ett språk de själva har valt.

3.2.2.4   Rätten att biträdas av den man vill och tystnadsplikt i förhållandet mellan klient och juridiskt biträde

| 66. | Rätten att biträdas av den man vill är inte uttryckligen stadfäst i gällande lagstiftning. Därför stödjer övervakningskommittén de tre institutionernas beslut att införa denna rättighet bland de rättssäkerhetsgarantier som är tillämpliga på Olafs utredningar (73). Denna rättighet kan även utvidgas till att även omfatta ekonomiska aktörer vid kontroller på plats, bland annat när det föreskrivs i nationell rätt. |
| --- | --- |

66.

Rätten att biträdas av den man vill är inte uttryckligen stadfäst i gällande lagstiftning. Därför stödjer övervakningskommittén de tre institutionernas beslut att införa denna rättighet bland de rättssäkerhetsgarantier som är tillämpliga på Olafs utredningar (73). Denna rättighet kan även utvidgas till att även omfatta ekonomiska aktörer vid kontroller på plats, bland annat när det föreskrivs i nationell rätt.

| 67. | På denna punkt hänvisar övervakningskommittén till EU-domstolens rättspraxis om kommissionens rätt att utföra kontroller i konkurrensärenden. I likhet med Olafs utredningar syftar sådana kontroller till att inhämta uppgifter för att kunna kontrollera en given faktisk och rättslig situations existens och omfattning. Domstolen har meddelat att även om rätten till försvar skulle tillämpas bara på administrativa förfaranden som kan komma att leda till påföljder är det ändå viktigt att dessa rättigheter inte oåterkalleligen kränks vid liknande utredningar, däribland kontroller, som kan vara avgörande för att samla in bevis för att ett företag uppvisat ett olagligt beteende som kan leda till ansvar. Även om rätten till försvar alltså bara gäller vid kontradiktoriska förfaranden [...], måste vissa andra rättigheter respekteras redan vid den inledande utredningen, däribland rätten till juridiskt biträde och tystnadsplikten i förehållandet mellan klient och juridiskt biträde (74). |
| --- | --- |

67.

På denna punkt hänvisar övervakningskommittén till EU-domstolens rättspraxis om kommissionens rätt att utföra kontroller i konkurrensärenden. I likhet med Olafs utredningar syftar sådana kontroller till att inhämta uppgifter för att kunna kontrollera en given faktisk och rättslig situations existens och omfattning. Domstolen har meddelat att även om rätten till försvar skulle tillämpas bara på administrativa förfaranden som kan komma att leda till påföljder är det ändå viktigt att dessa rättigheter inte oåterkalleligen kränks vid liknande utredningar, däribland kontroller, som kan vara avgörande för att samla in bevis för att ett företag uppvisat ett olagligt beteende som kan leda till ansvar. Även om rätten till försvar alltså bara gäller vid kontradiktoriska förfaranden [...], måste vissa andra rättigheter respekteras redan vid den inledande utredningen, däribland rätten till juridiskt biträde och tystnadsplikten i förehållandet mellan klient och juridiskt biträde (74).

Övervakningskommittén uppskattar att rätten att biträdas av den man vill skrivits in bland rättssäkerhetsgarantierna i omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999 och anser att denna rätt bör tillämpas både vid intervjuerna och vid kontroller på plats.

3.2.2.5   Rätten att inte röja sig själv

| 68. | I likhet med interna utredningar finns det ingen specifik rättspraxis avseende denna rättighet och hur den tillämpas på Olafs externa utredningar. Den ingår dock bland rättssäkerhetsgarantierna i handboken och har diskuterats i samband med omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999. |
| --- | --- |

68.

