# Eiropas Savienības C 127/2016

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 127 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 59. sējums2016. gada 9. aprīlis |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 127

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

59. sējums2016. gada 9. aprīlis

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | II   Informācija |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2016/C 127/01 | Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.7649 – Varo / Argos DSE / Vitol / Carlyle / Reggeborgh) (
  1
  ) | 1 |
| 2016/C 127/02 | Sūdzības ar reģistrācijas numuru CHAP(2015) 2880 | 2 |
| 2016/C 127/03 | Komisijas paziņojums par valsts atbalstu filmām un citiem audiovizuālajiem darbiem: visas dalībvalstis akceptē ierosinātos attiecīgos pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 1. punktu | 4 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

II   Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2016/C 127/01

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju (Lieta M.7649 – Varo / Argos DSE / Vitol / Carlyle / Reggeborgh) (
  1
  )

Varo / Argos DSE / Vitol / Carlyle / Reggeborgh

1

1

2016/C 127/02

Sūdzības ar reģistrācijas numuru CHAP(2015) 2880

2

2016/C 127/03

Komisijas paziņojums par valsts atbalstu filmām un citiem audiovizuālajiem darbiem: visas dalībvalstis akceptē ierosinātos attiecīgos pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 1. punktu

4

---

| | IV   Paziņojumi |
| --- | --- |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Komisija |
| 2016/C 127/04 | Euro maiņas kurss | 5 |
| 2016/C 127/05 | Tādu Eiropas Komisijas lēmumu kopsavilkums, kuri attiecas uz licencēm, kas nepieciešamas, lai laistu tirgū un/vai lietotu vielas, kuras minētas XIV pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) (publicēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 64. panta 9. punktu)
   (
  1
  ) | 6 |

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

2016/C 127/04

Euro maiņas kurss

5

2016/C 127/05

Tādu Eiropas Komisijas lēmumu kopsavilkums, kuri attiecas uz licencēm, kas nepieciešamas, lai laistu tirgū un/vai lietotu vielas, kuras minētas XIV pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) (publicēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 64. panta 9. punktu)
   (
  1
  )

REACH

(publicēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 64. panta 9. punktu)

1

6

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU |
| | Eiropas Komisija |
| 2016/C 127/06 | Paziņojums uzņēmējiem – Jaunākā posma pieprasījumi par autonomo kopējā muitas tarifa nodokļu piemērošanas apturēšanu dažiem rūpniecības un lauksaimniecības izstrādājumiem | 8 |
| | CITI TIESĪBU AKTI |
| | Eiropas Komisija |
| 2016/C 127/07 | Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām | 9 |
| 2016/C 127/08 | Paziņojums par pieprasījumu atbilstoši Direktīvas 2014/25/ES 35. pantam – Līgumslēdzēja iesniegts pieprasījums | 12 |

V   Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

2016/C 127/06

Paziņojums uzņēmējiem – Jaunākā posma pieprasījumi par autonomo kopējā muitas tarifa nodokļu piemērošanas apturēšanu dažiem rūpniecības un lauksaimniecības izstrādājumiem

8

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

2016/C 127/07

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

9

2016/C 127/08

Paziņojums par pieprasījumu atbilstoši Direktīvas 2014/25/ES 35. pantam – Līgumslēdzēja iesniegts pieprasījums

12

---

| | Labojums |
| --- | --- |
| 2016/C 127/09 | Papildinājums | 13 |

Labojums

2016/C 127/09

Papildinājums

13

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

II Informācija

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/1

---

Iebildumu necelšana pret paziņoto koncentrāciju

(Lieta M.7649 – Varo / Argos DSE / Vitol / Carlyle / Reggeborgh)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2016/C 127/01)

Komisija 2015. gada 21. augustā nolēma neiebilst pret iepriekš minēto paziņoto koncentrāciju un atzīt to par saderīgu ar iekšējo tirgu. Šis lēmums pamatots ar Padomes Regulas (EK) Nr. 139/2004 (1) 6. panta 1. punkta b) apakšpunktu. Pilns lēmuma teksts ir pieejams tikai angļu valodā, un to publicēs pēc tam, kad no teksta būs izņemta visa komercnoslēpumus saturošā informācija. Lēmums būs pieejams:

| — | Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem, |
| --- | --- |

—

Komisijas konkurences tīmekļa vietnes uzņēmumu apvienošanās sadaļā (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Šajā tīmekļa vietnē ir pieejamas dažādas individuālo apvienošanās lēmumu meklēšanas iespējas, tostarp meklēšana pēc sabiedrības nosaukuma, lietas numura, datuma un nozaru kodiem,

| — | elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32015M7649. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem. |
| --- | --- |

—

elektroniskā veidā EUR-Lex tīmekļa vietnē (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=lv) ar dokumenta numuru 32015M7649. EUR-Lex piedāvā tiešsaistes piekļuvi Eiropas Savienības tiesību aktiem.

---

(1)  OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.

---

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/2

---

Sūdzības ar reģistrācijas numuru CHAP(2015) 2880

(2016/C 127/02)

Eiropas Komisija ir saņēmusi vairākas sūdzības par to, ka Slovēnijā attiecībā uz strādājošām personām no pārrobežu reģioniem tiekot piemēroti diskriminējoši nodokļi. Komisija šīs vēstules ir reģistrējusi ar numuru CHAP(2015) 2880.

Ņemot vērā par šo jautājumu saņemto sūdzību lielo skaitu un lai nodrošinātu, ka attiecīgās personas nekavējoties saņem atbildi, vienlaikus efektīvi izmantojot administratīvos resursus, Komisija apliecinājumu par to saņemšanu publicēja 2016. gada 26. februāra Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī C 74, 26. lpp., un interneta adresē http://ec.europa.eu/eu_law/complaints/receipt/index_en.htm un savu atbildi publicē, izmantojot tos pašu līdzekļus.

