# Europeiska unionens C 179/18 m

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 179 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 59 årgången18 maj 2016 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 179

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

59 årgången18 maj 2016

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | IV   Upplysningar |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Den 30:e sessionen hölls i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015 |
| 2016/C 179/01 | Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet måndagen den 7 december 2015 | 1 |
| 2016/C 179/02 | Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet tisdagen den 8 december 2015 | 5 |
| 2016/C 179/03 | Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet onsdagen den 9 december 2015 | 10 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Den 30:e sessionen hölls i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015

2016/C 179/01

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet måndagen den 7 december 2015

1

2016/C 179/02

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet tisdagen den 8 december 2015

5

2016/C 179/03

Gemensamma parlamentariska församlingen för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska unionen och dess medlemsstater, å andra sidan — Protokoll från sammanträdet onsdagen den 9 december 2015

10

---

| TECKENFÖRKLARING






  - | Samrådsförfarande |
| --- | --- |
| *** | Godkännandeförfarande |
| ***I | Ordinarie lagstiftningsförfarande (första behandlingen) |
| ***II | Ordinarie lagstiftningsförfarande (andra behandlingen) |
| ***III | Ordinarie lagstiftningsförfarande (tredje behandlingen) |

TECKENFÖRKLARING

*

Samrådsförfarande

***

Godkännandeförfarande

***I

Ordinarie lagstiftningsförfarande (första behandlingen)

***II

Ordinarie lagstiftningsförfarande (andra behandlingen)

***III

Ordinarie lagstiftningsförfarande (tredje behandlingen)

(Det angivna förfarandet baseras på den rättsliga grund som angetts i förslaget till akt.)

FÖRKORTNINGAR FÖR UTSKOTTENS NAMN

| AFET: | Utskottet för utrikesfrågor |
| --- | --- |
| DEVE: | Utskottet för utveckling |
| INTA: | Utskottet för internationell handel |
| BUDG: | Budgetutskottet |
| CONT: | Budgetkontrollutskottet |
| ECON: | Utskottet för ekonomi och valutafrågor |
| EMPL: | Utskottet för sysselsättning och sociala frågor |
| ENVI: | Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet |
| ITRE: | Utskottet för industrifrågor, forskning och energi |
| IMCO: | Utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd |
| TRAN: | Utskottet för transport och turism |
| REGI: | Utskottet för regional utveckling |
| AGRI: | Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling |
| PECH: | Fiskeriutskottet |
| CULT: | Utskottet för kultur och utbildning |
| JURI: | Utskottet för rättsliga frågor |
| LIBE: | Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor |
| AFCO: | Utskottet för konstitutionella frågor |
| FEMM: | Utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män |
| PETI: | Utskottet för framställningar |
| DROI: | Underutskottet för mänskliga rättigheter |
| SEDE: | Underutskottet för säkerhet och försvar |

AFET:

Utskottet för utrikesfrågor

DEVE:

Utskottet för utveckling

INTA:

Utskottet för internationell handel

BUDG:

Budgetutskottet

CONT:

Budgetkontrollutskottet

ECON:

Utskottet för ekonomi och valutafrågor

EMPL:

Utskottet för sysselsättning och sociala frågor

ENVI:

Utskottet för miljö, folkhälsa och livsmedelssäkerhet

ITRE:

Utskottet för industrifrågor, forskning och energi

IMCO:

Utskottet för den inre marknaden och konsumentskydd

TRAN:

Utskottet för transport och turism

REGI:

Utskottet för regional utveckling

AGRI:

Utskottet för jordbruk och landsbygdens utveckling

PECH:

Fiskeriutskottet

CULT:

Utskottet för kultur och utbildning

JURI:

Utskottet för rättsliga frågor

LIBE:

Utskottet för medborgerliga fri- och rättigheter samt rättsliga och inrikes frågor

AFCO:

Utskottet för konstitutionella frågor

FEMM:

Utskottet för kvinnors rättigheter och jämställdhet mellan kvinnor och män

PETI:

Utskottet för framställningar

DROI:

Underutskottet för mänskliga rättigheter

SEDE:

Underutskottet för säkerhet och försvar

FÖRKORTNINGAR FÖR DE POLITISKA GRUPPERNA

| PPE: | Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater) |
| --- | --- |
| S&D: | Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet |
| ECR: | Gruppen Europeiska konservativa och reformister |
| ALDE: | Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa |
| GUE/NGL: | Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster |
| Verts/ALE: | Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen |
| EFDD: | Gruppen Frihet och direktdemokrati i Europa |
| NI: | Grupplösa |

PPE:

Europeiska folkpartiets grupp (kristdemokrater)

S&D:

Gruppen Progressiva förbundet av socialdemokrater och demokrater i Europaparlamentet

ECR:

Gruppen Europeiska konservativa och reformister

ALDE:

Gruppen Alliansen liberaler och demokrater för Europa

GUE/NGL:

Gruppen Europeiska enade vänstern/Nordisk grön vänster

Verts/ALE:

Gruppen De gröna/Europeiska fria alliansen

EFDD:

Gruppen Frihet och direktdemokrati i Europa

NI:

Grupplösa

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Den 30:e sessionen hölls i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015

| 18.5.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 179/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.5.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 179/1

---

GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGEN FÖR PARTNERSKAPSAVTALET MELLAN MEDLEMMARNA I GRUPPEN AV STATER I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA UNIONEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 7 DECEMBER 2015

(2016/C 179/01)

Innehållsförteckning

| Högtidligt öppningssammanträde | 1 |
| --- | --- |

| Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde | 2 |
| --- | --- |

| Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning | 2 |
| --- | --- |

| Ackreditering av icke-parlamentariska företrädare | 2 |
| --- | --- |

| 1. | Godkännande av föredragningslistan (AP101.966) | 2 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Justering av protokollet från det senaste sammanträdet vid den gemensamma parlamentariska församlingens 29:e session (EUT C 391, 24.11.2015) | 2 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Meddelanden från medordförandena inklusive beslut från presidiets sammanträde den 7 december 2015 | 2 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Den demokratiska situationen i EU och AVS-länderna | 3 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna för handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen | 3 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Brådskande fråga 2: Situationen efter valet i Burundi | 3 |
| --- | --- | --- |

6.

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET MÅNDAGEN DEN 7 DECEMBER 2015

(Sammanträdet öppnades kl. 11.00)

Högtidligt öppningssammanträde

Följande talade till församlingen:

Louis Michel, medordförande för den gemensamma parlamentariska församlingen, Fitz A. Jackson, medordförande för den gemensamma parlamentariska församlingen, och Mars di Bartolomeo, ordförande i Luxemburgska deputeradekammaren (Luxemburg, ordförandeskap i Europeiska unionen).

(Sammanträdet ajournerades kl. 12.00 och återupptogs kl. 15.05)

ORDFÖRANDESKAP: Louis MICHEL

Medordförande

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammanträde

Medordföranden hälsade samtliga deltagare välkomna.

Den gemensamma parlamentariska församlingens sammansättning

Medordföranden meddelade att förteckningen över den gemensamma parlamentariska församlingens ledamöter, vilken översänts av AVS-ländernas myndigheter och Europaparlamentet, skulle bifogas protokollet.

Ackreditering av icke-parlamentariska företrädare

Medordföranden meddelade att en förteckning över ansökan om ackreditering av två icke-parlamentariska företrädare hade inkommit i enlighet med artikel 17.1 i Cotonouavtalet och artikel 1.2 i den gemensamma parlamentariska församlingens arbetsordning. Dessa företrädares närvaro skulle registreras och deras namn tas upp i en bilaga till protokollet.

1.   Godkännande av föredragningslistan (AP101.966)

Följande yttrade sig: Medordförande Jackson och medordförande Michel.

Föredragningslistan godkändes i den form som framgår av detta protokoll.

2.   Justering av protokollet från det senaste sammanträdet vid den gemensamma parlamentariska församlingens 29:e session (EUT C 391, 24.11.2015)

Protokollen justerades.

3.   Meddelanden från medordförandena inklusive beslut från presidiets sammanträde den 7 december 2015

Medordföranden redogjorde för resultatet från presidiets sammanträde den 7 december 2015.

Följande beslut fattades:

| a) | Följande rapporter utarbetas i de ständiga utskotten: | Utskottet för politiska frågor: Konstitutionella gränser för presidenters mandatperioder. |
| --- | --- | --- |

a)

Följande rapporter utarbetas i de ständiga utskotten:

Utskottet för politiska frågor: Konstitutionella gränser för presidenters mandatperioder.

| | Utskottet för ekonomisk utveckling, finansfrågor och handel: Konsekvenserna av olagliga finansiella flöden för utvecklingsfinansiering. |
| --- | --- |

Utskottet för ekonomisk utveckling, finansfrågor och handel: Konsekvenserna av olagliga finansiella flöden för utvecklingsfinansiering.

| | Utskottet för sociala frågor och miljö: Utmaningar för familjejordbruk och småskalig jordbruksproduktion i AVS-länderna. |
| --- | --- |

Utskottet för sociala frågor och miljö: Utmaningar för familjejordbruk och småskalig jordbruksproduktion i AVS-länderna.

| b) | Den 31:a gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen äger rum i södra Afrika den 13–15 juni 2016. |
| --- | --- |

b)

Den 31:a gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen äger rum i södra Afrika den 13–15 juni 2016.

| c) | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens 32:a session äger rum i Centralafrika. |
| --- | --- |

c)

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens 32:a session äger rum i Centralafrika.

Medordföranden tillkännagav följande tidsfrister:

| — | Ändringsförslag till kompromissresolutioner och andra brådskande resolutioner som skulle gå till omröstning: tisdagen den 8 december kl. 12.00. |
| --- | --- |

—

Ändringsförslag till kompromissresolutioner och andra brådskande resolutioner som skulle gå till omröstning: tisdagen den 8 december kl. 12.00.

| — | Begäranden om omröstningsmetoder: onsdagen den 9 december kl. 10.00, i skriftlig form. |
| --- | --- |

—

Begäranden om omröstningsmetoder: onsdagen den 9 december kl. 10.00, i skriftlig form.

Följande yttrade sig: João Ferreira, påpekade att tolkning saknas på portugisiska.

Medordföranden påminde om reglerna.

4.   Den demokratiska situationen i EU och AVS-länderna

Diskussion med Yves Leterme, generalsekreterare för Internationella institutet för demokrati och fria val (IDEA).

Yves Leterme, generalsekreterare för IDEA, redogjorde för den demokratiska situationen i EU och AVS-länderna.

Följande yttrade sig: Adjedoue Weidou (Tchad), Davor Ivo Stier, Maria Arena, Younoussa Tondy (Niger), Ana Rita Geremias Sithole (Moçambique), João Ferreira, Ahamada Soukouna (Mali), Sonny Ogbuoji (Nigeria), Ignazio Corrao, Michael Gahler, Enrique Guerrero Salom, Jo Leinen, Michela Giuffrida, Mariya Gabriel och Louis Michel.

Yves Leterme betonade att IDEA använder konceptet demokrati i sin vidaste mening, och att det inte finns endast en modell. Regeringar kan stödja och förbinda sig till demokrati, men de kan inte föra ut den till andra länder. Ett demokratiskt system grundar sig på demokratisk kontroll från medborgarnas sida och jämlikhet mellan alla medborgare i fråga om kontrollbefogenheter. I fråga om nr 16 i målen för hållbar utveckling ansågs det viktigt att det ställs upp konkreta indikatorer för att främja demokratiska institutioner som ett verktyg för fred.

Ledamöterna framhöll att även om demokratiska värderingar ibland tolkas på olika sätt i olika länder är de i hög grad universella. Bland frågor som också behandlades fanns krisen i fråga om kontakterna mellan de politiska ledarna och allmänheten, som beror på politiska partiers oförmåga att anpassa sig till en föränderlig global miljö, folkets ökade krav på politiskt deltagande och den allt snabbare tekniska utvecklingen.

5.   Fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna för handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen

Utskottet för ekonomisk utveckling, finansfrågor och handel

Medföredragande: Jacob Oulanyah (Uganda) och David Martin

Sanjay Tanna (Uganda) (som ersatte Jacob Oulanyah) och Enrique Guerrero Salom (som ersatte David Martin) redogjorde för rapporten.

Följande yttrade sig: Theodor Dumitru Stolojan, Norbert Neuser, Younoussa Tondy (Niger), Netty Baldeh (Gambia), Daniel K. Shumba (Zimbabwe), Javier Nart, João Ferreira, Maria Heubuch, Laura Ferrara, Ousmane Kaba (Guinea), Teshome Toga (Etiopien), Maurice Ponga, Michael Gahler och Erja Askola (Europeiska kommissionen).

Det rådde bred enighet om att AVS–EU-partnerskapet på det hela taget bedöms som positivt, men också om att det finns ett behov för partnerskapet att anpassa sig till nya realiteter och att bekämpa fattigdom på ett mer effektivt sätt samt att stimulera tillväxt, investeringar, diversifiering och bättre tillträde för AVS-länder till EU:s marknad och de globala marknaderna. Åsikterna om handels- och utvecklingseffekterna av de ekonomiska partnerskapsavtalen varierade mer; vissa av ledamöterna betonade de möjligheter som de erbjöd, medan andra kritiserade dem för att vara mer inriktade på handel än på utveckling.

Sanjay Tanna (Uganda) och Enrique Guerrero Salom avrundande diskussionen.

6.   Brådskande fråga 2: Situationen efter valet i Burundi

Följande yttrade sig: Erminia Norarangelo (Europeiska utrikestjänsten), Netty Baldeh (Gambia), Louis Michel, Lidia Senra Rodríguez, Maria Arena, Tulia Ackson (Tanzania), Veikko Nekundi (Namibia), Teshome Toga (Etiopien), Maria Heubuch, Ignazio Corrao, Anicet Niyongabo (Burundi), Mariya Gabriel, Kashetu Kyenge, Maurice Ponga, Bogdan Brunon Wenta och Joachim Zeller.

Det fanns en tydlig skillnad i åsikterna mellan ledamöterna från Europaparlamentet och AVS-länderna i fråga om situationen efter valet i Burundi, främst när det gäller tolkningen av Arushaavtalet för fred och försoning för Burundi, i fråga om vilket antal mandatperioder som presidenten i Burundi hittills innehaft. Medan Europaparlamentsledamöterna ansåg att man brutit mot Arushaavtalet ansåg AVS-ledamöterna att både Burundis och Östafrikanska gemenskapens domstolar har bekräftat den burundiska regeringens ståndpunkt. Det rådde även oenighet om EU:s beslut att inleda förhandlingar med den burundiska regeringen i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet.

Vissa ledamöter fördömde också de senaste attackerna och de allt fler brotten mot och kränkningarna av de mänskliga rättigheterna, inklusive mord, utomrättsliga avrättningar, kränkningar av människors fysiska integritet, tortyr och annan grym, omänsklig och/eller förnedrande behandling, godtyckliga gripanden och olagliga frihetsberövanden samt brott mot press- och yttrandefriheten liksom den utbredda straffriheten.

(Sammanträdet avslutades kl. 18.15.)

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Medordförande

Patrick I. GOMES och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 18.5.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 179/5 |
| --- | --- | --- | --- |

18.5.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 179/5

---

GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGEN FÖR PARTNERSKAPSAVTALET MELLAN MEDLEMMARNA I GRUPPEN AV STATER I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA UNIONEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TISDAGEN DEN 8 DECEMBER 2015

(2016/C 179/02)

Innehållsförteckning

| 1. | Uttalande av Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling | 5 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Debatt med Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling – ögonkontaktsförfarandet | 6 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Frågestund med kommissionen | 6 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Kommissionens åtgärder avseende de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens 29:e sammanträde | 6 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika tio år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar | 7 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Rapport av ekonomiska och sociala partner | 7 |
| --- | --- | --- |

6.

| 7. | Uttalande av Mamphono Khaketla, finansminister (Lesotho) och AVS-rådets tjänstgörande ordförande | 7 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | Uttalande av Romain Schneider, minister för utvecklingssamarbete och humanitära frågor (Luxemburg) och rådets tjänstgörande ordförande | 8 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | Frågestund med rådet | 8 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | Diskussion med rådet – ögonkontaktförfarandet | 9 |
| --- | --- | --- |

10.

| 11. | Brådskande fråga 1: Migration, mänskliga rättigheter och humanitära flyktingar | 9 |
| --- | --- | --- |

11.

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET TISDAGEN DEN 8 DECEMBER 2015

(Sammanträdet öppnades kl. 9.00)

ORDFÖRANDESKAP: Fitz A. JACKSON

Medordförande

1.   Uttalande av Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling

Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling, koncentrerade sig i sitt anförande på Cotonouavtalets framtid. Avtalet löper ut 2020. Han berättade att Europeiska kommissionen och Europeiska utrikestjänsten har inlett ett gemensamt samråd för att samla in förslag för framtiden utifrån en kritisk översyn av avtalets första 15 år, dess mål och resultat. En formell utvärdering ska även inledas under det första halvåret av 2016, och de olika politiska alternativen avseende ett framtida partnerskap ska analyseras med hjälp av en konsekvensbedömningsprocess. Kommissionsledamot Mimica betonade också behovet av att fullt ut beakta Agenda 2030 och de 17 nya målen för hållbar utveckling, som kan medföra en anpassning av EU:s utvecklingspolitik. Kommissionsledamot Mimica tog upp klimatförändringsfrågor och upprepade att resultatet från COP21-konferensen i Paris är avgörande, i synnerhet för många AVS-länder som påverkas av ogynnsamma väderförhållanden.

2.   Debatt med Neven Mimica, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling – ögonkontaktsförfarandet

Följande yttrade sig: Norbert Neuser, Davor Ivo Stier, João Ferreira, Maria Heubuch, Kennedy K. Hamudulu (Zambia), Purmanund Jhugroo (Mauritius), Lidia Senra Rodríguez, Enrique Guerrero Salom, Adjedoue Weidou (Tchad) och Ana Rita Gerenias Sithole (Moçambique).

Diskussionen fokuserade på AVS–EU-partnerskapets framtid, översynsprocessen, kopplingen mellan migration och utveckling, klimatförändringarna och behovet av att integrera de nya målen för hållbar utveckling i det framtida ramverket. Ledamöterna ställde också frågor om Eritrea, fred och utveckling, humanitärt bistånd och om kopplingen mellan katastrof-, återanpassnings- och utvecklingsbiståndet, läget för det ekonomiska partnerskapet med AVS-länderna i Stillahavsområdet samt om undernäring, jordbruk och livsmedelstrygghet.

Kommissionsledamot Mimica besvarade ledamöternas frågor i enlighet med ögonkontaktsförfarandet.

3.   Frågestund med kommissionen

Totalt 37 frågor ställdes till Europeiska kommissionen.

Kommissionen hade tidigare besvarat frågorna skriftligen. Kommissionsledamot Mimica gav muntliga svar på de följdfrågor som anknöt till följande ursprungliga frågor:

| | Fråga 1 från Catherine Bearder om AVS-stater och asyl. |
| --- | --- |

Fråga 1 från Catherine Bearder om AVS-stater och asyl.

| | Fråga 5 från Bodil Valero och Judith Sargentini om Europeiska unionens förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika inriktade på stabilitet och insatser mot de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration och fördrivna personer. |
| --- | --- |

Fråga 5 från Bodil Valero och Judith Sargentini om Europeiska unionens förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika inriktade på stabilitet och insatser mot de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration och fördrivna personer.

| | Fråga 6 från Kashetu Kyenge om genomförandet av Europeiska unionens förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika inriktade på stabilitet och insatser mot de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration och fördrivna personer. |
| --- | --- |

Fråga 6 från Kashetu Kyenge om genomförandet av Europeiska unionens förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika inriktade på stabilitet och insatser mot de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration och fördrivna personer.

| | Fråga 7 från Nathalie Griesbeck om en särskild fond för Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 7 från Nathalie Griesbeck om en särskild fond för Afrika.

| | Fråga 9 från Kennedy Hamudulu (Zambia) om olagliga finansiella flöden. |
| --- | --- |

Fråga 9 från Kennedy Hamudulu (Zambia) om olagliga finansiella flöden.

| | Fråga 10 från Lidia Senra Rodríguez om kampen mot skattebedrägeri. |
| --- | --- |

Fråga 10 från Lidia Senra Rodríguez om kampen mot skattebedrägeri.

| | Fråga 16 från Sabine Lösing (som ersattes av João Ferreira) om ytterligare förhandlingar mellan Kuba, EU och Förenta staterna. |
| --- | --- |

Fråga 16 från Sabine Lösing (som ersattes av João Ferreira) om ytterligare förhandlingar mellan Kuba, EU och Förenta staterna.

| | Fråga 17 från Netty Baldeh (Gambia) om politisk dialog. |
| --- | --- |

Fråga 17 från Netty Baldeh (Gambia) om politisk dialog.

| | Fråga 19 från Sanjit Patel (Fiji) (som ersattes av Ashneel Sudhakar (Fiji)) om Fiji – kompletterande och stödjande åtgärder för länder som omfattas av sockerprotokollet. |
| --- | --- |

Fråga 19 från Sanjit Patel (Fiji) (som ersattes av Ashneel Sudhakar (Fiji)) om Fiji – kompletterande och stödjande åtgärder för länder som omfattas av sockerprotokollet.

| | Fråga 27 från Desmond Long (Saint Lucia) (som ersattes av Carl Greenidge (Guyana) om uppbyggnad av återhämtningsförmåga för små öststater under utveckling. |
| --- | --- |

Fråga 27 från Desmond Long (Saint Lucia) (som ersattes av Carl Greenidge (Guyana) om uppbyggnad av återhämtningsförmåga för små öststater under utveckling.

| | Fråga 28 från Michèle Rivasi om elektrifiering av Afrikas landsbygdsområden som ett sätt att bekämpa fattigdom och klimatförändring. |
| --- | --- |

Fråga 28 från Michèle Rivasi om elektrifiering av Afrikas landsbygdsområden som ett sätt att bekämpa fattigdom och klimatförändring.

| | Fråga 32 från João Ferreira om ett allmänt sjukvårdssystem. |
| --- | --- |

Fråga 32 från João Ferreira om ett allmänt sjukvårdssystem.

| | Fråga 33 från Marlene Mizzi om EU-stöd till personer med funktionsnedsättning i Centralafrikanska republiken. |
| --- | --- |

Fråga 33 från Marlene Mizzi om EU-stöd till personer med funktionsnedsättning i Centralafrikanska republiken.

| | Fråga 36 från Worlea-Saywah Dunah (Liberia) (som ersattes av Netty Baldeh [Gambia]) om internationella frivilligorganisationers användning av EU-medel. |
| --- | --- |

Fråga 36 från Worlea-Saywah Dunah (Liberia) (som ersattes av Netty Baldeh [Gambia]) om internationella frivilligorganisationers användning av EU-medel.

Författarna till frågorna 4, 21, 29 och 30 hade inga följdfrågor.

Författarna till frågorna nr 2, 3, 8, 11, 12, 13, 14, 15, 18, 20, 22, 23, 24, 25, 26, 31, 34, 35 och 37 var inte närvarande.

4.   Kommissionens åtgärder avseende de resolutioner som antogs vid den gemensamma parlamentariska församlingens 29:e sammanträde

Ett dokument som avsåg kommissionens och Europeiska utrikestjänstens åtgärder när det gäller de resolutioner som antogs av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen i Suva (Fiji) hade överlämnats till den parlamentariska församlingen.

5.   Utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika tio år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar

Utskottet för politiska frågor

Medföredragande: Kombo Gberi (Kamerun) och Mariya Gabriel

Joseph Hyacinthe Owona Kono (Kamerun) (som ersattes av Kombo Gberi (Kamerun)) och Mariya Gabriel redogjorde för rapporten.

Följande yttrade sig: Adjedoue Weidou (Tchad), Elmi Obsieh Wais (Djibouti), João Ferreira, Daniel K. Shumba (Zimbabwe), Bodil Valero, Teshome Toga (Etiopien), Isabella Adinolfi, Kashetu Kyenge, James Kembi Gitura (Kenya), Joachim Zeller, Tadeusz Zwiefka, Eleni Theocharous, Michael Gahler, Kristin de Peyron (utrikestjänsten) and Françoise Moreau (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna berömde den fredsbevarande resursen för Afrika (APF) för dess resultat. Den har stött Afrikanska unionens förmåga att hantera konflikter i Afrika och visat sig ha en avgörande roll i ett bredare partnerskap. Vissa ledamöter efterlyste ett utvidgat tillämpningsområde för unionen och påkallade behovet av att se till att alla länder som berörs deltar. Ledamöterna underströk också behovet av att uppnå balans i finansieringen av fredsbevarande insatser och i verksamhet som har som syfte att förbättra kapaciteten för strukturerna i den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen (APSA), i synnerhet när det gäller konfliktförebyggande och medling. Ett flertal ledamöter hänvisade till sambandet mellan säkerhet och utveckling och efterlyste en bättre samordning och samverkan mellan APF och andra EU-instrument.

Joseph Hyacinthe Owona Kono (Kamerun) och Mariya Gabriel avrundande diskussionen.

6.   Rapport av ekonomiska och sociala partner

Föredragning av Yves Somville, ordförande för AVS-uppföljningskommittén, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén.

Yves Somville, ordförande för AVS-uppföljningskommittén, Europeiska ekonomiska och sociala kommittén, redogjorde för de olika aspekter som påverkar hela AVS–EU-partnerskapet, inklusive migration och det civila samhällets roll.

(Sammanträdet ajournerades kl. 12.44 och återupptogs kl. 15.00)

| Fitz A. JACKSON
  Louis MICHEL | Patrick I. GOMES och
  Luis Marco AGUIRIANO NALDA |
| --- | --- |
| Ordförande | Generalsekreterare |

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Patrick I. GOMES och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Ordförande

Generalsekreterare

ORDFÖRANDESKAP: Louis MICHEL

Medordförande

7.   Uttalande av Mamphono Khaketla, finansminister (Lesotho) och AVS-rådets tjänstgörande ordförande

Mamphono Khaketla, finansminister (Lesotho) och AVS-rådets tjänstgörande ordförande, erkände den parlamentariska församlingens roll som ett demokratiskt politiskt forum för förbindelserna mellan AVS och EU. Ministern tackade Europaparlamentet för att stå värd för sessionen. Hon uttryckte även sin medkänsla med och sände sina kondoleanser till regeringarna och folken i Frankrike, Mali, Nigeria och Tchad med anledning av den senaste tidens terroristattacker som utförts av religiösa extremister. Hon sade sig vara övertygad om att det långvariga partnerskapet kommer att fortsätta även efter att Cotonouavtalet har löpt ut. Minister Khaketla betonade betydelsen av handelsförbindelserna och de avtal om ekonomiskt partnerskap (EPA) som förhandlats fram mellan EU och AVS-länderna, men uttryckte sin oro över att vissa ensidiga beslut fattats inom ramen för partnerskapet. Hon avslutade med att lyfta fram två viktiga frågor som bör behandlas av AVS- och EU-länderna i en kollegial anda: konsekvenserna av klimatförändringen och hanteringen av migrationsströmmarna.

8.   Uttalande av Romain Schneider, minister för utvecklingssamarbete och humanitära frågor (Luxemburg) och rådets tjänstgörande ordförande

Romain Schneider, minister för utvecklingssamarbete och humanitära frågor (Luxemburg) och rådets tjänstgörande ordförande, hänvisade till den senaste tidens terroristattacker i Frankrike, Mali och Tchad och framförde sina kondoleanser. Ministern redogjorde för ett antal viktiga utmaningar som AVS-EU-partnerskapet för närvarande står inför och bör ta itu med, medräknat migrations- och flyktingkrisen, som de europeiska och afrikanska staterna försökte hitta en lösning på under det senaste toppmötet i Valletta. Kampen mot terrorismen har också blivit en annan viktig utmaning för de europeiska staterna och AVS-staterna. Att nå hållbar säkerhet och stabilitet kräver att försonings- och rehabiliteringsfasen efter konflikter främjas och att demokratiska och ansvarstagande institutioner byggs upp. Att förhandla fram en efterföljare till Cotonouavtalet är en avgörande utmaning för AVS- och EU-staterna.

9.   Frågestund med rådet

Totalt 35 frågor ställdes till rådet.

Mamphono Khaketla svarade på AVS-rådets vägnar på följande frågor och följdfrågor:

| | Fråga 2 från Enrique Guerrero Salom (som ersattes av Kashetu Kyenge) om ansträngningar för terrorismbekämpning i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 2 från Enrique Guerrero Salom (som ersattes av Kashetu Kyenge) om ansträngningar för terrorismbekämpning i Afrika.

| | Fråga 6 från Catherine Bearder om den biologiska mångfalden i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 6 från Catherine Bearder om den biologiska mångfalden i Afrika.

Följande frågor besvarades men hade inga följdfrågor:

| | Fråga 9 från Neena Gill (som ersattes av Kashetu Kyenge) om reaktion på oron i fråga om Internationella brottmålsdomstolens funktion. |
| --- | --- |

Fråga 9 från Neena Gill (som ersattes av Kashetu Kyenge) om reaktion på oron i fråga om Internationella brottmålsdomstolens funktion.

| | Fråga 10 från Marielle de Sarnez (som ersattes av Catherine Bearder) om att ta hänsyn till skillnaderna i utveckling mellan framtida partner i ett kontinentalt frihandelsområde (CFTA) i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 10 från Marielle de Sarnez (som ersattes av Catherine Bearder) om att ta hänsyn till skillnaderna i utveckling mellan framtida partner i ett kontinentalt frihandelsområde (CFTA) i Afrika.

| | Fråga 11 från Ivo Stier om tilltagande migrationsströmmar – unga och välutbildade personer lämnar Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 11 från Ivo Stier om tilltagande migrationsströmmar – unga och välutbildade personer lämnar Afrika.

| | Fråga 12 från Kashetu Kyenge om forskning och utveckling i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 12 från Kashetu Kyenge om forskning och utveckling i Afrika.

| | Fråga 14 från Worlea-Saywah Dunah (Liberia) (som ersattes av Netty Baldeh (Gambia)) om de europeiska partnerskapsavtalens betydelse när det gäller fattiga länders ekonomiska framsteg. |
| --- | --- |

Fråga 14 från Worlea-Saywah Dunah (Liberia) (som ersattes av Netty Baldeh (Gambia)) om de europeiska partnerskapsavtalens betydelse när det gäller fattiga länders ekonomiska framsteg.

| | Fråga 15 från Joyce Laboso (Kenya) (som ersattes av Abdikadir Aden) om AVS- och EU-ländernas inverkan på den globala styrningen. |
| --- | --- |

Fråga 15 från Joyce Laboso (Kenya) (som ersattes av Abdikadir Aden) om AVS- och EU-ländernas inverkan på den globala styrningen.

Författarna till frågorna 1, 3, 4, 5, 7 och 8 var inte närvarande.

Fråga 13 hade återkallats.

Romain Schneider svarade på Europeiska rådets vägnar på följande frågor och följdfrågor:

| | Fråga 29 från Enrique Guerrero Salom (som ersattes av Kashetu Kyenge) om ansträngningar för terrorismbekämpning i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 29 från Enrique Guerrero Salom (som ersattes av Kashetu Kyenge) om ansträngningar för terrorismbekämpning i Afrika.

| | Fråga 30 från Catherine Bearder om den biologiska mångfalden i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 30 från Catherine Bearder om den biologiska mångfalden i Afrika.

| | Fråga 33 från Sabine Lösing (som ersattes av Lidia Senra Rodríguez) om omstrukturering av statsskulden. |
| --- | --- |

Fråga 33 från Sabine Lösing (som ersattes av Lidia Senra Rodríguez) om omstrukturering av statsskulden.

| | Fråga 34 från Lidia Senra Rodríguez om bindande instrument för transnationella företag. |
| --- | --- |

Fråga 34 från Lidia Senra Rodríguez om bindande instrument för transnationella företag.

Följande frågor besvarades men hade inga följdfrågor:

| | Fråga 18 från Netty Baldeh (Gambia) om mänskliga rättigheter för migranter. |
| --- | --- |

Fråga 18 från Netty Baldeh (Gambia) om mänskliga rättigheter för migranter.

| | Fråga 24 från Kashetu Kyenge om forskning och utveckling i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 24 från Kashetu Kyenge om forskning och utveckling i Afrika.

| | Fråga 26 från Marielle de Sarnez (som ersattes av Catherine Bearder) om att ta hänsyn till skillnaderna i utveckling mellan framtida partner i ett kontinentalt frihandelsområde (CFTA) i Afrika. |
| --- | --- |

Fråga 26 från Marielle de Sarnez (som ersattes av Catherine Bearder) om att ta hänsyn till skillnaderna i utveckling mellan framtida partner i ett kontinentalt frihandelsområde (CFTA) i Afrika.

| | Fråga 27 från Worlea-Saywah Dunah (Liberia) (som ersattes av Netty Baldeh (Gambia)) om de europeiska partnerskapsavtalens betydelse när det gäller fattiga länders ekonomiska framsteg. |
| --- | --- |

Fråga 27 från Worlea-Saywah Dunah (Liberia) (som ersattes av Netty Baldeh (Gambia)) om de europeiska partnerskapsavtalens betydelse när det gäller fattiga länders ekonomiska framsteg.

Författarna till frågorna 16, 17, 19, 20, 22, 23, 31, 32 och 35 var inte närvarande.

Fråga 21 hade återkallats.

10.   Diskussion med rådet – ögonkontaktförfarandet

Följande yttrade sig: Iriase Pally (Nigeria), Adjedoue Weidou (Tchad), Michael Gahler och Lidia Senra Rodríguez.

Ledamöterna uttryckte sin tacksamhet över det internationella stödet och solidariteten i kampen mot Boko Haram, och frågade om de åtgärder som vidtagits av EU och AVS-rådet i fråga om migrationskrisen och om regler och föreskrifter som skulle kunna tillämpas på multinationella företag i syfte att främja företagens sociala ansvar, och i synnerhet förhindra markrofferi.

11.   Brådskande fråga 1: Migration, mänskliga rättigheter och humanitära flyktingar

Följande yttrade sig: Domenico Rosa (Europeiska kommissionen), Attilio Pacifici (Europeiska utrikestjänsten), Adjedoue Weidou (Tchad), Michael Gahler, Marlene Mizzi, Younoussa Tondy (Niger), Netty Baldeh (Gambia), Catherine Bearder, Magnus Kofi Amoatey (Ghana), Lidia Senra Rodríguez, Elmi Obsieh Wais (Djibouti), Bodil Valero, Musa Hussein Naib (Eritrea), Ahamada Soukouna (Mali), Norbert Neuser, Veikko Nekundi (Namibia), Eleni Theocharous, Juan Fernando López Aguilar, Teshome Toga (Etiopien), Anna Zaborska, Abdoulaye Toure (Elfenbenskusten), Kashetu Kyenge, Abdikadir Aden (Kenya), Julie Ward, Joseph Hyacinthe Owona Kono (Kamerun) och Raphael Siluvangii Umba (Demokratiska republiken Kongo).