I likhet med interna utredningar finns det ingen specifik rättspraxis avseende denna rättighet och hur den tillämpas på Olafs externa utredningar. Den ingår dock bland rättssäkerhetsgarantierna i handboken och har diskuterats i samband med omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999.

| 69. | Övervakningskommittén hänvisar återigen till rättspraxis på konkurrensområdet och noterar att EU-domstolen uttalat att de ekonomiska aktörernas rätt att inte röja sig själv måste respekteras redan vid den inledande undersökning som föregår kommissionens kontradiktoriska förfarande. Den ekonomiska aktören kan därför åläggas att lämna alla nödvändiga upplysningar om de omständigheter som han eller hon har kännedom om och att lämna ut de handlingar som denne förfogar över och som därefter kan användas emot denne eller mot en annan ekonomisk aktör (75). Däremot kan aktören inte åläggas att lämna svar genom vilka han eller hon skulle medge ett fel som det åligger kommissionen att bevisa (76). |
| --- | --- |

69.

Övervakningskommittén hänvisar återigen till rättspraxis på konkurrensområdet och noterar att EU-domstolen uttalat att de ekonomiska aktörernas rätt att inte röja sig själv måste respekteras redan vid den inledande undersökning som föregår kommissionens kontradiktoriska förfarande. Den ekonomiska aktören kan därför åläggas att lämna alla nödvändiga upplysningar om de omständigheter som han eller hon har kännedom om och att lämna ut de handlingar som denne förfogar över och som därefter kan användas emot denne eller mot en annan ekonomisk aktör (75). Däremot kan aktören inte åläggas att lämna svar genom vilka han eller hon skulle medge ett fel som det åligger kommissionen att bevisa (76).

| 70. | Övervakningskommittén undrar om inte dessa principer skulle kunna överföras på Olafs utredningar. Till skillnad från kommissionen i konkurrensärenden har Olaf inga egentliga sanktionsmöjligheter. Om de ekonomiska aktörerna motsätter sig en kontroll eller inspektion på platsen kan Olaf dock begära bistånd från den berörda medlemsstaten i enlighet med nationella bestämmelser. |
| --- | --- |

70.

Övervakningskommittén undrar om inte dessa principer skulle kunna överföras på Olafs utredningar. Till skillnad från kommissionen i konkurrensärenden har Olaf inga egentliga sanktionsmöjligheter. Om de ekonomiska aktörerna motsätter sig en kontroll eller inspektion på platsen kan Olaf dock begära bistånd från den berörda medlemsstaten i enlighet med nationella bestämmelser.

3.2.3   Utredningen avslutas

3.2.3.1   Möjligheten att informeras när utredningen avslutats

| 71. | Olaf är inte skyldig att informera de berörda personerna om att utredningen avslutats eller om sina slutsatser och rekommendationer. Handboken föreskriver denna skyldighet bara när det inte kan äventyra uppföljningen av utredningen. De genomgångna utredningarna visar att dessa upplysningar sällan lämnas i praktiken. Olafs praxis varierar i utredningar av direkta utgifter där kommissionen ersatt mottagarna direkt. |
| --- | --- |

71.

Olaf är inte skyldig att informera de berörda personerna om att utredningen avslutats eller om sina slutsatser och rekommendationer. Handboken föreskriver denna skyldighet bara när det inte kan äventyra uppföljningen av utredningen. De genomgångna utredningarna visar att dessa upplysningar sällan lämnas i praktiken. Olafs praxis varierar i utredningar av direkta utgifter där kommissionen ersatt mottagarna direkt.

| 72. | I utredningar av sådana EU-bidrag som betalats ut via medlemsstaterna känner övervakningskommittén till att medlemsstaten informeras om att utredningen avslutats genom att Olaf överlämnar sin slutrapport. Om utredningen bör följas upp i medlemsstaten anser övervakningskommittén att de nationella behöriga myndigheterna bör höras, innan man beslutar om den berörda personen ska informeras om att utredningen avslutats (77). |
| --- | --- |

72.

I utredningar av sådana EU-bidrag som betalats ut via medlemsstaterna känner övervakningskommittén till att medlemsstaten informeras om att utredningen avslutats genom att Olaf överlämnar sin slutrapport. Om utredningen bör följas upp i medlemsstaten anser övervakningskommittén att de nationella behöriga myndigheterna bör höras, innan man beslutar om den berörda personen ska informeras om att utredningen avslutats (77).