1.   Sūdzības

Sūdzības attiecas uz apgalvotiem gadījumiem, kad Slovēnijā ar ienākumu nodokli nesamērīgā apmērā tiek aplikts tādu personu ienākums, kuras ir pārrobežu strādājošie, proti, dzīvo Slovēnijā, bet strādā Austrijā, kas, kā tiek apgalvots, ir pretrunā personu un strādājošo pārvietošanās brīvībai, ko garantē Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD). Tajās ir norādīts, ka viņiem Slovēnijā papildus ir jāmaksā ienākuma nodoklis, lai gan viņi Austrijā jau ir samaksājuši ienākuma nodokli. Sūdzības iesniedzēji arī norāda, ka šā papildu ienākuma nodokļu sloga dēļ, kas neattiecas uz viņu darba kolēģiem no citām dalībvalstīm, viņi atrodas nelabvēlīgā stāvoklī. Visbeidzot, viņi lūdz Komisiju izskatīt attiecīgo Slovēnijas tiesību aktu atbilstību, reglamentēt to nodokļu maksātāju statusu, kuri savus ienākumus gūst ārvalstīs, un to saskaņot ar citu dalībvalstu tiesību aktiem.

2.   Komisijas sekmīgā darbība diskriminējošu nodokļu pasākumu atcelšanā attiecībā uz pārrobežu strādājošām personām

Pirmkārt, jānorāda, ka strādājošo mobilitāte ir atzīta par vienu no galvenajiem potenciāliem, kā Eiropā palielināt izaugsmi un nodarbinātību. Tā arī palīdz sasniegt mērķus, kas izklāstīti ES ekonomikas stratēģijā laikposmam līdz 2020. gadam attiecībā uz izaugsmi un nodarbinātību un paziņojumā “Virzoties uz ekonomikas atlabšanu ar daudzām jaunām darba vietām” (1). Nodokļu šķēršļi joprojām ir viens no galvenajiem faktoriem, kas cilvēkus attur no darba meklēšanas citā dalībvalstī. Tādēļ kopš 2012. gada Komisija ir veikusi pamatīgu novērtējumu par dalībvalstu tiešajiem nodokļiem, lai konstatētu, vai tie strādājošās personas, kas dzīvo vienā dalībvalstī, bet strādā citā dalībvalstī, netaisnīgi nostāda nelabvēlīgā stāvoklī (2). Gadījumos, kad Komisija konstatēja ES Līgumos noteikto brīvību pārkāpumus, tā par to norādīja attiecīgajām valsts iestādēm un, ja tomēr netika veikti pasākumi, lai novērstu valstu tiesību aktu nepilnības, tā uzsāka pienākumu neizpildes procedūru. Komisijas rīcības rezultātā gandrīz visi dalībvalstu nodokļu noteikumi atbilst ES tiesību normām, un tādējādi ir sekmīgi likvidēti daudzie pārrobežu strādājošo tiesību pārkāpumi.

3.   ES tiešo nodokļu tiesību ierobežotais tvērums

Attiecībā uz šajā lietā izskatāmajām sūdzībām Komisija ņem vērā situāciju, uz kuru norādīts daudzajās vēstulēs, kas saņemtas no pārrobežu strādājošajiem, kuri dzīvo Slovēnijā, bet strādā Austrijā. Tomēr Komisija uzskata, ka tā nav uzskatāma par ES tiesību normās aizliegtu diskrimināciju, proti, turpmāk izklāstīto iemeslu dēļ.

Pirmkārt, pašreizējā ES tiesību normu attīstības stadijā tiešo nodokļu jomā pieņemto ES tiesību aktu skaits vēl ir ierobežots. Tā kā nav veikta saskaņošana, tiešie nodokļi (tai skaitā nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas noslēgšana un izpilde) būtībā ietilpst dalībvalstu kompetencē. Tomēr, īstenojot šo kompetenci, dalībvalstīm ir jāievēro savas saistības, kuras izriet no LESD un kuras interpretējusi Eiropas Savienības Tiesa. Dalībvalstis nav tiesīgas pieļaut diskrimināciju valstspiederības dēļ un radīt vai uzturēt diskriminējošu attieksmi pret dalībvalstu valstspiederīgajiem, tostarp saviem valstspiederīgajiem, kuri izmanto LESD paredzētās brīvības. Tās arī nevar piemērot nepamatotus vai nesamērīgus šo brīvību ierobežojumus.

Otrkārt, nav neviena ES tiesību akta, kurā būtu paredzēts, ka viena pati valsts uzliktu nodokļus gadījumos, kad nodokļu maksātājam nodokļu jomā ir saistība ar vairākām dalībvalstīm, kā tas ir šajā lietā. Tiesības uzlikt nodokļus ir reglamentētas attiecīgajā starp divām dalībvalstīm noslēgtajā nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijā. Šo konvenciju piemērošanu un interpretāciju ES tiesību akti nereglamentē. Tādējādi dalībvalstīm joprojām ir kompetence un rīcības brīvība noteikt savu nodokļu uzlikšanas tiesību izmantošanas kritērijus. Jāpiebilst, ka saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas pastāvīgo judikatūru nodokļu dubultā uzlikšana pati par sevi nav pretrunā ES tiesību normām (3).

Treškārt, starptautiskajās nodokļu tiesībās pastāv vispārējs princips, ka tā dēvētā rezidences valsts (šajā gadījumā Slovēnija) parasti ar nodokli apliek savu iedzīvotāju ienākumus visā pasaulē, tostarp ienākumu, kas gūti tā dēvētajā ienākuma izcelsmes valstī (šajā gadījumā Austrijā), bet pēc tam piešķir atbrīvojumu no iekšzemes nodokļa, kas būtu jāmaksā par šādu ārvalstīs gūtu ienākumu. Tas tiek darīts tādējādi, ka i) ārvalstīs gūtais ienākums netiek vēlreiz aplikts ar nodokli (to neņemot vērā nemaz (pilnīga atbrīvojuma metode) vai to ņemot vērā tikai tam, lai konstatētu piemērojamo nodokļa likmi (progresīva atbrīvojuma metode), vai ii) šis ienākums tiek atzīts, lai noteiktu maksājamo nodokļa summu saskaņā ar iekšzemes tiesību aktiem, bet pēc tam ārvalstīs faktiski uzlikto nodokli atskaita no maksājamās nodokļa kopsummas (nodokļa atlaides (“kredīta”) metode). Eiropas Savienības Tiesa ir atzinusi, ka abas minētās pieejas nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanai atbilst ES tiesību normām (4).