Ledamöterna poängterade att de bakomliggande orsakerna till migration och den aktuella flyktingkrisen inte har hanterats väl tidigare, och betonade att EU:s åtgärder inte endast borde inriktas på brådskande ärenden, utan också på att bidra till att minska migrationstrycket på längre sikt. Ledamöterna nämnde beväpnad konflikt, brist på ekonomiska möjligheter för unga, brister i samhällsstyret och människorättskränkningar som några av huvudorsakerna till migration och tvångsförflyttningar. De påpekade också att migration är en naturlig företeelse men och att människor har rätt att flytta. De flesta ledamöterna instämde i att migration ska hanteras genom att lagliga och organiserade vägar erbjuds till Europa, men att det också är viktigt att man försöker undvika att alltför många begåvade människor lämnar sina hemländer i stället för att bidra till utvecklingen där. Ledamöterna från AVS-länderna underströk att EU inte bör diskriminera migranter från Afrika i förhållande till dem som kommer från Främre Orienten och Mellanöstern.

(Sammanträdet avslutades kl. 17.35.)

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Ordförande

Patrick I. GOMES och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

| 18.5.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 179/10 |
| --- | --- | --- | --- |

18.5.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 179/10

---

GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGEN FÖR PARTNERSKAPSAVTALET MELLAN MEDLEMMARNA I GRUPPEN AV STATER I AFRIKA, VÄSTINDIEN OCH STILLAHAVSOMRÅDET, Å ENA SIDAN, OCH EUROPEISKA UNIONEN OCH DESS MEDLEMSSTATER, Å ANDRA SIDAN

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET ONSDAGEN DEN 9 DECEMBER 2015

(2016/C 179/03)

Innehållsförteckning

| 1. | Förbättring av de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer | 10 |
| --- | --- | --- |

1.

| 2. | Elektrifieringen av Afrika | 11 |
| --- | --- | --- |

2.

| 3. | Den 21:a partskonferensen till FN:s ramkonvention om klimatförändringar: Paris, 2015 | 11 |
| --- | --- | --- |

3.

| 4. | Allmänt hälso- och sjukförsäkringsskydd | 11 |
| --- | --- | --- |

4.

| 5. | Solidarisk ekonomi | 12 |
| --- | --- | --- |

5.

| 6. | Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de tre ständiga utskottens rapporter | 12 |
| --- | --- | --- |

6.

| 7. | Omröstning om brådskande resolutionsförslag | 13 |
| --- | --- | --- |

7.

| 8. | Övriga frågor | 14 |
| --- | --- | --- |

8.

| 9. | Datum och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens 31:a session | 14 |
| --- | --- | --- |

9.

| BILAGA I | ALFABETISK FÖRTECKNING ÖVER DEN GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGENS LEDAMÖTER | 15 |
| --- | --- | --- |

BILAGA I

| BILAGA II | NÄRVARO UNDER SESSIONEN I BRYSSEL (BELGIEN) DEN 7–9 DECEMBER 2015 | 19 |
| --- | --- | --- |

BILAGA II

| BILAGA III | ACKREDITERING AV ICKE-PARLAMENTARISKA DELEGATER | 23 |
| --- | --- | --- |

BILAGA III

| BILAGA IV | ANTAGNA TEXTER | 24 |
| --- | --- | --- |

BILAGA IV

| — | Resolution om utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika 10 år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar | 24 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen | 29 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om förbättring av de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer | 34 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om migration, mänskliga rättigheter och humanitära flyktingar | 40 |
| --- | --- | --- |

—

| — | Resolution om situationen i Burundi efter valet | 46 |
| --- | --- | --- |

—

PROTOKOLL FRÅN SAMMANTRÄDET ONSDAGEN DEN 9 DECEMBER 2015 (förmiddag)

Sammanträdet öppnades kl. 9.07

ORDFÖRANDESKAP: Fitz A. JACKSON

Medordförande

1.   Förbättring av de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer

Utskottet för sociala frågor och miljö

Medföredragande: Ibrahim R. Bundu (Sierra Leone) och Arne Gericke

Ibrahim R. Bundu (Sierra Leone) och Arne Gericke presenterade rapporten.

Följande yttrade sig: Anna Zaborska, Marlene Mizzi, Purmanund Jhugroo (Mauritius), Arne Gericke, Ana Rita Geremias Sithole (Moçambique), Catherine Bearder, Lidia Senra Rodríguez, Michèle Rivasi, Hermann Razafindravelo (Madagaskar), Laura Agea, Joyce Laboso (Kenya), Krzysztof Hetman, Eleni Theocharous, Sangoné Sall (Senegal), Musa Hussein Naib (Eritrea), Elmi Obsieh Wais (Djibouti) och Walter Seidel (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna betonade vikten av att förankra alla utvecklingsstrategier lokalt och att utnyttja små företag och deras kopplingar till lokalsamhällen. Små familjeföretag, små jordbruk medräknade, har inte endast en ekonomisk utan också en social roll i sina samhällen och är mer benägna att agera på ett ansvarsfullt sätt och ta hand om miljön. Rättvis och effektiv beskattning nämndes också som viktiga faktorer i fråga om inkluderande tillväxt och social utveckling. Beskattningen är viktig för att bygga upp en genomförbar offentlig infrastruktur för företag och för att förebygga och hantera epidemier såsom ebola och andra nödsituationer.

Arne Gericke avrundade diskussionen.

2.   Elektrifieringen av Afrika

Diskussion med Jean-Louis Borloo, ordförande för stiftelsen Energies for Africa

Jean-Louis Borloo, ordförande för stiftelsen Energies for Africa (Energi för Afrika), konstaterade att tillgången till elektricitet är nyckeln till förverkligandet av de grundläggande mänskliga rättigheterna, såsom rätten till mat, vatten, hälsovård, utbildning, sysselsättning och trygghet. Tre fjärdedelar av hushållen i Afrika har emellertid för närvarande inte säker tillgång till elektricitet. Elektricitet har stått för ljus och kunskap både i symbolisk och praktisk mening, och har lockat unga människor att flytta från landsbygden till stadsområden med elektricitet. Initiativet Energies for Africa, som har som syfte att mobilisera investeringar på 5 miljarder US-dollar årligen, bygger på de afrikanska ledarnas vilja och är tänkt att helt utgå från förnybara energikällor.

Följande yttrade sig: Michèle Rivasi, Adjedoue Weidou (Tchad), Maurice Ponga, Carlos Zorrinho, Ben Oumar (Nigeria), Ana Rita Geremias Sithole (Moçambique), Netty Baldeh (Gambia), Lidia Senra Rodríguez, Hermann Razafindravelo (Madagaskar), Elmi Obsieh Wais (Djibouti), Piernicola Pedicini, Jean-Luc Schaffhauser, Ousmane Kaba (Guinea), Ahamada Soukouna (Mali), Dambert René Ndouane (Republiken Kongo), Michael Gahler, Kennedy K. Hamudulu (Zambia), Norbert Neuser, Iriase Pally (Nigeria), Louis Michel och Roberto Ridolfi (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna välkomnade den engagerade presentationen och underströk att s.k. energifattigdom ytterligare förvärrar extrem fattigdom och underutveckling. Ledamöterna framhöll vikten av politisk vilja och omfattande offentliga investeringar i produktionen av energi från förnybara källor. AVS-ledamöterna visade stort intresse för de praktiska planerna för initiativet, t.ex. när det gäller att inrätta en energimyndighet för Afrika, investeringsinstrument och lokalt ägande.

3.   Den 21:a partskonferensen till FN:s ramkonvention om klimatförändringar: Paris, 2015

Diskussion utan resolution

Roberto Ridolfi (Europeiska kommissionen) höll en inledande presentation.

Följande yttrade sig: Adjedoue Weidou (Tchad), Maurice Ponga, Carlos Zorrinho, Purmanund Jhugroo (Mauritius), Elmi Obsieh Wais (Djibouti), Lidia Senra Rodríguez, Michèle Rivasi, Netty Baldeh (Gambia), Piernicola Pedicini, Mikael Phillips (Jamaica), Teshome Toga (Etiopien), Joyce Laboso (Kenya), Seb Dance och Roberto Ridolfi (Europeiska kommissionen).

Ledamöterna uttryckte sin förhoppning om att ett ambitiöst och bindande klimatavtal skulle nås som ett resultat från FN:s klimatkonferens (COP21) i Paris. AVS-ledamöterna nämnde flera exempel på hur deras länder redan påverkades av klimatförändringarna, och vilka åtgärder de vidtagit för att begränsa ytterligare global uppvärmning och anpassa sig till klimatförändringarna. Ledamöterna konstaterade att klimatfinansieringen troligtvis var det största hindret i förhandlingarna, medan de flesta länderna hade insett behovet av att begränsa och minska koldioxidutsläppen.

4.   Allmänt hälso- och sjukförsäkringsskydd

Diskussion i anslutning till inledningsanförandena med Margaret Chan, WHO:s generaldirektör, och Mark Dybul, verkställande direktör för den globala fonden för bekämpning av aids, tuberkulos och malaria.

Margaret Chan, WHO:s generaldirektör (genom ett videomeddelande), Pedro Alonso, direktör för WHO:s globala program mot malaria, och Mark Dybul, verkställande direktör för den globala fonden för bekämpning av aids, tuberkulos och malaria, betonade den senaste tidens framsteg när det gäller att minska dödligheten på grund av sjukdomar i utvecklingsländer, framför allt genom vaccination, prevention och bättre tillgång till behandling. De beskrev också aktuella utmaningar i strävan att nå målet om fullständig täckning inom hälso- och sjukvård, inklusive tillgången till vårdcentraler, införande av sjukförsäkring och tillgång till mediciner till överkomligt pris.

Följande yttrade sig: Eleni Theocharous, Musa Hussein Naib (Eritrea), Norbert Neuser, Abdoulaye Touré (Elfenbenskusten), Charles Goerens, Lidia Senra Rodríguez, Michèle Rivasi, Piernicola Pedicini, Bogdan Brunon Wenta, Anna Zaborska, Walter Seidel (Europeiska kommissionen), Pedro Alonso och Mark Dybul.

Ledamöterna underströk problemet med ojämlik tillgång till mediciner och vård, vikten av grundläggande hälso- och sjukvård i lokalsamhällena och på landsbygden, svagheter i de nationella hälso- och sjukvårdssystemen i sårbara och minst utvecklade länder i kombination med brist på internationellt stöd samt avsaknad av social trygghet i många utvecklingsländer. Många ledamöter framhävde också framgångar i den offentliga hälso- och sjukvården, såsom införandet av nationella sjukförsäkringssystem, det minskade antalet dödsfall orsakade av malaria samt bredare och billigare tillgång till antivirala läkemedel för behandling av hiv/aids, och förespråkade en fortsättning på den ambitiösa globala hälsodagordningen.

Pedro Alonso och Mark Dybul avrundande diskussionen.

Sammanträdet ajournerades kl. 12.55 och återupptogs kl. 15.07.

| Fitz A. JACKSON
  Louis MICHEL | Patrick I. GOMES och
  Luis Marco AGUIRIANO NALDA |
| --- | --- |
| Medordförande | Generalsekreterare |

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Patrick I. GOMES och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Medordförande

Generalsekreterare

ORDFÖRANDESKAP: Louis MICHEL

Medordförande

5.   Solidarisk ekonomi

Diskussion med Nicolas Schmit, arbetsmarknads- och sysselsättningsminister samt minister för social och solidarisk ekonomi (Luxemburg).

Nicolas Schmit betonade att främjandet av solidarisk ekonomi var en av det luxemburgska rådsordförandeskapets prioriteringar. Han framhöll den ökande betydelsen av medborgarcentrerade ekonomier i EU- och AVS-länderna samt deras möjligheter att skapa sysselsättning för unga människor, att komma till rätta med miljöproblem och att minska fattigdom och ojämlikhet. Han underströk även vikten av utbildning, av att minska den informella ekonomins omfattning och av finansiering, för att den solidariska ekonomin ska kunna nå sin fulla potential i AVS-länderna.

Följande yttrade sig: Arne Gericke, Neena Gill och Laura Agea.

Ledamöterna noterade att den solidariska ekonomin måste förankras lokalt och att dess fulla potential endast kan nås genom främjande av de nödvändiga rättsliga ramarna. Vissa ledamöter ville också att solidarisk ekonomi ska ligga som grund för den utvecklingsmodell som ska främjas av AVS–EU-partnerskapet i framtiden.

6.   Omröstning om de resolutionsförslag som ingår i de tre ständiga utskottens rapporter

Medordföranden påminde församlingen om omröstningsförfarandet.

| — | Utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika 10 år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar
  Utskottet för politiska frågor
  Rapport från Kombo Gberi (Kamerun) och Mariya Gabriel
  Förkastade ändringsförslag: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9.
  På begäran av EFDD-gruppen röstade församlingens båda grupper (AVS och Europaparlamentet) var för sig om alla ändringsförslag. EFDD-gruppen hade begärt delad omröstning om ändringsförslag 3 och 4.
  Den ändrade resolutionen antogs med 57 röster för och 6 röster emot. |
| --- | --- |

—

Utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika 10 år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar

Utskottet för politiska frågor

Rapport från Kombo Gberi (Kamerun) och Mariya Gabriel

Förkastade ändringsförslag: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9.

På begäran av EFDD-gruppen röstade församlingens båda grupper (AVS och Europaparlamentet) var för sig om alla ändringsförslag. EFDD-gruppen hade begärt delad omröstning om ändringsförslag 3 och 4.

Den ändrade resolutionen antogs med 57 röster för och 6 röster emot.

| — | Fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen
  Utskottet för ekonomisk utveckling, finansfrågor och handel
  Rapport från Jacob Oulanyah (Uganda) och David Martin
  Antagna ändringsförslag: 1, 2, 3, 4, punkterna 4, 5, 12, 21, 26 och 28.
  Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om ändringsförslag 1 och 2 begärdes av AVS-staternas ledamöter.
  Delad omröstning om punkterna 5, 12 och 26 begärdes av Verts/ALE-gruppen.
  Delad omröstning om punkt 21 begärdes av grupperna EPP och ALDE.
  Förkastade ändringsförslag: punkterna 3 och 7, skälen D, G, I, J.
  Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 7, skälen D, G, I och J begärdes av grupperna EPP och ALDE.
  Bortfallen: punkt 16.
  Delad omröstning och omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) begärdes av grupperna EPP och ALDE.
  Den ändrade resolutionen antogs av alla närvarande ledamöter, förutom en röst emot. |
| --- | --- |

—

Fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen

Utskottet för ekonomisk utveckling, finansfrågor och handel

Rapport från Jacob Oulanyah (Uganda) och David Martin

Antagna ändringsförslag: 1, 2, 3, 4, punkterna 4, 5, 12, 21, 26 och 28.

Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om ändringsförslag 1 och 2 begärdes av AVS-staternas ledamöter.

Delad omröstning om punkterna 5, 12 och 26 begärdes av Verts/ALE-gruppen.

Delad omröstning om punkt 21 begärdes av grupperna EPP och ALDE.

Förkastade ändringsförslag: punkterna 3 och 7, skälen D, G, I, J.

Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 7, skälen D, G, I och J begärdes av grupperna EPP och ALDE.

Bortfallen: punkt 16.

Delad omröstning och omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) begärdes av grupperna EPP och ALDE.

Den ändrade resolutionen antogs av alla närvarande ledamöter, förutom en röst emot.

| — | Förbättring av de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer
  Utskottet för sociala frågor och miljö
  Rapport från Ibrahim R. Bundu (Sierra Leone) och Arne Gericke
  Antagna ändringsförslag: punkterna 11, 12, 24, 34, skälen K och P.
  Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkterna 11, 12, skälen K och P begärdes av EPP-gruppen.
  Delad omröstning om punkt 34 begärdes av Verts/ALE-gruppen.
  Delad omröstning om punkt 12 begärdes av grupperna EPP och ALDE.
  Förkastade ändringsförslag: 1, 2, punkterna 15, 44 och 45.
  Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om ändringsförslag 1 och 2 och punkterna 15 och 45 begärdes av EPP-gruppen.
  Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 44 begärdes av AVS-staternas ledamöter och EPP-gruppen.
  Den ändrade resolutionen antogs med 68 ledamöter för och 1 nedlagd röst. |
| --- | --- |

—

Förbättring av de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer

Utskottet för sociala frågor och miljö

Rapport från Ibrahim R. Bundu (Sierra Leone) och Arne Gericke

Antagna ändringsförslag: punkterna 11, 12, 24, 34, skälen K och P.

Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkterna 11, 12, skälen K och P begärdes av EPP-gruppen.

Delad omröstning om punkt 34 begärdes av Verts/ALE-gruppen.

Delad omröstning om punkt 12 begärdes av grupperna EPP och ALDE.

Förkastade ändringsförslag: 1, 2, punkterna 15, 44 och 45.

Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om ändringsförslag 1 och 2 och punkterna 15 och 45 begärdes av EPP-gruppen.

Omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 44 begärdes av AVS-staternas ledamöter och EPP-gruppen.

Den ändrade resolutionen antogs med 68 ledamöter för och 1 nedlagd röst.

7.   Omröstning om brådskande resolutionsförslag

| — | Migration, mänskliga rättigheter och humanitära flyktingar
  Antagna ändringsförslag: punkt 12, del 1, punkt 28 och skäl D.
  Delad omröstning och omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 12, del 1, punkt 28 och skäl D begärdes av EPP-gruppen.
  Förkastade ändringsförslag: 1, 2, 3, punkt 12, del 2.
  Delad omröstning och omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 12, del 2 begärdes av EPP-gruppen.
  Den ändrade resolutionen antogs av alla närvarande ledamöter med 4 nedlagda röster. |
| --- | --- |

—

Migration, mänskliga rättigheter och humanitära flyktingar

Antagna ändringsförslag: punkt 12, del 1, punkt 28 och skäl D.

Delad omröstning och omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 12, del 1, punkt 28 och skäl D begärdes av EPP-gruppen.

Förkastade ändringsförslag: 1, 2, 3, punkt 12, del 2.

Delad omröstning och omröstning i separata grupper (AVS och Europaparlamentet) om punkt 12, del 2 begärdes av EPP-gruppen.

Den ändrade resolutionen antogs av alla närvarande ledamöter med 4 nedlagda röster.

| — | Situationen i Burundi efter valet
  Antagna ändringsförslag: muntliga ändringsförslag 1 och 2.
  Bortfallna: Delad omröstning om punkt 17.
  Delad omröstning om punkt 17 begärdes av EFDD-gruppen.
  Den ändrade resolutionen antogs av alla närvarande ledamöter, förutom en röst emot. |
| --- | --- |

—

Situationen i Burundi efter valet

Antagna ändringsförslag: muntliga ändringsförslag 1 och 2.

Bortfallna: Delad omröstning om punkt 17.

Delad omröstning om punkt 17 begärdes av EFDD-gruppen.

Den ändrade resolutionen antogs av alla närvarande ledamöter, förutom en röst emot.

8.   Övriga frågor

Protokollen från sammanträdet på eftermiddagen måndagen den 7 december 2015 och från sammanträdena på förmiddagen och eftermiddagen tisdagen den 8 december 2015 justerades.

Medordförande Louis Michel meddelade att medordförande Fitz A. Jacksons mandat löpte ut och att han skulle ersättas av Netty Baldeh (Gambia) som AVS-ländernas medordförande. Louis Michel tackade Fitz A. Jackson för dennes arbete och engagemang och önskade honom lycka till i framtiden.

Medordförande Fitz A. Jackson tackade Louis Michel och hela församlingen för all uppskattning och dess fulla stöd under mandatperioden.

9.   Datum och plats för den gemensamma parlamentariska församlingens 31:a session

Den gemensamma parlamentariska AVS-församlingens 31:a session äger rum den 13–15 juni 2016. Platsen bekräftas i ett senare skede.

Sammanträdet avslutades kl. 16.32.

Fitz A. JACKSON

Louis MICHEL

Medordförande

Patrick I. GOMES och

Luis Marco AGUIRIANO NALDA

Generalsekreterare

---

BILAGA I

ALFABETISK FÖRTECKNING ÖVER DEN GEMENSAMMA PARLAMENTARISKA FÖRSAMLINGENS LEDAMÖTER

| Företrädare för AVS-länderna | Företrädare för Europaparlamentet |
| --- | --- |
| JACKSON (JAMAICA), medordförande | MICHEL, medordförande |
| ANGOLA
  ANTIGUA OCH BARBUDA
  BAHAMAS
  BARBADOS (vice ordf.)
  BELIZE
  BENIN
  BOTSWANA
  BURKINA FASO
  BURUNDI
  KAMERUN
  KAP VERDE
  CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN
  TCHAD (vice ordf.)
  KOMORERNA
  KONGO (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN) (vice ordf.)
  KONGO (REPUBLIKEN)
  COOKÖARNA
  ELFENBENSKUSTEN
  DJIBOUTI
  DOMINICA
  DOMINIKANSKA REPUBLIKEN
  EKVATORIALGUINEA (*)

  ERITREA
  ETIOPIEN (vice ordf.)
  FIJI
  GABON
  GAMBIA
  GHANA
  GRENADA
  GUINEA
  GUINEA-BISSAU
  GUYANA
  HAITI
  KENYA
  KIRIBATI
  LESOTHO
  LIBERIA
  MADAGASKAR
  MALAWI (vice ordf.)
  MALI
  MARSHALLÖARNA (REPUBLIKEN)
  MAURETANIEN
  MAURITIUS
  MIKRONESIEN (FEDERATIONEN)
  MOÇAMBIQUE (vice ordf.)
  NAMIBIA
  NAURU
  NIGER
  NIGERIA (vice ordf.)
  NIUE (vice ordf.)
  PALAU
  PAPUA NYA GUINEA
  RWANDA
  SAINT KITTS OCH NEVIS
  SAINT LUCIA
  SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA
  SAMOA
  SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE
  SENEGAL (vice ordf.)
  SEYCHELLERNA
  SIERRA LEONE
  SALOMONÖARNA
  SOMALIA
  SYDAFRIKA
  SUDAN (vice ordf.) (*)

  SURINAM (vice ordf.)
  SWAZILAND
  TANZANIA
  ÖSTTIMOR
  TOGO
  TONGA (vice ordf.)
  TRINIDAD OCH TOBAGO
  TUVALU
  UGANDA
  VANUATU
  ZAMBIA
  ZIMBABWE | ADINOLFI
  AGEA
  ALIOT
  ARENA
  BAY
  BEARDER
  BUONANNO
  CAMPBELL BANNERMAN
  CASA
  CZESAK (vice ordf.)
  CHAUPRADE
  CHRISTENSEN
  CORRAO
  DANCE
  DELAHAYE
  DE SARNEZ
  ENGSTRÖM
  ESTARÀS FERRAGUT
  FERRARA
  FERREIRA (vice ordf.)
  FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ
  FLORENZ
  GABRIEL
  GÁL
  GARDIAZABAL RUBIAL
  GEBHARDT
  GERICKE
  GERINGER DE OEDENBERG
  GIRAUTA VIDAL
  GIUFFRIDA
  GOERENS
  GRIESBECK
  GUERRERO SALOM
  HANNAN (vice ordf.)
  HERRANZ GARCÍA
  HETMAN
  HEUBUCH
  KARSKI
  KYENGE (vice ordf.)
  LÓPEZ AGUILAR (vice ordf.)
  LÖSING
  MCAVAN
  MANSCOUR (vice ordf.)
  MARUSIK
  MIZZI
  MUSELIER (vice ordf.)
  MUSSOLINI
  NART (vice ordf.)
  NEGRESCU
  NEUSER
  NOICHL
  OMARJEE
  PAPADIMOULIS
  PEDICINI (vice ordf.)
  POGLIESE
  POREBA
  RIVASI (vice ordf.)
  ROLIN
  ROSATI
  RUAS (vice ordf.)
  SALVINI
  SARGENTINI
  SCHREIJER-PIERIK
  SENRA RODRÍGUEZ
  STIER
  STOLOJAN
  THOMAS
  VAIDERE
  VALERO
  WENTA
  WERNER
  WIELAND
  WIŚNIEWSKA (vice ordf.)
  ZÁBORSKÁ
  ZELLER
  ZORRINHO
  ZWIEFKA |

Företrädare för AVS-länderna

Företrädare för Europaparlamentet

JACKSON (JAMAICA), medordförande

MICHEL, medordförande

ANGOLA

ANTIGUA OCH BARBUDA

BAHAMAS

BARBADOS (vice ordf.)

BELIZE

BENIN

BOTSWANA

BURKINA FASO

BURUNDI

KAMERUN

KAP VERDE

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

TCHAD (vice ordf.)

KOMORERNA

KONGO (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN) (vice ordf.)

KONGO (REPUBLIKEN)

COOKÖARNA

ELFENBENSKUSTEN

DJIBOUTI

DOMINICA

DOMINIKANSKA REPUBLIKEN

EKVATORIALGUINEA (*)

ERITREA

ETIOPIEN (vice ordf.)

FIJI

GABON

GAMBIA

GHANA

GRENADA

GUINEA

GUINEA-BISSAU

GUYANA

HAITI

KENYA

KIRIBATI

LESOTHO

LIBERIA

MADAGASKAR

MALAWI (vice ordf.)

MALI

MARSHALLÖARNA (REPUBLIKEN)

MAURETANIEN

MAURITIUS

MIKRONESIEN (FEDERATIONEN)

MOÇAMBIQUE (vice ordf.)

NAMIBIA

NAURU

NIGER

NIGERIA (vice ordf.)

NIUE (vice ordf.)

PALAU

PAPUA NYA GUINEA

RWANDA

SAINT KITTS OCH NEVIS

SAINT LUCIA

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

SAMOA

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

SENEGAL (vice ordf.)

SEYCHELLERNA

SIERRA LEONE

SALOMONÖARNA

SOMALIA

SYDAFRIKA

SUDAN (vice ordf.) (*)

SURINAM (vice ordf.)

SWAZILAND

TANZANIA

ÖSTTIMOR

TOGO

TONGA (vice ordf.)

TRINIDAD OCH TOBAGO

TUVALU

UGANDA

VANUATU

ZAMBIA

ZIMBABWE

ADINOLFI

AGEA

ALIOT

ARENA

BAY

BEARDER

BUONANNO

CAMPBELL BANNERMAN

CASA

CZESAK (vice ordf.)

CHAUPRADE

CHRISTENSEN

CORRAO

DANCE

DELAHAYE

DE SARNEZ

ENGSTRÖM

ESTARÀS FERRAGUT

FERRARA

FERREIRA (vice ordf.)

FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ

FLORENZ

GABRIEL

GÁL

GARDIAZABAL RUBIAL

GEBHARDT

GERICKE

GERINGER DE OEDENBERG

GIRAUTA VIDAL

GIUFFRIDA

GOERENS

GRIESBECK

GUERRERO SALOM

HANNAN (vice ordf.)

HERRANZ GARCÍA

HETMAN

HEUBUCH

KARSKI

KYENGE (vice ordf.)

LÓPEZ AGUILAR (vice ordf.)

LÖSING

MCAVAN

MANSCOUR (vice ordf.)

MARUSIK

MIZZI

MUSELIER (vice ordf.)

MUSSOLINI

NART (vice ordf.)

NEGRESCU

NEUSER

NOICHL

OMARJEE

PAPADIMOULIS

PEDICINI (vice ordf.)

POGLIESE

POREBA

RIVASI (vice ordf.)

ROLIN

ROSATI

RUAS (vice ordf.)

SALVINI

SARGENTINI

SCHREIJER-PIERIK

SENRA RODRÍGUEZ

STIER

STOLOJAN

THOMAS

VAIDERE

VALERO

WENTA

WERNER

WIELAND

WIŚNIEWSKA (vice ordf.)

ZÁBORSKÁ

ZELLER

ZORRINHO

ZWIEFKA

UTSKOTTET FÖR POLITISKA FRÅGOR

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| SHUMBA (ZIMBABWE), medordförande
  TRAORÉ (BURKINA FASO), vice ordf.
  WAIS (DJIBOUTI), vice ordf. | GOERENS (för GAHLER, M.), medordförande
  ZELLER, vice ordf.
  GUERRERO SALOM, vice ordf. |
| ANTIGUA OCH BARBUDA
  GBIAN (BENIN)
  OWONA KONO (KAMERUN)
  CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN
  KOMORERNA
  REPUBLIKEN KONGO
  TOURÉ (ELFENBENSKUSTEN)
  SUDHAKAR (FIJI)
  GREENIDGE (GUYANA)
  HAITI
  PHILLIPS (JAMAICA)
  GITURA (KENYA)
  LIBERIA
  MALAWI
  COULIBALY (MALI)
  MARSHALLÖARNA
  SITHOLE (MOÇAMBIQUE)
  NAURU
  SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA
  ACKSON MWANSASU (TANZANIA)
  FILIPE (ÖSTTIMOR)
  TOGO
  TUVALU | ADINOLFI
  CASA
  CEBALLOS
  CORRAO
  DANCE
  DUDA
  ENGSTRÖM
  GABRIEL
  GAL
  GEBHARDT
  KARSKI
  KYENGE
  LEWER
  LÖSING
  LÓPEZ AGUILAR
  MICHEL
  PHILIPPOT
  POGLIESE
  RUAS
  WERNER
  WIELAND
  ZORRINHO
  ZWIEFKA |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

SHUMBA (ZIMBABWE), medordförande

TRAORÉ (BURKINA FASO), vice ordf.

WAIS (DJIBOUTI), vice ordf.

GOERENS (för GAHLER, M.), medordförande

ZELLER, vice ordf.

GUERRERO SALOM, vice ordf.

ANTIGUA OCH BARBUDA

GBIAN (BENIN)

OWONA KONO (KAMERUN)

CENTRALAFRIKANSKA REPUBLIKEN

KOMORERNA

REPUBLIKEN KONGO

TOURÉ (ELFENBENSKUSTEN)

SUDHAKAR (FIJI)

GREENIDGE (GUYANA)

HAITI

PHILLIPS (JAMAICA)

GITURA (KENYA)

LIBERIA

MALAWI

COULIBALY (MALI)

MARSHALLÖARNA

SITHOLE (MOÇAMBIQUE)

NAURU

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

ACKSON MWANSASU (TANZANIA)

FILIPE (ÖSTTIMOR)

TOGO

TUVALU

ADINOLFI

CASA

CEBALLOS

CORRAO

DANCE

DUDA

ENGSTRÖM

GABRIEL

GAL

GEBHARDT

KARSKI

KYENGE

LEWER

LÖSING

LÓPEZ AGUILAR

MICHEL

PHILIPPOT

POGLIESE

RUAS

WERNER

WIELAND

ZORRINHO

ZWIEFKA

UTSKOTTET FÖR EKONOMISK UTVECKLING, FINANSER OCH HANDEL

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| THOMPSON (för TRINIDAD OCH TOBAGO), medordförande
  TANNA (UGANDA), vice ordf.
  TU’I’AFITU (TONGA), vice ordf. | FERRARA, medordförande
  ESTARÀS FERRAGUT, vice ordf.
  MANSCOUR vice ordf. |
| THOMPSON (BARBADOS)
  MANGOLE (BOTSWANA)
  GAHWAYI (BURUNDI)
  SANCHES (KAP VERDE)
  UMBA (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO)
  MANANA (EKVATORIALGUINEA) (**)

  TOGA CHANAKA (ETIOPIEN)
  KABA (GUINEA)
  MANÉ (GUINEA-BISSAU)
  KIRIBATI
  LIAHOSOA (MADAGASKAR)
  NEKUNDI (NAMIBIA)
  OGBUOJI (NIGERIA)
  NIUE
  SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE
  SALL (SENEGAL)
  SALOMONÖARNA
  SAINT KITTS OCH NEVIS
  SAINT LUCIA
  ABDALLA (SUDAN) (**)

  SURINAM
  DLAMINI (SWAZILAND)
  HAMUDULU (ZAMBIA) | ARENA
  BAY
  CAMPBELL BANNERMAN
  DE SARNEZ
  DELAHAYE
  FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ
  FLORENZ
  GIRAUTA VIDAL
  GRIESBECK
  HANNAN
  MIZZI
  MUSELIER
  NEGRESCU
  OMARJEE
  PAPADIMOULIS
  PEDICINI
  ROSATI
  SALVINI
  SARGENTINI
  SCHREIJER-PIERIK
  STOLOJAN
  THOMAS
  WENTA |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

THOMPSON (för TRINIDAD OCH TOBAGO), medordförande

TANNA (UGANDA), vice ordf.

TU’I’AFITU (TONGA), vice ordf.

FERRARA, medordförande

ESTARÀS FERRAGUT, vice ordf.

MANSCOUR vice ordf.

THOMPSON (BARBADOS)

MANGOLE (BOTSWANA)

GAHWAYI (BURUNDI)

SANCHES (KAP VERDE)

UMBA (DEMOKRATISKA REPUBLIKEN KONGO)

MANANA (EKVATORIALGUINEA) (**)

TOGA CHANAKA (ETIOPIEN)

KABA (GUINEA)

MANÉ (GUINEA-BISSAU)

KIRIBATI

LIAHOSOA (MADAGASKAR)

NEKUNDI (NAMIBIA)

OGBUOJI (NIGERIA)

NIUE

SÃO TOMÉ OCH PRÍNCIPE

SALL (SENEGAL)

SALOMONÖARNA

SAINT KITTS OCH NEVIS

SAINT LUCIA

ABDALLA (SUDAN) (**)

SURINAM

DLAMINI (SWAZILAND)

HAMUDULU (ZAMBIA)

ARENA

BAY

CAMPBELL BANNERMAN

DE SARNEZ

DELAHAYE

FLAŠÍKOVÁ BEŇOVÁ

FLORENZ

GIRAUTA VIDAL

GRIESBECK

HANNAN

MIZZI

MUSELIER

NEGRESCU

OMARJEE

PAPADIMOULIS

PEDICINI

ROSATI

SALVINI

SARGENTINI

SCHREIJER-PIERIK

STOLOJAN

THOMAS

WENTA

UTSKOTTET FÖR SOCIALA FRÅGOR OCH MILJÖ

| Ledamöter från AVS-länderna | Ledamöter från Europaparlamentet |
| --- | --- |
| MANGOUALA (GABON), medordförande
  BALDEH (GAMBIA), vice ordf.
  JIMENEZ (DOMINIKANSKA REPUBLIKEN), vice ordf. | RIVASI, medordförande
  AGEA, vice ordf.
  MUSSOLINI, vice ordf. |
| ANGOLA
  BAHAMAS
  BELIZE
  WEIDOU (TCHAD)
  COOKÖARNA
  DOMINICA
  NAIB (ERITREA)
  AMOATEY (GHANA)
  GRENADA
  SEKATLE (LESOTHO)
  BOUNA (MAURETANIEN)
  MAURITIUS
  MIKRONESIEN (FEDERATIONEN)
  TONDY (NIGER)
  PALAU
  PAPUA NYA GUINEA
  RWANDA
  SAMOA
  SEYCHELLERNA
  BUNDU (SIERRA LEONE)
  SOMALIA
  SYDAFRIKA
  LENGKON (VANUATU) | ALIOT
  BEARDER
  BUONANNO
  CHRISTENSEN
  FERREIRA
  GARDIAZÁBAL RUBIAL
  GERICKE
  GERINGER DE OEDENBERG
  GIUFFRIDA
  HERRANZ GARCÍA
  HETMAN
  HEUBUCH
  MARUSIK
  MAVAN
  NART
  NEUSER
  NOICHL
  ROLIN
  SENRA RODRÍGUEZ
  VAIDERE
  WIŚNIEWSKA
  ZABORSKA |

Ledamöter från AVS-länderna

Ledamöter från Europaparlamentet

MANGOUALA (GABON), medordförande

BALDEH (GAMBIA), vice ordf.