Övervakningskommittén anser att förfarandebestämmelserna i den medlemsstat som ska sköta uppföljningen bör samordnas med Olafs skyldighet att informera de berörda personerna om sina slutsatser och rekommendationer innan den slutliga utredningsrapporten översänds till EU:s myndigheter eller nationella behöriga myndigheter, i enlighet med den föreslagna omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999.

BILAGA

Citerade rättsakter

| 1. | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (EGT L 136, 31.5.1999, s. 1). |
| --- | --- |

1.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1073/1999 av den 25 maj 1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (EGT L 136, 31.5.1999, s. 1).

| 2. | Interinstitutionellt avtal av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (EGT L 136, 31.5.1999, s. 15). |
| --- | --- |

2.

Interinstitutionellt avtal av den 25 maj 1999 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska gemenskapernas kommission om interna utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (EGT L 136, 31.5.1999, s. 15).

| 3. | Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2). |
| --- | --- |

3.

Rådets förordning (Euratom, EG) nr 2185/96 av den 11 november 1996 om de kontroller och inspektioner på platsen som kommissionen utför för att skydda Europeiska gemenskapernas finansiella intressen mot bedrägerier och andra oegentligheter (EGT L 292, 15.11.1996, s. 2).

| 4. | Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 23.12.1995, s. 1). |
| --- | --- |

4.

Rådets förordning (EG, Euratom) nr 2988/95 av den 18 december 1995 om skydd av Europeiska gemenskapernas finansiella intressen (EGT L 312, 23.12.1995, s. 1).

| 5. | Kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf), (EGT L 136, 31.5.1999, s. 20). |
| --- | --- |

5.

Kommissionens beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom av den 28 april 1999 om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf), (EGT L 136, 31.5.1999, s. 20).

| 6. | Förordning nr 31 (EEG), nr 11 (EKSG) om tjänsteföreskrifter för tjänstemän och anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen (EGT 45, 14.6.1962, s. 1385) med senare ändringar. |
| --- | --- |

6.

Förordning nr 31 (EEG), nr 11 (EKSG) om tjänsteföreskrifter för tjänstemän och anställningsvillkor för övriga anställda i Europeiska ekonomiska gemenskapen och Europeiska atomenergigemenskapen (EGT 45, 14.6.1962, s. 1385) med senare ändringar.

| 7. | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43). |
| --- | --- |

7.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 av den 30 maj 2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43).

| 8. | Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1). |
| --- | --- |

8.

Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

Citerade förslag till lagstiftning om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999

| 1. | Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (SEK(2006) 638; KOM(2006) 244 slutlig – COD 2006/0084). |
| --- | --- |

1.

Förslag till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (SEK(2006) 638; KOM(2006) 244 slutlig – COD 2006/0084).

| 2. | Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 20 november 2008 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (KOM(2006) 244 – C6-228/2006 – 2006/0084(COD)), (EUT C 16E, 22.1. 2010, s. 201). |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 20 november 2008 om förslaget till Europaparlamentets och rådets förordning om ändring av förordning (EG) nr 1073/1999 om utredningar som utförs av Europeiska byrån för bedrägeribekämpning (Olaf) (KOM(2006) 244 – C6-228/2006 – 2006/0084(COD)), (EUT C 16E, 22.1. 2010, s. 201).

Citerad rättspraxis (i kronologisk ordning)

Europeiska unionens rättspraxis:

| 1. | Dom av den 21 september 1989 i förenade målen 46/87 och 227/88, Hoechst AG mot kommissionen. |
| --- | --- |

1.

Dom av den 21 september 1989 i förenade målen 46/87 och 227/88, Hoechst AG mot kommissionen.

| 2. | Dom av den 17 oktober 1989 i mål 85/87 Dow Benelux NV mot kommissionen. |
| --- | --- |

2.

Dom av den 17 oktober 1989 i mål 85/87 Dow Benelux NV mot kommissionen.

| 3. | Dom av den 18 oktober 1989 i mål 374/87, Orkem mot kommissionen. |
| --- | --- |

3.