Visbeidzot, ņemot vērā iepriekš minēto apstākli, ka Eiropas Savienībā ienākumu nodokļu regulējums nav saskaņots, dalībvalstīm joprojām ir kompetence noteikt kritērijus gan attiecībā uz savu nodokļu uzlikšanas pilnvaru sadalījumu, gan attiecībā uz piemērojamo dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanas metodi.

4.   Nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija starp Slovēniju un Austriju
   (5)

Ja Slovēnijas nodokļu rezidents ir nodarbināts Austrijā, Austrija ir tiesīga aplikt ar nodokli savā teritorijā gūtos ienākumus. Tomēr saskaņā ar nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas 15. panta 1. punktu Slovēnijai ir rezervētas tiesības aplikt ar nodokli tās nodokļu rezidentu ienākumus, kas gūti no “atkarīga darba”, kas veikts Austrijā. Tā kā gan Slovēnija, gan Austrija var uzlikt nodokli ienākumam no algota darba, šo ienākumu var aplikt ar nodokli abās valstīs. Tomēr dubultā nodokļu uzlikšana Slovēnijā tiek novērsta ar nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas 24. panta 2. punktu, kurā noteikts, ka, “ja Slovēnijas rezidents gūst ienākumu (..), kam saskaņā ar šo konvenciju var uzlikt nodokļus Austrijā, tad Slovēnija atļauj samazināt šā rezidenta ienākuma nodokli par summu, kas ir vienāda ar Austrijā samaksāto ienākuma nodokli”. Atbilstoši tam nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencija paredz, ka dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanas nolūkā Slovēnija piemēro iepriekš izskaidroto nodokļa atlaides metodi.

Tādējādi, ja Austrijā maksājamais nodoklis ir zemāks par attiecīgo nodokli Slovēnijā, nodokļu maksātājam jebkurā gadījumā būs jāmaksā starpība. Līdz ar to viņš kopumā maksās tādu pašu nodokļu summu (Austrijas nodokļu un Slovēnijas nodokļu kopsummu), kāda viņam būtu jāmaksā, ja nodoklis viņam tiktu uzlikts tikai Slovēnijā. Tādēļ viņa stāvoklis nav nelabvēlīgāks, nekā tas būtu tad, ja viņš visus savus ienākumus no algota darba būtu guvis Slovēnijā. No tā izriet, ka strādājošo pārvietošanās brīvība nav pārkāpta.

No iepriekš minētā apstākļa, ka ES ietvaros ienākuma nodokļu regulējums nav saskaņots, un no Tiesas pastāvīgās judikatūras arī izriet, ka tas, ka citas dalībvalstis ar Austriju ir noslēgušas nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas konvencijas, kas atšķiras no konvencijas, kura noslēgta ar Slovēniju, jo paredz atšķirīgu sadalījumu attiecībā uz tiesībām aplikt ar nodokļiem vai atbrīvojuma metodi dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanai, nerada ES tiesību normu pārkāpumu no Slovēnijas vai citas dalībvalsts puses.

5.   Priekšlikums par lietas izbeigšanu

Ņemot vērā izklāstītos aspektus, Komisijas dienesti lietu izbeigs, ja vien četru nedēļu laikā pēc šā paziņojuma publicēšanas dienas sūdzības iesniedzēji neiesniegs jaunu informāciju, kas attaisnotu papildu novērtēšanu.

---

(1)  COM(2012) 173 final, 18.4.2012.

(2)  Sk. Komisijas paziņojumu presei IP/12/340, kas pieejams http://europa.eu/rapid/press-release_IP-12-340_lv.htm.

(3)  Sk. lietas C-128/08 Damseaux un C-67/08 Block.

(4)  Sk. spriedumu lietā C-336/96 Gilly.

(5)  Austrijas Republikas un Slovēnijas Republikas konvencija par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu attiecībā uz ienākuma nodokļiem un kapitāla nodokļiem, noslēgta 1997. gada 1. oktobrī un spēkā kopš 1999. gada 1. februāra.

---

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/4

---

Komisijas paziņojums par valsts atbalstu filmām un citiem audiovizuālajiem darbiem: visas dalībvalstis akceptē ierosinātos attiecīgos pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 1. punktu

(2016/C 127/03)

Komisijas paziņojuma par valsts atbalstu filmām un citiem audiovizuālajiem darbiem (1) 55. punktā Komisija ierosināja dalībvalstīm par attiecīgajiem pasākumiem LESD 108. panta 1. punkta nozīmē akceptēt to, ka tās saskaņo to spēkā esošās shēmas filmu finansēšanas jomā ar šo Komisijas paziņojumu divu gadu laikā no tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Dalībvalstīm tika lūgts viena mēneša laikā no minētā paziņojuma publicēšanas dienas apstiprināt to, ka tās akceptē ierosinātos attiecīgos pasākumus.

Saskaņā ar 23. panta 1. punktu Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulā (ES) 2015/1589 (2), ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai, Komisija dokumentēja visu dalībvalstu izteikto beznosacījuma un nepārprotamo piekrišanu attiecīgajiem pasākumiem.

---

(1)  OV C 332, 15.11.2013., 1. lpp.