JIMENEZ (DOMINIKANSKA REPUBLIKEN), vice ordf.

RIVASI, medordförande

AGEA, vice ordf.

MUSSOLINI, vice ordf.

ANGOLA

BAHAMAS

BELIZE

WEIDOU (TCHAD)

COOKÖARNA

DOMINICA

NAIB (ERITREA)

AMOATEY (GHANA)

GRENADA

SEKATLE (LESOTHO)

BOUNA (MAURETANIEN)

MAURITIUS

MIKRONESIEN (FEDERATIONEN)

TONDY (NIGER)

PALAU

PAPUA NYA GUINEA

RWANDA

SAMOA

SEYCHELLERNA

BUNDU (SIERRA LEONE)

SOMALIA

SYDAFRIKA

LENGKON (VANUATU)

ALIOT

BEARDER

BUONANNO

CHRISTENSEN

FERREIRA

GARDIAZÁBAL RUBIAL

GERICKE

GERINGER DE OEDENBERG

GIUFFRIDA

HERRANZ GARCÍA

HETMAN

HEUBUCH

MARUSIK

MAVAN

NART

NEUSER

NOICHL

ROLIN

SENRA RODRÍGUEZ

VAIDERE

WIŚNIEWSKA

ZABORSKA

---

(*)  Med observatörsstatus.

(**)  Med observatörsstatus.

---

BILAGA II

NÄRVARO UNDER SESSIONEN I BRYSSEL (BELGIEN) DEN 7–9 DECEMBER 2015

| JACKSON (JAMAICA), ordförande | MICHEL, ordförande |
| --- | --- |
| PEREIRA (Angola)
  THOMPSON (BARBADOS), vice ordf.
  PEYREFITTE (BELIZE)
  GBIAN (BENIN)
  MANGOLE (BOTSWANA)
  SANOU (BURKINA FASO)
  NIYONGABO (BURUNDI)
  OWONA KONO (KAMERUN)
  SANCHES (KAP VERDE)
  WEIDOU (TCHAD), vice ordf.
  LUHONGE KABINDA NGOY (KONGO, Demokratiska Republiken), vice ordf.
  NDOUANE (REPUBLIKEN KONGO)
  PUNA (COOKÖARNA)
  TOURÉ (ELFENBENSKUSTEN)
  WAIS (DJIBOUTI)
  ISHMAEL (DOMINICA)
  JIMÉNEZ (DOMINIKANSKA REPUBLIKEN)
  NAIB (ERITREA)
  TOGA CHANAKA (ETIOPIEN), vice ordf.
  SUDHAKAR (FIJI)
  MANGOUALA (GABON)
  BALDEH (GAMBIA)
  AMOATEY (GHANA)
  KABA (GUINEA)
  MANÉ (GUINEA-BISSAU)
  GREENIDGE (GUYANA)
  PHILLIPS (JAMAICA)
  LABOSO (KENYA)
  SEKATLE (LESOTHO)
  RAZAFINDRAVELO (MADAGASKAR)
  SOUKOUNA (MALI)
  BOUNA (MAURETANIEN)
  JHUGROO (MAURITIUS)
  SITHOLE (MOÇAMBIQUE), vice ordf.
  NEKUNDI (NAMIBIA)
  TONDI (NIGER)
  PALLY (NIGERIA), vice ordf.
  MARO (PAPUA NYA GUINEA)
  MUSARE (RWANDA)
  HIPPOLYTE-BAUWENS (SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA)
  BUNDU (SIERRA LEONE)
  IBROW (SOMALIA)
  MAHLALELA (SYDAFRIKA)
  TOUM (SUDAN), vice ordf. (*)

  DLAMINI (SWAZILAND)
  ACKSON MWANSASU (TANZANIA)
  FILIPE (ÖSTTIMOR)
  IBRAHIMA (TOGO)
  BROOKS (TRINIDAD OCH TOBAGO)
  TAUSI (TUVALU)
  OULANYAH (UGANDA)
  LENGKON (VANUATU)
  HAMUDULU (ZAMBIA)
  SHUMBA (ZIMBABWE) | ADINOLFI (2)
   (3)

  AGEA (3)

  ARENA (1)

  BEARDER
  CHAUPRADE
  CHRISTENSEN (2)
   (3)

  CORRAO (1)
   (3)

  COZZOLINO (3)

  CZESAK (3)

  DANCE (3)

  DELI (3)(för CASA, D.)
  DE SARNEZ (1)

  ESTARAS FERRAGUT (2)

  FERREIRA (2)
   (3)

  GABRIEL (1)
   (2)

  GAL
  GAHLER (för RUAS, F.)
  GERICKE (2)
   (3)

  GILL (3)(för NEGRESCU, V.)
  GIUFFRIDA (1)
   (3)

  GOERENS (3)

  GRIESBECK
  GUERRERA SALOM
  HETMAN (3)

  HEUBUCH
  JIMÉNEZ-BECERRIL BARRIO (3)

  KYENGE
  LEINEN (1)
   (2)

  LÓPEZ AGUILAR
  MIZZI (2)
   (3)

  NEUSER
  NOICHL (3)

  PEDICINI (3)

  POGLIESE (3)

  PONGA (för MUSSOLINI, A.)
  RIVASI
  SCHAFFHAUSER (3)

  SENRA RODRÌGUEZ
  SIYLIKIOTIS (2)

  STIER (2)

  STOLOJAN (1)
   (3)

  THEOCHAROUS (för POGLIESE, S.)
  VAIDERE (3)

  VALERO
  WARD (2)

  WENTA
  WIELAND (3)

  WISNIEWSKA (1)

  ZABORSKA
  ZELLER
  ZORRINHO
  ZWIEFKA |

JACKSON (JAMAICA), ordförande

MICHEL, ordförande

PEREIRA (Angola)

THOMPSON (BARBADOS), vice ordf.

PEYREFITTE (BELIZE)

GBIAN (BENIN)

MANGOLE (BOTSWANA)

SANOU (BURKINA FASO)

NIYONGABO (BURUNDI)

OWONA KONO (KAMERUN)

SANCHES (KAP VERDE)

WEIDOU (TCHAD), vice ordf.

LUHONGE KABINDA NGOY (KONGO, Demokratiska Republiken), vice ordf.

NDOUANE (REPUBLIKEN KONGO)

PUNA (COOKÖARNA)

TOURÉ (ELFENBENSKUSTEN)

WAIS (DJIBOUTI)

ISHMAEL (DOMINICA)

JIMÉNEZ (DOMINIKANSKA REPUBLIKEN)

NAIB (ERITREA)

TOGA CHANAKA (ETIOPIEN), vice ordf.

SUDHAKAR (FIJI)

MANGOUALA (GABON)

BALDEH (GAMBIA)

AMOATEY (GHANA)

KABA (GUINEA)

MANÉ (GUINEA-BISSAU)

GREENIDGE (GUYANA)

PHILLIPS (JAMAICA)

LABOSO (KENYA)

SEKATLE (LESOTHO)

RAZAFINDRAVELO (MADAGASKAR)

SOUKOUNA (MALI)

BOUNA (MAURETANIEN)

JHUGROO (MAURITIUS)

SITHOLE (MOÇAMBIQUE), vice ordf.

NEKUNDI (NAMIBIA)

TONDI (NIGER)

PALLY (NIGERIA), vice ordf.

MARO (PAPUA NYA GUINEA)

MUSARE (RWANDA)

HIPPOLYTE-BAUWENS (SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA)

BUNDU (SIERRA LEONE)

IBROW (SOMALIA)

MAHLALELA (SYDAFRIKA)

TOUM (SUDAN), vice ordf. (*)

DLAMINI (SWAZILAND)

ACKSON MWANSASU (TANZANIA)

FILIPE (ÖSTTIMOR)

IBRAHIMA (TOGO)

BROOKS (TRINIDAD OCH TOBAGO)

TAUSI (TUVALU)

OULANYAH (UGANDA)

LENGKON (VANUATU)

HAMUDULU (ZAMBIA)

SHUMBA (ZIMBABWE)

ADINOLFI (2)
   (3)

AGEA (3)

ARENA (1)

BEARDER

CHAUPRADE

CHRISTENSEN (2)
   (3)

CORRAO (1)
   (3)

COZZOLINO (3)

CZESAK (3)

DANCE (3)

DELI (3)(för CASA, D.)

DE SARNEZ (1)

ESTARAS FERRAGUT (2)

FERREIRA (2)
   (3)

GABRIEL (1)
   (2)

GAL

GAHLER (för RUAS, F.)

GERICKE (2)
   (3)

GILL (3)(för NEGRESCU, V.)

GIUFFRIDA (1)
   (3)

GOERENS (3)

GRIESBECK

GUERRERA SALOM

HETMAN (3)

HEUBUCH

JIMÉNEZ-BECERRIL BARRIO (3)

KYENGE

LEINEN (1)
   (2)

LÓPEZ AGUILAR

MIZZI (2)
   (3)

NEUSER

NOICHL (3)

PEDICINI (3)

POGLIESE (3)

PONGA (för MUSSOLINI, A.)

RIVASI

SCHAFFHAUSER (3)

SENRA RODRÌGUEZ

SIYLIKIOTIS (2)

STIER (2)

STOLOJAN (1)
   (3)

THEOCHAROUS (för POGLIESE, S.)

VAIDERE (3)

VALERO

WARD (2)

WENTA

WIELAND (3)

WISNIEWSKA (1)

ZABORSKA

ZELLER

ZORRINHO

ZWIEFKA

Övriga:

ANGOLA

SIMBRÃO DE CARVALHO

TEIXEIRA

RESCOVA

BRAVO

ANTONIO

COSTA DE JESUS

ANTÓNIO DA GAMA GUIM

BARBADOS

CHANDLER

BENIN

NDAH

DAGNIHO

GBENOU

AHONOUKOUN

GBENONCHI

OGUIDAN

BOTSWANA

NGAKA

OUTLULE

MOSINKI

NTONGANA

MATAMBO

BURKINA FASO

OUEDRAOGO

BONKOUNGOU’

DRABO

BONKOUNGOU’

BURUNDI

NTAKARUTIMANA

GAHWAYI

NAHAYO

SUKUNOBA

NDUWUMWAMI

MUKESHAIMANA

BAVUGAMENSHI

BIMENYIMANA

KAMERUN

AWUDU MBAYA

OWONA KONO

DAOUDA

KONGO (REPUBLIKEN)

BOUNKOULOU

DOUMA

TOLOKOUM

KONGO, DEMOKRATISKA REPUBLIKEN

MABAYA GIZI AMINE

KILOSHO BULAMBO

MOLIWA MOLEKO

MAKA BASIALA

KATUMWA

LIHAU EBUA

NGOY MWAMBA

MUKENDI KABAMBI

AIMA TSHANDIA

SILUVANGII UMBA

NGINDU KABUNDI BIDUAYA

PIKA

ELFENBENSKUSTEN

TOURÉ

SANGANOKO MINATA

DJIBOUTI

GOUMANEH

ABDI SAID

BOURHAN ALI

ERITREA

TEKLE

HAGOS

ETIOPIEN

TEKLEHAIMANOT

GELETA

SUDHAKAR

SARAN

SINGH

LEDUA

GABON

NZEH ELLANG

OWONO NGUEMA

JOUMAS (SALAMBA)

BEWOTSE

RISSONGA

BEWOTSE

YALIS

TISIABA

GAMBIA

SILLAH

NJIE

OJANG

BOJANG

JAITEH

CAMARA

GHANA

ASAMOAH

NSIAH

OKAIKOE

GUINEA

SYLLA

DIALLO

BAH

SYLLA

DIALLO

TOURÉ

GUINEA- BISSAU

MANÉ

DIAS

GUYANA

GREENIDGE

McDONALD

NAUGHTON

KENYA

KEMBI GITURA

ADEN

MURIUKI

MUNYUA

NJAU

NZUSI

NTHIWA

LESOTHO

MAHASE-MOILOA

KOTO

MAPHIKE

MADAGASKAR

RATEFIARIVONY

RAKOTOMANJATO

NORBERT RICHARD

RAJAON

RAZAFISON

MALAWI

KALEBE

MWANYULA

MAKANDE

MUNTHALI

MALI

CISSÉ

MOHAMED

DIALLO

COULIBALY

MAURETANIEN

CHEIN

SOUEID AHMED

MARRAKCHY

WANE

GHRIB

MAURITIUS

DILLUM

MUNGUR

RAMDIN

MARIE

MOÇAMBIQUE

NAMBURETE

NEMBA UAIENE

MATE

DAVA

NAMIBIA

VENAANI

ALEY

RUMPF

HIYANDJUA

APOLLUS

NIGER

OUSMANE

CHEGOU

FOUKORI

TONDY

MAINA

NIGERIA

JOSHUA

OGBUOJI

OLATUNBOSUN

ABUBAKAR

OKORIE

NSIEGBE

YUNUSA

RABIU

AKPAN

SULU-GAMBARI

OWUH

ALUYA

OLAGESHIN

PAPUA NYA GUINEA

MANDURU

RWANDA

MUSARE

SAINT VINCENT OCH GRENADINERNA

HIPPOLYTE-BAUWENS

SAMOA

MAIN

SIERRA LEONE

BUNDU

LEWALLY

KUYEMBEH

KOROMA

SOMALIA

IBROW

FAQI

SYDAFRIKA

MAMPURU

BERGMANN

ROTHKEGEL

KHUZWAYO

MADLALA

SUDAN

AGLA

AL-TAYEB

AHMED

BABIKER SALAH

SWAZILAND

DLAMINI

TANZANIA

NICHOLAS MATIKO

KAWAMALA

TCHAD

ADJI

TEKILIO

BOUKAR

ÖSTTIMOR

FILIPE

MARTINS

TOGO

M’BEOU

ABIGUIME

FABRE

LAWSON

AZILAN

TRINIDAD OCH TOBAGO

EXETER

TUVALU

LEUELU

UGANDA

TANNA

BAKO

KATUNGWE

KIBIRIGE

ROBINSON

AWOR

KAGANZI

LUGWARO

VANUATU

JOY

KOUBACK

TIMAKATA

ZAMBIA

KABWE

MUBANGA

CHIBULA

NAKAPONDA

KACHALI

ZIMBABWE

ZINDI

MLOTSHWA

CHIFAMBA

CHIPARE

SAMASUWO

CHIDAWANYIKA

NYAMUKAPA

AVS-MINISTERRÅDET

MAMPHONO KHAKETLA, finansminister (Lesotho), AVS-rådets tjänstgörande ordförande

EUROPEISKA UNIONENS RÅD

ROMAIN SCHNEIDER, minister för utvecklingssamarbete och humanitära frågor (Luxemburg), tjänstgörande ordförande för Europeiska unionens råd

EUROPEISKA KOMMISSIONEN

NEVEN MIMICA, kommissionsledamot med ansvar för internationellt samarbete och utveckling

EUROPEISKA AVDELNINGEN FÖR YTTRE ÅTGÄRDER

DE PEYRON, avdelningschef, panafrikanska frågor

EUROPEISKA EKONOMISKA OCH SOCIALA KOMMITTÉN

VERBOVEN

AVS-SEKRETARIATET

GOMES, generalsekreterare

EU-SEKRETARIATET

AGUIRIANO NALDA, generalsekreterare

---

(*)  Med observatörsstatus.

(1)  Närvarande den 7 december 2015

(2)  Närvarande den 8 december 2015

(3)  Närvarande den 9 december 2015

---

BILAGA III

ACKREDITERING AV ICKE-PARLAMENTARISKA DELEGATER

Etiopien

Teshome TOGA CHANAKA

Ambassadör

Etiopiens ambassad

Dominica

Len ISHMAEL

Ambassadör

Dominicas ambassad

Rwanda

Francis MUSARE

Chargé d’Affaires ad interim

Rwandas ambassad

Saint Vincent och Grenadinerna

Paula HIPPOLYTE-BAUWENS

Förstesekreterare

Ambassaden i Saint Vincent och Grenadinerna

Papua Nya Guinea

Kapi MARO

Förstesekreterare

Ambassaden i Papua Nya Guinea

---

BILAGA IV

ANTAGNA TEXTER

RESOLUTION (1)

om utvärdering av den fredsbevarande resursen för Afrika 10 år senare: effektivitet och framtidsförutsättningar

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (Cotonouavtalet), och särskilt artiklarna 1, 8.5, 11, 28.2 a och 29.1, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EU-partnerskapsavtalet (Cotonouavtalet), och särskilt artiklarna 1, 8.5, 11, 28.2 a och 29.1,

| — | med beaktande av AVS–EG-ministerrådets beslut nr 3/2003 av den 11 december 2003 om användning av medel ur nionde Europeiska utvecklingsfondens anslag för långsiktig utveckling till inrättandet av en fredsbevarande resurs för Afrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS–EG-ministerrådets beslut nr 3/2003 av den 11 december 2003 om användning av medel ur nionde Europeiska utvecklingsfondens anslag för långsiktig utveckling till inrättandet av en fredsbevarande resurs för Afrika,

| — | med beaktande av EU:s strategi för Afrika av den 12 maj 2005, |
| --- | --- |

—

med beaktande av EU:s strategi för Afrika av den 12 maj 2005,

| — | med beaktande av rådets slutsatser av den 13 november 2006 om stärkandet av Afrikas förmåga att förebygga, hantera och lösa konflikter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets slutsatser av den 13 november 2006 om stärkandet av Afrikas förmåga att förebygga, hantera och lösa konflikter,

| — | med beaktande av rådets slutsatser från den 19–20 november 2007 om säkerhet och utveckling, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets slutsatser från den 19–20 november 2007 om säkerhet och utveckling,

| — | med beaktande av uttalandet vid freds- och säkerhetsrådets ministermöte den 26 april 2011 om läget vad gäller fred och säkerhet i Afrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet vid freds- och säkerhetsrådets ministermöte den 26 april 2011 om läget vad gäller fred och säkerhet i Afrika,

| — | med beaktande av Europaparlamentets och rådets gemensamma meddelande ”Kapacitetsuppbyggnad till stöd för säkerhet och utveckling – möjliggöra för partnerländerna att förebygga och hantera kriser” (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets och rådets gemensamma meddelande ”Kapacitetsuppbyggnad till stöd för säkerhet och utveckling – möjliggöra för partnerländerna att förebygga och hantera kriser” (2),

| — | med beaktande av rådets beslut av den 26 juni 2013 om det interna avtalet mellan företrädarna för regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater, församlade i rådet, om finansiering av Europeiska unionens bistånd inom den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 i enlighet med AVS–EU-partnerskapsavtalet och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är tillämplig, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets beslut av den 26 juni 2013 om det interna avtalet mellan företrädarna för regeringarna i Europeiska unionens medlemsstater, församlade i rådet, om finansiering av Europeiska unionens bistånd inom den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 i enlighet med AVS–EU-partnerskapsavtalet och om tilldelning av ekonomiskt stöd till de utomeuropeiska länder och territorier på vilka den fjärde delen i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt är tillämplig,

| — | med beaktande av färdplanen för 2014–2017 som antogs vid det fjärde toppmötet mellan Afrika och EU i Bryssel (2–3 april 2014), |
| --- | --- |

—

med beaktande av färdplanen för 2014–2017 som antogs vid det fjärde toppmötet mellan Afrika och EU i Bryssel (2–3 april 2014),

| — | med beaktande av freds- och säkerhetsrådets rapport av den 31 januari 2015 om dess aktiviteter och läget vad gäller fred och säkerhet i Afrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av freds- och säkerhetsrådets rapport av den 31 januari 2015 om dess aktiviteter och läget vad gäller fred och säkerhet i Afrika,

| — | med beaktande av Europeiska kommissionens beslut av den 15 juli 2014 om att åtgärdsprogrammet 2014–2016 för den fredsbevarande resursen för Afrika ska finansieras ur Europeiska utvecklingsfondens övergångsfacilitet och elfte Europeiska utvecklingsfonden, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska kommissionens beslut av den 15 juli 2014 om att åtgärdsprogrammet 2014–2016 för den fredsbevarande resursen för Afrika ska finansieras ur Europeiska utvecklingsfondens övergångsfacilitet och elfte Europeiska utvecklingsfonden,

| — | med beaktande av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 208 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

| — | med beaktande av Afrikanska unionens konstituerande akt, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska unionens konstituerande akt,

| — | med beaktande av protokollet om inrättandet av Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråd, som antogs av det första ordinarie sammanträdet i Afrikanska unionens församling den 9 juli 2002, |
| --- | --- |

—

med beaktande av protokollet om inrättandet av Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråd, som antogs av det första ordinarie sammanträdet i Afrikanska unionens församling den 9 juli 2002,

| — | med beaktande av Afrikanska unionens beslut av den 12 juli 2003 om Europeiska unionens inrättande av en resurs för fredsfrämjande operativa insatser för Afrikanska unionen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska unionens beslut av den 12 juli 2003 om Europeiska unionens inrättande av en resurs för fredsfrämjande operativa insatser för Afrikanska unionen,

| — | med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter,

| — | med beaktande av samförståndsavtalet av den 2 september 2007 om samarbete inom området för fred och säkerhet mellan Afrikanska unionen, de regionala ekonomiska gemenskaperna och samordningsmekanismerna för Östafrikas och Nordafrikas regionala beredskapsbrigader, |
| --- | --- |

—

med beaktande av samförståndsavtalet av den 2 september 2007 om samarbete inom området för fred och säkerhet mellan Afrikanska unionen, de regionala ekonomiska gemenskaperna och samordningsmekanismerna för Östafrikas och Nordafrikas regionala beredskapsbrigader,

| — | med beaktande av det beslut som Afrikanska unionens församling fattade den 15 juni 2015 om bidragsskalan och alternativa finansieringskällor för Afrikanska unionen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det beslut som Afrikanska unionens församling fattade den 15 juni 2015 om bidragsskalan och alternativa finansieringskällor för Afrikanska unionen,

| — | med beaktande av Ecowas protokoll av den 10 december 1999 om mekanismen för konfliktförebyggande, konflikthantering, konfliktlösning, fredsbevarande verksamhet och säkerhet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Ecowas protokoll av den 10 december 1999 om mekanismen för konfliktförebyggande, konflikthantering, konfliktlösning, fredsbevarande verksamhet och säkerhet,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 1325 av den 31 oktober 2000 om kvinnor och fred och säkerhet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 1325 av den 31 oktober 2000 om kvinnor och fred och säkerhet,

| — | med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 16 april 2010 om fredsbyggande efter konflikter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 16 april 2010 om fredsbyggande efter konflikter,

| — | med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 29 juni 2010 om främjande och stärkande av rättsstatsprincipen vid upprätthållande av internationell fred och säkerhet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet från ordföranden för FN:s säkerhetsråd av den 29 juni 2010 om främjande och stärkande av rättsstatsprincipen vid upprätthållande av internationell fred och säkerhet,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2151 av den 28 april 2014 om upprätthållande av internationell fred och säkerhet, Reform av säkerhetssektorn – utmaningar och möjligheter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2151 av den 28 april 2014 om upprätthållande av internationell fred och säkerhet, Reform av säkerhetssektorn – utmaningar och möjligheter,

| — | med beaktande av rådets slutsatser av den 15 oktober 2012 om en grund för demokrati och hållbar utveckling: EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets slutsatser av den 15 oktober 2012 om en grund för demokrati och hållbar utveckling: EU:s samarbete med det civila samhället på området yttre förbindelser,

| — | med beaktande av betänkandet från utskottet för politiska frågor, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av betänkandet från utskottet för politiska frågor, och av följande skäl:

| A. | Det finns eller har funnits interna väpnade konflikter i många afrikanska länder som har uppstått på grund av politiska, sociala, ekonomiska, etniska eller religiösa spänningar. |
| --- | --- |

A.

Det finns eller har funnits interna väpnade konflikter i många afrikanska länder som har uppstått på grund av politiska, sociala, ekonomiska, etniska eller religiösa spänningar.

| B. | Förbättrandet av socioekonomiska förutsättningar och att framgångsrikt bekämpa fattigdom, alla former av diskriminering, dåliga arbetsförhållanden, brott mot de mänskliga rättigheterna samt inhuman och nedsättande behandling är av central betydelse för att man ska kunna garantera en verkligt inkluderande process för konsolidering av stabiliteten och utvecklingen samt en försoningsprocess, vilket är det enda sättet att förhindra att konflikterna återuppstår i framtiden. |
| --- | --- |

B.

Förbättrandet av socioekonomiska förutsättningar och att framgångsrikt bekämpa fattigdom, alla former av diskriminering, dåliga arbetsförhållanden, brott mot de mänskliga rättigheterna samt inhuman och nedsättande behandling är av central betydelse för att man ska kunna garantera en verkligt inkluderande process för konsolidering av stabiliteten och utvecklingen samt en försoningsprocess, vilket är det enda sättet att förhindra att konflikterna återuppstår i framtiden.

| C. | Konflikter förvärrar hungersnöd och absolut fattigdom, gör det svårare att värna de mänskliga rättigheterna och är ett hinder för all ekonomisk, politisk och social utveckling under långa perioder. |
| --- | --- |

C.

Konflikter förvärrar hungersnöd och absolut fattigdom, gör det svårare att värna de mänskliga rättigheterna och är ett hinder för all ekonomisk, politisk och social utveckling under långa perioder.

| D. | Den logiska grunden för den fredsbevarande resursen för Afrika är kopplingen mellan säkerhet och utveckling i ett land eller en region. |
| --- | --- |

D.

Den logiska grunden för den fredsbevarande resursen för Afrika är kopplingen mellan säkerhet och utveckling i ett land eller en region.

| E. | Den fredsbevarande resursen för Afrika inrättades 2004 i syfte att stärka Afrikanska unionen och via den de åtta regionala ekonomiska gemenskaperna och ge dem medel för att bättre hantera konflikter på kontinenten utan ingripande av utländska styrkor. |
| --- | --- |

E.

Den fredsbevarande resursen för Afrika inrättades 2004 i syfte att stärka Afrikanska unionen och via den de åtta regionala ekonomiska gemenskaperna och ge dem medel för att bättre hantera konflikter på kontinenten utan ingripande av utländska styrkor.

| F. | Den gemensamma strategin EU–Afrika har sedan den antogs i Lissabon 2007, och därefter åter vid toppmötet mellan EU och Afrika i april 2014, fastslagit att fred och säkerhet är ett av de prioriterade områdena inom partnerskapet och att den fredsbevarande resursen för Afrika är ett instrument som utgör en del av en bredare EU-strategi. |
| --- | --- |

F.

Den gemensamma strategin EU–Afrika har sedan den antogs i Lissabon 2007, och därefter åter vid toppmötet mellan EU och Afrika i april 2014, fastslagit att fred och säkerhet är ett av de prioriterade områdena inom partnerskapet och att den fredsbevarande resursen för Afrika är ett instrument som utgör en del av en bredare EU-strategi.

| G. | Sedan 2005 har över 90 procent av det totalbelopp på över 1,2 miljarder euro som tilldelats den fredsbevarande resursen för Afrika gått till fredsbevarande insatser i sex länder, närmare bestämt till Amis (Darfur), Amisom (Somalia), Miopax och senare Misca (Centralafrikanska republiken), Afisma (Mali) och RCI-LRA (Centralafrikanska republiken, Demokratiska republiken Kongo, Sydsudan, Uganda). |
| --- | --- |

G.

Sedan 2005 har över 90 procent av det totalbelopp på över 1,2 miljarder euro som tilldelats den fredsbevarande resursen för Afrika gått till fredsbevarande insatser i sex länder, närmare bestämt till Amis (Darfur), Amisom (Somalia), Miopax och senare Misca (Centralafrikanska republiken), Afisma (Mali) och RCI-LRA (Centralafrikanska republiken, Demokratiska republiken Kongo, Sydsudan, Uganda).

| H. | Den fredsbevarande resursen för Afrika utvidgade 2007 sina uppgifter från att i huvudsak finansiera fredsbevarande insatser och stärka den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturens operativa verksamhet till att omfatta en bredare uppsättning konfliktförebyggande verksamheter och stabiliseringsåtgärder i områden som har genomlevt en konflikt. |
| --- | --- |

H.

Den fredsbevarande resursen för Afrika utvidgade 2007 sina uppgifter från att i huvudsak finansiera fredsbevarande insatser och stärka den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturens operativa verksamhet till att omfatta en bredare uppsättning konfliktförebyggande verksamheter och stabiliseringsåtgärder i områden som har genomlevt en konflikt.

| I. | Framför allt sedan 2007 har cirka 8,3 procent av alla avtal tilldelats den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturens kapacitetsuppbyggande verksamhet, vilket på ett avgörande sätt bidragit till att göra den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen operativ. |
| --- | --- |

I.

Framför allt sedan 2007 har cirka 8,3 procent av alla avtal tilldelats den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturens kapacitetsuppbyggande verksamhet, vilket på ett avgörande sätt bidragit till att göra den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen operativ.

| J. | Sedan 2009 har 1,3 procent av budgeten anslagits till verksamhet med anknytning till mekanismen för tidiga insatser, inbegripet medling, inledningsfas, undersökningsuppdrag och insatser som syftar till att tillfälligt stärka planeringsenheten. |
| --- | --- |

J.

Sedan 2009 har 1,3 procent av budgeten anslagits till verksamhet med anknytning till mekanismen för tidiga insatser, inbegripet medling, inledningsfas, undersökningsuppdrag och insatser som syftar till att tillfälligt stärka planeringsenheten.

| K. | Den fredsbevarande resursen för Afrika har tillhandahållit Afrikanska unionen och regionala organisationer förutsägbara och tillförlitliga resurser för att dessa ska kunna agera, vilket har gjort att de afrikanska länderna har kunnat vidta gemensamma säkerhetsåtgärder, förankrade i den nya politiska rollen för Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråd, vilken man på detta sätt kunnat testa och göra operativ. |
| --- | --- |

K.

Den fredsbevarande resursen för Afrika har tillhandahållit Afrikanska unionen och regionala organisationer förutsägbara och tillförlitliga resurser för att dessa ska kunna agera, vilket har gjort att de afrikanska länderna har kunnat vidta gemensamma säkerhetsåtgärder, förankrade i den nya politiska rollen för Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråd, vilken man på detta sätt kunnat testa och göra operativ.

| L. | Afrikanska unionen antog ett beslut den 15 juni 2015 om alternativa finansieringskällor i vilket man fastställer att 25 procent av alla källor kommer att användas för Afrikanska unionens budget för fredsfrämjande insatser. |
| --- | --- |

L.

Afrikanska unionen antog ett beslut den 15 juni 2015 om alternativa finansieringskällor i vilket man fastställer att 25 procent av alla källor kommer att användas för Afrikanska unionens budget för fredsfrämjande insatser.

| M. | När den fredsbevarande resursen för Afrika inrättades år 2003 skulle dess finansiering genom de europeiska utvecklingsfonderna vara provisorisk och endast ske fram till dess att alternativa finansieringskällor hittades. Tolv år senare finansieras den fredsbevarande resursen för Afrika fortfarande huvudsakligen genom Europeiska utvecklingsfonden. |
| --- | --- |

M.

När den fredsbevarande resursen för Afrika inrättades år 2003 skulle dess finansiering genom de europeiska utvecklingsfonderna vara provisorisk och endast ske fram till dess att alternativa finansieringskällor hittades. Tolv år senare finansieras den fredsbevarande resursen för Afrika fortfarande huvudsakligen genom Europeiska utvecklingsfonden.

| N. | Kraven på fredsfrämjande insatser från EU:s fredsbevarande resurs för Afrika ökar på grund av s.k. uppdragsglidning (mission creep), vilket erfarenheterna från vissa FN-uppdrag också har visat, och på grund av nya uppdrag under parollen ”ansvar att skydda”. |
| --- | --- |

N.

Kraven på fredsfrämjande insatser från EU:s fredsbevarande resurs för Afrika ökar på grund av s.k. uppdragsglidning (mission creep), vilket erfarenheterna från vissa FN-uppdrag också har visat, och på grund av nya uppdrag under parollen ”ansvar att skydda”.

| O. | En rad andra bidragsgivare, såsom internationella organisationer (bland annat FN), politiska och militära allianser (Nato) och stater (Förenta staterna, Kina, Japan och EU:s medlemsstater) är också aktiva på detta område. Komplementaritet säkerställs av gruppen för Afrikanska unionens partner för fred och säkerhet, som regelbundet sammanträder i Addis Abeba. |
| --- | --- |

O.

En rad andra bidragsgivare, såsom internationella organisationer (bland annat FN), politiska och militära allianser (Nato) och stater (Förenta staterna, Kina, Japan och EU:s medlemsstater) är också aktiva på detta område. Komplementaritet säkerställs av gruppen för Afrikanska unionens partner för fred och säkerhet, som regelbundet sammanträder i Addis Abeba.

| P. | På europeisk nivå syftar både den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och utvecklingsaktörerna till att reformera säkerhetssektorn i krisbenägna länder och upprätta ett öppet, ansvarsfullt och effektivt polis-, rätts- och militärväsen. Det saknas samordning i användandet av EU:s instrument. |
| --- | --- |

P.

På europeisk nivå syftar både den gemensamma säkerhets- och försvarspolitiken och utvecklingsaktörerna till att reformera säkerhetssektorn i krisbenägna länder och upprätta ett öppet, ansvarsfullt och effektivt polis-, rätts- och militärväsen. Det saknas samordning i användandet av EU:s instrument.

| Q. | Rådet har erkänt den viktiga roll som det civila samhällets organisationer spelar för freds- och säkerhetsagendan. Samtidigt är dessa organisationer knappt involverade alls i den fredsbevarande resursen för Afrika. |
| --- | --- |

Q.