Dom av den 18 oktober 1989 i mål 374/87, Orkem mot kommissionen.

| 4. | Dom av den 11 september 2002 i mål T-89/01, Willeme mot kommissionen. |
| --- | --- |

4.

Dom av den 11 september 2002 i mål T-89/01, Willeme mot kommissionen.

| 5. | Dom av den 10 juli 2003 i mål C-11/99, kommissionen mot EBC. |
| --- | --- |

5.

Dom av den 10 juli 2003 i mål C-11/99, kommissionen mot EBC.

| 6. | Dom av den 18 december 2003 i mål T-215/02, Gómez-Reino mot kommissionen. |
| --- | --- |

6.

Dom av den 18 december 2003 i mål T-215/02, Gómez-Reino mot kommissionen.

| 7. | Dom av den 7 januari 2004 i förenade målen C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P och C-219/00 P, Aalborg Portland A/S m.fl. mot kommissionen. |
| --- | --- |

7.

Dom av den 7 januari 2004 i förenade målen C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P och C-219/00 P, Aalborg Portland A/S m.fl. mot kommissionen.

| 8. | Dom av den 9 juni 2004 i mål T-96/03, Camós Grau mot kommissionen. |
| --- | --- |

8.

Dom av den 9 juni 2004 i mål T-96/03, Camós Grau mot kommissionen.

| 9. | Dom av den 13 juli 2004 i mål T-29/03, Comunidad Autónoma de Andalucía mot kommissionen. |
| --- | --- |

9.

Dom av den 13 juli 2004 i mål T-29/03, Comunidad Autónoma de Andalucía mot kommissionen.

| 10. | Dom av den 6 april 2006 i mål T-309/03, Camós Grau mot kommissionen. |
| --- | --- |

10.

Dom av den 6 april 2006 i mål T-309/03, Camós Grau mot kommissionen.

| 11. | Dom av den 6 juli 2006 i förenade målen T-391/03 och T-70/04, Franchet och Byk mot kommissionen. |
| --- | --- |

11.

Dom av den 6 juli 2006 i förenade målen T-391/03 och T-70/04, Franchet och Byk mot kommissionen.

| 12. | Dom av den 21 september 2006 i mål C-113/04 P, Technische Unie BV mot kommissionen. |
| --- | --- |

12.

Dom av den 21 september 2006 i mål C-113/04 P, Technische Unie BV mot kommissionen.

| 13. | Dom av den 2 maj 2007 i mål F-23/05, Giraudy mot kommissionen. |
| --- | --- |

13.

Dom av den 2 maj 2007 i mål F-23/05, Giraudy mot kommissionen.

| 14. | Dom av den 12 september 2007 i mål T-259/03, Nikolaou mot kommissionen. |
| --- | --- |

14.

Dom av den 12 september 2007 i mål T-259/03, Nikolaou mot kommissionen.

| 15. | Dom av den 8 juli 2008 i mål T-48/05 Franchet och Byk mot kommissionen. |
| --- | --- |

15.

Dom av den 8 juli 2008 i mål T-48/05 Franchet och Byk mot kommissionen.

| 16. | Dom av den 28 april 2010 i mål T-446/05, Amann & Söhne GmbH & Co. KG och Cousin Filterie SAS mot kommissionen. |
| --- | --- |

16.

Dom av den 28 april 2010 i mål T-446/05, Amann & Söhne GmbH & Co. KG och Cousin Filterie SAS mot kommissionen.

| 17. | Dom av den 20 maj 2010 i mål T-261/09 P, kommissionen mot Violetti m.fl. |
| --- | --- |

17.

Dom av den 20 maj 2010 i mål T-261/09 P, kommissionen mot Violetti m.fl.

| 18. | Dom av den 29 juni 2010 i mål C-28/08 P, kommissionen mot The Bavarian Lager Co. Ltd. |
| --- | --- |

18.

Dom av den 29 juni 2010 i mål C-28/08 P, kommissionen mot The Bavarian Lager Co. Ltd.

| 19. | Dom av den 29 juni 2010 i mål C-139/07 P, kommissionen mot Technische Glaswerke Ilmenau GmbH. |
| --- | --- |

19.