(2)  OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Komisija

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/5

---

Euro maiņas kurss (1)

2016. gada 8. aprīlis

(2016/C 127/04)

1 euro =

| | Valūta | Maiņas kurss |
| --- | --- | --- |
| USD | ASV dolārs | 1,1363 |
| JPY | Japānas jena | 123,36 |
| DKK | Dānijas krona | 7,4419 |
| GBP | Lielbritānijas mārciņa | 0,80730 |
| SEK | Zviedrijas krona | 9,2928 |
| CHF | Šveices franks | 1,0874 |
| ISK | Islandes krona | |
| NOK | Norvēģijas krona | 9,4183 |
| BGN | Bulgārijas leva | 1,9558 |
| CZK | Čehijas krona | 27,022 |
| HUF | Ungārijas forints | 312,67 |
| PLN | Polijas zlots | 4,2953 |
| RON | Rumānijas leja | 4,4685 |
| TRY | Turcijas lira | 3,2415 |
| AUD | Austrālijas dolārs | 1,5091 |
| CAD | Kanādas dolārs | 1,4861 |
| HKD | Hongkongas dolārs | 8,8166 |
| NZD | Jaunzēlandes dolārs | 1,6757 |
| SGD | Singapūras dolārs | 1,5335 |
| KRW | Dienvidkorejas vona | 1 310,43 |
| ZAR | Dienvidāfrikas rands | 17,1222 |
| CNY | Ķīnas juaņa renminbi | 7,3570 |
| HRK | Horvātijas kuna | 7,4960 |
| IDR | Indonēzijas rūpija | 14 936,66 |
| MYR | Malaizijas ringits | 4,4433 |
| PHP | Filipīnu peso | 52,469 |
| RUB | Krievijas rublis | 76,5414 |
| THB | Taizemes bāts | 39,884 |
| BRL | Brazīlijas reāls | 4,1554 |
| MXN | Meksikas peso | 20,2108 |
| INR | Indijas rūpija | 75,6770 |

Valūta

Maiņas kurss

USD

ASV dolārs

1,1363

JPY

Japānas jena

123,36

DKK

Dānijas krona

7,4419

GBP

Lielbritānijas mārciņa

0,80730

SEK

Zviedrijas krona

9,2928

CHF

Šveices franks

1,0874

ISK

Islandes krona

NOK

Norvēģijas krona

9,4183

BGN

Bulgārijas leva

1,9558

CZK

Čehijas krona

27,022

HUF

Ungārijas forints

312,67

PLN

Polijas zlots

4,2953

RON

Rumānijas leja

4,4685

TRY

Turcijas lira

3,2415

AUD

Austrālijas dolārs

1,5091

CAD

Kanādas dolārs

1,4861

HKD

Hongkongas dolārs

8,8166

NZD

Jaunzēlandes dolārs

1,6757

SGD

Singapūras dolārs

1,5335

KRW

Dienvidkorejas vona

1 310,43

ZAR

Dienvidāfrikas rands

17,1222

CNY

Ķīnas juaņa renminbi

7,3570

HRK

Horvātijas kuna

7,4960

IDR

Indonēzijas rūpija

14 936,66

MYR

Malaizijas ringits

4,4433

PHP

Filipīnu peso

52,469

RUB

Krievijas rublis

76,5414

THB

Taizemes bāts

39,884

BRL

Brazīlijas reāls

4,1554

MXN

Meksikas peso

20,2108

INR

Indijas rūpija

75,6770

---

(1)  Datu avots: atsauces maiņas kursu publicējusi ECB.

---

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/6

---

Tādu Eiropas Komisijas lēmumu kopsavilkums, kuri attiecas uz licencēm, kas nepieciešamas, lai laistu tirgū un/vai lietotu vielas, kuras minētas XIV pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 1907/2006, kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH)

(publicēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 (1) 64. panta 9. punktu)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2016/C 127/05)

Lēmumi par licences piešķiršanu

| Atsauce uz lēmumu (2) | Lēmuma datums | Vielas nosaukums | Licences turētājs | Licences numurs | Licencētais lietošanas veids | Pārskatīšanas perioda beigu datums | Lēmuma pamatojums |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| C(2016) 2003 | 2016. gada 8. aprīlis | Dibutilftalāts (DBP)
  EK Nr. 201-557-4

  CAS Nr. 84-74-2 | Deza a.s., Masarykova 753, 75728 Valašské Meziříčí, Čehijas Republika | REACH/16/1/0 | DBP kā absorbcijas šķīdinātāja lietošana slēgtā sistēmā maleīnskābes anhidrīda ražošanā | 2027. gada 21. februāris | — | Risks tiek pienācīgi kontrolēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 2. punktu. |

Atsauce uz lēmumu (2)

Lēmuma datums

Vielas nosaukums

Licences turētājs

Licences numurs

Licencētais lietošanas veids

Pārskatīšanas perioda beigu datums

Lēmuma pamatojums

C(2016) 2003

2016. gada 8. aprīlis

Dibutilftalāts (DBP)

EK Nr. 201-557-4

CAS Nr. 84-74-2

Deza a.s., Masarykova 753, 75728 Valašské Meziříčí, Čehijas Republika

REACH/16/1/0

DBP kā absorbcijas šķīdinātāja lietošana slēgtā sistēmā maleīnskābes anhidrīda ražošanā

2027. gada 21. februāris

—

Risks tiek pienācīgi kontrolēts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1907/2006 60. panta 2. punktu.

| — | Pašlaik nav piemērotu alternatīvu. |
| --- | --- |

—

Pašlaik nav piemērotu alternatīvu.

REACH/16/1/1

DBP izmantošana propelentos

Formulējums: DBP kā degšanas ātrumu samazinoša virsmas modifikatora, plastifikatora un/vai dzesētāja rūpnieciska izmantošana uz nitrocelulozes bāzes ražotu propelentu graudu sastāvā

Izmantošana rūpnieciskā objektā: DBP saturošu propelentu graudu rūpnieciska izmantošana militārām un civilām vajadzībām paredzētas munīcijas, kā arī pirotehnisku kārtridžu, kas domāti lidaparātu katapultējamo sēdekļu drošības sistēmām, ražošanā (ieskaitot propelentus policijas spēku bruņojumam, bet izņemot propelentus, kurus civilie lietotāji, t. i., licencēti individuāli sportisti-šāvēji un mednieki, izmanto manuālai un privātai munīcijas kārtridžu atkalpielādēšanai. Šis lietojums neaptver DBP vai tā maisījumu patēriņa lietošanu)

2027. gada 21. februāris

REACH/16/1/2

DBP rūpnieciska izmantošana keramiskās loksnēs un apdrukāšanas pastās, ko lieto, lai ražotu kondensatorus un lambda sensorelementus

2019. gada 21. februāris

---

(1)  OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.