Rådet har erkänt den viktiga roll som det civila samhällets organisationer spelar för freds- och säkerhetsagendan. Samtidigt är dessa organisationer knappt involverade alls i den fredsbevarande resursen för Afrika.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner att den fredsbevarande resursen för Afrika har möjliggjort en operationalisering av länken mellan säkerhet och utveckling och främjat en djupgående dialog om freds- och säkerhetsutmaningar mellan EU och Afrikanska unionen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen medger att den fredsbevarande resursen för Afrika har varit en drivkraft vid en tidpunkt då inget annat instrument kunnat finansiera afrikanska trupper för Afrikanska unionens eller de regionala ekonomiska gemenskapernas fredsfrämjande insatser. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner att den fredsbevarande resursen för Afrika har möjliggjort en operationalisering av länken mellan säkerhet och utveckling och främjat en djupgående dialog om freds- och säkerhetsutmaningar mellan EU och Afrikanska unionen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen medger att den fredsbevarande resursen för Afrika har varit en drivkraft vid en tidpunkt då inget annat instrument kunnat finansiera afrikanska trupper för Afrikanska unionens eller de regionala ekonomiska gemenskapernas fredsfrämjande insatser.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den fredsbevarande resursen för Afrika bör fokusera på att stärka civilsamhällets aktiva deltagande, demokratiska inkluderande styrelseformer och uppbyggnad av kulturell kapacitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vidare att alla beslutsprocesser ska grundas på öppenhet, effektivitet och ansvarighet. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den fredsbevarande resursen för Afrika bör fokusera på att stärka civilsamhällets aktiva deltagande, demokratiska inkluderande styrelseformer och uppbyggnad av kulturell kapacitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vidare att alla beslutsprocesser ska grundas på öppenhet, effektivitet och ansvarighet.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar att de verksamheter som finansieras av den fredsbevarande resursen för Afrika utökas till att omfatta konfliktförebyggande, stabilisering efter konflikter och inrättande av en mekanism för akuta ingripanden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att detta är av yttersta vikt för att undvika att den fredsbevarande resursen för Afrika till största delen används som ett konflikthanteringsverktyg. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar att de verksamheter som finansieras av den fredsbevarande resursen för Afrika utökas till att omfatta konfliktförebyggande, stabilisering efter konflikter och inrättande av en mekanism för akuta ingripanden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att detta är av yttersta vikt för att undvika att den fredsbevarande resursen för Afrika till största delen används som ett konflikthanteringsverktyg.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Afrikanska unionen och de regionala ekonomiska gemenskaperna att se till att de fredsbevarande insatserna genomförs med god förvaltning och respekt för internationell rätt och mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Afrikanska unionen och de regionala ekonomiska gemenskaperna att se till att de fredsbevarande insatserna genomförs med god förvaltning och respekt för internationell rätt och mänskliga rättigheter.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner de viktiga resultat som hittills har uppnåtts genom Afrikaledda fredsfrämjande insatser. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker emellertid behovet av att ta itu med de bakomliggande orsakerna till konflikterna och kopplingen mellan säkerhet och utveckling, och främja dialogen i syfte att anta gemensamma strategier och stärka samordningen inom krishanteringen. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erkänner de viktiga resultat som hittills har uppnåtts genom Afrikaledda fredsfrämjande insatser. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker emellertid behovet av att ta itu med de bakomliggande orsakerna till konflikterna och kopplingen mellan säkerhet och utveckling, och främja dialogen i syfte att anta gemensamma strategier och stärka samordningen inom krishanteringen.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att den fredsbevarande resursen för Afrika fortfarande i huvudsak finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden trots att avsikten år 2003 tydligt var att detta skulle vara en tillfällig lösning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att vid översynen av EU:s fleråriga finansieringsram lägga fram ett förslag om hur man kan integrera finansieringen av den fredsbevarande resursen för Afrika i EU:s budget. Vidare anser den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen att detta finansieringssätt skulle lösa de fortlöpande problem som rör stödberättigande för vissa av kostnaderna för den fredsbevarande resursen för Afrika. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att den fredsbevarande resursen för Afrika fortfarande i huvudsak finansieras genom Europeiska utvecklingsfonden trots att avsikten år 2003 tydligt var att detta skulle vara en tillfällig lösning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att vid översynen av EU:s fleråriga finansieringsram lägga fram ett förslag om hur man kan integrera finansieringen av den fredsbevarande resursen för Afrika i EU:s budget. Vidare anser den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen att detta finansieringssätt skulle lösa de fortlöpande problem som rör stödberättigande för vissa av kostnaderna för den fredsbevarande resursen för Afrika.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar de afrikanska staterna att arbeta på ett hållbart och inkluderande sätt för att stärka den regionala stabiliteten, öka stödinsatsernas legitimitet och undvika att konflikter blossar upp på nytt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att socioekonomisk utveckling ger större chanser till långvarig fred. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar de afrikanska staterna att arbeta på ett hållbart och inkluderande sätt för att stärka den regionala stabiliteten, öka stödinsatsernas legitimitet och undvika att konflikter blossar upp på nytt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att socioekonomisk utveckling ger större chanser till långvarig fred.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att EU-finansierade fredsbyggande åtgärder, såsom reformering av säkerhetssektorn eller avväpning, demobilisering och återanpassning av dem som tidigare deltagit i stridigheter, måste tas fram och inrättas på ett integrerat sätt där tillgängliga instrument från både säkerhets- och utvecklingspolitiken används. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser vidare att gemensamma metoder och mål bör ersättas med långsiktiga utvecklingsinitiativ, i synnerhet när det gäller socioekonomisk stabilisering. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att EU-finansierade fredsbyggande åtgärder, såsom reformering av säkerhetssektorn eller avväpning, demobilisering och återanpassning av dem som tidigare deltagit i stridigheter, måste tas fram och inrättas på ett integrerat sätt där tillgängliga instrument från både säkerhets- och utvecklingspolitiken används. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser vidare att gemensamma metoder och mål bör ersättas med långsiktiga utvecklingsinitiativ, i synnerhet när det gäller socioekonomisk stabilisering.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker nödvändigheten av att stödja genomförandet av långsiktiga freds- och säkerhetsstrategier för kapacitetsuppbyggnad och betonar att det är nödvändigt att förbättra samordningen av och komplementariteten bland de givare som mobiliserat sig på området för fred och säkerhet (huvudsakligen medlemsstaterna, EU, FN och Världsbanken) när det gäller finansiellt stöd, ekonomiskt bidrag och garanterande av hållbarhet. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker nödvändigheten av att stödja genomförandet av långsiktiga freds- och säkerhetsstrategier för kapacitetsuppbyggnad och betonar att det är nödvändigt att förbättra samordningen av och komplementariteten bland de givare som mobiliserat sig på området för fred och säkerhet (huvudsakligen medlemsstaterna, EU, FN och Världsbanken) när det gäller finansiellt stöd, ekonomiskt bidrag och garanterande av hållbarhet.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker nödvändigheten av att utveckla en strategi och insatser för konfliktförebyggande i syfte att garantera ett effektivt genomförande av Afrikanska unionens olika instrument för demokrati, val och mänskliga rättigheter och samtidigt ta itu med de bakomliggande ekonomiska och sociala orsakerna till instabilitet och upprätthålla balansen mellan sammanhållning och mångfald. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att stärkandet av Afrikanska unionens medlemsstaters, Afrikanska unionens och de regionala ekonomiska gemenskapernas institutionella kapacitet är av avgörande betydelse för varaktig fred och säkerhet, och efterlyser därför bättre samordning av EU:s insatser genom den fredsbevarande resursen för Afrika och andra instrument. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen konstaterar att man i högre grad bör betona konfliktförebyggande, även när det gäller att förhindra radikalisering och konflikter som hänför sig till valcykler, och medlingskapacitet. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker nödvändigheten av att utveckla en strategi och insatser för konfliktförebyggande i syfte att garantera ett effektivt genomförande av Afrikanska unionens olika instrument för demokrati, val och mänskliga rättigheter och samtidigt ta itu med de bakomliggande ekonomiska och sociala orsakerna till instabilitet och upprätthålla balansen mellan sammanhållning och mångfald. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att stärkandet av Afrikanska unionens medlemsstaters, Afrikanska unionens och de regionala ekonomiska gemenskapernas institutionella kapacitet är av avgörande betydelse för varaktig fred och säkerhet, och efterlyser därför bättre samordning av EU:s insatser genom den fredsbevarande resursen för Afrika och andra instrument. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen konstaterar att man i högre grad bör betona konfliktförebyggande, även när det gäller att förhindra radikalisering och konflikter som hänför sig till valcykler, och medlingskapacitet.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar Europeiska unionen och Afrikanska unionen att se till att det blir tydligare för de europeiska och afrikanska medborgarna hur framgångsrikt detta instrument är. I detta hänseende efterlyser den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lanseringen av en bred informationskampanj om den fredsbevarande resursen för Afrika, i synnerhet i Afrika, och lämplig utbildning för samtliga aktörer som är involverade i genomförandet av den fredsbevarande resursen för Afrika så att dessa fullt ut ska kunna förstå denna mekanism och dess mål och så att de själva också ska kunna göra den fredsbevarande resursen för Afrika mer synlig och öka medvetenheten. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar Europeiska unionen och Afrikanska unionen att se till att det blir tydligare för de europeiska och afrikanska medborgarna hur framgångsrikt detta instrument är. I detta hänseende efterlyser den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lanseringen av en bred informationskampanj om den fredsbevarande resursen för Afrika, i synnerhet i Afrika, och lämplig utbildning för samtliga aktörer som är involverade i genomförandet av den fredsbevarande resursen för Afrika så att dessa fullt ut ska kunna förstå denna mekanism och dess mål och så att de själva också ska kunna göra den fredsbevarande resursen för Afrika mer synlig och öka medvetenheten.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att fred i Afrika framför allt kommer att vara beroende av att man eliminerar de politiska, sociala, ekonomiska, etniska och religiösa bakomliggande orsakerna, och av den politiska dialogen och den politiska viljan hos de afrikanska partnerna att arbeta tillsammans och att stärka Afrikanska unionens strukturer. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att fred i Afrika framför allt kommer att vara beroende av att man eliminerar de politiska, sociala, ekonomiska, etniska och religiösa bakomliggande orsakerna, och av den politiska dialogen och den politiska viljan hos de afrikanska partnerna att arbeta tillsammans och att stärka Afrikanska unionens strukturer.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att principen om de afrikanska ländernas egenansvar bör drivas ännu längre, framför allt genom att fastställa ett begränsat antal tydliga prioriteringar och öka EU:s stöd till kapacitetsuppbyggnad. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att utreda alternativen att ytterligare decentralisera delar av programförvaltningen av den fredsbevarande resursen för Afrika, däribland övervakningen av verksamheter inom Afrikanska unionen och de regionala ekonomiska gemenskaperna/regionala mekanismer, vilka finansieras av den fredsbevarande resursen för Afrika, samordning på plats av EU-frågor som hänför sig till den fredsbevarande resursen för Afrika samt tekniskt stöd. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar det gemensamma meddelandet Kapacitetsuppbyggnad till stöd för säkerhet och utveckling – möjliggöra för partnerländerna att förebygga och hantera kriser
   (3). Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i detta avseende kommissionen att lägga fram en långtgående lagstiftning för att förbättra EU:s stöd till regionala aktörer inom säkerhetssektorn. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att principen om de afrikanska ländernas egenansvar bör drivas ännu längre, framför allt genom att fastställa ett begränsat antal tydliga prioriteringar och öka EU:s stöd till kapacitetsuppbyggnad. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att utreda alternativen att ytterligare decentralisera delar av programförvaltningen av den fredsbevarande resursen för Afrika, däribland övervakningen av verksamheter inom Afrikanska unionen och de regionala ekonomiska gemenskaperna/regionala mekanismer, vilka finansieras av den fredsbevarande resursen för Afrika, samordning på plats av EU-frågor som hänför sig till den fredsbevarande resursen för Afrika samt tekniskt stöd. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar det gemensamma meddelandet Kapacitetsuppbyggnad till stöd för säkerhet och utveckling – möjliggöra för partnerländerna att förebygga och hantera kriser
   (3). Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i detta avseende kommissionen att lägga fram en långtgående lagstiftning för att förbättra EU:s stöd till regionala aktörer inom säkerhetssektorn.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att stötta kvinnors deltagande i fredsförhandlingarna och i återuppbyggnad efter konflikter samt vikten av att skydda kvinnor och flickor från sexuellt och könsbaserat våld i väpnade konflikter. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att stötta kvinnors deltagande i fredsförhandlingarna och i återuppbyggnad efter konflikter samt vikten av att skydda kvinnor och flickor från sexuellt och könsbaserat våld i väpnade konflikter.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att oftare engagera sig för Afrikanska unionens, de regionala ekonomiska gemenskapernas/regionala mekanismernas medlemsstater, både på policynivå och politisk nivå, för att skapa grund för en regelbundet återkommande dialog om sätt att på medellång och lång sikt konsolidera vinster inom ramen för den fredsbevarande resursen för Afrika. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att oftare engagera sig för Afrikanska unionens, de regionala ekonomiska gemenskapernas/regionala mekanismernas medlemsstater, både på policynivå och politisk nivå, för att skapa grund för en regelbundet återkommande dialog om sätt att på medellång och lång sikt konsolidera vinster inom ramen för den fredsbevarande resursen för Afrika.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser en mer systematisk gemensam programplanering med andra EU-instrument och som en del av andra policyer och stärkandet av EU-delegationernas roll och kapacitet. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser en mer systematisk gemensam programplanering med andra EU-instrument och som en del av andra policyer och stärkandet av EU-delegationernas roll och kapacitet.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Afrikanska unionens avsikt att operationalisera sin kapacitet att snabbt reagera vid kriser genom att integrera Acirc (den afrikanska kapaciteten att omedelbart reagera vid kriser) i de afrikanska beredskapsstyrkorna. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Afrikanska unionens avsikt att operationalisera sin kapacitet att snabbt reagera vid kriser genom att integrera Acirc (den afrikanska kapaciteten att omedelbart reagera vid kriser) i de afrikanska beredskapsstyrkorna.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar de framsteg som gjorts när det gäller att fullt ut genomföra den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen, vars mål är att garantera att Afrikanska unionens alla instrument som är avsedda för förebyggande, hantering och lösning av konflikter i Afrika samverkar och uppnår de resultat som förväntas. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar de framsteg som gjorts när det gäller att fullt ut genomföra den afrikanska freds- och säkerhetsstrukturen, vars mål är att garantera att Afrikanska unionens alla instrument som är avsedda för förebyggande, hantering och lösning av konflikter i Afrika samverkar och uppnår de resultat som förväntas.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar partnerna inom den fredsbevarande resursen för Afrika (EU/Afrikanska unionen/de regionala ekonomiska gemenskaperna/regionala mekanismer) att inta en mer skräddarsydd hållning till kapacitetsuppbyggnad, framför allt för Amisom-tjänstemän, inom området för fred och säkerhet, vilken bygger på en noggrann behovsanalys och en övergripande strategisk plan för utveckling av institutioner. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar partnerna inom den fredsbevarande resursen för Afrika (EU/Afrikanska unionen/de regionala ekonomiska gemenskaperna/regionala mekanismer) att inta en mer skräddarsydd hållning till kapacitetsuppbyggnad, framför allt för Amisom-tjänstemän, inom området för fred och säkerhet, vilken bygger på en noggrann behovsanalys och en övergripande strategisk plan för utveckling av institutioner.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att den fredsbevarande resursen för Afrika endast kan vara ett instrument som kompletterar kollektiva internationella insatser. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Afrikanska unionens beredvillighet att ta ett allt större ansvar för sin säkerhet, vilket uttrycktes i dess beslut av den 15 juni 2015 om alternativa finansieringskällor. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att utreda ytterligare åtgärder för att bidra till att säkerställa den fredsbevarande resursen för Afrikas långsiktiga finansiella stabilitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vidare att det i detta avseende är mycket viktigt att påskynda kapacitetsuppbyggnaden för finansiell förvaltning. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att den fredsbevarande resursen för Afrika endast kan vara ett instrument som kompletterar kollektiva internationella insatser. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Afrikanska unionens beredvillighet att ta ett allt större ansvar för sin säkerhet, vilket uttrycktes i dess beslut av den 15 juni 2015 om alternativa finansieringskällor. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att utreda ytterligare åtgärder för att bidra till att säkerställa den fredsbevarande resursen för Afrikas långsiktiga finansiella stabilitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vidare att det i detta avseende är mycket viktigt att påskynda kapacitetsuppbyggnaden för finansiell förvaltning.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar till omstrukturering av den aktuella modellen för den fredsbevarande resursen för Afrika för att centralisera det operativa och finansiella beslutsfattandet och därmed öka effektiviteten. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar till omstrukturering av den aktuella modellen för den fredsbevarande resursen för Afrika för att centralisera det operativa och finansiella beslutsfattandet och därmed öka effektiviteten.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU:s beslut att tillämpa ett tak på 80 procent för EU:s bidrag när det gäller traktamenten till trupper i anslutning till alla nya fredsfrämjande insatser och för Afrikanska unionens uppdrag i Somalia (Amisom) från och med januari 2016. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU:s beslut att tillämpa ett tak på 80 procent för EU:s bidrag när det gäller traktamenten till trupper i anslutning till alla nya fredsfrämjande insatser och för Afrikanska unionens uppdrag i Somalia (Amisom) från och med januari 2016.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att effektiva åtgärder för att stoppa anhopning, handel och spridning av handeldvapen och lätta vapen snarast måste vidtas, eftersom detta är avgörande för att förhindra att konflikterna, våldet och sårbarheten ökar i Afrika. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att effektiva åtgärder för att stoppa anhopning, handel och spridning av handeldvapen och lätta vapen snarast måste vidtas, eftersom detta är avgörande för att förhindra att konflikterna, våldet och sårbarheten ökar i Afrika.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att EU bör fortsätta att vara en engagerad partner i den fredsbevarande resursen för Afrika och andra fredliga insatser, men understryker att optimala resultat inte kommer att kunna uppnås utan ett verkligt afrikanskt och regionalt ledarskap. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att EU bör fortsätta att vara en engagerad partner i den fredsbevarande resursen för Afrika och andra fredliga insatser, men understryker att optimala resultat inte kommer att kunna uppnås utan ett verkligt afrikanskt och regionalt ledarskap.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar att diskussionen om den fredsbevarande resursen för Afrika, som är en del av Europeiska utvecklingsfonden, integreras i diskussionen om Cotonouavtalets framtid. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar att diskussionen om den fredsbevarande resursen för Afrika, som är en del av Europeiska utvecklingsfonden, integreras i diskussionen om Cotonouavtalets framtid.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar att den aktuella och framtida fredsbevarande resursen för Afrika anpassas till de tillgängliga resurserna för att bättre koppla finansieringen till målen och de faktiska behoven. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen rekommenderar att den aktuella och framtida fredsbevarande resursen för Afrika anpassas till de tillgängliga resurserna för att bättre koppla finansieringen till målen och de faktiska behoven.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till Afrikanska unionens och EU:s institutioner, AVS-rådet, AVS-gruppens regionala integreringsorganisationer samt FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till Afrikanska unionens och EU:s institutioner, AVS-rådet, AVS-gruppens regionala integreringsorganisationer samt FN:s generalsekreterare.

RESOLUTION (4)

om fyrtio års partnerskap: utvärdering av effekterna på handel och utveckling i AVS-länderna och utsikterna för hållbara förbindelser mellan AVS-länderna och Europeiska unionen

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) (1), särskilt artikel 21, och ändringarna av Cotonouavtalet 2005 och 2010 (2), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) (1), särskilt artikel 21, och ändringarna av Cotonouavtalet 2005 och 2010 (2),

| — | med beaktande av sina resolutioner av den 19 februari 2004 om de ekonomiska partnerskapsavtalen: svårigheter och framtidsperspektiv (3) av den 23 november 2006 om en översyn av förhandlingarna om ekonomiskt partnerskap (EPA) (4), av den 9 april 2009 om de ekonomiska partnerskapsavtalen och deras konsekvenser för AVS-länderna (5) och av den 19 juni 2013 om de ekonomiska partnerskapsavtalen – vägen framåt (6), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sina resolutioner av den 19 februari 2004 om de ekonomiska partnerskapsavtalen: svårigheter och framtidsperspektiv (3) av den 23 november 2006 om en översyn av förhandlingarna om ekonomiskt partnerskap (EPA) (4), av den 9 april 2009 om de ekonomiska partnerskapsavtalen och deras konsekvenser för AVS-länderna (5) och av den 19 juni 2013 om de ekonomiska partnerskapsavtalen – vägen framåt (6),

| — | med beaktande av sin resolution av den 19 mars 2014 om den regionala integrationen och moderniseringen av tullsystemet för en hållbar utveckling i AVS-länderna, i samarbete med EU (7), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin resolution av den 19 mars 2014 om den regionala integrationen och moderniseringen av tullsystemet för en hållbar utveckling i AVS-länderna, i samarbete med EU (7),

| — | med beaktande av AVS-ministerrådets deklaration av den 12 juni 2014 om utvecklingsagendan efter 2015 (8) och den gemensamma AVS-EU-deklarationen om utvecklingsagendan efter 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS-ministerrådets deklaration av den 12 juni 2014 om utvecklingsagendan efter 2015 (8) och den gemensamma AVS-EU-deklarationen om utvecklingsagendan efter 2015,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 26 september 2002 om Europaparlamentets rekommendationer till kommissionen om förhandlingarna om ekonomiska partnerskapsavtal med AVS-staterna och -regionerna (9), av den 23 mars 2006 om utvecklingspåverkan av avtalen om ekonomiskt partnerskap (10), av den 12 december 2007 om avtal om ekonomiskt partnerskap (11), av den 23 maj 2007 om ekonomiskt partnerskap (12) och av den 5 februari 2009 om de ekonomiska partnerskapsavtalens (EPA) effekter på utvecklingen (13), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 26 september 2002 om Europaparlamentets rekommendationer till kommissionen om förhandlingarna om ekonomiska partnerskapsavtal med AVS-staterna och -regionerna (9), av den 23 mars 2006 om utvecklingspåverkan av avtalen om ekonomiskt partnerskap (10), av den 12 december 2007 om avtal om ekonomiskt partnerskap (11), av den 23 maj 2007 om ekonomiskt partnerskap (12) och av den 5 februari 2009 om de ekonomiska partnerskapsavtalens (EPA) effekter på utvecklingen (13),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 25 mars 2009 om avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan Cariforum-staterna, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (14), av den 19 januari 2011 om interimsavtalet om partnerskap mellan Europeiska gemenskapen och Stillahavsstaterna (15), av den 17 januari 2013 om interimsavtalet om upprättande av en ram för ett avtal om ekonomiskt partnerskap mellan stater i östra och södra Afrika, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (16) och av den 13 juni 2013 om inledande avtal inför ett avtal om ekonomiskt partnerskap EG/Centralafrika (17), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 25 mars 2009 om avtalet om ekonomiskt partnerskap mellan Cariforum-staterna, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (14), av den 19 januari 2011 om interimsavtalet om partnerskap mellan Europeiska gemenskapen och Stillahavsstaterna (15), av den 17 januari 2013 om interimsavtalet om upprättande av en ram för ett avtal om ekonomiskt partnerskap mellan stater i östra och södra Afrika, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan (16) och av den 13 juni 2013 om inledande avtal inför ett avtal om ekonomiskt partnerskap EG/Centralafrika (17),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 23 oktober 2012 om en agenda för förändring: framtiden för EU:s utvecklingspolitik (18), av den 12 mars 2013 om förberedelse av den fleråriga finansieringsramen för finansieringen av EU:s samarbete med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet samt de utomeuropeiska länderna och territorierna under perioden 2014–2020 (elfte Europeiska utvecklingsfonden) (19), av den 25 november 2014 om EU och den globala utvecklingsramen efter 2015 (20), och av den 19 maj 2015 om finansiering för utveckling (21), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner av den 23 oktober 2012 om en agenda för förändring: framtiden för EU:s utvecklingspolitik (18), av den 12 mars 2013 om förberedelse av den fleråriga finansieringsramen för finansieringen av EU:s samarbete med staterna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet samt de utomeuropeiska länderna och territorierna under perioden 2014–2020 (elfte Europeiska utvecklingsfonden) (19), av den 25 november 2014 om EU och den globala utvecklingsramen efter 2015 (20), och av den 19 maj 2015 om finansiering för utveckling (21),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 11 februari 2015 om den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens arbete (22), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 11 februari 2015 om den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingens arbete (22),

| — | med beaktande av Europeiska kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011”Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en Agenda för förändring” (23), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska kommissionens meddelande av den 13 oktober 2011”Att göra EU:s utvecklingspolitik mer effektiv: en Agenda för förändring” (23),

| — | med beaktande av det gemensamma samrådsdokumentet av den 6 oktober 2015 – På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet efter 2020 (24), |
| --- | --- |

—

med beaktande av det gemensamma samrådsdokumentet av den 6 oktober 2015 – På väg mot ett nytt partnerskap mellan Europeiska unionen och länderna i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet efter 2020 (24),

| — | med beaktande av allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt), i synnerhet artikel XXIV och de ministerförklaringar som antogs vid WTO:s fjärde ministerkonferens den 14 november 2001 i Doha och vid WTO:s sjätte ministerkonferens den 18 december 2005 i Hongkong, |
| --- | --- |

—

med beaktande av allmänna tull- och handelsavtalet (Gatt), i synnerhet artikel XXIV och de ministerförklaringar som antogs vid WTO:s fjärde ministerkonferens den 14 november 2001 i Doha och vid WTO:s sjätte ministerkonferens den 18 december 2005 i Hongkong,

| — | med beaktande av Sipopodeklarationen från det sjunde toppmötet med AVS-ländernas stats- och regeringschefer den 13–14 december 2012 – ”Framtiden för AVS-länderna i en föränderlig värld: utmaningar och möjligheter”, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Sipopodeklarationen från det sjunde toppmötet med AVS-ländernas stats- och regeringschefer den 13–14 december 2012 – ”Framtiden för AVS-länderna i en föränderlig värld: utmaningar och möjligheter”,

| — | med beaktande av framstegsrapporten vid AVS-ministerrådets 99:e och 100:e session med gruppen för framstående personer den 16–18 juni 2014 och 12 december 2014 om framtiden för AVS-länderna efter 2020 (25), |
| --- | --- |

—

med beaktande av framstegsrapporten vid AVS-ministerrådets 99:e och 100:e session med gruppen för framstående personer den 16–18 juni 2014 och 12 december 2014 om framtiden för AVS-länderna efter 2020 (25),

| — | med beaktande av slutrapporten från byrån för ekonomisk politik och regional utveckling (Office for Economic Policy and Regional Development, EPRD) om AVS–EU-relationerna efter 2020: frågor för EU i samrådsfas 1 från juli 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutrapporten från byrån för ekonomisk politik och regional utveckling (Office for Economic Policy and Regional Development, EPRD) om AVS–EU-relationerna efter 2020: frågor för EU i samrådsfas 1 från juli 2015,

| — | med beaktande av partnerskapet från Busan för ett effektivt utvecklingssamarbete av den 1 december 2011, |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapet från Busan för ett effektivt utvecklingssamarbete av den 1 december 2011,

| — | med beaktande av Europeiska utvecklingsfonden, programplanering och förfaranden samt investeringsanslaget och EIB:s stöd till AVS-länderna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska utvecklingsfonden, programplanering och förfaranden samt investeringsanslaget och EIB:s stöd till AVS-länderna,

| — | med beaktande av AVS-EU-ministerrådets beslut nr 1/2013 av den 7 juni 2013 om antagande av ett protokoll om den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS-EU-ministerrådets beslut nr 1/2013 av den 7 juni 2013 om antagande av ett protokoll om den fleråriga budgetramen för perioden 2014–2020 för partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan

| — | med beaktande av FN:s generalsekreterares sammanfattningsrapport om agendan efter 2015 för hållbar utveckling The Road to Dignity by 2030: Ending Poverty, Transforming All Lives and Protecting the Planet
   (26), |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s generalsekreterares sammanfattningsrapport om agendan efter 2015 för hållbar utveckling The Road to Dignity by 2030: Ending Poverty, Transforming All Lives and Protecting the Planet
   (26),

| — | med beaktande av slutdokumentet från den tredje internationella konferensen om finansiering för utveckling: handlingsplan från Addis Abeba av den 16 juli 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutdokumentet från den tredje internationella konferensen om finansiering för utveckling: handlingsplan från Addis Abeba av den 16 juli 2015,

| — | med beaktande av slutdokumentet från utvecklingsagendan och hållbara utvecklingsmål efter 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutdokumentet från utvecklingsagendan och hållbara utvecklingsmål efter 2015,

| — | med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, och av följande skäl. |
| --- | --- |

—

med beaktande av den allmänna förklaringen om de mänskliga rättigheterna, och av följande skäl.

| A. | Cotonouavtalet har varit det bästa exemplet på det största ramverket för samarbete mellan nord och syd. Cotonouavtalet styr förbindelserna mellan 78 AVS-länder och EU och kombinerar långsiktig ekonomisk utveckling, handel och ekonomiskt samarbete samt politisk dialog. När det löper ut 2020 behövs ett nytt ramverk. |
| --- | --- |

A.

Cotonouavtalet har varit det bästa exemplet på det största ramverket för samarbete mellan nord och syd. Cotonouavtalet styr förbindelserna mellan 78 AVS-länder och EU och kombinerar långsiktig ekonomisk utveckling, handel och ekonomiskt samarbete samt politisk dialog. När det löper ut 2020 behövs ett nytt ramverk.

| B. | Det huvudsakliga målet med Cotonouavtalet är att minska och på sikt utrota fattigdomen samt att gradvis integrera AVS-staterna i världsekonomin, samtidigt som man tar hänsyn till målen i strategin för hållbar utveckling, samt att främja god samhällsstyrning och försvara omistliga mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

B.

Det huvudsakliga målet med Cotonouavtalet är att minska och på sikt utrota fattigdomen samt att gradvis integrera AVS-staterna i världsekonomin, samtidigt som man tar hänsyn till målen i strategin för hållbar utveckling, samt att främja god samhällsstyrning och försvara omistliga mänskliga rättigheter.

| C. | Det ensidiga, icke ömsesidiga förmånstillträdet till marknaden som kännetecknar Lomékonventionerna har inte räckt för att nå målen i Lomé IV att ”främja och påskynda AVS-staternas ekonomiska, kulturella och sociala utveckling och för att stärka och bredda sina förbindelser”. De mekanismer för stabilisering av exportpris och protokoll avseende basvaror som anges i Lomékonventionerna har inte lyckats diversifiera exporten i AVS-staterna. |
| --- | --- |

C.

Det ensidiga, icke ömsesidiga förmånstillträdet till marknaden som kännetecknar Lomékonventionerna har inte räckt för att nå målen i Lomé IV att ”främja och påskynda AVS-staternas ekonomiska, kulturella och sociala utveckling och för att stärka och bredda sina förbindelser”. De mekanismer för stabilisering av exportpris och protokoll avseende basvaror som anges i Lomékonventionerna har inte lyckats diversifiera exporten i AVS-staterna.

| D. | Syftet med förhandlingarna om avtalet om ekonomiskt partnerskap var att skapa ett gemensamt partnerskap för handel och utveckling. Förhandlingarna måste säkerställa att en gradvis och kontrollerad avreglering av varuhandeln och bestämmelser för områden såsom tjänster och investeringar bidrar till AVS-staternas utveckling och till att de blir helt integrerade i den globala ekonomin. |
| --- | --- |

D.

Syftet med förhandlingarna om avtalet om ekonomiskt partnerskap var att skapa ett gemensamt partnerskap för handel och utveckling. Förhandlingarna måste säkerställa att en gradvis och kontrollerad avreglering av varuhandeln och bestämmelser för områden såsom tjänster och investeringar bidrar till AVS-staternas utveckling och till att de blir helt integrerade i den globala ekonomin.

| E. | Handelsavtalen i Lomékonventionerna och kapitlet om handelssamarbete i Cotonouavtalet, genom vilket EU utvidgade de icke ömsesidiga handelsförmånerna till att omfatta AVS-staterna, löpte ut den 31 december 2007, och AVS-staterna och EU föresatte sig att förhandla fram avtal om ekonomiskt partnerskap som var avsedda att bli instrument för handel och utveckling för AVS-staterna, varav många hör till de minst utvecklade länderna. |
| --- | --- |

E.

Handelsavtalen i Lomékonventionerna och kapitlet om handelssamarbete i Cotonouavtalet, genom vilket EU utvidgade de icke ömsesidiga handelsförmånerna till att omfatta AVS-staterna, löpte ut den 31 december 2007, och AVS-staterna och EU föresatte sig att förhandla fram avtal om ekonomiskt partnerskap som var avsedda att bli instrument för handel och utveckling för AVS-staterna, varav många hör till de minst utvecklade länderna.

| F. | Avtal om ekonomiskt samarbete kan skapa en stabil och förutsebar ram för handel, investeringar, strukturreformer och jobbskapande. Avtalen om ekonomiskt samarbete har emellertid kritiserats för att de bland annat kan minska AVS-staternas politiska sfär, underminera den regionala integrationen och medföra förlorade skatteintäkter och avindustrialisering i AVS-staterna. |
| --- | --- |

F.

Avtal om ekonomiskt samarbete kan skapa en stabil och förutsebar ram för handel, investeringar, strukturreformer och jobbskapande. Avtalen om ekonomiskt samarbete har emellertid kritiserats för att de bland annat kan minska AVS-staternas politiska sfär, underminera den regionala integrationen och medföra förlorade skatteintäkter och avindustrialisering i AVS-staterna.

| G. | Den regionala integrationen är oerhört viktig för att främja samarbetet mellan AVS-staterna, däribland samarbetet om handel och investeringar. |
| --- | --- |

G.

Den regionala integrationen är oerhört viktig för att främja samarbetet mellan AVS-staterna, däribland samarbetet om handel och investeringar.

| H. | Respekt för de mänskliga rättigheterna, bland annat rätten till utveckling, är och bör förbli en grundläggande del av partnerskapet. |
| --- | --- |

H.

Respekt för de mänskliga rättigheterna, bland annat rätten till utveckling, är och bör förbli en grundläggande del av partnerskapet.

| I. | Utvecklingssamarbete och handel har varit grundpelare i förbindelserna mellan AVS-staterna och EU sedan den första Lomékonventionen. |
| --- | --- |

I.

Utvecklingssamarbete och handel har varit grundpelare i förbindelserna mellan AVS-staterna och EU sedan den första Lomékonventionen.

| J. | Europeiska utvecklingsfonden har särskilt utformats för att ge AVS-staterna tekniskt och ekonomiskt stöd, och är det största geografiska instrumentet för utvecklingssamarbete inom EU. Det kommer att bidra med 30,506 miljarder euro till AVS-staterna, utomeuropeiska länder och territorier samt administrativa kostnader under 2014–2020. |
| --- | --- |

J.

Europeiska utvecklingsfonden har särskilt utformats för att ge AVS-staterna tekniskt och ekonomiskt stöd, och är det största geografiska instrumentet för utvecklingssamarbete inom EU. Det kommer att bidra med 30,506 miljarder euro till AVS-staterna, utomeuropeiska länder och territorier samt administrativa kostnader under 2014–2020.

| K. | Att genomföra de hållbara utvecklingsmålen beräknas kosta 2,6 biljoner US-dollar, vilket innebär att det krävs nya, kompletterande resurser till utvecklingsfinansiering. |
| --- | --- |

K.