Dom av den 29 juni 2010 i mål C-139/07 P, kommissionen mot Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.

Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna:

| 1. | Dom av den 27 februari 1980, Deweer mot Belgien, serie A nr 35. |
| --- | --- |

1.

Dom av den 27 februari 1980, Deweer mot Belgien, serie A nr 35.

| 2. | Dom av den 25 februari 1992, Pfeifer et Plankl mot Österrike, serie A nr 227. |
| --- | --- |

2.

Dom av den 25 februari 1992, Pfeifer et Plankl mot Österrike, serie A nr 227.

---

(1)  Artikel 2.1 i beslut 1999/352/EG, EKSG, Euratom om inrättande av en europeisk byrå för bedrägeribekämpning (Olaf) reglerar utredningarna på så sätt att Olaf ska utöva de befogenheter lagstiftaren givit byrån inom de ramar och på de villkor som lagstiftaren fastställt. Se även skäl 10 i förordning (EG) nr 1073/1999. Även EG-domstolen erinrade om detta krav i domen av den 10 juli 2003 i mål C-11/00, kommissionen mot ECB, REG 2003, s. I-07147, punkt 139.

1

(2)  Se även senast tribunalens dom av den 20 maj 2010 i mål T-261/09 P, kommissionen mot Violetti m.fl.

2

(3)  Förstainstansrättens dom av den 18 december 2003 i mål T-215/02, Gómez-Reino mot kommissionen, punkt 65. Se även domen av den 9 juni 2004 i mål T-96/03, Camós Grau mot kommissionen, där förstainstansrätten i punkt 31 erinrar om att även om man inte kan väcka talan om ogiltigförklaring av rent förberedande åtgärder så kan de eventuella oriktigheter de är behäftade med åberopas till stöd för en talan mot administrationens slutliga beslut som grundas på dessa [domen ännu ej översatt till svenska].

3

(4)  Se även övervakningskommitténs yttrande nr 3/2010 som gäller omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999.

4

(5)  Förstainstansrättens dom av den 8 juli 2008 i mål T-48/05 (nr 2), Franchet och Byk mot kommissionen, där rätten bekräftar Olafs skyldighet att höra övervakningskommittén innan ärenden överlämnas till nationella rättsliga myndigheter, med hänvisning till skyddet av de grundläggande rättigheterna.

5

(6)  Se bilaga 4 (sekretessbelagd).

6

(7)  Se bilaga 2 (Olafs interna arbetsdokument).

7

(8)  Se bilaga 1; avseende omarbetningen av förordning (EG) nr 1073/1999, se Europeiska kommissionens diskussionsunderlag av den 6 juli 2010 och bilaga II, som innehåller Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 20 november 2008 och Europeiska rådets ställningstagande.

8

(9)  Se bilaga 3 (övervakningskommitténs interna arbetsdokument).

9

(10)  Se artikel 22a i tjänsteföreskrifterna och noten till Olafs personal av den 10 november 2008.

10

(11)  Se artikel 11 i tjänsteföreskrifterna och domen i mål T-309/03, Camós Grau mot kommissionen.

11

(12)  Förstainstansrättens dom av den 11 september 2002 i mål T-89/01, Willeme mot kommissionen, punkt 47 [ej översatt till svenska].

12

(13)  Se övervakningskommitténs årsrapport 2005–2007 (EUT C 123, 20.5.2008 s. 7) och övervakningskommitténs årsrapport, 2008–2009 (EUT C 314, 22.12.2009, s. 38).

13

(14)  Camós Grau mot kommissionen, punkterna 104–141. Handboken hänvisar till denna dom utan att för den skull ge utredarna någon uttalad regel. Den rättsliga grunden i det formulär som utredarna ska fylla i har dessutom inte uppdaterats (se not O/F1).

14

(15)  Se rådets och Europaparlamentets förslag (artikel 7a).