(2)  Lēmums pieejams Eiropas Komisijas vietnē: http://ec.europa.eu/growth/sectors/chemicals/reach/about/index_en.htm

---

V Atzinumi

PROCEDŪRAS, KAS SAISTĪTAS AR KONKURENCES POLITIKAS ĪSTENOŠANU

Eiropas Komisija

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/8

---

Paziņojums uzņēmējiem – Jaunākā posma pieprasījumi par autonomo kopējā muitas tarifa nodokļu piemērošanas apturēšanu dažiem rūpniecības un lauksaimniecības izstrādājumiem

(2016/C 127/06)

Uzņēmēji tiek informēti par to, ka Komisija ir saņēmusi 2017. gada janvāra posma pieprasījumus saskaņā ar administratīvo kārtību, kas paredzēta Komisijas paziņojumā par autonomo tarifu atcelšanu un kvotām (2011/C-363/02) (1).

To izstrādājumu saraksts, kuriem tiek prasīta nodokļu piemērošanas apturēšana, tagad ir pieejams Komisijas tematiskajā (Europa) tīmekļa vietnē par muitas savienību (2).

Uzņēmēji tiek informēti arī par to, ka termiņš, līdz kuram iebildumiem pret jaunajiem pieprasījumiem ar valstu pārvaldes iestāžu starpniecību jāsasniedz Komisija, ir 2016. gada 17. jūnijs – Ekonomikas un tarifu jautājumu darba grupas otrās plānotās sanāksmes datums.

Lai saņemtu informāciju par pieprasījumu statusu, ieinteresētajiem uzņēmējiem ieteicams sarakstā ieskatīties regulāri.

Vairāk informācijas par autonomā tarifa apturēšanas procedūru var iegūt tīmekļa vietnē Europa:

http://ec.europa.eu/taxation_customs/customs/customs_duties/tariff_aspects/suspensions/index_en.htm

---

(1)  OV C 363, 13.12.2011., 6. lpp.

(2)  http://ec.europa.eu/taxation_customs/dds2/susp/susp_home.jsp?Lang=lv

---

CITI TIESĪBU AKTI

Eiropas Komisija

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/9

---

Pieteikuma publikācija saskaņā ar 50. panta 2. punkta a) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām

(2016/C 127/07)

Šī publikācija dod tiesības izteikt iebildumus pret pieteikumu atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 1151/2012 (1) 51. pantam.

VIENOTS DOKUMENTS

STEIRISCHE KÄFERBOHNE

ES Nr.: AT-PDO-0005-01272 – 4.11.2014.

ACVN ( X ) AĢIN ( )

1.   Nosaukums

Steirische Käferbohne

2.   Dalībvalsts vai trešā valsts

Austrija

3.   Lauksaimniecības produkta vai pārtikas produkta apraksts

3.1.   Produkta veids

1.6. grupa. Svaigi vai pārstrādāti augļi, dārzeņi un labība

3.2.   Apraksts par produktu, uz kuru attiecas 1. punktā minētais nosaukums

Ar nosaukumu Steirische Käferbohne tiek apzīmēts daudzziedu pupiņu (Phaseolus coccineus L.) plankumotais vai marmorētais divkrāsu paveids, kas pielāgots noteiktā ģeogrāfiskā apgabala apstākļiem. Pārdošanā nonāk gan kaltētas, gan ēšanai gatavas pupiņas. Ierobežotā derīguma termiņa dēļ svaigas pupiņas ir pieejamas tikai īsu laiku.

Kaltētu pupiņu Steirische Käferbohne fizikālās īpašības ir šādas:

—   tūkstoš sēklu masa: vismaz 1 200 g,

—   sēklu forma: platas nierveida sēklas,

—   krāsa: divkrāsu (no violeti melnas līdz brūnganai smilšu krāsai),

—   otrās krāsas raksts: plankumojums vai marmorējums.

Izplatītākās šķirnes, kas atbilst iepriekš minētajam aprakstam, ir “Bonela” un “Melange”, kuras ierakstītas valsts un Eiropas šķirņu reģistrā. Atļauts izmantot arī pašu Štīrijas lauksaimnieku selekcionētas sēklas, kā arī jaunas šķirnes, ja vien tās atbilst iepriekš sniegtajam pupiņu Steirische Käferbohne aprakstam.

Pupiņas atšķiras pēc izskata, kā arī pēc krāsas intensitātes un krāsu sadalījuma, taču plankumojums vai marmorējums ļauj nepārprotami noteikt to piederību pie Steirische Käferbohne. Vienkrāsainas pupiņas un pupiņas, kuru pamatkrāsa (dominējošā krāsa) ir balta, ir pieļaujamas tikai ļoti nelielā apmērā, proti, 5 % pēc masas.