Att genomföra de hållbara utvecklingsmålen beräknas kosta 2,6 biljoner US-dollar, vilket innebär att det krävs nya, kompletterande resurser till utvecklingsfinansiering.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att AVS–EU-ramverket är avgörande för att skapa en dialog och större ömsesidig förståelse mellan EU och AVS-staterna, och att den bör anpassas så att den kan möta nya globala utmaningar, såsom den nuvarande strömmen av migranter och asylsökande, utifrån kärnprinciperna om rättvisa och jämställdhet, ömsesidig respekt, inkluderande och garanti för fred, säkerhet, respekt för mänskliga rättigheter, med särskild tyngdpunkt på situationen för kvinnor, barn och utsatta personer, demokratiska principer och rättsstatsprincipen, samt god samhällsstyrning i syfte att skapa långsiktig utveckling och ekonomisk integration i den globala ekonomin. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser emellertid att det nuvarande systemet bör skräddarsys till frågor där partnerskapet kan ge mervärde. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att AVS–EU-ramverket är avgörande för att skapa en dialog och större ömsesidig förståelse mellan EU och AVS-staterna, och att den bör anpassas så att den kan möta nya globala utmaningar, såsom den nuvarande strömmen av migranter och asylsökande, utifrån kärnprinciperna om rättvisa och jämställdhet, ömsesidig respekt, inkluderande och garanti för fred, säkerhet, respekt för mänskliga rättigheter, med särskild tyngdpunkt på situationen för kvinnor, barn och utsatta personer, demokratiska principer och rättsstatsprincipen, samt god samhällsstyrning i syfte att skapa långsiktig utveckling och ekonomisk integration i den globala ekonomin. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser emellertid att det nuvarande systemet bör skräddarsys till frågor där partnerskapet kan ge mervärde.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att AVS–EU-partnerskapet historiskt sett har visat att det inte räcker med bara stöd eller handel för att skapa en hållbar utveckling och minska fattigdomen. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att AVS–EU-partnerskapet historiskt sett har visat att det inte räcker med bara stöd eller handel för att skapa en hållbar utveckling och minska fattigdomen.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att avtal om ekonomiskt samarbete, om båda parter är överens och om de genomförs rätt, kan ge AVS-staterna gynnsamt och stabilt tillträde till EU-marknaden samt öka och bredda deras export och främja regional integration, och på så sätt skapa nav som gynnar hela regionen och se till att de blir helt integrerade i världsekonomin på ett sätt som stöder hållbar och rättvis handel. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att avtal om ekonomiskt samarbete, om båda parter är överens och om de genomförs rätt, kan ge AVS-staterna gynnsamt och stabilt tillträde till EU-marknaden samt öka och bredda deras export och främja regional integration, och på så sätt skapa nav som gynnar hela regionen och se till att de blir helt integrerade i världsekonomin på ett sätt som stöder hållbar och rättvis handel.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker vikten av att genom offentlig–privata partnerskap stödja ekonomiska möjligheter och investeringsmöjligheter, exempelvis förnybar energi och hållbart utnyttjande av haven, inklusive rika fiskeresurser och vattenbruk. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker vikten av att genom offentlig–privata partnerskap stödja ekonomiska möjligheter och investeringsmöjligheter, exempelvis förnybar energi och hållbart utnyttjande av haven, inklusive rika fiskeresurser och vattenbruk.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att det är oerhört viktigt att föra en verklig dialog på alla nivåer för att fullt ut utnyttja Cotonouavtalet. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att det är oerhört viktigt att föra en verklig dialog på alla nivåer för att fullt ut utnyttja Cotonouavtalet.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att EU, trots uppmaningar från Europaparlamentet, inte har förlängt slutdatumet för förordningen om tillträde till marknaden efter den 1 oktober 2014. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att EU, trots uppmaningar från Europaparlamentet, inte har förlängt slutdatumet för förordningen om tillträde till marknaden efter den 1 oktober 2014.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla parter att ratificera avtalet om förenklade handelsprocedurer, före WTO:s tionde ministerkonferens i Nairobi, för att fullt ut utnyttja moderniseringen och reformen av tullar, utbyta kunskap och goda metoder för tullsamarbete samt optimera användningen av medel och instrument inom det befintliga ramverket. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla parter att ratificera avtalet om förenklade handelsprocedurer, före WTO:s tionde ministerkonferens i Nairobi, för att fullt ut utnyttja moderniseringen och reformen av tullar, utbyta kunskap och goda metoder för tullsamarbete samt optimera användningen av medel och instrument inom det befintliga ramverket.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar EU och dess medlemsstater om sitt åtagande att genomföra en konsekvent utvecklingspolitik och skapa ökad samstämmighet mellan politikområdena handel, jordbruk, skatter, klimatförändringar, investeringar, tillgång till råvaror och utveckling, för att därigenom underlätta AVS-staternas omvandling till självförsörjande ekonomier. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar EU och dess medlemsstater om sitt åtagande att genomföra en konsekvent utvecklingspolitik och skapa ökad samstämmighet mellan politikområdena handel, jordbruk, skatter, klimatförändringar, investeringar, tillgång till råvaror och utveckling, för att därigenom underlätta AVS-staternas omvandling till självförsörjande ekonomier.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att kopplingen som ska förena handel, ekonomisk utveckling och fattigdomsminskning inte fungerar automatiskt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att handeln redan står för en betydande andel av ekonomierna i de minst utvecklade länderna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar emellertid att fattigdomsminskningen i de minst utvecklade ekonomierna ligger långt efter nivån i utvecklingsländerna som helhet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar därför kommissionen att undersöka mer flexibla sätt att nå WTO-kompatibel asymmetrisk marknadstillgång, även genom undantag från WTO:s bestämmelser, och fortsätta att visa flexibilitet i partnersamtalen. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att kopplingen som ska förena handel, ekonomisk utveckling och fattigdomsminskning inte fungerar automatiskt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att handeln redan står för en betydande andel av ekonomierna i de minst utvecklade länderna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar emellertid att fattigdomsminskningen i de minst utvecklade ekonomierna ligger långt efter nivån i utvecklingsländerna som helhet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar därför kommissionen att undersöka mer flexibla sätt att nå WTO-kompatibel asymmetrisk marknadstillgång, även genom undantag från WTO:s bestämmelser, och fortsätta att visa flexibilitet i partnersamtalen.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att tillträdet till EU-marknaden måste ske i kombination med breddning av ekonomier och export, och att tonvikt även bör läggas på att främja och stärka syd–syd-integrationen och offentlig–privata partnerskap. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att tillträdet till EU-marknaden måste ske i kombination med breddning av ekonomier och export, och att tonvikt även bör läggas på att främja och stärka syd–syd-integrationen och offentlig–privata partnerskap.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att avtal om ekonomiskt samarbete och framtida samarbetsramverk får bestämmelser om hållbar utveckling (och att klausulen om underlåtenhet att verkställa avtalet är icke förhandlingsbar). |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att avtal om ekonomiskt samarbete och framtida samarbetsramverk får bestämmelser om hållbar utveckling (och att klausulen om underlåtenhet att verkställa avtalet är icke förhandlingsbar).

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar undertecknandet av den gemensamma marknaden för östra och södra Afrika (Comesa), Östafrikanska gemenskapen (EAC) och Södra Afrikas utvecklingsgemenskaps (SADC) frihandelsavtal med tre parter, samt inledandet av förhandlingar om ett kontinentalt frihandelsområde (CFTA) i Afrika. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att underlätta vidare regionala integrationsprocesser, såsom CFTA, genom bland annat stöd inom ramen för WTO:s avtal om förenklade handelsprocedurer. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar undertecknandet av den gemensamma marknaden för östra och södra Afrika (Comesa), Östafrikanska gemenskapen (EAC) och Södra Afrikas utvecklingsgemenskaps (SADC) frihandelsavtal med tre parter, samt inledandet av förhandlingar om ett kontinentalt frihandelsområde (CFTA) i Afrika. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att underlätta vidare regionala integrationsprocesser, såsom CFTA, genom bland annat stöd inom ramen för WTO:s avtal om förenklade handelsprocedurer.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att säkerställa att avtal om ekonomiskt samarbete och AVS–EU:s framtida ramverk även fortsättningsvis har konkreta bestämmelser om utveckling och mänskliga rättigheter, och uppmanar AVS–EU-parterna att följa miljö- och arbetsrelaterade normer för att garantera hållbar användning av resurser och främja företagens sociala ansvar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar parterna i avtal om ekonomiskt samarbete att använda sin drivkraft som en katalysator för hållbar och varaktig utveckling. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att säkerställa att avtal om ekonomiskt samarbete och AVS–EU:s framtida ramverk även fortsättningsvis har konkreta bestämmelser om utveckling och mänskliga rättigheter, och uppmanar AVS–EU-parterna att följa miljö- och arbetsrelaterade normer för att garantera hållbar användning av resurser och främja företagens sociala ansvar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar parterna i avtal om ekonomiskt samarbete att använda sin drivkraft som en katalysator för hållbar och varaktig utveckling.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att offentligt utvecklingsbistånd, såsom det definieras i agendan efter 2015 och FN:s finansieringsprogram för utveckling från Addis Abeba, är fortsatt avgörande för AVS-staterna, framför allt för de minst utvecklade länderna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar EU:s åtagande att lämna utvecklingsstöd till AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Europeiska unionen och dess medlemsstater att lämna stöd i form av bistånd och lån, och använda ”blandningsmekanismen”, för att inte öka skuldbördan. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att många av EU:s medlemsstater 2015 inte hade nått målet om 0,7 procent av BNP i offentligt utvecklingsbistånd. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att vissa medlemsstater, exempelvis Finland, Danmark, Luxemburg och Frankrike, har minskat sin andel av utvecklingsstödet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla parter att följa sina åtaganden fullt ut. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att offentligt utvecklingsbistånd, såsom det definieras i agendan efter 2015 och FN:s finansieringsprogram för utveckling från Addis Abeba, är fortsatt avgörande för AVS-staterna, framför allt för de minst utvecklade länderna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar EU:s åtagande att lämna utvecklingsstöd till AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Europeiska unionen och dess medlemsstater att lämna stöd i form av bistånd och lån, och använda ”blandningsmekanismen”, för att inte öka skuldbördan. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att många av EU:s medlemsstater 2015 inte hade nått målet om 0,7 procent av BNP i offentligt utvecklingsbistånd. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att vissa medlemsstater, exempelvis Finland, Danmark, Luxemburg och Frankrike, har minskat sin andel av utvecklingsstödet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla parter att följa sina åtaganden fullt ut.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att utvecklingsmålen efter Cotonouavtalet ska beakta att handeln påverkar män och kvinnor olika, särskilt i AVS-staterna, och innehålla lämpliga åtgärder för att minska eventuella negativa konsekvenser. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att utvecklingsmålen efter Cotonouavtalet ska beakta att handeln påverkar män och kvinnor olika, särskilt i AVS-staterna, och innehålla lämpliga åtgärder för att minska eventuella negativa konsekvenser.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen inser att Europeiska utvecklingsfonden är ett centralt instrument för utvecklingssamarbete med AVS-staterna och värdet av vissa specifika inslag, såsom tillhandahållande av en stor andel av stödet till de minst utvecklade länderna, och samarbete kring utarbetandet av nationella programplaneringsdokument. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att resurserna ska vara förutsebara samt att genomförandet är flexibelt och effektivt. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen inser att Europeiska utvecklingsfonden är ett centralt instrument för utvecklingssamarbete med AVS-staterna och värdet av vissa specifika inslag, såsom tillhandahållande av en stor andel av stödet till de minst utvecklade länderna, och samarbete kring utarbetandet av nationella programplaneringsdokument. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att resurserna ska vara förutsebara samt att genomförandet är flexibelt och effektivt.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar med oro att EU-stöd till finansiering av kostnader för anpassning till avtal om ekonomiskt samarbete inte är något nytt eller extra stöd, utan kommer från befintliga medel inom Europeiska utvecklingsfonden, som alltså betalas ut på bekostnad av pengar som annars skulle ha varit öronmärkta för hälsa, utbildning och social trygghet. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar med oro att EU-stöd till finansiering av kostnader för anpassning till avtal om ekonomiskt samarbete inte är något nytt eller extra stöd, utan kommer från befintliga medel inom Europeiska utvecklingsfonden, som alltså betalas ut på bekostnad av pengar som annars skulle ha varit öronmärkta för hälsa, utbildning och social trygghet.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att offentligt utvecklingsbistånd endast är en av de resurser som finns när det gäller utvecklingsfinansiering. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna och EU:s medlemsstater att undersöka andra konkreta sätt att få fram de medel som behövs, bland annat genom ökat engagemang från den privata sektorn inom handelsrelaterade och utvecklingsinriktade investeringar, ökad skattekapacitet och mobilisering av inhemska resurser samt etablering av ett internationellt klimat som möjliggör utveckling genom att förhindra skattebedrägeri, skatteflykt och illegala finansiella flöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att de knappa, statliga resurserna bör gå till offentliga investeringar i mottagarländerna som inte nödvändigtvis förväntas ge ekonomisk vinst på kort eller medellång sikt. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att offentligt utvecklingsbistånd endast är en av de resurser som finns när det gäller utvecklingsfinansiering. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna och EU:s medlemsstater att undersöka andra konkreta sätt att få fram de medel som behövs, bland annat genom ökat engagemang från den privata sektorn inom handelsrelaterade och utvecklingsinriktade investeringar, ökad skattekapacitet och mobilisering av inhemska resurser samt etablering av ett internationellt klimat som möjliggör utveckling genom att förhindra skattebedrägeri, skatteflykt och illegala finansiella flöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att de knappa, statliga resurserna bör gå till offentliga investeringar i mottagarländerna som inte nödvändigtvis förväntas ge ekonomisk vinst på kort eller medellång sikt.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att privata investeringar inte ska vara något substitut för offentligt utvecklingsbistånd, och att offentlig–privata partnerskap som finansieras genom blandningsmekanismer alltid måste ligga i linje med mottagarlandets utvecklingsplan och omfattas av ett sunt regelverk om ansvarsfull finansiering, och innefatta kostnadstäckning och fördelning av förmåner. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att privata investeringar inte ska vara något substitut för offentligt utvecklingsbistånd, och att offentlig–privata partnerskap som finansieras genom blandningsmekanismer alltid måste ligga i linje med mottagarlandets utvecklingsplan och omfattas av ett sunt regelverk om ansvarsfull finansiering, och innefatta kostnadstäckning och fördelning av förmåner.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att hållbara utvecklingsmål bör stimulera kreativa nya former av samarbete mellan AVS-staterna och EU, vilka stöds av EU i andra tredjeländer och syftar till att minska det nuvarande utnyttjandet av naturresurser och främja ekonomisk, social och miljömässig utveckling genom att investeringar görs i förnybara resurser och att de används på rätt sätt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om vikten av att bidra till att FN:s konferens om klimatförändringar (COP 21) i Paris 2015 blir framgångsrik, genom att hjälpa AVS-staterna att minska utsläppen av koldioxid sina ekonomier, vilka är helt beroende av fossila bränslen. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att hållbara utvecklingsmål bör stimulera kreativa nya former av samarbete mellan AVS-staterna och EU, vilka stöds av EU i andra tredjeländer och syftar till att minska det nuvarande utnyttjandet av naturresurser och främja ekonomisk, social och miljömässig utveckling genom att investeringar görs i förnybara resurser och att de används på rätt sätt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om vikten av att bidra till att FN:s konferens om klimatförändringar (COP 21) i Paris 2015 blir framgångsrik, genom att hjälpa AVS-staterna att minska utsläppen av koldioxid sina ekonomier, vilka är helt beroende av fossila bränslen.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att det framtida heltäckande AVS–EU-samarbetet måste bygga på samarbete, kreativa och ansvarsfulla metoder samt innovativa åtgärder, där AVS-staterna kan vara mer effektiva och synliga, med hänsyn tagen till nationella och regionala faktorer och där alla intressenter i förhandlingarna om avtal om ekonomiskt samarbete deltar samt genomförandeprocesser som säkerställer lokalt egenansvar och samstämmighet i och effektiv uppföljning av påföljande politik. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att det framtida heltäckande AVS–EU-samarbetet måste bygga på samarbete, kreativa och ansvarsfulla metoder samt innovativa åtgärder, där AVS-staterna kan vara mer effektiva och synliga, med hänsyn tagen till nationella och regionala faktorer och där alla intressenter i förhandlingarna om avtal om ekonomiskt samarbete deltar samt genomförandeprocesser som säkerställer lokalt egenansvar och samstämmighet i och effektiv uppföljning av påföljande politik.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att ta hänsyn till de respektive civilsamhällenas krav när avtalen om ekonomiskt samarbete genomförs och när ramverket för arbetet efter Cotonouavtalet utarbetas. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar vikten av att ta hänsyn till de respektive civilsamhällenas krav när avtalen om ekonomiskt samarbete genomförs och när ramverket för arbetet efter Cotonouavtalet utarbetas.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att diskussionerna om tiden efter Cotonouavtalet är ett bra tillfälle att ingående analysera det nuvarande avtalets framgångar och misslyckanden när det gäller hållbar socioekonomisk utveckling i AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av ett starkt kapitel om hållbar utveckling i en framtida handelsstrategi för AVS–EU och transparenta samrådsförfaranden. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att diskussionerna om tiden efter Cotonouavtalet är ett bra tillfälle att ingående analysera det nuvarande avtalets framgångar och misslyckanden när det gäller hållbar socioekonomisk utveckling i AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av ett starkt kapitel om hållbar utveckling i en framtida handelsstrategi för AVS–EU och transparenta samrådsförfaranden.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen känner stark oro över rapporterna om stora skillnader mellan de medel som anslås till AVS-staterna från Europeiska utvecklingsfonden och de faktiska utbetalningarna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att öka insynen, spårbarheten och effektiviteten när det gäller stödet och säkerställa att utvecklingsstödet verkligen når de som behöver det mest. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar vidare kommissionen att noga övervaka denna fråga och regelbundet ta fram utförliga rapporter om hur stödet används och fördelas. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen känner stark oro över rapporterna om stora skillnader mellan de medel som anslås till AVS-staterna från Europeiska utvecklingsfonden och de faktiska utbetalningarna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att öka insynen, spårbarheten och effektiviteten när det gäller stödet och säkerställa att utvecklingsstödet verkligen når de som behöver det mest. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar vidare kommissionen att noga övervaka denna fråga och regelbundet ta fram utförliga rapporter om hur stödet används och fördelas.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att stödja utvecklingsländerna bland AVS-staterna i deras arbete att främja rättvis konkurrens och inrätta ett adekvat inhemskt rättsligt ramverk i samarbete med Förenta nationernas konferens för handel och utveckling (Unctad), Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) och internationella konkurrensnätverket (ICN) som ett strategiskt verktyg för att öka handeln, främja tillväxt och förbättra det sociala välståndet. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att stödja utvecklingsländerna bland AVS-staterna i deras arbete att främja rättvis konkurrens och inrätta ett adekvat inhemskt rättsligt ramverk i samarbete med Förenta nationernas konferens för handel och utveckling (Unctad), Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling (OECD) och internationella konkurrensnätverket (ICN) som ett strategiskt verktyg för att öka handeln, främja tillväxt och förbättra det sociala välståndet.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att man måste säkerställa att inget AVS-land får det sämre och att fattigdomsbekämpning, hållbar utveckling och jobbskapande står i centrum för varje framtida AVS–EU-partnerskap. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att man måste säkerställa att inget AVS-land får det sämre och att fattigdomsbekämpning, hållbar utveckling och jobbskapande står i centrum för varje framtida AVS–EU-partnerskap.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att jobbskapande, framför allt gröna jobb och jobb som är kopplade till kretsloppssamhället, kommer att utgöra en central del av de framtida ekonomiska förbindelserna mellan AVS-länderna och EU. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen inser därför den strategiskt viktiga betydelsen av jordbruks- och uppfödningssektorn som kommer att mötas av stora utmaningar såsom klimatförändringar, prisinstabilitet och efterlevnad av säkerhetsnormer inom produktionsområdet, som sysselsätter en majoritet av befolkningen i AVS-staterna och som behöver särskild uppmärksamhet. |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att jobbskapande, framför allt gröna jobb och jobb som är kopplade till kretsloppssamhället, kommer att utgöra en central del av de framtida ekonomiska förbindelserna mellan AVS-länderna och EU. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen inser därför den strategiskt viktiga betydelsen av jordbruks- och uppfödningssektorn som kommer att mötas av stora utmaningar såsom klimatförändringar, prisinstabilitet och efterlevnad av säkerhetsnormer inom produktionsområdet, som sysselsätter en majoritet av befolkningen i AVS-staterna och som behöver särskild uppmärksamhet.

| 28. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS-EU-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Afrikanska unionen, det panafrikanska parlamentet, de nationella och regionala parlamenten, de regionala organisationer som har koppling till AVS-länderna samt till Europeiska investeringsbanken. |
| --- | --- |

28.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS-EU-ministerrådet, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Afrikanska unionen, det panafrikanska parlamentet, de nationella och regionala parlamenten, de regionala organisationer som har koppling till AVS-länderna samt till Europeiska investeringsbanken.

RESOLUTION (5)

om förbättring av de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländerna, inklusive familjeföretagens bidrag, för att förhindra hälsokatastrofer

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution,

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015,

| — | med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.1 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) (27), särskilt artikel 21, och ändringarna av Cotonouavtalet 2005 och 2010 (28), |
| --- | --- |

—

med beaktande av partnerskapsavtalet mellan medlemmarna i gruppen av stater i Afrika, Västindien och Stillahavsområdet, å ena sidan, och Europeiska gemenskapen och dess medlemsstater, å andra sidan, undertecknat i Cotonou den 23 juni 2000 (Cotonouavtalet) (27), särskilt artikel 21, och ändringarna av Cotonouavtalet 2005 och 2010 (28),

| — | med beaktande av sin resolution av den 3 december 2014 om ebolautbrottet (29), |
| --- | --- |

—

med beaktande av sin resolution av den 3 december 2014 om ebolautbrottet (29),

| — | med beaktande av Agenda 2030 för hållbar utveckling, inklusive de hållbara utvecklingsmålen, som antogs den 25 september 2015 vid FN:s toppmöte om hållbar utveckling i New York, Förenta staterna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Agenda 2030 för hållbar utveckling, inklusive de hållbara utvecklingsmålen, som antogs den 25 september 2015 vid FN:s toppmöte om hållbar utveckling i New York, Förenta staterna,

| — | med beaktande av slutdokumentet från den tredje internationella konferensen om finansiering för utveckling som ägde rum den 13–16 juli 2015 i Addis Abeba, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutdokumentet från den tredje internationella konferensen om finansiering för utveckling som ägde rum den 13–16 juli 2015 i Addis Abeba,

| — | med beaktande av Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 3 juli 2013 om förslaget till rådets direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner (30), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets lagstiftningsresolution av den 3 juli 2013 om förslaget till rådets direktiv om genomförande av det fördjupade samarbetet på området för skatt på finansiella transaktioner (30),

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 26 oktober 2015 om långsiktiga lärdomar av ebolakrisen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 26 oktober 2015 om långsiktiga lärdomar av ebolakrisen,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 18 september 2014 om EU:s reaktion på utbrottet av ebola (31), |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 18 september 2014 om EU:s reaktion på utbrottet av ebola (31),

| — | med beaktande av slutsatserna och rekommendationerna från Bryssel i fråga om hälsa inom ramen för utvecklingsagendan efter 2015 i AVS-staterna, antagna vid det andra mötet med AVS-staternas hälso- och sjukvårdsministrar den 25–26 februari 2015 i Bryssel, Belgien, |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutsatserna och rekommendationerna från Bryssel i fråga om hälsa inom ramen för utvecklingsagendan efter 2015 i AVS-staterna, antagna vid det andra mötet med AVS-staternas hälso- och sjukvårdsministrar den 25–26 februari 2015 i Bryssel, Belgien,

| — | med beaktande av Europeiska utvecklingsfondens investeringsanslag och det stöd som Europeiska investeringsbanken erbjuder AVS-länderna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska utvecklingsfondens investeringsanslag och det stöd som Europeiska investeringsbanken erbjuder AVS-länderna,

| — | med beaktande av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD) multilaterala avtal om behöriga myndigheter som undertecknades den 29 oktober 2014 om automatisk överlämning av information i skatteärenden, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Organisationen för ekonomiskt samarbete och utvecklings (OECD) multilaterala avtal om behöriga myndigheter som undertecknades den 29 oktober 2014 om automatisk överlämning av information i skatteärenden,

| — | med beaktande av FN:s livsmedels och jordbruksorganisations (FAO) rapport om livsmedelsslöseri och konsekvenser för naturresurser, som publicerades 2013, och av följande skäl. |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s livsmedels och jordbruksorganisations (FAO) rapport om livsmedelsslöseri och konsekvenser för naturresurser, som publicerades 2013, och av följande skäl.

| A. | OECD uppskattar att den globala finansiella industrin står för 12–19 procent av den totala globala ekonomin och att den dagliga valutamarknaden i genomsnitt uppgår till 5,5 biljoner US-dollar och beräknas nå 7,8 biljoner US-dollar per dag år 2019. Den globala marknaden för räntebärande värdepapper uppgår totalt till 78 biljoner US-dollar och bruttomarknadsvärdet på utestående derivatkontrakt är 20,9 biljoner US-dollar, med ett teoretiskt värde på 630 biljoner US-dollar. |
| --- | --- |

A.

OECD uppskattar att den globala finansiella industrin står för 12–19 procent av den totala globala ekonomin och att den dagliga valutamarknaden i genomsnitt uppgår till 5,5 biljoner US-dollar och beräknas nå 7,8 biljoner US-dollar per dag år 2019. Den globala marknaden för räntebärande värdepapper uppgår totalt till 78 biljoner US-dollar och bruttomarknadsvärdet på utestående derivatkontrakt är 20,9 biljoner US-dollar, med ett teoretiskt värde på 630 biljoner US-dollar.

| B. | Hälsokatastrofer innebär allvarliga sociala och ekonomiska utmaningar för de drabbade länderna. Ebolautbrottet fick förödande konsekvenser för ekonomierna i Guinea, Liberia och Sierra Leone, och har förvärrat lågkonjunkturen i dessa länder. |
| --- | --- |

B.

Hälsokatastrofer innebär allvarliga sociala och ekonomiska utmaningar för de drabbade länderna. Ebolautbrottet fick förödande konsekvenser för ekonomierna i Guinea, Liberia och Sierra Leone, och har förvärrat lågkonjunkturen i dessa länder.

| C. | Studier från Internationella valutafonden och Banken för internationell betalningsutjämning visar att den finansiella utvecklingen endast är bra upp till en viss nivå, och att den därefter kan begränsa och undertrycka den allmänna ekonomiska tillväxten inom andra sektorer, såsom jordbruket, och att en snabbväxande finansiell sektor skadar den sammantagna produktivitetsökningen. |
| --- | --- |

C.

Studier från Internationella valutafonden och Banken för internationell betalningsutjämning visar att den finansiella utvecklingen endast är bra upp till en viss nivå, och att den därefter kan begränsa och undertrycka den allmänna ekonomiska tillväxten inom andra sektorer, såsom jordbruket, och att en snabbväxande finansiell sektor skadar den sammantagna produktivitetsökningen.

| D. | Tekniska framsteg inom finansbranschen och övergången till centraliserade handelssystem har försvårat hemliga transaktioner. |
| --- | --- |

D.

Tekniska framsteg inom finansbranschen och övergången till centraliserade handelssystem har försvårat hemliga transaktioner.

| E. | Femtioen OECD- och G20-medlemmar undertecknade ett multilateralt avtal om behöriga myndigheter i Berlin den 29 oktober 2014, vilket innebär automatiskt utbyte av finansiell information i skatteärenden för att öka insynen på skatteområdet. |
| --- | --- |

E.

Femtioen OECD- och G20-medlemmar undertecknade ett multilateralt avtal om behöriga myndigheter i Berlin den 29 oktober 2014, vilket innebär automatiskt utbyte av finansiell information i skatteärenden för att öka insynen på skatteområdet.

| F. | Uppskattningsvis genererar 60 miljoner jordbruk i AVS-länderna en tredjedel av ländernas BNP. Av dessa är 50 miljoner små familjedrivna jordbruk med i genomsnitt mindre än 2 hektar mark och omkring 80 procent av befolkningen arbetar inom jordbruket. |
| --- | --- |

F.

Uppskattningsvis genererar 60 miljoner jordbruk i AVS-länderna en tredjedel av ländernas BNP. Av dessa är 50 miljoner små familjedrivna jordbruk med i genomsnitt mindre än 2 hektar mark och omkring 80 procent av befolkningen arbetar inom jordbruket.

| G. | Varje år dör 3,1 miljoner barn av undernäring. Globalt produceras cirka fyra miljarder ton mat varje år, varav en tredjedel slängs, huvudsakligen på grund av dåliga metoder för skörd, förvaring och transport. Beräkningar från FAO visar att 23 procent av all mat som producerades i AVS-länderna 2009, eller omkring 545 kcal/capita/dag, gick förlorad eller slängdes. |
| --- | --- |

G.

Varje år dör 3,1 miljoner barn av undernäring. Globalt produceras cirka fyra miljarder ton mat varje år, varav en tredjedel slängs, huvudsakligen på grund av dåliga metoder för skörd, förvaring och transport. Beräkningar från FAO visar att 23 procent av all mat som producerades i AVS-länderna 2009, eller omkring 545 kcal/capita/dag, gick förlorad eller slängdes.

| H. | Utvecklingsländerna behöver det politiska utrymmet att skydda nyetablerade industrier från konkurrens, samt skattemässiga resurser och tekniskt stöd att diversifiera ekonomin. |
| --- | --- |

H.

Utvecklingsländerna behöver det politiska utrymmet att skydda nyetablerade industrier från konkurrens, samt skattemässiga resurser och tekniskt stöd att diversifiera ekonomin.

| I. | Små och medelstora företag samt mikroföretag utgör ryggraden i ekonomier världen över och är en grundläggande del av ekonomin i utvecklingsländerna, och tillsammans med välfungerande offentliga sektorer utgör de en nyckelfaktor för vidare ekonomisk, social och kulturell tillväxt. Dessa små och medelstora företag har begränsad tillgång till kapital, särskilt de företag som ägs av minoritetsgrupper eller kvinnor, och närmare hälften av alla små och medelstora företag i utvecklingsländerna uppger att den begränsade tillgången till finansiering är ett stort hinder och att de uppskattningsvis saknar 200 miljarder euro i finansiering varje år. |
| --- | --- |

I.

Små och medelstora företag samt mikroföretag utgör ryggraden i ekonomier världen över och är en grundläggande del av ekonomin i utvecklingsländerna, och tillsammans med välfungerande offentliga sektorer utgör de en nyckelfaktor för vidare ekonomisk, social och kulturell tillväxt. Dessa små och medelstora företag har begränsad tillgång till kapital, särskilt de företag som ägs av minoritetsgrupper eller kvinnor, och närmare hälften av alla små och medelstora företag i utvecklingsländerna uppger att den begränsade tillgången till finansiering är ett stort hinder och att de uppskattningsvis saknar 200 miljarder euro i finansiering varje år.

| J. | Inadekvata skattesystem kan diskriminera små och medelstora företag och familjeföretag och i stället gynna multinationella företag och försvaga den offentliga sektorn i utvecklingsländerna. Det främsta målet för EU:s utvecklingspolitik och beslutsfattare i AVS-staterna måste vara att stärka AVS-staternas skattesystem och skapa nya som beaktar den faktiska situationen – inte bara den ekonomiska utan även den sociala – i de länder där de har genomförts, med fokus på att bekämpa skattebedrägerier och skatteflykt samt illegala finansiella flöden och främja små och medelstora familjeföretag och mikroföretag. |
| --- | --- |

J.

Inadekvata skattesystem kan diskriminera små och medelstora företag och familjeföretag och i stället gynna multinationella företag och försvaga den offentliga sektorn i utvecklingsländerna. Det främsta målet för EU:s utvecklingspolitik och beslutsfattare i AVS-staterna måste vara att stärka AVS-staternas skattesystem och skapa nya som beaktar den faktiska situationen – inte bara den ekonomiska utan även den sociala – i de länder där de har genomförts, med fokus på att bekämpa skattebedrägerier och skatteflykt samt illegala finansiella flöden och främja små och medelstora familjeföretag och mikroföretag.

| K. | Multinationella företag har utnyttjat utvecklingsländer för att generera stora vinster utan hänsyn till de normer som finns i deras egna hemländer och har använt sin kommersiella styrka för att undertrycka myndigheter i värdländerna, och de har heller inte städat upp efter sina verksamheter. |
| --- | --- |

K.

Multinationella företag har utnyttjat utvecklingsländer för att generera stora vinster utan hänsyn till de normer som finns i deras egna hemländer och har använt sin kommersiella styrka för att undertrycka myndigheter i värdländerna, och de har heller inte städat upp efter sina verksamheter.

| L. | I december 2013 bröt ebolaepidemin ut i västra Afrika, smittade 28 000 människor och dödade 11 000. Den internationella reaktionen på epidemin dröjde och det var inte förrän den 8 augusti 2014 som Världshälsoorganisationen (WHO) förklarade att det förelåg ett internationellt hot mot människors hälsa. |
| --- | --- |

L.

I december 2013 bröt ebolaepidemin ut i västra Afrika, smittade 28 000 människor och dödade 11 000. Den internationella reaktionen på epidemin dröjde och det var inte förrän den 8 augusti 2014 som Världshälsoorganisationen (WHO) förklarade att det förelåg ett internationellt hot mot människors hälsa.

| M. | Varje AVS-stat måste bygga upp ett effektivt hälso- och sjukvårdssystem som ger hela befolkningen tillgång till tjänster, sjukvårdspersonal, läkemedel och teknik av god kvalitet, vilka tryggas av ett finansieringssystem som skyddar människor från ekonomiska påfrestningar och utarmning på grund av sjukvårdskostnader. |
| --- | --- |

M.

Varje AVS-stat måste bygga upp ett effektivt hälso- och sjukvårdssystem som ger hela befolkningen tillgång till tjänster, sjukvårdspersonal, läkemedel och teknik av god kvalitet, vilka tryggas av ett finansieringssystem som skyddar människor från ekonomiska påfrestningar och utarmning på grund av sjukvårdskostnader.

| N. | I ett stort antal afrikanska länder har hälso- och sjukvårdssystemen och utbildningssystemen försämrats till följd av de strukturanpassningsprogram som IMF och Världsbanken har ålagt länderna och som har krävt budgetnedskärningar i den offentliga sektorn. |
| --- | --- |

N.