15

(16)  Se, i tillämpliga delar, domen av den 21 september 2006 i mål C-113/04 P, Technische Unie BV mot kommissionen, som gäller rimlig tidsfrist i handläggningen av administrativa konkurrensrättsliga förfaranden som lett till att de berörda företagen bötfällts. Domstolen bekräftade att principen om en rimlig tidsfrist även är tillämplig i inledningsskedet till det administrativa förfarandet och att den omständigheten att det administrativa förfarandets första skede blir utdraget kan ha en inverkan på de berörda företagens framtida försvarsmöjligheter, bland annat genom att rätten till försvar blir mindre effektiv när den åberopas i ett andra skede i förfarandet (punkterna 54 och 55).

16

(17)  Se preskriptionstiden för påföljder av sådana överträdelser som aves i förordning (EG, Euratom) nr 2988/95.

17

(18)  Det bör på denna punkt framhållas att EU:s rättspraxis på det konkurrensrättsliga området tydligt anger att den omständigheten att en rimlig tidsfrist överskridits endast kan utgöra grund för ogiltigförklaring av ett beslut i vilket en överträdelse konstateras, då det fastställts att åsidosättandet av denna princip är till men för de berörda företagens rätt till försvar (tidigare citerad dom i målet Technische Unie BV mot kommissionen, punkt 47).

18

(19)  Se ärende 9 och 20 som pågått två respektive tre år medan den nedlagda arbetstiden varit relativt begränsad och i tillämpliga delar den tidigare citerade domen i målet Franchet et Byk mot kommissionen (nr 2), punkt 280.

19

(20)  Bland annat i niomånadersrapporterna (se övervakningskommitténs yttrande nr 2/2009, EUT C 314, 22.12.2009, s. 22).

20

(21)  Se övervakningskommitténs yttrande nr 4/2010 om utredningsplanering.

21

(22)  Se ärende 9 och även ärende 17, där den inledande bedömningen tog tio månader, och endast ett enda möte hölls med kommissionens avdelning och enheten för operativ informationsanalys gjorde kontroller. Sedan den inleddes pågick utredningen ytterligare sju månader, men inga operativa åtgärder vidtogs.

22

(23)  Se ärende 5, 6, 7, 24 och 28 där tremånadersrapporterna inte omfattar hela utredningens löptid. Ärende 7, 24 och 28 avslutades i snitt sex månader efter det beräknade datumet utan att några operativa åtgärder vidtagits och utan någon förklaring till dröjsmålet. I ärende 28 har fyra tremånadersrapporter utarbetats som nämner att de åtgärder som vidtagits under de respektive rapporteringsperioderna avsåg inläsning av handlingarna för det projekt som var under utredning och utarbetande av den slutliga utredningsrapporten.

23

(24)  Övervakningskommittén har vid flera tillfällen konstaterat att den lagstadgade skyldigheten att utarbeta dessa rapporter inte fullgjorts.

24

(25)  Se övervakningskommitténs yttrande nr 2/2009 (EUT C 314, 22.12.2009, s. 39).

25

(26)  Se ärende 13.

26

(27)  Se rådets förslag (artikel 7a).

27

(28)  Förstainstansrättens tidigare citerade dom i målet Franchet et Byk mot kommissionen (nr 2), punkt 218.

28

(29)  Se den tidigare citerade domen i målet Giraudy mot kommissionen, punkt 161, där domstolen gav bestämmelsen en bred tolkning mot bakgrund av skäl 10 i förordning (EG) nr 1073/1999; se även den tidigare citerade domen i målet Franchet och Byk mot kommissionen (nr 2), där domstolen bekräftade att principen om oskuldspresumtion ”motsvaras av den sekretesskyldighet som i enlighet med artikel 8.2 i förordning (EG) nr 1073/1999 föreskrivs för Olaf” (punkt 213).

29

(30)  Tidigare citerad dom från förstainstansrätten i målet Nikolaou mot kommissionen, punkterna 189–216.

30

(31)  Artikel 8.2 andra stycket i förordning (EG) nr 1073/1999 och artikel 8.1 andra stycket i förordning (EG) nr 2185/96.