Pārdošanai gatavajām kaltētajām pupiņām ir jāatbilst šādam prasību minimumam.

| | Šķeltas pupiņas pieļaujamas 10 % apmērā (pēc masas). Pupiņas, kuru izskats formas un/vai krāsas ziņā atšķiras no noteiktā apraksta, pieļaujamas 5 % apmērā (pēc masas). |
| --- | --- |

Šķeltas pupiņas pieļaujamas 10 % apmērā (pēc masas). Pupiņas, kuru izskats formas un/vai krāsas ziņā atšķiras no noteiktā apraksta, pieļaujamas 5 % apmērā (pēc masas).

| | Pupiņas Steirische Käferbohne pagatavo, izmērcējot ūdenī un vārot vai tvaicējot, kā arī izmantojot līdzīgus paņēmienus. Tādā veidā pupiņas kļūst ievērojami lielākas un smagākas, un to krāsa kļūst brūngana. Pagatavošanas laikā parasti tiek pievienoti šķidrumi (piemēram, ūdens, etiķis utt.), un tas ir atļauts. Tāpat ir atļauts pievienot cietas vielas (piemēram, sāli, cukuru, skābuma regulētājus u. tml.), lai pupiņas iekonservētu un uzlabotu to garšu. Pagatavošanā izmantotajām kaltētajām pupiņām 100 % apmērā jābūt Steirische Käferbohne, un tās drīkst saturēt ne vairāk kā 10 % šķeltu pupiņu (pēc masas). |
| --- | --- |

Pupiņas Steirische Käferbohne pagatavo, izmērcējot ūdenī un vārot vai tvaicējot, kā arī izmantojot līdzīgus paņēmienus. Tādā veidā pupiņas kļūst ievērojami lielākas un smagākas, un to krāsa kļūst brūngana. Pagatavošanas laikā parasti tiek pievienoti šķidrumi (piemēram, ūdens, etiķis utt.), un tas ir atļauts. Tāpat ir atļauts pievienot cietas vielas (piemēram, sāli, cukuru, skābuma regulētājus u. tml.), lai pupiņas iekonservētu un uzlabotu to garšu. Pagatavošanā izmantotajām kaltētajām pupiņām 100 % apmērā jābūt Steirische Käferbohne, un tās drīkst saturēt ne vairāk kā 10 % šķeltu pupiņu (pēc masas).

Sastāvs

| | 100 g vārītu pupiņu Steirische Käferbohne enerģētiskā vērtība vidēji ir 396 kJ, un tie satur aptuveni 7,08 g olbaltumvielu, 0,77 g tauku, 11,55 g ogļhidrātu un 6,35 g šķiedrvielu. Minēto vielu vidējais saturs kaltētās sēklās, rēķinot uz 100 g ēdamās daļas, ir šāds: 17,59 g olbaltumvielu, 1,68 g tauku, 27,95 g ogļhidrātu, 34,4 g šķiedrvielu. Enerģētiskā vērtība ir 1 112 kJ. Visi dati par iepriekš minētajām vielām var dabiski svārstīties. |
| --- | --- |

100 g vārītu pupiņu Steirische Käferbohne enerģētiskā vērtība vidēji ir 396 kJ, un tie satur aptuveni 7,08 g olbaltumvielu, 0,77 g tauku, 11,55 g ogļhidrātu un 6,35 g šķiedrvielu. Minēto vielu vidējais saturs kaltētās sēklās, rēķinot uz 100 g ēdamās daļas, ir šāds: 17,59 g olbaltumvielu, 1,68 g tauku, 27,95 g ogļhidrātu, 34,4 g šķiedrvielu. Enerģētiskā vērtība ir 1 112 kJ. Visi dati par iepriekš minētajām vielām var dabiski svārstīties.

3.3.   Dzīvnieku barība (tikai dzīvnieku izcelsmes produktiem) un izejvielas (tikai pārstrādātiem produktiem)

Par sēklas materiālu jāizmanto pupiņas, kas nepārprotami pieder pie paveida Steirische Käferbohne. Sēklas materiālam, kas ir pašu lauksaimnieku izaudzēts vai lauksaimnieku selekcionēts, jābūt iegūtam tikai noteiktajā apgabalā.

3.4.   Konkrēti ražošanas posmi, kas jāveic noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā

Pupiņu Steirische Käferbohne audzēšanai, kā arī visiem pagatavošanas posmiem līdz ēšanai gatavu pupiņu Steirische Käferbohne iegūšanai, jānorisinās noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā.

3.5.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta griešanas, rīvēšanas, iepakošanas u. c. īpašie noteikumi

—

3.6.   Ar reģistrēto nosaukumu apzīmētā produkta marķēšanas īpašie noteikumi

Pupiņas Steirische Käferbohne tiek laistas tirgū svaigas (nelielā daudzumā), kaltētas un ēšanai gatavas, un tām jābūt apzīmētām ar ACVN Steirische Käferbohne.

Nosaukumu Steirische Käferbohne drīkst tulkot tikai tad, ja vienlaikus tiek norādīts arī cilmes vietas nosaukums Steirische Käferbohne vācu valodā.

4.   Ģeogrāfiskā apgabala īsa definīcija

Štīrijas federālā zeme.

5.   Saikne ar ģeogrāfisko apgabalu

5.1.   Ģeogrāfiskā apgabala specifika

Audzēšanas apgabala Illīrijas klimats un augsnes (vieglas līdz vidēji smagas kaļķi un humusu saturošas smilšmāla augsnes ar augstu minerālvielu saturu), kā arī noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā izmantotās šķirnes ļauj optimāli attīstīties tādām pupiņu Steirische Käferbohne īpašībām kā izskats, garša un ražība. Audzēšanas apgabala ģeogrāfiskā atrašanās vieta Štīrijā uzrāda līdzības ar klimatu, kāds valda sugas Phaseolus coccineus L. sākotnējā izcelsmes apgabalā Meksikas ziemeļos un Gvatemalā (Centrālamerika), un tas paver iespējas sekmīgi kultivēt pupiņas Steirische Käferbohne. Klimata ietekmē bieži novērojamais augstais gaisa mitrums (10–20 sutīgas dienas), lielais nokrišņu daudzums vasaras mēnešos, ekstrēmu laikapstākļu mazināšanās, kā arī bezvējš un paaugstinātas temperatūras summas (liels saulaino stundu skaits un vasaras vidējā gaisa temperatūra virs 20 °C) īpaši ziedēšanas laikā ļauj pupiņām Steirische Käferbohne lieliski attīstīties un sasniegt neparastu lielumu (tūkstoš sēklu masa). Lai šīs pupiņas labi augtu, tām vajadzīgs daudz vairāk mitruma nekā dārza pupiņām, un to nodrošina lielāks nokrišņu daudzums noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, – izteikts sausums tām ir kaitīgs. Tās ir arī jutīgas pret salnām, un sevišķi ziedēšanas laikā tām vajadzīgs pietiekami daudz siltuma un ūdens, taču tās ir daudz izturīgākas pret aukstumu un mitrumu nekā citas pupas. Šādi optimāli augšanas apstākļi sastopami tikai noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā, bet ne citos Austrijas apgabalos.