I ett stort antal afrikanska länder har hälso- och sjukvårdssystemen och utbildningssystemen försämrats till följd av de strukturanpassningsprogram som IMF och Världsbanken har ålagt länderna och som har krävt budgetnedskärningar i den offentliga sektorn.

| O. | På grund av den socioekonomiska underutvecklingen i AVS-staterna görs inte mycket för att förbättra det förebyggande arbetet när det gäller hälsorisker, öka medvetenheten om hälsorisker och bygga upp tillräcklig akutvård, särskilt inte inom avlägsna områden. |
| --- | --- |

O.

På grund av den socioekonomiska underutvecklingen i AVS-staterna görs inte mycket för att förbättra det förebyggande arbetet när det gäller hälsorisker, öka medvetenheten om hälsorisker och bygga upp tillräcklig akutvård, särskilt inte inom avlägsna områden.

| P. | Det är omöjligt att bedriva utbildning utan frihet och inga framsteg är möjliga inom utbildning om man inte får bukt med censur och vägran att ge människor fri tillgång till information. |
| --- | --- |

P.

Det är omöjligt att bedriva utbildning utan frihet och inga framsteg är möjliga inom utbildning om man inte får bukt med censur och vägran att ge människor fri tillgång till information.

| Q. | Inom AVS-staterna saknas en stark, dynamisk och konkurrenskraftig privat sektor med självförtroende, som drivs av modern kunskap och kompetens och som kan spela en avgörande roll inom ekonomin. Små och medelstora företag och familjeföretag får inte det stöd och den uppmärksamhet de behöver. |
| --- | --- |

Q.

Inom AVS-staterna saknas en stark, dynamisk och konkurrenskraftig privat sektor med självförtroende, som drivs av modern kunskap och kompetens och som kan spela en avgörande roll inom ekonomin. Små och medelstora företag och familjeföretag får inte det stöd och den uppmärksamhet de behöver.

| R. | I AVS-staterna saknas en stark, självständig och aktiv ekonomi som gynnar alla, en rättvis fördelning av landets tillgångar via statsbudgeten och ansvarsfull användning av naturresurser. |
| --- | --- |

R.

I AVS-staterna saknas en stark, självständig och aktiv ekonomi som gynnar alla, en rättvis fördelning av landets tillgångar via statsbudgeten och ansvarsfull användning av naturresurser.

| S. | Framför allt utbildning är avgörande för att utrota fattigdom, sociokulturell omvandling, starkare ekonomisk tillväxt och i slutändan för att förbättra hälsa, levnadsvillkor och livsstil hos merparten av befolkningen. |
| --- | --- |

S.

Framför allt utbildning är avgörande för att utrota fattigdom, sociokulturell omvandling, starkare ekonomisk tillväxt och i slutändan för att förbättra hälsa, levnadsvillkor och livsstil hos merparten av befolkningen.

| T. | Den främsta förutsättningen för att förbättra den ekonomiska och sociala situationen och förebygga epidemier och hälsokatastrofer är politisk stabilitet som ett resultat av fred och säkerhet. |
| --- | --- |

T.

Den främsta förutsättningen för att förbättra den ekonomiska och sociala situationen och förebygga epidemier och hälsokatastrofer är politisk stabilitet som ett resultat av fred och säkerhet.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att många av de 79 AVS-staterna har haft en lång historisk relation med EU-länder och EU bör därför lägga särskild vikt vid samarbetet med AVS-staterna, att EU och AVS-staterna består av 106 stater med en total befolkning på mer än 1,4 miljarder, att även om EU är rikt och välutvecklat är tillväxttakten lägre än 2 procent per år, att AVS-staterna växer i snabbare takt, att tillsammans är EU och AVS en global ekonomisk makt som kan konkurrera globalt. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att många av de 79 AVS-staterna har haft en lång historisk relation med EU-länder och EU bör därför lägga särskild vikt vid samarbetet med AVS-staterna, att EU och AVS-staterna består av 106 stater med en total befolkning på mer än 1,4 miljarder, att även om EU är rikt och välutvecklat är tillväxttakten lägre än 2 procent per år, att AVS-staterna växer i snabbare takt, att tillsammans är EU och AVS en global ekonomisk makt som kan konkurrera globalt.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen föreslår att en fond bildas och att intäkterna till hälften ska komma från intäkter från finansiella skattetransaktioner, vilka endast får användas till förmån för låginkomstländer bland AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att en betydande andel skulle kunna gå till mikrofinansiering av en kraftfull infrastruktur för små och medelstora företag samt familjeföretag i dessa länder, och att finansieringen även bör gå till infrastruktur för hälsa, utbildning, transport och energi för att effektivt kunna reagera på hälsokatastrofer såsom ebolautbrottet och minimera migrationsströmmarna av unga människor, vilket leder till förlorad kompetens från de mänskliga resurser som så väl behövs. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna att få bukt med korruptionen, stärka sina skattesystem och i nära samarbete med EU ta tag i illegala finansiella flöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att AVS-stater borde få skuldlättnad om de har svårt att återbetala sina skulder på grund av fattigdom. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen föreslår att en fond bildas och att intäkterna till hälften ska komma från intäkter från finansiella skattetransaktioner, vilka endast får användas till förmån för låginkomstländer bland AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att en betydande andel skulle kunna gå till mikrofinansiering av en kraftfull infrastruktur för små och medelstora företag samt familjeföretag i dessa länder, och att finansieringen även bör gå till infrastruktur för hälsa, utbildning, transport och energi för att effektivt kunna reagera på hälsokatastrofer såsom ebolautbrottet och minimera migrationsströmmarna av unga människor, vilket leder till förlorad kompetens från de mänskliga resurser som så väl behövs. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna att få bukt med korruptionen, stärka sina skattesystem och i nära samarbete med EU ta tag i illegala finansiella flöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att AVS-stater borde få skuldlättnad om de har svårt att återbetala sina skulder på grund av fattigdom.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att i många AVS-stater är skattebedrägerier ett stort problem som leder till förluster för statsbudgetarna på flera miljarder euro. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att i många AVS-stater är skattebedrägerier ett stort problem som leder till förluster för statsbudgetarna på flera miljarder euro.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att familjejordbruk, som är den vanligaste formen av jordbruk runt om i världen, spelar en viktig roll för att nå de sociala utvecklingsmålen. De bidrar kraftigt till livsmedelssäkerheten, kampen mot markerosion och minskad biologisk mångfald, samtidigt som de dämpar klimatförändringarna och skapar arbetstillfällen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att EU framledes bör främja ett hållbart jordbruk världen över som ett sätt att säkerställa livsmedelssäkerhet och anständiga liv och anständig inkomst för lantbrukare. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om EU:s ansvar att föregå med gott exempel på hemmaplan genom att fullt ut integrera sociala och miljömässiga frågor i jordbruksproduktionen och stärka landsbygdens utveckling för att gynna lokalsamhällena. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar framför allt EU att, i linje med rekommendationerna från FN:s särskilda föredragande om rätten till mat, göra ett åtagande för en övergång till ekologiskt jordbruk som ett sätt att göra livsmedelssystemet mer motståndskraftigt och hållbart. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att familjejordbruk, som är den vanligaste formen av jordbruk runt om i världen, spelar en viktig roll för att nå de sociala utvecklingsmålen. De bidrar kraftigt till livsmedelssäkerheten, kampen mot markerosion och minskad biologisk mångfald, samtidigt som de dämpar klimatförändringarna och skapar arbetstillfällen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att EU framledes bör främja ett hållbart jordbruk världen över som ett sätt att säkerställa livsmedelssäkerhet och anständiga liv och anständig inkomst för lantbrukare. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om EU:s ansvar att föregå med gott exempel på hemmaplan genom att fullt ut integrera sociala och miljömässiga frågor i jordbruksproduktionen och stärka landsbygdens utveckling för att gynna lokalsamhällena. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar framför allt EU att, i linje med rekommendationerna från FN:s särskilda föredragande om rätten till mat, göra ett åtagande för en övergång till ekologiskt jordbruk som ett sätt att göra livsmedelssystemet mer motståndskraftigt och hållbart.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att inrätta ett finansieringsprogram (Devetax 2030) som uttryckligen ska bistå införandet av skattestrukturer på tillväxtmarknader och hjälpa utvecklingsländer att öppna nya regionala skattekontor före 2030. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att inrätta ett finansieringsprogram (Devetax 2030) som uttryckligen ska bistå införandet av skattestrukturer på tillväxtmarknader och hjälpa utvecklingsländer att öppna nya regionala skattekontor före 2030.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser vidare att ekonomiskt stöd även kan anslås till olika former av aktivt stöd, exempelvis som minimiinkomst för personer som lever i fattigdom och social utslagning, och att man kan undersöka det lämpliga i ökad gräsrotsfinansiering för att främja entreprenörskap, särskilt bland unga. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser vidare att ekonomiskt stöd även kan anslås till olika former av aktivt stöd, exempelvis som minimiinkomst för personer som lever i fattigdom och social utslagning, och att man kan undersöka det lämpliga i ökad gräsrotsfinansiering för att främja entreprenörskap, särskilt bland unga.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar utvecklingsbanker, däribland Europeiska investeringsbanken, att i samarbete med regeringarna i mottagande AVS-stater erbjuda mikrokrediter för att subventionera lån till familjejordbruk och på så sätt öka produktiviteten och minska livsmedelssvinnet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att mikrofinansiering bidrar till bättre arbetsvillkor för kvinnor. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-regeringarna att underlätta och stödja bildandet av lantbrukarorganisationer, däribland kooperativ. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin oro över att både markrofferi och storskalig jordbruksindustri kan utgöra ett hot mot lokalbefolkningen, eftersom det kan leda till att marken på kort sikt överexploateras för att senare överges. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar utvecklingsbanker, däribland Europeiska investeringsbanken, att i samarbete med regeringarna i mottagande AVS-stater erbjuda mikrokrediter för att subventionera lån till familjejordbruk och på så sätt öka produktiviteten och minska livsmedelssvinnet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att mikrofinansiering bidrar till bättre arbetsvillkor för kvinnor. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-regeringarna att underlätta och stödja bildandet av lantbrukarorganisationer, däribland kooperativ. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin oro över att både markrofferi och storskalig jordbruksindustri kan utgöra ett hot mot lokalbefolkningen, eftersom det kan leda till att marken på kort sikt överexploateras för att senare överges.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att över 40 procent av världens befolkning fortfarande saknar vattenledningar till sina bostäder. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att 1,5 miljoner dödsfall årligen orsakas av förorenat vatten och att vattnet på landsbygden, där risken för förorening är störst, kan göras drickbart till låg kostnad genom borrning och användning av klortabletter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att små och medelstora företag är mycket mer sparsamma än stora eller multinationella företag när det gäller vattenförbrukning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna att bötfälla förorenare för att bekämpa vattenföroreningarna. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att över 40 procent av världens befolkning fortfarande saknar vattenledningar till sina bostäder. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att 1,5 miljoner dödsfall årligen orsakas av förorenat vatten och att vattnet på landsbygden, där risken för förorening är störst, kan göras drickbart till låg kostnad genom borrning och användning av klortabletter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att små och medelstora företag är mycket mer sparsamma än stora eller multinationella företag när det gäller vattenförbrukning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna att bötfälla förorenare för att bekämpa vattenföroreningarna.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar användningen av investeringsprogram för familjeföretag genom att erbjuda säkra krediter till en överkomlig kostnad. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar den viktiga och positiva roll som kvinnor har i familjeföretagen. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar användningen av investeringsprogram för familjeföretag genom att erbjuda säkra krediter till en överkomlig kostnad. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar den viktiga och positiva roll som kvinnor har i familjeföretagen.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar regeringarna att skapa förutsättningar som främjar ekonomisk utveckling och att utarbeta lämpliga strategier och politik för att stimulera utvecklingen av den privata sektorn i allmänhet och små och medelstora samt familjeföretag i synnerhet. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar regeringarna att skapa förutsättningar som främjar ekonomisk utveckling och att utarbeta lämpliga strategier och politik för att stimulera utvecklingen av den privata sektorn i allmänhet och små och medelstora samt familjeföretag i synnerhet.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lyfter fram alla människors rätt att få garanterad livsmedelssuveränitet. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lyfter fram alla människors rätt att få garanterad livsmedelssuveränitet.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att globaliseringen har påverkat ländernas förmåga att generera statsinkomster i det egna landet och välja sin egen skattestruktur. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att den ökade rörligheten för kapital, i kombination med den omfattande användningen av skatteparadis, kraftigt har förändrat förutsättningarna för att beskatta inkomst och förmögenhet, och därigenom påverkat skattesystemets rättvisa. Mot denna bakgrund insisterar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen på att inhemska resurser måste mobiliseras och skattesystemen stärkas för att förbättra de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländer, exempelvis genom ökat stöd till små och medelstora företag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar därför EU att öka det finansiella och tekniska stödet i utvecklingsländerna. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att globaliseringen har påverkat ländernas förmåga att generera statsinkomster i det egna landet och välja sin egen skattestruktur. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att den ökade rörligheten för kapital, i kombination med den omfattande användningen av skatteparadis, kraftigt har förändrat förutsättningarna för att beskatta inkomst och förmögenhet, och därigenom påverkat skattesystemets rättvisa. Mot denna bakgrund insisterar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen på att inhemska resurser måste mobiliseras och skattesystemen stärkas för att förbättra de ekonomiska och sociala förhållandena i utvecklingsländer, exempelvis genom ökat stöd till små och medelstora företag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar därför EU att öka det finansiella och tekniska stödet i utvecklingsländerna.

| 13. | Även om det har skett en stor minskning av barnadödligheten sedan 1990 noterar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen att de senaste uppgifterna från Unicef visar att 6,3 miljoner barn under fem år dör varje år av orsaker som till stor del kan förebyggas. Tre fjärdedelar av dessa dödsfall orsakas av lunginflammation, diarré, malaria och faktorer som drabbar nyfödda, såsom kvävning och infektioner, för vilka det finns kostnadseffektiva behandlingar. De fattigaste drabbas värst och står både för en oproportionerligt hög andel av sjukdomarna och har svårt att få tillgång till sjukvård. Att minska barnadödligheten kräver ett heltäckande och integrerat synsätt som beaktar flera olika faktorer, bland annat tillgången till grundläggande hälso- och sjukvård, rent vatten, sanitet och hygien, livsmedel och utbildning. |
| --- | --- |

13.

Även om det har skett en stor minskning av barnadödligheten sedan 1990 noterar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen att de senaste uppgifterna från Unicef visar att 6,3 miljoner barn under fem år dör varje år av orsaker som till stor del kan förebyggas. Tre fjärdedelar av dessa dödsfall orsakas av lunginflammation, diarré, malaria och faktorer som drabbar nyfödda, såsom kvävning och infektioner, för vilka det finns kostnadseffektiva behandlingar. De fattigaste drabbas värst och står både för en oproportionerligt hög andel av sjukdomarna och har svårt att få tillgång till sjukvård. Att minska barnadödligheten kräver ett heltäckande och integrerat synsätt som beaktar flera olika faktorer, bland annat tillgången till grundläggande hälso- och sjukvård, rent vatten, sanitet och hygien, livsmedel och utbildning.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se ett slut på markrofferi och riktlinjer för att säkerställa att lantbrukare får tillgång till mark, vatten och utsäde. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se ett slut på markrofferi och riktlinjer för att säkerställa att lantbrukare får tillgång till mark, vatten och utsäde.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att 140 000 barn fortfarande dör av mässling varje år, trots att sjukdomen kan förebyggas med dubbel dos av ett billigt vaccin. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att fortsätta kampanjen mot utrotning av mässling. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att 140 000 barn fortfarande dör av mässling varje år, trots att sjukdomen kan förebyggas med dubbel dos av ett billigt vaccin. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att fortsätta kampanjen mot utrotning av mässling.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se riktlinjer för utveckling av småskaligt och familjedrivet jordbruk som kan försörja lokala och regionala marknader. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se riktlinjer för utveckling av småskaligt och familjedrivet jordbruk som kan försörja lokala och regionala marknader.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar nationella regeringar, Afrikanska unionen och EU att ta fram och genomföra särskilda ramprogram för folkhälsa – på lokal, regional, nationell och internationell nivå – för att betona att sjukvårdssystemen ska vara förebyggande och långsiktiga. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar nationella regeringar, Afrikanska unionen och EU att ta fram och genomföra särskilda ramprogram för folkhälsa – på lokal, regional, nationell och internationell nivå – för att betona att sjukvårdssystemen ska vara förebyggande och långsiktiga.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det behövs riktlinjer som kan stödja och utveckla småskaligt fiske. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det behövs riktlinjer som kan stödja och utveckla småskaligt fiske.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att stödja och främja medicinsk utbildning i AVS-länderna för att stoppa kompetensflykten och öka antalet yrkesverksamma inom deras sjukvårdssystem, däribland barnläkare, hudläkare, ögonspecialister, specialister på tropiska sjukdomar, barnmorskor och kirurger. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att stödja och främja medicinsk utbildning i AVS-länderna för att stoppa kompetensflykten och öka antalet yrkesverksamma inom deras sjukvårdssystem, däribland barnläkare, hudläkare, ögonspecialister, specialister på tropiska sjukdomar, barnmorskor och kirurger.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att det är viktigt att föra en social dialog för att få den privata sektorn att engagera sig på ett effektivt sätt i utvecklingen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker utvecklingsländernas ansvar för att stödja den sociala dialogen mellan arbetsgivare inom den privata sektorn, arbetstagare och nationella myndigheter för att stärka den goda samhällsstyrningen och statens stabilitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i synnerhet utvecklingsländerna att se till att den politiska dialogen även innefattar industriella frizoner för bearbetning på export och industriella kluster. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att det är viktigt att föra en social dialog för att få den privata sektorn att engagera sig på ett effektivt sätt i utvecklingen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker utvecklingsländernas ansvar för att stödja den sociala dialogen mellan arbetsgivare inom den privata sektorn, arbetstagare och nationella myndigheter för att stärka den goda samhällsstyrningen och statens stabilitet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i synnerhet utvecklingsländerna att se till att den politiska dialogen även innefattar industriella frizoner för bearbetning på export och industriella kluster.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den internationella reaktionen på ebolaepidemin inte var tillräcklig och visade på bristande beredskap för att hantera epidemier och pandemier. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen begär att en permanent europeisk snabbinsatsstyrka ska inrättas, som består av experter, stödpersonal i laboratorier, epidemiologer och en logistisk infrastruktur, inklusive mobila laboratorier, som mycket snabbt kan tas i bruk. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser särskilt att en långsiktig uppbyggnad av ett hälso- och sjukvårdssystem med god återhämtningsförmåga bland annat kräver i) investeringar i grundläggande offentlig hälso- och sjukvård, ii) säkerställande av säker och kvalitativ vård genom större medel till utbildning och handledning av vårdpersonal och bra löner samt tillgång till säkra läkemedel, iii) involverande av lokala intressenter och samhällsgrupper i planeringen av krishantering och utveckling. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar internationella givare att öka det offentliga utvecklingsbiståndet till dessa länder genom landsspecifika system, såsom budgetstöd. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att den internationella reaktionen på ebolaepidemin inte var tillräcklig och visade på bristande beredskap för att hantera epidemier och pandemier. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen begär att en permanent europeisk snabbinsatsstyrka ska inrättas, som består av experter, stödpersonal i laboratorier, epidemiologer och en logistisk infrastruktur, inklusive mobila laboratorier, som mycket snabbt kan tas i bruk. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser särskilt att en långsiktig uppbyggnad av ett hälso- och sjukvårdssystem med god återhämtningsförmåga bland annat kräver i) investeringar i grundläggande offentlig hälso- och sjukvård, ii) säkerställande av säker och kvalitativ vård genom större medel till utbildning och handledning av vårdpersonal och bra löner samt tillgång till säkra läkemedel, iii) involverande av lokala intressenter och samhällsgrupper i planeringen av krishantering och utveckling. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar internationella givare att öka det offentliga utvecklingsbiståndet till dessa länder genom landsspecifika system, såsom budgetstöd.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att nuvarande modeller som bygger på bästa praxis – exempelvis när det gäller förebyggande av polio (eller kampanjen mot polio) – skulle kunna användas som förebild när nya strukturer utarbetas för hantering av akuta situationer och hälsokatastrofer samt för sjukvårdssektorn i stort. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att nuvarande modeller som bygger på bästa praxis – exempelvis när det gäller förebyggande av polio (eller kampanjen mot polio) – skulle kunna användas som förebild när nya strukturer utarbetas för hantering av akuta situationer och hälsokatastrofer samt för sjukvårdssektorn i stort.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att vaccin är det mest kostnadseffektiva sättet att förebygga och kontrollera infektionssjukdomar såsom ebola. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar forsknings- och utvecklingssamfundet att investera i utvecklingen av vaccin mot infektionssjukdomar som mestadels drabbar de fattiga, men som sprids över gränserna. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att vaccin är det mest kostnadseffektiva sättet att förebygga och kontrollera infektionssjukdomar såsom ebola. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar forsknings- och utvecklingssamfundet att investera i utvecklingen av vaccin mot infektionssjukdomar som mestadels drabbar de fattiga, men som sprids över gränserna.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar AVS-staterna att inrätta mekanismer för att förhindra hälsorisker, bland annat program för att öka medvetenheten, och prioritera avlägsna och missgynnade områden när man bygger vårdcentraler utrustade med den personal och medicinska utrustning som behövs. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar AVS-staterna att inrätta mekanismer för att förhindra hälsorisker, bland annat program för att öka medvetenheten, och prioritera avlägsna och missgynnade områden när man bygger vårdcentraler utrustade med den personal och medicinska utrustning som behövs.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att riktlinjer för att förhindra ebola och andra sjukdomar även måste säkerställa att befolkningen får tillgång till tillräckliga mängder hälsosam mat, säkert dricksvatten och sanitet samt att de ska stärka systemen för folkhälsan. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att riktlinjer för att förhindra ebola och andra sjukdomar även måste säkerställa att befolkningen får tillgång till tillräckliga mängder hälsosam mat, säkert dricksvatten och sanitet samt att de ska stärka systemen för folkhälsan.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det i åtgärder mot epidemier såsom ebola även måste läggas särskild vikt vid infektionsförebyggande arbete. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser därför att man måste anordna omfattande utbildning för personal inom hälso- och sjukvården, däribland sjuksköterskor, utbildning som även innefattar hela utbildningsväsendet, så att det finns så mycket information som möjligt om behovet av bestämmelser för hälsovården och människors dagliga beteende, för att öka medvetenheten kring infektionsrisken. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det i åtgärder mot epidemier såsom ebola även måste läggas särskild vikt vid infektionsförebyggande arbete. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser därför att man måste anordna omfattande utbildning för personal inom hälso- och sjukvården, däribland sjuksköterskor, utbildning som även innefattar hela utbildningsväsendet, så att det finns så mycket information som möjligt om behovet av bestämmelser för hälsovården och människors dagliga beteende, för att öka medvetenheten kring infektionsrisken.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att matsvinnet leder till förlorad inkomst för lantbrukare och slöseri med resurser som vatten och mark, samtidigt som världens befolkning väntas öka från 7,3 miljarder 2015 till 9,5 miljarder 2050 och därmed ökar behovet av mat, och att tre fjärdedelar av matsvinnet i AVS-staterna sker inom produktion, hantering och lagerhållning, vilket kan åtgärdas med billiga lösningar med enkel teknik. Om svinnet i AVS-staterna minskade till samma nivå som i Europa, skulle AVS-staternas BNP öka med 2,6 procent per år. |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att matsvinnet leder till förlorad inkomst för lantbrukare och slöseri med resurser som vatten och mark, samtidigt som världens befolkning väntas öka från 7,3 miljarder 2015 till 9,5 miljarder 2050 och därmed ökar behovet av mat, och att tre fjärdedelar av matsvinnet i AVS-staterna sker inom produktion, hantering och lagerhållning, vilket kan åtgärdas med billiga lösningar med enkel teknik. Om svinnet i AVS-staterna minskade till samma nivå som i Europa, skulle AVS-staternas BNP öka med 2,6 procent per år.

| 28. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att fullfölja sina åtaganden till stöd för den sociala och ekonomiska återuppbyggnaden efter ebolakrisen av de värst drabbade länderna i västra Afrika (Guinea, Liberia och Sierra Leone), framför allt de länder som det beslutades om vid högnivåkonferensen i Bryssel om ebola: från kris till återhämtning, som ägde rum den 3 mars 2015. |
| --- | --- |

28.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att fullfölja sina åtaganden till stöd för den sociala och ekonomiska återuppbyggnaden efter ebolakrisen av de värst drabbade länderna i västra Afrika (Guinea, Liberia och Sierra Leone), framför allt de länder som det beslutades om vid högnivåkonferensen i Bryssel om ebola: från kris till återhämtning, som ägde rum den 3 mars 2015.

| 29. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att stödja genomförandet av utbildningsprogram för förebyggande hälsovård, inte enbart ekonomiskt, utan även genom att främja en verklig förebyggande kultur i AVS-staterna. |
| --- | --- |

29.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att stödja genomförandet av utbildningsprogram för förebyggande hälsovård, inte enbart ekonomiskt, utan även genom att främja en verklig förebyggande kultur i AVS-staterna.

| 30. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att de flesta familjeföretag är små och medelstora företag, att de höjer familjernas socioekonomiska status i underutvecklade regioner och på landsbygden, och att lönsamhetsnivån inte är den viktigaste frågan för familjeföretagen. |
| --- | --- |

30.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att de flesta familjeföretag är små och medelstora företag, att de höjer familjernas socioekonomiska status i underutvecklade regioner och på landsbygden, och att lönsamhetsnivån inte är den viktigaste frågan för familjeföretagen.

| 31. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att små och medelstora företag sysselsätter flest människor och betalar mest skatt i AVS-staterna, får starkare tillväxt än större företag när deras kapitalbehov tillgodoses och genererar mer sysselsättning, högre inkomst och högre skatteintäkter vid samma investering. |
| --- | --- |

31.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att små och medelstora företag sysselsätter flest människor och betalar mest skatt i AVS-staterna, får starkare tillväxt än större företag när deras kapitalbehov tillgodoses och genererar mer sysselsättning, högre inkomst och högre skatteintäkter vid samma investering.

| 32. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se en utveckling av ett utbildningssystem där praktik på företag kombineras med yrkesutbildning vid en teknisk högskola för att erbjuda praktisk kunskap, så att den kunskap som ges i skolan kan testas i praktiken, och att företagen ges incitament, såsom skattelättnader, för att ta emot studenter som lärlingar utan att den totala skatteinkomsten minskar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att effektiva och transparenta antikorruptionsprogram införs för att undvika kompetensflykt. |
| --- | --- |

32.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se en utveckling av ett utbildningssystem där praktik på företag kombineras med yrkesutbildning vid en teknisk högskola för att erbjuda praktisk kunskap, så att den kunskap som ges i skolan kan testas i praktiken, och att företagen ges incitament, såsom skattelättnader, för att ta emot studenter som lärlingar utan att den totala skatteinkomsten minskar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att effektiva och transparenta antikorruptionsprogram införs för att undvika kompetensflykt.

| 33. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att nära samarbeten mellan små och medelstora företag inom EU och AVS-staterna ska bli ett tydligt mål i riktlinjerna för företagens sociala ansvar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att det bildas ett partnerskapsnätverk mellan EU och AVS-staterna som ska införa utvalda pilotprogram i AVS-staterna där unga entreprenörer och start-up-företag får möjlighet till professionell utveckling inom tillväxtekonomier och att samarbeta med europeiska forskningsorgan och företag. |
| --- | --- |

33.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att nära samarbeten mellan små och medelstora företag inom EU och AVS-staterna ska bli ett tydligt mål i riktlinjerna för företagens sociala ansvar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att det bildas ett partnerskapsnätverk mellan EU och AVS-staterna som ska införa utvalda pilotprogram i AVS-staterna där unga entreprenörer och start-up-företag får möjlighet till professionell utveckling inom tillväxtekonomier och att samarbeta med europeiska forskningsorgan och företag.

| 34. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar AVS-staterna att integrera teknisk utbildning, yrkesutbildning och olika utbildningsprogram i sina strategier för att utveckla kompetens samt att involvera industrin för att bland annat se till att entreprenörskap ingår i utbildningsprogram av hög kvalitet. |
| --- | --- |

34.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar AVS-staterna att integrera teknisk utbildning, yrkesutbildning och olika utbildningsprogram i sina strategier för att utveckla kompetens samt att involvera industrin för att bland annat se till att entreprenörskap ingår i utbildningsprogram av hög kvalitet.

| 35. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se allmänna utbildningssystem med läroplaner som är anpassade efter de behov och prioriteringar som finns i respektive land. |
| --- | --- |

35.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se allmänna utbildningssystem med läroplaner som är anpassade efter de behov och prioriteringar som finns i respektive land.

| 36. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det är nödvändigt att reglera systemet för praktikanter och lärlingar för att undvika alla former av missbruk av systemen, och likställa dem med alla andra former av arbete och införa nödvändiga lönegarantier. |
| --- | --- |

36.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att det är nödvändigt att reglera systemet för praktikanter och lärlingar för att undvika alla former av missbruk av systemen, och likställa dem med alla andra former av arbete och införa nödvändiga lönegarantier.

| 37. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill stärka en varaktig entreprenörsanda hos unga människor i AVS-staterna, där över 75 procent av befolkningen är under 25 år, genom att främja en mer affärsinriktad utbildning i skolorna och effektiva partnerskap med universitet och utbytesprogram inom ramen för Erasmus. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen förespråkar införandet av lärarutbildning och utbytesprogram som ska höja kvaliteten och tillgången på utbildning inom AVS-staterna. För att främja utbildningen i skolorna uppmanar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen AVS-staterna att på alla sätt verka för att alla barn får tillgång till gratis utbildning av god kvalitet, med hänsyn tagen till de särskilda behov som finns hos de befolkningsgrupper som riskerar att drabbas av fattigdom och social utslagning. |
| --- | --- |

37.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill stärka en varaktig entreprenörsanda hos unga människor i AVS-staterna, där över 75 procent av befolkningen är under 25 år, genom att främja en mer affärsinriktad utbildning i skolorna och effektiva partnerskap med universitet och utbytesprogram inom ramen för Erasmus. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen förespråkar införandet av lärarutbildning och utbytesprogram som ska höja kvaliteten och tillgången på utbildning inom AVS-staterna. För att främja utbildningen i skolorna uppmanar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen AVS-staterna att på alla sätt verka för att alla barn får tillgång till gratis utbildning av god kvalitet, med hänsyn tagen till de särskilda behov som finns hos de befolkningsgrupper som riskerar att drabbas av fattigdom och social utslagning.

| 38. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna att skapa ekonomiska system som bygger på principerna om social rättvisa, självständighet och offentligt deltagande, och som framför allt utvecklar mänskliga resurser och naturresurser och som utnyttjar dessa resurser på ett ansvarsfullt sätt som garanterar en inkluderande och hållbar utveckling. Staterna bör lägga fram resultatinriktad politik som hjälper de fattiga och som främjar privata initiativ, konkurrens och investeringar, kunskap och kompetens, ökar produktiviteten, säkerställer rättvis och adekvat fördelning av alla grundläggande tjänster samt främjar och stärker internationella ekonomiska samarbeten och investeringar. |
| --- | --- |

38.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AVS-staterna att skapa ekonomiska system som bygger på principerna om social rättvisa, självständighet och offentligt deltagande, och som framför allt utvecklar mänskliga resurser och naturresurser och som utnyttjar dessa resurser på ett ansvarsfullt sätt som garanterar en inkluderande och hållbar utveckling. Staterna bör lägga fram resultatinriktad politik som hjälper de fattiga och som främjar privata initiativ, konkurrens och investeringar, kunskap och kompetens, ökar produktiviteten, säkerställer rättvis och adekvat fördelning av alla grundläggande tjänster samt främjar och stärker internationella ekonomiska samarbeten och investeringar.

| 39. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att främja etiska affärsprinciper som grund för framtida internationella marknader och att göra allt för att bekämpa korruption och illegala finansiella flöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla AVS-stater att införa effektiva och transparenta antikorruptionsprogram. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen inser att medvetenhet om etiska frågor bör komma i så tidig ålder som möjligt och uppmanar därför AVS-staterna att införa detta i sina utbildningsprogram på alla nivåer, från grundskola till universitet. |
| --- | --- |

39.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att främja etiska affärsprinciper som grund för framtida internationella marknader och att göra allt för att bekämpa korruption och illegala finansiella flöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla AVS-stater att införa effektiva och transparenta antikorruptionsprogram. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen inser att medvetenhet om etiska frågor bör komma i så tidig ålder som möjligt och uppmanar därför AVS-staterna att införa detta i sina utbildningsprogram på alla nivåer, från grundskola till universitet.

| 40. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att EIB:s finansieringstransaktioner som genomförs inom ramen för den garanti som EU beviljar banken i utvecklingsländerna, ska ha som primärt mål att minska, och på lång sikt eliminera, fattigdomen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar framför allt att Europeiska investeringsbanken och europeiska institutioner för utvecklingsfinansiering endast bör samarbeta med finansiella mellanhänder som inte är verksamma i finansiella offshore-centrum, som till stor del har lokala ägare och som har det som krävs för att genomföra ett utvecklingsarbete som stöder små och medelstora företag i deras verksamhetsländer. |
| --- | --- |

40.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att EIB:s finansieringstransaktioner som genomförs inom ramen för den garanti som EU beviljar banken i utvecklingsländerna, ska ha som primärt mål att minska, och på lång sikt eliminera, fattigdomen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar framför allt att Europeiska investeringsbanken och europeiska institutioner för utvecklingsfinansiering endast bör samarbeta med finansiella mellanhänder som inte är verksamma i finansiella offshore-centrum, som till stor del har lokala ägare och som har det som krävs för att genomföra ett utvecklingsarbete som stöder små och medelstora företag i deras verksamhetsländer.

| 41. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att tillgången till utbildning bör vara rättvis och gratis på alla nivåer i utvecklingsländerna, särskilt när det gäller läs- och skrivkunnighet och räkneförmåga, att entreprenörskunskap och framför allt teknisk utbildning och yrkesutbildning bör erbjudas, att det är oerhört viktigt att använda informations- och kommunikationsteknik i undervisningen, att alla skolor bör ha tillgång till datorer och adekvata resurser samt en egen energikälla, att undervisningsmaterial ska vara landspecifikt och på landets officiella språk, att insatser bör göras för att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män i syfte att utveckla de mänskliga resurserna. |
| --- | --- |

41.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att tillgången till utbildning bör vara rättvis och gratis på alla nivåer i utvecklingsländerna, särskilt när det gäller läs- och skrivkunnighet och räkneförmåga, att entreprenörskunskap och framför allt teknisk utbildning och yrkesutbildning bör erbjudas, att det är oerhört viktigt att använda informations- och kommunikationsteknik i undervisningen, att alla skolor bör ha tillgång till datorer och adekvata resurser samt en egen energikälla, att undervisningsmaterial ska vara landspecifikt och på landets officiella språk, att insatser bör göras för att skapa jämställdhet mellan kvinnor och män i syfte att utveckla de mänskliga resurserna.

| 42. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att lån från Världsbanken till AVS-staterna tidigare ofta innehöll villkor som inte tog hänsyn till ländernas specifika behov. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar även att vissa av Världsbankens projekt gynnade givarna mer än de mottagande länderna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar också att utvecklingsländerna riskerar att hamna i skuld på grund av vissa av Världsbankens villkor och insisterar på att dessa ska upphöra. |
| --- | --- |

42.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att lån från Världsbanken till AVS-staterna tidigare ofta innehöll villkor som inte tog hänsyn till ländernas specifika behov. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar även att vissa av Världsbankens projekt gynnade givarna mer än de mottagande länderna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar också att utvecklingsländerna riskerar att hamna i skuld på grund av vissa av Världsbankens villkor och insisterar på att dessa ska upphöra.

| 43. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Världsbanken och Europeiska investeringsbanken. |
| --- | --- |

43.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt medordförandena att översända denna resolution till AVS–EU:s ministerråd, Europaparlamentet, Europeiska kommissionen, Europeiska rådet, Världsbanken och Europeiska investeringsbanken.