31

(32)  Övervakningskommittén har konstaterat att i) i flera utredningsrapporter om samma person har Olaf av misstag till avdelningarna och/eller till nationella myndigheter överlämnat en annan rapport än den de skulle följa upp och ii) att en skrivelse med uppgifter om en utredning skickats till en utomstående, utan att ange syftet med försändelsen (se ärende 9 och 13).

32

(33)  Dom av den 29 juni 2010 i mål C-28/08 P, kommissionen mot The Bavarian Lager Co. Ltd.

33

(34)  Dom av den 29 juni 2010 i mål C-139/07 P, kommissionen mot Technische Glaswerke Ilmenau GmbH.

34

(35)  Se artikel 4 i förlagan till beslut i det interinstitutionella avtalet, beslut från institutioner och byråer samt artikel 1 i bilaga IX till tjänsteföreskrifterna.

35

(36)  Punkt 5.1.1.1 i handboken.

36

(37)  Enligt handboken utövas särskilda utredningsbefogenheter när den berörda personen och vittnen intervjuas, när man får tillgång till personakten för en tjänsteman vid en EU-institution, när institutionernas lokaler genomsöks, när datorer undersöks och när kontroller på platsen utförs (se punkt 3.2.2). Övervakningskommittén konstaterade att utredarna och den tjänsteman som skulle undersöka datorn i ett ärende hade utsetts efter det att de redan utfört de uppgifter bemyndigandet gällde (ärende 23).

37

(38)  Se punkt 5.2.

38

(39)  Artikel 4 i förlagan till beslut.

39

(40)  Tidigare citerad dom från förstainstansrätten i ärendet Nikolaou mot kommissionen, punkt 238.

40

(41)  Till exempel i ärende 3 och 20.

41

(42)  I ett ärende fick den berörda personen kännedom om en ny misstanke först när intervjun hölls och detta skedde genom en enda fråga som var otydligt ställd och som formulerats så att den kunde tolkas på flera olika sätt (se ärende 9).

42

(43)  Tidigare citerad dom från förstainstansrätten i målet Nikolaou mot kommissionen, punkterna 255–265.

43

(44)  Inbjudan till intervju hade till exempel avsänts efter det att den berörda personens frist för att välja språk hade löpt ut (ärende 9); inbjudan och senare skrivelser innehöll endast ofullständiga hänvisningar till de påståenden som var under utredning vid Olaf och frågorna vid intervjun var tvetydigt formulerade vilket påverkade svarens kvalitet (ärende nr 9); intervjuprotokollet delgavs aldrig trots uttrycklig information om att detta skulle ske när utredningen avslutats (ärende 3).

44

(45)  Undantaget tillämpades på de två interna utredningar som undersöktes (se ärende 16 och 27).

45

(46)  Tidigare citerat mål Franchet et Byk mot kommissionen, punkt 151.

46

(47)  Se ärende 16 och 27.

47

(48)  Se punkt 3.3.3 i handboken och reglerna om inbjudan till intervju, hållande av intervju och registrering av uttalanden.

48

(49)  Se Europaparlamentets förslag, artikel 7 a.

49

(50)  Se artikel 7 a.2 i de tre förslagen.

50

(51)  Olafs handbok, punkterna 3.3.2.2.2, 3.3.3.3, 3.3.3.4 och 5.1.3.

51

(52)  Dom av den 25 februari 1992 från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, Pfeifer och Plankl mot Österrike, série A no 227, punkterna 37 och 38.

52

o

(53)  Dom av den 27 februari 1980 från Europeiska domstolen för de mänskliga rättigheterna, Deweer mot Belgien, série A no 35, § 51.

53

o

(54)  Se artikel 1 i förlagan till beslut och artikel 4.6 i förordning (EG) nr 1073/1999.

54

(55)  Olafs handbok, punkterna 3.3.3.4, 5.1.1.1 och 5.1.3.