Audzētāju profesionālā zinātība ir būtisks faktors, kura ietekmē tiek panāktas pupiņu Steirische Käferbohne kvalitātes īpašības. Tikai pateicoties reģionālo ražotāju zināšanām un pieredzei saistībā ar pupiņu audzēšanas pamatiem un metodēm un nemitīgam sēklas materiāla selekcijas darbam Štīrijā (ir atrodamas pat 19. gadsimta liecības par daudzziedu pupiņu selekcijas darbu Štīrijā), bija iespējams panākt vēl labāku pielāgošanos klimatiskajiem un augsnes apstākļiem ģeogrāfiskajā apgabalā. Selekcijas darba rezultātā tika radītas divas šķirnes “Bonela” un “Melange”, kas galvenokārt tiek izmantotas ar ACVN Steirische Käferbohne apzīmēto pupiņu audzēšanā. Lauksaimnieki noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā joprojām paši selekcionē sēklas materiālu, kā tas bijis kopš pupiņu audzēšanas pirmsākumiem Štīrijā. Gadsimtu gaitā šīs selekcijas ceļā izveidojās Štīrijas klimatam labāk pielāgotās pupiņas Steirische Käferbohne ar zīmīgo daudzkrāsaino plankumojumu vai marmorējumu, tipisko konsistenci un garšu.

Audzētāju augstā profesionālā kompetence šajā reģionā pamatojas uz zemnieku tradicionālo zinātību par sēklas materiāla selekcionēšanu, šķirnes uzturēšanu, kultivēšanas veidiem, pareizo balstaugu izvēli audzēšanai jauktās kultūrās (piemēram, kopā ar kukurūzu), audzēšanas un ražas novākšanas metodēm, pareizā ražas novākšanas laika noteikšanu, kā arī saudzīgu kaltēšanu un novākto sēklu īpašo sagatavošanu, tā ir pilnveidota paaudžu paaudzēs un kļuvusi par pupiņu Steirische Käferbohne izskata, garšas un ražības izšķirošo faktoru.

5.2.   Produkta specifika

Pupiņas Steirische Käferbohne, kas iegūtas no noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā īpaši šim nolūkam selekcionētām sugas Phaseolus coccineus L. sēklām, no citām pupiņām skaidri atšķiras ar savu īpašo krāsu un rakstu (divkrāsainas pupiņas, kuru krāsa sniedzas no violeti melnas līdz brūnganai smilškrāsai, plankumotas vai marmorētas) un neparasto lielumu (tūkstoš sēklu masa ir 1 200 g). Laikā, kad pupiņas sagatavo ēšanai, tās palielinās aptuveni divas reizes, jo spēj uzņemt lielu daudzumu ūdens. Ēšanai gatavas pupiņas Steirische Käferbohne garšo līdzīgi kā ēdamie kastaņi, un tām piemīt delikāta garša, kas atgādina riekstus. Tām ir maiga, valkana konsistence, tās kūst mutē un nav miltainas. Pupiņu Steirische Käferbohne īpaša pazīme ir tā, ka tās var izmantot gan sāļu, gan saldu ēdienu gatavošanā.

5.3.   Cēloniskā saikne starp ģeogrāfisko apgabalu un produkta kvalitāti vai īpašībām (ACVN) vai produkta attiecīgo kvalitāti, reputāciju vai citām īpašībām (AĢIN)

Pupiņas Steirische Käferbohne ir izveidojušās, tikai pateicoties dabisko klimata un augsnes apstākļu mijiedarbībai ar audzētāju tradicionālo zinātību ģeogrāfiskajā apgabalā. Tās izceļas ar savu lielumu, zīmīgo divkrāsu rakstu un krāsu sadalījumu, konsistenci, kas nav miltaina, un maigo, valkano garšu, kas atgādina riekstus. Šo īpašību pamatā esošie faktori ir audzēšanas apgabalā valdošais klimats un augsnes īpašības, tāpat arī izmantotās un noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā selekcionētās, audzētās un saglabātās šķirnes. Vairāku paaudžu reģionālie audzētāji ir profesionāli pievērsušies šīm īpašajām Štīrijas pupiņām, un šajā sakarībā Štīrijas lauksaimnieki paši ir selekcionējuši sēklas materiālu, līdz ir iegūtas šķirnes, kuras ir optimāli pielāgotas ģeogrāfiskajiem apstākļiem noteiktajā apgabalā un tieši ietekmē produkta kvalitāti un īpašības tādos aspektos kā lielums un forma, krāsas intensitāte un krāsu sadalījums, konsistence un garša. Smilšmāla augsnes, kas satur ļoti daudz minerālvielu, kaļķa un humusa, nodrošina pupiņu Steirische Käferbohne sēklu izcilu attīstību. Gan augsnes īpašības, gan klimatiskie apstākļi ietekmē nobriešanas procesu un nosaka pupiņu lielumu, veicina delikāto garšu, kā arī to ražību. Sēklas materiāla nemitīgā pielāgošana jeb selekcija, kā arī nerimtīgie šķirnes saglabāšanas darbi, kas novērš mutācijas un saziedēšanos, kopā ar augsnes īpašībām un klimatiskajiem apstākļiem noteiktajā ģeogrāfiskajā apgabalā ir faktori, kas nosaka produkta specifiku. Reģionālo audzētāju zināšanas par vietējiem apstākļiem, kā arī no paaudzes paaudzē nodotās zināšanas par ģeogrāfiski pielāgotā sēklas materiāla selekciju, audzēšanas un ražas novākšanas metodēm, pareizā ražas novākšanas laika noteikšanu ir bijušas produkta organoleptisko īpašību optimālas attīstības pamatā.