RESOLUTION (6)

om migration, mänskliga rättigheter och humanitära flyktingar

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015,

| — | med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av sina tidigare resolutioner, |
| --- | --- |

—

med beaktande av sina tidigare resolutioner,

| — | med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet, och särskilt artikel 13, på grundval av vilken migrationsdialogen EU–AVS äger rum, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet, och särskilt artikel 13, på grundval av vilken migrationsdialogen EU–AVS äger rum,

| — | med beaktande av den afrikanska stadgan om mänskliga och medborgerliga rättigheter (Banjul), som antogs av Afrikanska enhetsorganisationens församling den 27 juni 1981, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den afrikanska stadgan om mänskliga och medborgerliga rättigheter (Banjul), som antogs av Afrikanska enhetsorganisationens församling den 27 juni 1981,

| — | med beaktande av AVS-EU-rådets gemensamma förklaring om migration och utveckling från juni 2010, |
| --- | --- |

—

med beaktande av AVS-EU-rådets gemensamma förklaring om migration och utveckling från juni 2010,

| — | med beaktande av rapporten avseende dialogen om migration och utveckling 2011–2012, som godkändes av AVS-EU-ministerrådet vid dess 37:e möte i Port Vila den 14 juni 2012, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rapporten avseende dialogen om migration och utveckling 2011–2012, som godkändes av AVS-EU-ministerrådet vid dess 37:e möte i Port Vila den 14 juni 2012,

| — | med beaktande av inrättandet av AVS-ländernas övervakningscentrum för migration, |
| --- | --- |

—

med beaktande av inrättandet av AVS-ländernas övervakningscentrum för migration,

| — | med beaktande av den gemensamma strategin för EU och Afrika, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den gemensamma strategin för EU och Afrika,

| — | med beaktande av den centrala politiska förklaringen och färdplanen för 2014–2017 om migration och mobilitet som godkändes av stats- och regeringscheferna vid det fjärde toppmötet mellan EU och Afrika i april 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den centrala politiska förklaringen och färdplanen för 2014–2017 om migration och mobilitet som godkändes av stats- och regeringscheferna vid det fjärde toppmötet mellan EU och Afrika i april 2014,

| — | med beaktande av Romdeklarationen och programmet för 2015–2017 som antogs vid den fjärde ministerkonferensen mellan EU och Afrika om migration och utveckling i november 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Romdeklarationen och programmet för 2015–2017 som antogs vid den fjärde ministerkonferensen mellan EU och Afrika om migration och utveckling i november 2014,

| — | med beaktande av initiativet avseende migrationsvägarna Afrikas horn–EU som lanserades den 28 november 2014, |
| --- | --- |

—

med beaktande av initiativet avseende migrationsvägarna Afrikas horn–EU som lanserades den 28 november 2014,

| — | med beaktande av rådets slutsatser om den regionala handlingsplanen för Sahel 2015–2020 av den 20 april 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets slutsatser om den regionala handlingsplanen för Sahel 2015–2020 av den 20 april 2015,

| — | med beaktande av toppmötet om migration mellan EU och Afrika den 11–12 november 2015 och antagandet av en gemensam förklaring och handlingsplan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av toppmötet om migration mellan EU och Afrika den 11–12 november 2015 och antagandet av en gemensam förklaring och handlingsplan,

| — | med beaktande av FN:s högnivådialog om internationell migration och utveckling av den 3 oktober 2013, och den gemensamma förklaringen från EU och dess medlemsstater samt AVS-länderna om samma ämne, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s högnivådialog om internationell migration och utveckling av den 3 oktober 2013, och den gemensamma förklaringen från EU och dess medlemsstater samt AVS-länderna om samma ämne,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2240 om bekämpning av den senaste tidens ökning av och äventyrande av liv genom smuggling av migranter och olaglig handel med personer på öppet hav på Medelhavet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2240 om bekämpning av den senaste tidens ökning av och äventyrande av liv genom smuggling av migranter och olaglig handel med personer på öppet hav på Medelhavet,

| — | med beaktande av årsrapporterna från FN:s särskilda rapportör för migranters mänskliga rättigheter, särskilt rapporterna från april 2013 om förvaltningen av EU:s yttre gränser och dess inverkan på migranters mänskliga rättigheter och från april 2014 om arbetskraftsexploatering av migranter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av årsrapporterna från FN:s särskilda rapportör för migranters mänskliga rättigheter, särskilt rapporterna från april 2013 om förvaltningen av EU:s yttre gränser och dess inverkan på migranters mänskliga rättigheter och från april 2014 om arbetskraftsexploatering av migranter,

| — | med beaktande av UNHCR:s initiativ för centrala Medelhavsområdet och UNHCR:s förslag för att bemöta nuvarande och framtida ankomster av asylsökande, flyktingar och migranter i Europa, |
| --- | --- |

—

med beaktande av UNHCR:s initiativ för centrala Medelhavsområdet och UNHCR:s förslag för att bemöta nuvarande och framtida ankomster av asylsökande, flyktingar och migranter i Europa,

| — | med beaktande av rådets slutsatser av den 26 oktober 2015 om handlingsplanen för jämställdhet 2016–2020, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets slutsatser av den 26 oktober 2015 om handlingsplanen för jämställdhet 2016–2020,

| — | med beaktande av Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska konventionen om skydd för de mänskliga rättigheterna och de grundläggande friheterna,

| — | med beaktande av Genèvekonventionen från 1951 och tilläggsprotokollet till denna, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Genèvekonventionen från 1951 och tilläggsprotokollet till denna,

| — | med beaktande av den allmänna deklarationen om de mänskliga rättigheterna, som antogs av FN:s generalförsamling den 10 december 1948, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den allmänna deklarationen om de mänskliga rättigheterna, som antogs av FN:s generalförsamling den 10 december 1948,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolutioner om situationen för migranter, flyktingar och asylsökande, särskilt resolutionerna av den 17 december 2014, 29 april 2015 och 10 september 2015, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolutioner om situationen för migranter, flyktingar och asylsökande, särskilt resolutionerna av den 17 december 2014, 29 april 2015 och 10 september 2015,

| — | med beaktande av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet och rådet av den 29 september 2015 om hantering av flyktingkrisen: omedelbara operativa, budgetära och rättsliga åtgärder enligt den europeiska migrationsagendan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet och rådet av den 29 september 2015 om hantering av flyktingkrisen: omedelbara operativa, budgetära och rättsliga åtgärder enligt den europeiska migrationsagendan,

| — | med beaktande av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet och rådet av den 14 oktober 2015 om hanteringen av flyktingkrisen: lägesrapport om genomförandet av de prioriterade åtgärderna i den europeiska migrationsagendan, |
| --- | --- |

—

med beaktande av meddelandet från kommissionen till Europaparlamentet, Europeiska rådet och rådet av den 14 oktober 2015 om hanteringen av flyktingkrisen: lägesrapport om genomförandet av de prioriterade åtgärderna i den europeiska migrationsagendan,

| — | med beaktande av den internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, som antogs av FN:s generalförsamling den 21 december 1965, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den internationella konventionen om avskaffande av alla former av rasdiskriminering, som antogs av FN:s generalförsamling den 21 december 1965,

| — | med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 16 december 1966, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den internationella konventionen om medborgerliga och politiska rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 16 december 1966,

| — | med beaktande av konventionen om barnets rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 20 november 1989, med tillhörande fakultativa protokoll, |
| --- | --- |

—

med beaktande av konventionen om barnets rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 20 november 1989, med tillhörande fakultativa protokoll,

| — | med beaktande av den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 16 december 1966, |
| --- | --- |

—

med beaktande av den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 16 december 1966,

| — | med beaktande av det fakultativa protokollet till den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 10 december 2008, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det fakultativa protokollet till den internationella konventionen om ekonomiska, sociala och kulturella rättigheter, som antogs av FN:s generalförsamling den 10 december 2008,

| — | med beaktande av konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, som antogs av FN:s generalförsamling den 18 december 1979, |
| --- | --- |

—

med beaktande av konventionen om avskaffande av all slags diskriminering av kvinnor, som antogs av FN:s generalförsamling den 18 december 1979,

| — | med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 7 december 2000, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna av den 7 december 2000,

| — | med beaktande av rådets beslut (EU) 2015/1601 av den 22 september 2015 och (EU) 2015/1523 av den 14 september 2015, om tillfälliga åtgärder inom området för internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets beslut (EU) 2015/1601 av den 22 september 2015 och (EU) 2015/1523 av den 14 september 2015, om tillfälliga åtgärder inom området för internationellt skydd till förmån för Italien och Grekland, och av följande skäl:

| A. | En politiskt, socialt och ekonomiskt instabil situation, ekonomisk nedgång, dålig samhällsstyrning, bristande säkerhet, kränkningar av de mänskliga rättigheterna, politiskt förtryck, humanitära kriser, naturkatastrofer och de allt större skillnaderna i levnadsförhållanden är de huvudsakliga orsakerna till migrationen. |
| --- | --- |

A.

En politiskt, socialt och ekonomiskt instabil situation, ekonomisk nedgång, dålig samhällsstyrning, bristande säkerhet, kränkningar av de mänskliga rättigheterna, politiskt förtryck, humanitära kriser, naturkatastrofer och de allt större skillnaderna i levnadsförhållanden är de huvudsakliga orsakerna till migrationen.

| B. | Av de uppskattningsvis 232 miljoner internationella migranterna är cirka tre fjärdedelar medborgare i icke-OECD-länder och omkring en tredjedel bor i låg- eller medelinkomstländer. Över 10 miljoner flyktingar befinner sig i utdragna situationer i utvecklingsländer. |
| --- | --- |

B.

Av de uppskattningsvis 232 miljoner internationella migranterna är cirka tre fjärdedelar medborgare i icke-OECD-länder och omkring en tredjedel bor i låg- eller medelinkomstländer. Över 10 miljoner flyktingar befinner sig i utdragna situationer i utvecklingsländer.

| C. | Regional instabilitet, kränkningar av mänskliga rättigheter och varaktiga konflikter har skapat en tidigare aldrig skådad humanitär kris med 60 miljoner människor på flykt 2014. |
| --- | --- |

C.

Regional instabilitet, kränkningar av mänskliga rättigheter och varaktiga konflikter har skapat en tidigare aldrig skådad humanitär kris med 60 miljoner människor på flykt 2014.

| D. | En välorganiserad migration kan gynna både EU och AVS-länder, och hjälpa till att tillgodose de nuvarande och framtida arbetskraftsbehoven, och bidra till alla berörda länders utveckling. Många stater fortsätter att upprätthålla en illusion att man stoppar migrationsflöden genom dålig behandling, krångliga förfaranden, stängsel och till och med öppna kränkningar av mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

D.

En välorganiserad migration kan gynna både EU och AVS-länder, och hjälpa till att tillgodose de nuvarande och framtida arbetskraftsbehoven, och bidra till alla berörda länders utveckling. Många stater fortsätter att upprätthålla en illusion att man stoppar migrationsflöden genom dålig behandling, krångliga förfaranden, stängsel och till och med öppna kränkningar av mänskliga rättigheter.

| E. | Världstoppmötet om humanitära frågor i maj 2016 bör ta upp den humanitära krisen på ett heltäckande sätt. |
| --- | --- |

E.

Världstoppmötet om humanitära frågor i maj 2016 bör ta upp den humanitära krisen på ett heltäckande sätt.

| F. | I maj 2011 beslutade AVS-EU-rådet att dialogen skulle fortsätta om mobilitet för människor med utbildning, legal migration, återtagande, visum, smuggling av migranter och människohandel, migranters rättigheter och remittering. AVS-staterna och EU har gjort åtaganden för att respektera migranters mänskliga rättigheter oavsett deras immigrationsstatus. |
| --- | --- |

F.

I maj 2011 beslutade AVS-EU-rådet att dialogen skulle fortsätta om mobilitet för människor med utbildning, legal migration, återtagande, visum, smuggling av migranter och människohandel, migranters rättigheter och remittering. AVS-staterna och EU har gjort åtaganden för att respektera migranters mänskliga rättigheter oavsett deras immigrationsstatus.

| G. | Enligt Internationella organisationen för migration har minst 22 000 människor dött när de har tagit sig över Medelhavet från Nordafrika till Europa under perioden 2000–2015. 2 800 kvinnor, män och barn har enligt uppgifter från UNHCR rapporterats döda eller saknade under 2015 i sina försök att nå en fristad i Europa. Klimatförändringarna kommer att tvinga miljontals människor på flykt och EU och AVS-staterna måste vara beredda att hantera konsekvenserna av detta. |
| --- | --- |

G.

Enligt Internationella organisationen för migration har minst 22 000 människor dött när de har tagit sig över Medelhavet från Nordafrika till Europa under perioden 2000–2015. 2 800 kvinnor, män och barn har enligt uppgifter från UNHCR rapporterats döda eller saknade under 2015 i sina försök att nå en fristad i Europa. Klimatförändringarna kommer att tvinga miljontals människor på flykt och EU och AVS-staterna måste vara beredda att hantera konsekvenserna av detta.

| H. | Uppskattningar visar att Afrika förlorar mer än 70 000 utbildade människor varje år på grund av utvandring, vilket leder till ett enormt underskott av mänsklig kapacitet på kontinenten. |
| --- | --- |

H.

Uppskattningar visar att Afrika förlorar mer än 70 000 utbildade människor varje år på grund av utvandring, vilket leder till ett enormt underskott av mänsklig kapacitet på kontinenten.

| I. | Syd–syd-migrationen är fortfarande mycket mer omfattande än syd–nord-migrationen och står för cirka två tredjedelar av all migration. Enligt UNHCR finns 60 miljoner flyktingar och fördrivna personer i världen, varav 80 procent kommer från tio länder som präglas av destabilisering och krig. För 2015 visar UNHCR:s beräkningar att 15 miljoner människor kommer att vara fördrivna i Afrika. 85 procent av flyktingarna från utvecklingsländer söker sin tillflykt i sina egna regioner och trots dessa enorma siffror respekteras rätten att söka och få asyl i Afrika i stor utsträckning. |
| --- | --- |

I.

Syd–syd-migrationen är fortfarande mycket mer omfattande än syd–nord-migrationen och står för cirka två tredjedelar av all migration. Enligt UNHCR finns 60 miljoner flyktingar och fördrivna personer i världen, varav 80 procent kommer från tio länder som präglas av destabilisering och krig. För 2015 visar UNHCR:s beräkningar att 15 miljoner människor kommer att vara fördrivna i Afrika. 85 procent av flyktingarna från utvecklingsländer söker sin tillflykt i sina egna regioner och trots dessa enorma siffror respekteras rätten att söka och få asyl i Afrika i stor utsträckning.

| J. | Diskriminering av och våld riktat mot migranter, flyktingar och asylsökande, med en tydlig ökning av främlingsfientlighet, invandrarfientlighet, hatpropaganda och hatbrott, fortsätter att vara ett område som EU och AVS-staterna betraktar med oro. I Mellanöstern och Afrika förvärras situationen i många flyktingläger och säkerheten för flyktingarna kan ofta inte garanteras. |
| --- | --- |

J.

Diskriminering av och våld riktat mot migranter, flyktingar och asylsökande, med en tydlig ökning av främlingsfientlighet, invandrarfientlighet, hatpropaganda och hatbrott, fortsätter att vara ett område som EU och AVS-staterna betraktar med oro. I Mellanöstern och Afrika förvärras situationen i många flyktingläger och säkerheten för flyktingarna kan ofta inte garanteras.

| K. | Kvinnor och flickor på flykt är särskilt utsatta och faller offer för människohandel, tvångsäktenskap, sexuellt utnyttjande och könsrelaterat våld. EU har en handlingsplan för jämställdhet för 2016–2020 i vilken man åtar sig att främja jämställdhet och kvinnors egenmakt i sina externa relationer. |
| --- | --- |

K.

Kvinnor och flickor på flykt är särskilt utsatta och faller offer för människohandel, tvångsäktenskap, sexuellt utnyttjande och könsrelaterat våld. EU har en handlingsplan för jämställdhet för 2016–2020 i vilken man åtar sig att främja jämställdhet och kvinnors egenmakt i sina externa relationer.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar djupt och uttrycker sin djupa sorg över dödsfallen bland migranter och människor som söker asyl i EU. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och medlemsstaterna att göra allt de kan för att förhindra ytterligare dödsfall till havs och på land. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU, Frontex och medlemsstaterna att se till att stöd till migranter i nöd är en av de främsta prioriteringarna vid genomförandet av Eurosur-förordningen. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar djupt och uttrycker sin djupa sorg över dödsfallen bland migranter och människor som söker asyl i EU. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och medlemsstaterna att göra allt de kan för att förhindra ytterligare dödsfall till havs och på land. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU, Frontex och medlemsstaterna att se till att stöd till migranter i nöd är en av de främsta prioriteringarna vid genomförandet av Eurosur-förordningen.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av en gemensam hållning i migrationsfrågan från EU och AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att ”migration skall bli föremål för fördjupad dialog” enligt artikel 13 i partnerskapsavtalet mellan EU och AVS-staterna som undertecknades i Cotonou i juni 2000. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av en gemensam hållning i migrationsfrågan från EU och AVS-staterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att ”migration skall bli föremål för fördjupad dialog” enligt artikel 13 i partnerskapsavtalet mellan EU och AVS-staterna som undertecknades i Cotonou i juni 2000.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar resultatet av toppmötet om migration i Valletta den 11–12 november 2015. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att toppmötet bör fungera som utgångspunkt för utvecklingen av en långtgående EU–Afrika-strategi avseende de mänskliga, sociala och politiska utmaningarna av migrationsflöden mellan Afrika och EU med fokus på de bakomliggande orsakerna. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar resultatet av toppmötet om migration i Valletta den 11–12 november 2015. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att toppmötet bör fungera som utgångspunkt för utvecklingen av en långtgående EU–Afrika-strategi avseende de mänskliga, sociala och politiska utmaningarna av migrationsflöden mellan Afrika och EU med fokus på de bakomliggande orsakerna.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla statliga och icke-statliga aktörer som är involverade i konflikter att sluta attackera civila och följa internationell humanitär lagstiftning och säkerställa att civila skyddas, får obehindrad tillgång till medicinsk vård och humanitär hjälp, och att de på ett säkert och värdigt sätt kan lämna våldsdrabbade områden. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar alla statliga och icke-statliga aktörer som är involverade i konflikter att sluta attackera civila och följa internationell humanitär lagstiftning och säkerställa att civila skyddas, får obehindrad tillgång till medicinsk vård och humanitär hjälp, och att de på ett säkert och värdigt sätt kan lämna våldsdrabbade områden.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att hantera den rådande krisen fullt ut och finansiera de humanitära insatser som görs av UNHCR och andra organ utifrån identifierade behov. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar det internationella samfundet att hantera den rådande krisen fullt ut och finansiera de humanitära insatser som görs av UNHCR och andra organ utifrån identifierade behov.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att en verklig reaktion på migrationskrisen i EU och Afrika bygger på en långsiktig hållning som inriktar sig på de bakomliggande orsakerna, det vill säga fattigdom, instabilitet, bristande jämlikhet, organiserad brottslighet, väpnade konflikter, människohandel, förföljelse, brott mot mänskliga rättigheter, klimatförändringar och naturkatastrofer. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att en verklig reaktion på migrationskrisen i EU och Afrika bygger på en långsiktig hållning som inriktar sig på de bakomliggande orsakerna, det vill säga fattigdom, instabilitet, bristande jämlikhet, organiserad brottslighet, väpnade konflikter, människohandel, förföljelse, brott mot mänskliga rättigheter, klimatförändringar och naturkatastrofer.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att fortsätta stödja utveckling och demokratisering i ursprungsländerna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att bidra till att finna hållbara politiska lösningar i konfliktdrabbade länder och stärka den politiska dialogen så att alla människorättsaspekter omfattas, i syfte att stödja inkluderande och demokratiska institutioner, bygga upp lokalbefolkningarnas återhämtningsförmåga samt främja social och demokratisk utveckling i ursprungsländerna och bland folken där. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att fortsätta stödja utveckling och demokratisering i ursprungsländerna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att bidra till att finna hållbara politiska lösningar i konfliktdrabbade länder och stärka den politiska dialogen så att alla människorättsaspekter omfattas, i syfte att stödja inkluderande och demokratiska institutioner, bygga upp lokalbefolkningarnas återhämtningsförmåga samt främja social och demokratisk utveckling i ursprungsländerna och bland folken där.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att vidta konkreta åtgärder för att få fart på den ekonomiska utvecklingen och sysselsättningen i syfte att betydligt minska den omfattande fattigdomen och de orättvisa inkomstskillnader som finns i dag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att många EU-medlemsstater inte har nått målet att öronmärka 0,7 procent av sin BNP till utvecklingsstöd och att vissa minskar sina budgetar för utvecklingsstöd. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och AVS-staterna att vidta konkreta åtgärder för att få fart på den ekonomiska utvecklingen och sysselsättningen i syfte att betydligt minska den omfattande fattigdomen och de orättvisa inkomstskillnader som finns i dag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar att många EU-medlemsstater inte har nått målet att öronmärka 0,7 procent av sin BNP till utvecklingsstöd och att vissa minskar sina budgetar för utvecklingsstöd.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar bildandet av EU:s förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika inriktade på stabilitet och insatser mot de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration och fördrivna personer (förvaltningsfonden), inklusive ett anslag om 1,8 miljarder euro från EU:s medel och 81 miljoner euro från europeiska länder. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att medel från denna fond ska gå till stöd för relevanta hjälpprojekt, särskilt sådana som stöder och främjar de mest utsatta människorna, såsom kvinnor och barn, och att utvecklingssamarbete måste respektera principer om effektiv hjälp, bland annat egenansvar och anpassning till förmånstagarnas prioriteringar i stället för givarnas. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att förvaltningsfonden inte ska användas för samarbete kring gränsförvaltning och återvändande. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att vissa EU-medlemsstater har beslutat att lämna ett betydande bidrag till fonden, medan andra har lämnat mycket begränsade bidrag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att fullt ut säkerställa politiskt ansvar för och finansiell insyn i förvaltningsfonden. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar bildandet av EU:s förvaltningsfond för nödåtgärder i Afrika inriktade på stabilitet och insatser mot de bakomliggande orsakerna till irreguljär migration och fördrivna personer (förvaltningsfonden), inklusive ett anslag om 1,8 miljarder euro från EU:s medel och 81 miljoner euro från europeiska länder. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar på att medel från denna fond ska gå till stöd för relevanta hjälpprojekt, särskilt sådana som stöder och främjar de mest utsatta människorna, såsom kvinnor och barn, och att utvecklingssamarbete måste respektera principer om effektiv hjälp, bland annat egenansvar och anpassning till förmånstagarnas prioriteringar i stället för givarnas. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att förvaltningsfonden inte ska användas för samarbete kring gränsförvaltning och återvändande. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen noterar att vissa EU-medlemsstater har beslutat att lämna ett betydande bidrag till fonden, medan andra har lämnat mycket begränsade bidrag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar kommissionen att fullt ut säkerställa politiskt ansvar för och finansiell insyn i förvaltningsfonden.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att rätten att lämna ett land, även sitt eget, fastställs i artikel 13 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Trots att detta är en frihet och en grundläggande rättighet som alla bör kunna åtnjuta, betonar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen att endast personer som bor på den norra delen av jordklotet och de rikaste som bor på den södra delen av jordklotet kan utöva denna rättighet i verkligheten. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner om att rätten att lämna ett land, även sitt eget, fastställs i artikel 13 i FN:s allmänna förklaring om de mänskliga rättigheterna. Trots att detta är en frihet och en grundläggande rättighet som alla bör kunna åtnjuta, betonar den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen att endast personer som bor på den norra delen av jordklotet och de rikaste som bor på den södra delen av jordklotet kan utöva denna rättighet i verkligheten.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att den permanenta mekanismen för vidarebosättning stärks och att medlemsstaterna omedelbart inför ett antal platser för vidarebosättning som står i proportion till storleken på den rådande humanitära katastrofen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se en avsevärd ökning av EU:s finansiering av mottagande av asylsökande och flyktingar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att man bör prioritera arbetet med att integrera migranter, särskilt inom områden som utbildning, sysselsättning, bostäder, hälsa och social trygghet, för att garantera alla medborgare lika rättigheter. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att den permanenta mekanismen för vidarebosättning stärks och att medlemsstaterna omedelbart inför ett antal platser för vidarebosättning som står i proportion till storleken på den rådande humanitära katastrofen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se en avsevärd ökning av EU:s finansiering av mottagande av asylsökande och flyktingar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att man bör prioritera arbetet med att integrera migranter, särskilt inom områden som utbildning, sysselsättning, bostäder, hälsa och social trygghet, för att garantera alla medborgare lika rättigheter.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker vikten av att respektera internationella åtaganden när det gäller att välkomna flyktingar och skydda deras rättigheter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Europeiska kommissionens beslutsamhet att inleda ett flertal överträdelseärenden. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker vikten av att respektera internationella åtaganden när det gäller att välkomna flyktingar och skydda deras rättigheter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar Europeiska kommissionens beslutsamhet att inleda ett flertal överträdelseärenden.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser ett snabbt och fullständigt införlivande och ett faktiskt genomförande av det gemensamma europeiska asylsystemet från samtliga deltagande medlemsstaters sida för att därmed säkerställa gemensamma europeiska normer, inbegripet mottagningsvillkor för asylsökande och respekt för grundläggande rättigheter, i enlighet med befintlig lagstiftning. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen efterlyser ett snabbt och fullständigt införlivande och ett faktiskt genomförande av det gemensamma europeiska asylsystemet från samtliga deltagande medlemsstaters sida för att därmed säkerställa gemensamma europeiska normer, inbegripet mottagningsvillkor för asylsökande och respekt för grundläggande rättigheter, i enlighet med befintlig lagstiftning.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer alla kränkningar av mänskliga rättigheter i EU:s medlemsstater, vilka drabbar migranters och flyktingar liv och värdighet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att alla människors rättigheter måste respekteras i enlighet med internationell lag och EU-lag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att respektera principen om ”non-refoulement” och sätta ett omedelbart stopp för eventuella felaktiga och långvariga metoder för förvar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se förbättrade levnadsvillkor och ökad kapacitet i flyktinglägren. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker återigen att mänskliga rättigheter alltid måste respekteras och att särskilt fokus måste läggas på de mest utsatta personerna, såsom ensamkommande barn, äldre personer och ensamma kvinnor. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen tillbakavisar varje försök att koppla utvecklingsstöd till samarbete kring återvändandepolitik eller samarbete om gränsförvaltning. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer alla kränkningar av mänskliga rättigheter i EU:s medlemsstater, vilka drabbar migranters och flyktingar liv och värdighet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att alla människors rättigheter måste respekteras i enlighet med internationell lag och EU-lag. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU:s medlemsstater att respektera principen om ”non-refoulement” och sätta ett omedelbart stopp för eventuella felaktiga och långvariga metoder för förvar. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se förbättrade levnadsvillkor och ökad kapacitet i flyktinglägren. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker återigen att mänskliga rättigheter alltid måste respekteras och att särskilt fokus måste läggas på de mest utsatta personerna, såsom ensamkommande barn, äldre personer och ensamma kvinnor. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen tillbakavisar varje försök att koppla utvecklingsstöd till samarbete kring återvändandepolitik eller samarbete om gränsförvaltning.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lägger stor vikt vid kränkningen av mänskliga rättigheter och problem som drabbar migrerande kvinnor och flickor och flyktingar under migrationsprocessen samt konsekvenserna för kvinnors egenmakt och mänskliga rättigheter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att ett explicit genusperspektiv bör införas i politik som avser migration och flyktingkrisen, och att alla tjänster bör göras tillgängliga, inklusive tjänster som rör sexuell och reproduktiv hälsa. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att framför allt könsdiskriminering och könsrelaterat våld ska elimineras när det gäller migration. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen lägger stor vikt vid kränkningen av mänskliga rättigheter och problem som drabbar migrerande kvinnor och flickor och flyktingar under migrationsprocessen samt konsekvenserna för kvinnors egenmakt och mänskliga rättigheter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att ett explicit genusperspektiv bör införas i politik som avser migration och flyktingkrisen, och att alla tjänster bör göras tillgängliga, inklusive tjänster som rör sexuell och reproduktiv hälsa. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att framför allt könsdiskriminering och könsrelaterat våld ska elimineras när det gäller migration.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet att stärka systemen för skydd av barn så att barn alltid skyddas från övergrepp och utnyttjande, bland annat genom att tillhandahålla viktiga tjänster som till exempel hälso- och sjukvård, psykologiskt stöd, utbildning av hög kvalitet och särskilda åtgärder för deras progressiva integrering i medlemsstaterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill särskilt uppmärksamma de behov som finns hos splittrade familjer och familjemedlemmar som har lämnats kvar, för att underlätta familjeåterföreningar. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet att stärka systemen för skydd av barn så att barn alltid skyddas från övergrepp och utnyttjande, bland annat genom att tillhandahålla viktiga tjänster som till exempel hälso- och sjukvård, psykologiskt stöd, utbildning av hög kvalitet och särskilda åtgärder för deras progressiva integrering i medlemsstaterna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill särskilt uppmärksamma de behov som finns hos splittrade familjer och familjemedlemmar som har lämnats kvar, för att underlätta familjeåterföreningar.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att frågor och problem som drabbar kvinnor, barn och sårbara grupper (såsom äldre, personer med särskilda behov, personer med funktionsnedsättning, hbti-personer, minoriteter och andra) under migrationsprocessen inom EU och dess konsekvenser för deras egenmakt och mänskliga rättigheter är av stor betydelse. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen framhåller det akuta behovet av en inkluderande dimension i migrationspolitiken som tar hänsyn till varje utsatt grupps specifika särdrag och efterlyser att en sådan införlivas i all politik som riktar sig till migranter. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen anser att frågor och problem som drabbar kvinnor, barn och sårbara grupper (såsom äldre, personer med särskilda behov, personer med funktionsnedsättning, hbti-personer, minoriteter och andra) under migrationsprocessen inom EU och dess konsekvenser för deras egenmakt och mänskliga rättigheter är av stor betydelse. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen framhåller det akuta behovet av en inkluderande dimension i migrationspolitiken som tar hänsyn till varje utsatt grupps specifika särdrag och efterlyser att en sådan införlivas i all politik som riktar sig till migranter.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar tendensen att prioritera kampen mot ”olaglig” migration, och att inte tillräcklig uppmärksamhet ägnas de legala vägarna för dem som flyttar eller migrerar genom att utnyttja fördelarna med cirkulär migration. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se ett bättre ramverk för legal migration och rörlighet – inklusive system för cirkulär och tillfällig migration – och för bättre information, skydd och utbildning före avresa, samt införande av ytterligare kanaler för säker och legal migration och humanitära korridorer genom att utfärda fler visum, framför allt humanitära visum, till migranter från länder som drabbats av konflikter och humanitära kriser, och genom att underlätta familjeåterförening och legala migrationskanaler för arbetstagare. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att göra det möjligt att söka asyl från länder utanför dess territorium för att på så sätt stödja en säker och legal väg in till EU. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen beklagar tendensen att prioritera kampen mot ”olaglig” migration, och att inte tillräcklig uppmärksamhet ägnas de legala vägarna för dem som flyttar eller migrerar genom att utnyttja fördelarna med cirkulär migration. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se ett bättre ramverk för legal migration och rörlighet – inklusive system för cirkulär och tillfällig migration – och för bättre information, skydd och utbildning före avresa, samt införande av ytterligare kanaler för säker och legal migration och humanitära korridorer genom att utfärda fler visum, framför allt humanitära visum, till migranter från länder som drabbats av konflikter och humanitära kriser, och genom att underlätta familjeåterförening och legala migrationskanaler för arbetstagare. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att göra det möjligt att söka asyl från länder utanför dess territorium för att på så sätt stödja en säker och legal väg in till EU.

| 19. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se gemensamma konkreta åtgärder för att stärka kampen mot smuggling och människohandel. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att de bör inkludera institutionell och administrativ kapacitetsuppbyggnad, förbättring av regelverket och gemensamma operativa åtgärder åtföljda av riskanalys och utbyte av information. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att smugglingen upphör när migranterna kommer till sin slutdestination, medan människohandel innebär att offren hela tiden utnyttjas och kontrolleras. |
| --- | --- |

19.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se gemensamma konkreta åtgärder för att stärka kampen mot smuggling och människohandel. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att de bör inkludera institutionell och administrativ kapacitetsuppbyggnad, förbättring av regelverket och gemensamma operativa åtgärder åtföljda av riskanalys och utbyte av information. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att smugglingen upphör när migranterna kommer till sin slutdestination, medan människohandel innebär att offren hela tiden utnyttjas och kontrolleras.

| 20. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att både EU:s medlemsstater och AVS-staterna bör införa kraftiga straffrättsliga påföljder mot människohandel och smuggling, och även mot enskilda personer eller grupper som utnyttjar utsatta migranter inom EU. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av omfattande informationskampanjer för att öka medvetenheten kring vilka risker som människor utsätter sig för när de lägger sina liv i händerna på smugglare eller faller offer för människohandel. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer med kraft de brottsliga nätverk som organiserar människohandel och smuggling helt utan hänsyn till människors liv, och vill se akuta åtgärder för att bekämpa sådana nätverk. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen stöder därför AVS-EU-rådets rekommendationer från juni 2015. |
| --- | --- |