55

(56)  Tidigare citerad dom i målet Franchet et Byk mot kommissionen (nr 2), punkterna 255–262; tidigare citerad dom i målet Nikolaou mot kommissionen, punkterna 240–246; tidigare citerat beslut i mål T-215/02, Gómez-Reino mot kommissionen, punkt 65.

56

(57)  När det gäller begäran om tillgång till handlingar efter det att Olafs utredning slutförts och villkoren för sådan begäran, se domen av den 6 juli 2006 i de förenade målen T-391/03 och T-70/04, Franchet et Byk mot kommissionen (nr 1).

57

(58)  Se hänvisning till rättspraxis i fotnot 56.

58

(59)  Otillräckligt motiverade beslut kan av Europeiska ombudsmannen även anses utgöra administrativa missförhållanden. När det gäller externa utredningar se Europeiska ombudsmannens beslut i förenade mål 723/2005/OV och 790/2005/OV.

59

(60)  Artikel 1.1 i bilaga IX till tjänsteföreskrifterna.

60

(61)  Se ärende 26.

61

(62)  Se artikel 5 i förlagan till beslut och artikel 1.3 i bilaga IX till tjänsteföreskrifterna.

62

(63)  Se rådets förslag, artikel 8 a; se även punkt 3.1.2.2 i det här yttrandet.

63

(64)  Skillnaderna mellan de olika lagstiftningarna har nyligen framhållits i rapporten från kommissionen till rådet och Europaparlamentet om skyddet av Europeiska unionens ekonomiska intressen – Kampen mot bedrägerier: Årsrapport 2009 (KOM(2010) 382 slutlig 2).

64

(65)  Se även förslagen i övervakningskommitténs yttrande nr 3/2010.

65

(66)  Se artikel 4 i Lissabonfördraget.

66

(67)  Punkt 5.1.1.2.

67

(68)  Artikel 6.1 andra stycket i förordning (EG) nr 2185/1996.

68

(69)  Domstolen motiverar detta dubbla krav på följande sätt: ”Härvid skall först framhållas att kommissionen är skyldig att ange föremålet för och syftet med undersökningen. Denna skyldighet är ett grundläggande krav, inte bara för att visa det berättigade i den undersökning som skall genomföras i företaget, utan också för att göra det möjligt för företaget att bedöma omfattningen av sin skyldighet att samarbeta, samtidigt som den säkerställer företagets rätt att försvara sig” (dom av den 21 september 1989 i förenade målen 46/87 och 227/88, Hoechst AG mot kommissionen, punkt 29).

69

(70)  Handboken, punkt 5.1.2.2.

70

(71)  Enligt handboken grundas Olafs behörighet att hålla intervjuer på artikel 7 i förordning (EG) nr 2185/96 i förening med artikel 2 i förordning (EG) nr 1073/1999 (se punkterna 3.3.2.2.2 och 3.3.3.2).

71

(72)  Se i tillämpliga delar domen i mål Nikolaou mot kommissionen, punkt 246, och beslut av den 13 juli 2004 i mål T-29/03, Comunidad Autónoma de Andalucía mot kommissionen.

72

(73)  Se artikel 7 a.2 i de tre förslagen.

73

(74)  EG-domstolens dom av den 17 oktober 1989 i mål 85/87, Dow Benelux NV mot kommissionen, punkterna 26 och 27 (ej översatt till svenska).

74

(75)  Se dom av den 18 oktober 1989 i mål 374/87, Orkem mot kommissionen, punkterna 33–35. För senare rättspraxis se dom av den 7 januari 2004 i förenade målen C-204/00 P, C-205/00 P, C-211/00 P, C-213/00 P, C-217/00 P och C-219/00 P, Aalborg Portland A/S m.fl. mot kommissionen, punkterna 61–65, eller domen av den 28 april 2010 i mål T-446/05, Amann & Söhne och Cousin Filterie mot kommissionen, punkterna 325–329.

75

(76)  Tidigare citerat mål Orkem mot kommissionen, punkterna 34 och 35.

76

(77)  Se på denna punkt rådets förslag avseende artikel 8 a i förslaget till ändring av förordning (EG) nr 1073/1999.

77

---