20.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen understryker att både EU:s medlemsstater och AVS-staterna bör införa kraftiga straffrättsliga påföljder mot människohandel och smuggling, och även mot enskilda personer eller grupper som utnyttjar utsatta migranter inom EU. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar behovet av omfattande informationskampanjer för att öka medvetenheten kring vilka risker som människor utsätter sig för när de lägger sina liv i händerna på smugglare eller faller offer för människohandel. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer med kraft de brottsliga nätverk som organiserar människohandel och smuggling helt utan hänsyn till människors liv, och vill se akuta åtgärder för att bekämpa sådana nätverk. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen stöder därför AVS-EU-rådets rekommendationer från juni 2015.

| 21. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se starkare polissamarbete över gränserna och utbyte av underrättelser för att bidra till kampen mot organiserad brottslighet. |
| --- | --- |

21.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill se starkare polissamarbete över gränserna och utbyte av underrättelser för att bidra till kampen mot organiserad brottslighet.

| 22. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna att lämna större bidrag till befintliga program för vidarebosättning och stödja integreringen av flyktingar och fördrivna personer som sedan lång tid befinner sig i värdsamhället, framför allt gäller detta de EU-medlemsstater som inte har bidragit med någonting alls. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att utöka sitt stöd. |
| --- | --- |

22.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna att lämna större bidrag till befintliga program för vidarebosättning och stödja integreringen av flyktingar och fördrivna personer som sedan lång tid befinner sig i värdsamhället, framför allt gäller detta de EU-medlemsstater som inte har bidragit med någonting alls. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att utöka sitt stöd.

| 23. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets beslut att omplacera 160 000 människor som är i uppenbart behov av internationellt skydd till dess territorium. |
| --- | --- |

23.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar medlemsstaterna att genomföra rådets beslut att omplacera 160 000 människor som är i uppenbart behov av internationellt skydd till dess territorium.

| 24. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att varje försök av en medlemsstat att trycka tillbaka migranter som inte har fått möjlighet att söka asyl strider mot EU-lagstiftning och internationell rätt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar att kollektiva utvisningar som inte beaktar enskilda personers omständigheter utgör en överträdelse av internationell rätt. |
| --- | --- |

24.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att varje försök av en medlemsstat att trycka tillbaka migranter som inte har fått möjlighet att söka asyl strider mot EU-lagstiftning och internationell rätt. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar att kollektiva utvisningar som inte beaktar enskilda personers omständigheter utgör en överträdelse av internationell rätt.

| 25. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att migranternas återvändande bör ske säkert, och helst frivilligt, och endast efter adekvat individuell prövning av deras ansökan, helt i enlighet med migrantens grundläggande och processuella rättigheter. |
| --- | --- |

25.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att migranternas återvändande bör ske säkert, och helst frivilligt, och endast efter adekvat individuell prövning av deras ansökan, helt i enlighet med migrantens grundläggande och processuella rättigheter.

| 26. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att vapenexport och de begränsade insatserna för att bekämpa illegala kapitalflöden från utvecklingsländerna får negativa effekter på den ekonomiska och sociala utvecklingen samt på fred, säkerhet och mänskliga rättigheter i utvecklingsländerna, och att det därför bidrar till instabilitet och migrationsflöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar även på att en konsekvent politik för utveckling, framför allt vid fastställande av EU:s handels-, fiskeri- och jordbrukspolitik, är avgörande för att undvika sådana effekter. |
| --- | --- |

26.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om att vapenexport och de begränsade insatserna för att bekämpa illegala kapitalflöden från utvecklingsländerna får negativa effekter på den ekonomiska och sociala utvecklingen samt på fred, säkerhet och mänskliga rättigheter i utvecklingsländerna, och att det därför bidrar till instabilitet och migrationsflöden. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen insisterar även på att en konsekvent politik för utveckling, framför allt vid fastställande av EU:s handels-, fiskeri- och jordbrukspolitik, är avgörande för att undvika sådana effekter.

| 27. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och dess medlemsstater samt AVS-staterna att se över sina vapenhandelsbestämmelser i linje med principerna i en konsekvent politik för utveckling och att stärka åtgärderna mot en grå marknad och olaglig vapenhandel. |
| --- | --- |

27.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU och dess medlemsstater samt AVS-staterna att se över sina vapenhandelsbestämmelser i linje med principerna i en konsekvent politik för utveckling och att stärka åtgärderna mot en grå marknad och olaglig vapenhandel.

| 28. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att frågor som rör klimatflyktingar hanteras genom en utvidgning av befintliga rättsliga instrument eller principer som möjliggör en samstämmig och bindande lösning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att tillhandahålla medel för klimatfinansiering enligt vad som tidigare har utlovats, för att nå det gemensamma målet om ytterligare mobilisering av klimatfinansiering till traditionellt utvecklingsstöd riktat till fattigdomsutrotning. |
| --- | --- |

28.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vill att frågor som rör klimatflyktingar hanteras genom en utvidgning av befintliga rättsliga instrument eller principer som möjliggör en samstämmig och bindande lösning. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar EU att tillhandahålla medel för klimatfinansiering enligt vad som tidigare har utlovats, för att nå det gemensamma målet om ytterligare mobilisering av klimatfinansiering till traditionellt utvecklingsstöd riktat till fattigdomsutrotning.

| 29. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS-EU-ministerrådet, Europeiska kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, regeringarna och parlamenten i EU:s medlemsstater, Afrikanska unionens institutioner, FN:s generalsekreterare, FN:s generalförsamling, Panafrikanska parlamentets talman, regeringarna och parlamenten i Mellanöstern och de länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken samt generalsekreteraren för unionen för Medelhavsområdet. |
| --- | --- |

29.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till AVS-EU-ministerrådet, Europeiska kommissionen, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, regeringarna och parlamenten i EU:s medlemsstater, Afrikanska unionens institutioner, FN:s generalsekreterare, FN:s generalförsamling, Panafrikanska parlamentets talman, regeringarna och parlamenten i Mellanöstern och de länder som omfattas av den europeiska grannskapspolitiken samt generalsekreteraren för unionen för Medelhavsområdet.

RESOLUTION (7)

om situationen i Burundi efter valet

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen utfärdar denna resolution

| — | vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015, |
| --- | --- |

—

vid sitt sammanträde i Bryssel (Belgien) den 7–9 december 2015,

| — | med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen, |
| --- | --- |

—

med beaktande av artikel 18.2 i arbetsordningen,

| — | med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det reviderade Cotonouavtalet,

| — | med beaktande av Arushaavtalet av den 28 augusti 2000 för fred och försoning för Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Arushaavtalet av den 28 augusti 2000 för fred och försoning för Burundi,

| — | med beaktande av Burundis författning, särskilt artikel 96, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Burundis författning, särskilt artikel 96,

| — | med beaktande av Afrikanska stadgan om demokrati, val och samhällsstyrning, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska stadgan om demokrati, val och samhällsstyrning,

| — | med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter,

| — | med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2248 (2015) av den 12 november 2015 om situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av FN:s säkerhetsråds resolution 2248 (2015) av den 12 november 2015 om situationen i Burundi,

| — | med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 12 november 2015 av FN:s biträdande generalsekreterare Jan Eliasson, Afrikanska unionens ordförande Nkosazana Dlamini-Zuma och EU:s höga representant/vice ordförande Federica Mogherini om Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av det gemensamma uttalandet av den 12 november 2015 av FN:s biträdande generalsekreterare Jan Eliasson, Afrikanska unionens ordförande Nkosazana Dlamini-Zuma och EU:s höga representant/vice ordförande Federica Mogherini om Burundi,

| — | med beaktande av Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråds beslut av den 13 juni, 17 oktober och 13 november 2015 om situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Afrikanska unionens freds- och säkerhetsråds beslut av den 13 juni, 17 oktober och 13 november 2015 om situationen i Burundi,

| — | med beaktande av uttalandena av den 31 maj och den 6 juli 2015 från den Östafrikanska gemenskapen om situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandena av den 31 maj och den 6 juli 2015 från den Östafrikanska gemenskapen om situationen i Burundi,

| — | med beaktande av uttalandet av den 17 juni 2015 från medordförandena för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen om situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av uttalandet av den 17 juni 2015 från medordförandena för den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen om situationen i Burundi,

| — | med beaktande av rådets förordning (EU) 2015/1755 av den 1 oktober 2015 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets förordning (EU) 2015/1755 av den 1 oktober 2015 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Burundi,

| — | med beaktande av rådets slutsatser av den 16 mars, 18 maj, 22 juni och 16 november 2015 om Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av rådets slutsatser av den 16 mars, 18 maj, 22 juni och 16 november 2015 om Burundi,

| — | med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 9 juli 2015 om situationen i Burundi, |
| --- | --- |

—

med beaktande av Europaparlamentets resolution av den 9 juli 2015 om situationen i Burundi,

| — | med beaktande av EU:s beslut av den 26 oktober 2015 om att begära att samråd inleds med de burundiska myndigheterna i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet, |
| --- | --- |

—

med beaktande av EU:s beslut av den 26 oktober 2015 om att begära att samråd inleds med de burundiska myndigheterna i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet,

| — | med beaktande av slutsatserna från Europeiska unionens råd om samråd mellan EU och Burundi i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet, antagna den 8 december 2015, och av följande skäl: |
| --- | --- |

—

med beaktande av slutsatserna från Europeiska unionens råd om samråd mellan EU och Burundi i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet, antagna den 8 december 2015, och av följande skäl:

| A. | I artikel 96 i Burundis grundlag och artikel 7.3 i protokoll II till freds- och försoningsavtalet från Arusha fastställs att Burundis president ska väljas genom allmänna direkta val för en period om fem år och att denna period kan förlängas en gång. |
| --- | --- |

A.

I artikel 96 i Burundis grundlag och artikel 7.3 i protokoll II till freds- och försoningsavtalet från Arusha fastställs att Burundis president ska väljas genom allmänna direkta val för en period om fem år och att denna period kan förlängas en gång.

| B. | I Burundi anordnades parlaments- och lokalval den 29 juni 2015 och presidentval den 21 juli 2015. Inget av valen ansågs vara öppet, inkluderande, fritt eller trovärdigt av valobservatörer från det internationella samfundet. Afrikanska unionen vägrade därför att skicka observatörer för att bevaka valet, EU avbröt sitt valobservatörsuppdrag i Burundi och en stor del av den burundiska oppositionen beslöt att bojkotta valet. |
| --- | --- |

B.

I Burundi anordnades parlaments- och lokalval den 29 juni 2015 och presidentval den 21 juli 2015. Inget av valen ansågs vara öppet, inkluderande, fritt eller trovärdigt av valobservatörer från det internationella samfundet. Afrikanska unionen vägrade därför att skicka observatörer för att bevaka valet, EU avbröt sitt valobservatörsuppdrag i Burundi och en stor del av den burundiska oppositionen beslöt att bojkotta valet.

| C. | President Nkurunzizas kandidatur till ytterligare en mandatperson, som av det internationella samfundet och delar av den burundiska oppositionen betraktas som en tredje mandatperiod, och valet den 21 juli 2015 har gjort att landet har hamnat i den djupaste politiska krisen sedan slutet av inbördeskriget. |
| --- | --- |

C.

President Nkurunzizas kandidatur till ytterligare en mandatperson, som av det internationella samfundet och delar av den burundiska oppositionen betraktas som en tredje mandatperiod, och valet den 21 juli 2015 har gjort att landet har hamnat i den djupaste politiska krisen sedan slutet av inbördeskriget.

| D. | Den burundiska regeringen tog inte fullt ut hänsyn till de beslut och rekommendationer som antogs av AU och Östafrikanska gemenskapen (EAC) den 13 juni 2015 respektive den 6 juli 2015, vilka skulle ha banat väg för trovärdiga och inkluderande val om de hade genomförts fullt ut. |
| --- | --- |

D.

Den burundiska regeringen tog inte fullt ut hänsyn till de beslut och rekommendationer som antogs av AU och Östafrikanska gemenskapen (EAC) den 13 juni 2015 respektive den 6 juli 2015, vilka skulle ha banat väg för trovärdiga och inkluderande val om de hade genomförts fullt ut.

| E. | Enligt kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter och andra människorättsorganisationer har politiskt motiverade brott mot mänskliga rättigheter, människorättskränkningar och våldshandlingar i landet begåtts både före och efter valet, och riktats mot oppositionella aktivister, människorättsförsvarare och journalister i synnerhet, däribland Pierre Claver Mbonimpa. Den allmänna uppfattningen är att dessa brott huvudsakligen, men inte enbart, kan kopplas till statliga institutioner. Det huvudsakliga ansvaret för att garantera säkerheten i Burundi och skydda den burundiska befolkningen, med respekt för rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt, ligger på den burundiska regeringen. |
| --- | --- |

E.

Enligt kontoret för FN:s högkommissarie för mänskliga rättigheter och andra människorättsorganisationer har politiskt motiverade brott mot mänskliga rättigheter, människorättskränkningar och våldshandlingar i landet begåtts både före och efter valet, och riktats mot oppositionella aktivister, människorättsförsvarare och journalister i synnerhet, däribland Pierre Claver Mbonimpa. Den allmänna uppfattningen är att dessa brott huvudsakligen, men inte enbart, kan kopplas till statliga institutioner. Det huvudsakliga ansvaret för att garantera säkerheten i Burundi och skydda den burundiska befolkningen, med respekt för rättsstatsprincipen, mänskliga rättigheter och internationell humanitär rätt, ligger på den burundiska regeringen.

| F. | Över 200 000 människor har tvingats fly inom landet eller till grannländerna på grund av den allt värre politiska situationen i Burundi. I juli 2015 ökade EU sitt humanitära bistånd och uppbringade ytterligare 4,5 miljoner euro i stöd för personer som har tvingats fly. |
| --- | --- |

F.

Över 200 000 människor har tvingats fly inom landet eller till grannländerna på grund av den allt värre politiska situationen i Burundi. I juli 2015 ökade EU sitt humanitära bistånd och uppbringade ytterligare 4,5 miljoner euro i stöd för personer som har tvingats fly.

| G. | Den 26 oktober 2015 begärde EU att man skulle inleda överläggningar enligt artikel 96 i Cotonouavtalet för att undersöka varför grundläggande delar av avtalet inte hade respekterats, i synnerhet mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen. Överläggningarna inleddes den 8 december 2015. |
| --- | --- |

G.

Den 26 oktober 2015 begärde EU att man skulle inleda överläggningar enligt artikel 96 i Cotonouavtalet för att undersöka varför grundläggande delar av avtalet inte hade respekterats, i synnerhet mänskliga rättigheter, demokratiska principer och rättsstatsprincipen. Överläggningarna inleddes den 8 december 2015.

| H. | Den låsta politiska situationen i Burundi, som kännetecknas av avsaknaden av dialog mellan aktörerna i landet, vilket i sin tur har försämrat säkerheten och ekonomin, får allvarliga konsekvenser för befolkningen och utgör ett allvarligt hot mot stabiliteten i regionen. |
| --- | --- |

H.

Den låsta politiska situationen i Burundi, som kännetecknas av avsaknaden av dialog mellan aktörerna i landet, vilket i sin tur har försämrat säkerheten och ekonomin, får allvarliga konsekvenser för befolkningen och utgör ett allvarligt hot mot stabiliteten i regionen.

| I. | Det internationella samfundet spelar en betydande roll som garant för Arushaavtalet. Hittills har inga regionala och subregionala försök att lösa krisen och återupprätta dialogen mellan alla de olika politiska krafterna lett till tillräckligt positiva resultat. |
| --- | --- |

I.

Det internationella samfundet spelar en betydande roll som garant för Arushaavtalet. Hittills har inga regionala och subregionala försök att lösa krisen och återupprätta dialogen mellan alla de olika politiska krafterna lett till tillräckligt positiva resultat.

| J. | Den 1 augusti 2015 samlades den politiska oppositionen och civilsamhället i Addis Abeba för att bilda ett nationellt råd för respekt för Arushaavtalet och rättsstatsprincipen. |
| --- | --- |

J.

Den 1 augusti 2015 samlades den politiska oppositionen och civilsamhället i Addis Abeba för att bilda ett nationellt råd för respekt för Arushaavtalet och rättsstatsprincipen.

| K. | Den 23 september 2015 undertecknade presidenten ett dekret för att skapa en nationell kommission för inhemsk burundisk dialog som skulle leda förhandlingarna under sex månader. En betydande del av civilsamhället var mycket skeptiskt till vilka resultat kommissionen kunde åstadkomma. |
| --- | --- |

K.

Den 23 september 2015 undertecknade presidenten ett dekret för att skapa en nationell kommission för inhemsk burundisk dialog som skulle leda förhandlingarna under sex månader. En betydande del av civilsamhället var mycket skeptiskt till vilka resultat kommissionen kunde åstadkomma.

| L. | AU, EU och Förenta staterna har frusit tillgångar och infört reseförbud för de ledare inom regeringen och oppositionen vars handlingar och uttalanden bidrar till att våldet fortsätter och hindrar en politisk lösning på krisen i Burundi. |
| --- | --- |

L.

AU, EU och Förenta staterna har frusit tillgångar och infört reseförbud för de ledare inom regeringen och oppositionen vars handlingar och uttalanden bidrar till att våldet fortsätter och hindrar en politisk lösning på krisen i Burundi.

| M. | Den 17 oktober 2015 begärde AU:s freds- och säkerhetsråd att man skulle slutföra beredskapsplanerna för att kunna göra ett afrikansklett ingripande för att förhindra våld i Burundi om situationen skulle kräva detta, och enades om att inleda en ingående undersökning av brotten mot de mänskliga rättigheterna och andra överträdelser mot civilbefolkningen i Burundi. |
| --- | --- |

M.

Den 17 oktober 2015 begärde AU:s freds- och säkerhetsråd att man skulle slutföra beredskapsplanerna för att kunna göra ett afrikansklett ingripande för att förhindra våld i Burundi om situationen skulle kräva detta, och enades om att inleda en ingående undersökning av brotten mot de mänskliga rättigheterna och andra överträdelser mot civilbefolkningen i Burundi.

| N. | Den 30 november 2015 lade FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon fram tre förslag för FN:s säkerhetsråd med en rekommendation att se över mandatet för FN:s närvaro i Burundi utifrån hur situationen utvecklas. Dessa förslag inkluderar möjligheten att skicka en fredsbevarande styrka om situationen skulle kräva det. |
| --- | --- |

N.

Den 30 november 2015 lade FN:s generalsekreterare Ban Ki-moon fram tre förslag för FN:s säkerhetsråd med en rekommendation att se över mandatet för FN:s närvaro i Burundi utifrån hur situationen utvecklas. Dessa förslag inkluderar möjligheten att skicka en fredsbevarande styrka om situationen skulle kräva det.

| O. | AU och andra internationella aktörer har vid upprepade tillfällen krävt en genuin och inkluderande dialog som inbegriper alla intressenter och bygger på respekt för Arushaavtalet och den burundiska lagstiftningen för att finna en samförståndslösning på konflikten i Burundi. EU och FN stödjer denna ståndpunkt. |
| --- | --- |

O.

AU och andra internationella aktörer har vid upprepade tillfällen krävt en genuin och inkluderande dialog som inbegriper alla intressenter och bygger på respekt för Arushaavtalet och den burundiska lagstiftningen för att finna en samförståndslösning på konflikten i Burundi. EU och FN stödjer denna ståndpunkt.

| P. | Medlingsinsatserna fortsätter, med AU:s, EU:s och FN:s fulla stöd, för att främja en inhemsk burundisk dialog så att en fredlig samförståndslösning kan uppnås på krisen i landet. |
| --- | --- |

P.

Medlingsinsatserna fortsätter, med AU:s, EU:s och FN:s fulla stöd, för att främja en inhemsk burundisk dialog så att en fredlig samförståndslösning kan uppnås på krisen i landet.

| Q. | EU bidrar i betydande omfattning till Burundis årsbudget, som till ungefär hälften består av internationellt bistånd, och avsatte nyligen 432 miljoner euro till Burundi från Europeiska utvecklingsfonden för 2014–2020. |
| --- | --- |

Q.

EU bidrar i betydande omfattning till Burundis årsbudget, som till ungefär hälften består av internationellt bistånd, och avsatte nyligen 432 miljoner euro till Burundi från Europeiska utvecklingsfonden för 2014–2020.

| R. | Genom dekret 530/1597 tvingade de burundiska myndigheterna de tio människorättsorganisationerna ACAT-Burundi, Aprodh, Amina, Focode, Forsc, Fontaine-Isoko, Maison Shalom, Parcem, RCP och SPPDF att avbryta verksamheten och spärrade deras bankkonton. |
| --- | --- |

R.

Genom dekret 530/1597 tvingade de burundiska myndigheterna de tio människorättsorganisationerna ACAT-Burundi, Aprodh, Amina, Focode, Forsc, Fontaine-Isoko, Maison Shalom, Parcem, RCP och SPPDF att avbryta verksamheten och spärrade deras bankkonton.

| 1. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin djupa oro rörande den allvarliga säkerhetsmässiga och politiska situationen i Burundi, den snabbt försämrade humanitära situationen och de konsekvenser detta kan få för säkerheten och stabiliteten i hela subregionen. |
| --- | --- |

1.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin djupa oro rörande den allvarliga säkerhetsmässiga och politiska situationen i Burundi, den snabbt försämrade humanitära situationen och de konsekvenser detta kan få för säkerheten och stabiliteten i hela subregionen.

| 2. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer de senaste attackerna och de allt fler brotten mot och kränkningarna av mänskliga rättigheter, inklusive mord, utomrättsliga avrättningar, kränkningar av människors fysiska integritet, tortyr och annan grym, omänsklig och/eller förnedrande behandling, godtyckliga gripanden och olagliga frihetsberövanden samt brott mot press- och yttrandefriheten liksom den utbredda straffriheten. |
| --- | --- |

2.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer de senaste attackerna och de allt fler brotten mot och kränkningarna av mänskliga rättigheter, inklusive mord, utomrättsliga avrättningar, kränkningar av människors fysiska integritet, tortyr och annan grym, omänsklig och/eller förnedrande behandling, godtyckliga gripanden och olagliga frihetsberövanden samt brott mot press- och yttrandefriheten liksom den utbredda straffriheten.

| 3. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen kräver att våldet, brotten mot de mänskliga rättigheterna och de politiska trakasserierna av motståndare upphör omedelbart samt att alla väpnade grupper som har kontakt med politiska partier avväpnas i strikt enlighet med internationell rätt och mänskliga rättigheter. |
| --- | --- |

3.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen kräver att våldet, brotten mot de mänskliga rättigheterna och de politiska trakasserierna av motståndare upphör omedelbart samt att alla väpnade grupper som har kontakt med politiska partier avväpnas i strikt enlighet med internationell rätt och mänskliga rättigheter.

| 4. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar särskilt att många ungdomar ingår i de väpnade grupper som agerar i Burundi och uppmanar det internationella samfundet att särskilt verka för att de ska kunna återintegreras och för att främja deras deltagande i en fredlig politisk process. |
| --- | --- |

4.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påpekar särskilt att många ungdomar ingår i de väpnade grupper som agerar i Burundi och uppmanar det internationella samfundet att särskilt verka för att de ska kunna återintegreras och för att främja deras deltagande i en fredlig politisk process.

| 5. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen kräver att alla sidor i Burundi avstår från handlingar som kan utgöra ett hot mot freden och säkerheten i landet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer med kraft alla offentliga uttalanden som syftar till att uppvigla till våld eller hat gentemot olika grupper i det burundiska samhället och som riskerar att förvärra det spända läget, samt uppmanar alla aktörer att avstå från sådana uttalanden. |
| --- | --- |

5.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen kräver att alla sidor i Burundi avstår från handlingar som kan utgöra ett hot mot freden och säkerheten i landet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen fördömer med kraft alla offentliga uttalanden som syftar till att uppvigla till våld eller hat gentemot olika grupper i det burundiska samhället och som riskerar att förvärra det spända läget, samt uppmanar alla aktörer att avstå från sådana uttalanden.

| 6. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner de burundiska myndigheterna om deras skyldighet att garantera säkerheten inom sitt territorium samt att säkerställa mänskliga, civila och politiska rättigheter och grundläggande friheter i enlighet med vad som fastställs i Burundis författning, Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter och andra internationella och regionala människorättsinstrument. |
| --- | --- |

6.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner de burundiska myndigheterna om deras skyldighet att garantera säkerheten inom sitt territorium samt att säkerställa mänskliga, civila och politiska rättigheter och grundläggande friheter i enlighet med vad som fastställs i Burundis författning, Afrikanska stadgan om mänskliga och folkens rättigheter och andra internationella och regionala människorättsinstrument.

| 7. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner i detta sammanhang om att EU:s partnerskap med Burundi regleras av Cotonouavtalet, och att samtliga parter måste respektera och uppfylla villkoren i det avtalet, särskilt respekten för mänskliga rättigheter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner i synnerhet om att artikel 96 i Cotonouavtalet öppnar för möjligheten att inleda ett samrådsförfarande om de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer eller rättsstatsprincipen inte respekteras, och välkomnar i detta sammanhang EU:s beslut att begära att samråd inleds i enlighet med denna artikel. |
| --- | --- |

7.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner i detta sammanhang om att EU:s partnerskap med Burundi regleras av Cotonouavtalet, och att samtliga parter måste respektera och uppfylla villkoren i det avtalet, särskilt respekten för mänskliga rättigheter. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen påminner i synnerhet om att artikel 96 i Cotonouavtalet öppnar för möjligheten att inleda ett samrådsförfarande om de mänskliga rättigheterna, demokratiska principer eller rättsstatsprincipen inte respekteras, och välkomnar i detta sammanhang EU:s beslut att begära att samråd inleds i enlighet med denna artikel.

| 8. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft samtliga parter att skapa nödvändiga förutsättningar för att återuppbygga förtroendet och främja nationell enhet, och efterlyser ett snabbt återupptagande av en inkluderande och öppen dialog där regeringen, oppositionspartierna och det civila samhället ingår. |
| --- | --- |

8.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar med kraft samtliga parter att skapa nödvändiga förutsättningar för att återuppbygga förtroendet och främja nationell enhet, och efterlyser ett snabbt återupptagande av en inkluderande och öppen dialog där regeringen, oppositionspartierna och det civila samhället ingår.

| 9. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att en sådan dialog, vars syfte är att uppnå varaktig fred, säkerhet och stabilitet samt att återupprätta demokrati och rättsstatsprincipen för Burundi folks skull, bör grundas på Arushaavtalet och Burundis konstitution. |
| --- | --- |

9.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen betonar att en sådan dialog, vars syfte är att uppnå varaktig fred, säkerhet och stabilitet samt att återupprätta demokrati och rättsstatsprincipen för Burundi folks skull, bör grundas på Arushaavtalet och Burundis konstitution.

| 10. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar de medlingsinsatser som den Östafrikanska gemenskapen, med stöd av AU och FN, har gjort för att underlätta dialogen mellan aktörerna i Burundi. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar även vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att stödja dessa medlingsförsök. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar den burundiska regeringen och andra berörda aktörer att till fullo samarbeta med medlaren. |
| --- | --- |

10.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar de medlingsinsatser som den Östafrikanska gemenskapen, med stöd av AU och FN, har gjort för att underlätta dialogen mellan aktörerna i Burundi. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar även vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik att stödja dessa medlingsförsök. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar den burundiska regeringen och andra berörda aktörer att till fullo samarbeta med medlaren.

| 11. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen är mycket oroad över antalet offer och de allvarliga brott mot mänskliga rättigheter som har rapporterats sedan krisens början. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar berörda myndigheter att göra en snabb och grundlig utredning av omständigheterna kring och motiven bakom dessa brott samt att se till att de ansvariga ställs inför rätta. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar att de som är ansvariga för brotten eller de allvarliga kränkningarna av mänskliga rättigheter inte får gå fria från straff. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om möjligheten för Internationella brottmålsdomstolen att ingripa i liknande fall. |
| --- | --- |

11.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen är mycket oroad över antalet offer och de allvarliga brott mot mänskliga rättigheter som har rapporterats sedan krisens början. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar berörda myndigheter att göra en snabb och grundlig utredning av omständigheterna kring och motiven bakom dessa brott samt att se till att de ansvariga ställs inför rätta. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar att de som är ansvariga för brotten eller de allvarliga kränkningarna av mänskliga rättigheter inte får gå fria från straff. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen erinrar om möjligheten för Internationella brottmålsdomstolen att ingripa i liknande fall.

| 12. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Burundis regering att så snart som möjligt häva stoppet för de tio människorättsorganisationernas verksamhet, och omedelbart upphäva frysningen av deras bankkonton så att dessa organisationer fritt kan bedriva sin verksamhet. |
| --- | --- |

12.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar Burundis regering att så snart som möjligt häva stoppet för de tio människorättsorganisationernas verksamhet, och omedelbart upphäva frysningen av deras bankkonton så att dessa organisationer fritt kan bedriva sin verksamhet.

| 13. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar att AU ska skicka människorättsobservatörer och experter för att övervaka människorättsläget, samt understryker betydelsen av att samarbeta med dem för att underlätta genomförandet av deras uppdrag. |
| --- | --- |

13.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar att AU ska skicka människorättsobservatörer och experter för att övervaka människorättsläget, samt understryker betydelsen av att samarbeta med dem för att underlätta genomförandet av deras uppdrag.

| 14. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar de riktade sanktioner som EU har godkänt och som följer AU:s beslut om att införa riktade sanktioner, däribland reseförbud och frysning av tillgångar för burundier vars åtgärder och uttalanden bidrar till det ihållande våldet och hindrar försöken att nå en politisk lösning på krisen. |
| --- | --- |

14.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar de riktade sanktioner som EU har godkänt och som följer AU:s beslut om att införa riktade sanktioner, däribland reseförbud och frysning av tillgångar för burundier vars åtgärder och uttalanden bidrar till det ihållande våldet och hindrar försöken att nå en politisk lösning på krisen.

| 15. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar EU och dess medlemsstater att, med hänsyn till resultatet av samrådsförfarandet som genomförs i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet, styra om sitt stöd för att stärka civilsamhället. |
| --- | --- |

15.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmuntrar EU och dess medlemsstater att, med hänsyn till resultatet av samrådsförfarandet som genomförs i enlighet med artikel 96 i Cotonouavtalet, styra om sitt stöd för att stärka civilsamhället.

| 16. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin djupa oro över den fortsatta strömmen av burundiska flyktingar till grannländerna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar sitt stöd för alla humanitära organisationer som arbetar på plats och för värdländerna i närområdet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vädjar till det internationella samfundet och humanitära organ att fortsätta erbjuda stöd till fördrivna personer och flyktingar som flyr från konflikten. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU:s åtagande om att öka det ekonomiska stödet och humanitära biståndet för att tillgodose befolkningens akuta behov. |
| --- | --- |

16.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uttrycker sin djupa oro över den fortsatta strömmen av burundiska flyktingar till grannländerna. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen upprepar sitt stöd för alla humanitära organisationer som arbetar på plats och för värdländerna i närområdet. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen vädjar till det internationella samfundet och humanitära organ att fortsätta erbjuda stöd till fördrivna personer och flyktingar som flyr från konflikten. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen välkomnar EU:s åtagande om att öka det ekonomiska stödet och humanitära biståndet för att tillgodose befolkningens akuta behov.

| 17. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AU, FN och EU att ta den regionala dimensionen i noggrant beaktande och förhindra all ytterligare destabilisering i regionen, i synnerhet genom att upprätthålla den politiska dialogen mellan länderna i regionen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i detta sammanhang AU att överväga att skicka en Afrikaledd fredsbevarande styrka om säkerhets- och människorättsläget i Burundi skulle förvärras ytterligare. |
| --- | --- |

17.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar AU, FN och EU att ta den regionala dimensionen i noggrant beaktande och förhindra all ytterligare destabilisering i regionen, i synnerhet genom att upprätthålla den politiska dialogen mellan länderna i regionen. Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppmanar i detta sammanhang AU att överväga att skicka en Afrikaledd fredsbevarande styrka om säkerhets- och människorättsläget i Burundi skulle förvärras ytterligare.

| 18. | Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till Burundis regering och parlament, AVS-EU-ministerrådet, Europeiska kommissionen, Europeiska unionens råd, Östafrikanska gemenskapen och regeringarna i dess medlemsstater, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Afrikanska unionens institutioner och FN:s generalsekreterare. |
| --- | --- |

18.

Den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen uppdrar åt sina medordförande att översända denna resolution till Burundis regering och parlament, AVS-EU-ministerrådet, Europeiska kommissionen, Europeiska unionens råd, Östafrikanska gemenskapen och regeringarna i dess medlemsstater, vice ordföranden för kommissionen/unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik, Afrikanska unionens institutioner och FN:s generalsekreterare.

---

(1)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 9 december 2015 i Bryssel (Belgien).

1

(2)  JOIN(2015) 17, 28.4.2015.

2

(3)  Se fotnot 2.

3

(4)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 9 december 2015 i Bryssel (Belgien).

4

(1)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

1

(2)  EUT L 287, 4.11.2010, s. 3.

2

(3)  EUT C 120, 30.4.2004, s. 16.

3

(4)  EUT C 330, 30.12.2006, s. 36.

4

(5)  EUT C 221, 14.9.2009, s. 24.

5

(6)  ACP-EU/101.293/fin.

6

(7)  EUT C 345, 2.10.2014, s. 28.

7

(8)  ACP/84/025/14 Rev.5, ACP-EU 2118/14.

8

(9)  EUT C 273 E, 14.11.2003, s. 305.

9

(10)  EUT C 292 E, 1.12.2006, s. 121.

10

(11)  EUT C 323 E, 18.12.2008, s. 361.

11

(12)  EUT C 102 E, 24.4.2008, s. 301.

12

(13)  EUT C 67 E, 18.3.2010, s. 120.

13

(14)  EUT C 117 E, 6.5.2010, s. 256.

14

(15)  EGT C 136 E, 11.5.2012, s. 19.

15

(16)  Antagna texter, P7_TA(2013)0025.

16

(17)  Antagna texter, P7_TA(2013)0272.

17

(18)  EUT C 68 E, 7.3.2014, s. 30.

18

(19)  Antagna texter, P7_TA(2013)0076.

19

(20)  Antagna texter, P8_TA(2014)0059.

20

(21)  Antagna texter, P8_TA(2015)0196.

21

(22)  Antagna texter, P8_TA(2015)0035.

22

(23)  KOM(2011) 637 slutlig.

23

(24)  JOIN(2015) 33 slutlig.

24

(25)  ACP/28/050/14/Rev.2.

25

(26)  UNGA A/69/700.

26

(5)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 9 december 2015 i Bryssel (Belgien).

5

(27)  EGT L 317, 15.12.2000, s. 3.

27

(28)  EUT L 287, 4.11.2010, s. 3.

28

(29)  EUT C 160, 13.5.2015, s. 42.

29

(30)  Antagna texter, P7_TA(2013)0312.

30

(31)  Antagna texter, P8_TA(2014)0026.

31

(6)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 9 december 2015 i Bryssel (Belgien).

6

(7)  Antagen av den gemensamma parlamentariska AVS–EU-församlingen den 9 december 2015 i Bryssel (Belgien).

7

---