Pupiņas Steirische Käferbohne kā reģionam raksturīgs produkts palīdz saglabāt lauku struktūru. Ir izgudroti dažādi ēdieni no pupiņām (pazīstamākais no tiem ir Štīrijas pupiņu salāti), kuras izceļas ar to, ka tās iespējams daudzveidīgi izmantot ēdienu gatavošanā. Par produkta nozīmi un labo reputāciju liecina pupiņu Steirische Käferbohne spēcīgā saikne ar reģionu un to lielā atpazīstamība Štīrijas iedzīvotāju vidū (nosaukums, daudzveidīga izmantošana kulinārijā, kultūras pasākumi, izmantošana dizainā utt.).

Atsauce uz specifikācijas publikāciju

(šīs regulas 6. panta 1. punkta otrā daļa)

Pilns specifikācijas teksts atrodams: http://www.patentamt.at/Media/Steirische_Kaeferbohne_Antrag.pdf

vai Austrijas Patentu biroja tīmekļa vietnē (www.patentamt.at), izmantojot šādu navigācijas ceļu: Markenschutz/Schutzrechte/Herkunftsangabe (http://www.patentamt.at/Markenschutz/Schutzrechte/Herkunftsangabe/). Specifikācija atrodama pie kvalitātes apzīmējumiem (Qualitätsbezeichnung).

---

(1)  OV L 343, 14.12.2012., 1. lpp.

---

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/12

---

Paziņojums par pieprasījumu atbilstoši Direktīvas 2014/25/ES 35. pantam

Līgumslēdzēja iesniegts pieprasījums

(2016/C 127/08)

2016. gada 2. februārī Komisija saņēma pieprasījumu atbilstoši 35. pantam Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīvā 2014/25/ES par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (1). Pirmā darbdiena pēc pieprasījuma saņemšanas ir 2016. gada 3. februārī.

Šis pieprasījums, ko Poczta Polska S.A. vārdā iesniedza Elektronisko komunikāciju biroja priekšsēdētājs, attiecas uz kurjerpakalpojumu un tādu citu pakalpojumu sniegšanu Polijā, kuri nav pasta pakalpojumi. Direktīvas 2014/25/ES 35. pants paredz, ka minēto direktīvu nepiemēro, ja konkrētā darbība ir tieši pakļauta konkurencei tirgos, piekļuve kuriem nav ierobežota. Šo apstākļu izvērtēšanu veic tikai saskaņā ar Direktīvu 2014/25/ES, neskarot konkurences noteikumu piemērošanu.

Saskaņā ar Direktīvas 2014/25/ES IV pielikuma 1. punkta pirmās daļas a) apakšpunktu, Komisijas rīcībā ir 105 darbdienas, sākot no iepriekš minētās darbdienas, lai attiecībā uz šo pieprasījumu pieņemtu lēmumu. Tādēļ termiņš ir 2016. gada 7. jūlijs.

---

(1)  OV L 94, 28.3.2014., 243. lpp.

---

Labojums

| 9.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 127/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 127/13

---

Papildinājums

(2016/C 127/09)

Komisijas paziņojums par Komisijas un ES dalībvalstu tiesu sadarbību EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā ir jāuzskata par daļu no Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša īpašā izdevuma latviešu valodā, 8. nodaļa, 3. sējums

Komisijas paziņojums par Komisijas un ES dalībvalstu tiesu sadarbību EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā

(2004/C 101/04)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

I.   PAZIŅOJUMA TVĒRUMS

| 1. | Šis paziņojums attiecas uz Komisijas un ES dalībvalstu tiesu sadarbību gadījumos, kad valstu tiesas piemēro EK līguma 81. un 82. pantu. Šajā paziņojumā par “ES dalībvalstu tiesām” (turpmāk “valstu tiesas”) tiek uzskatītas tās tiesas un tribunāli ES dalībvalstī, kas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu un kam saskaņā ar EK līguma 234. pantu ir tiesības lūgt Eiropas Kopienu tiesai prejudiciālu nolēmumu (1). |
| --- | --- |

1.

Šis paziņojums attiecas uz Komisijas un ES dalībvalstu tiesu sadarbību gadījumos, kad valstu tiesas piemēro EK līguma 81. un 82. pantu. Šajā paziņojumā par “ES dalībvalstu tiesām” (turpmāk “valstu tiesas”) tiek uzskatītas tās tiesas un tribunāli ES dalībvalstī, kas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu un kam saskaņā ar EK līguma 234. pantu ir tiesības lūgt Eiropas Kopienu tiesai prejudiciālu nolēmumu (1).

| 2. | Valstu tiesas var aicināt piemērot EK līguma 81. vai 82. pantu, izskatot lietas starp privātpersonām, piemēram, kas saistītas ar līgumiem vai prasību par zaudējumu atlīdzināšanu. Tās var rīkoties arī kā valsts tiesību normu piemērotājs vai pārsūdzības tiesa. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 (turpmāk “regula”) (2) 35. panta 1. punktu valsts tiesu drīkst iecelt arī par dalībvalsts konkurences iestādi (turpmāk “valsts konkurences iestāde”). Šādā gadījumā valstu tiesu un Komisijas sadarbību nosaka ne tikai šis paziņojums, bet arī paziņojums par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (3). |
| --- | --- |

2.

Valstu tiesas var aicināt piemērot EK līguma 81. vai 82. pantu, izskatot lietas starp privātpersonām, piemēram, kas saistītas ar līgumiem vai prasību par zaudējumu atlīdzināšanu. Tās var rīkoties arī kā valsts tiesību normu piemērotājs vai pārsūdzības tiesa. Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 (turpmāk “regula”) (2) 35. panta 1. punktu valsts tiesu drīkst iecelt arī par dalībvalsts konkurences iestādi (turpmāk “valsts konkurences iestāde”). Šādā gadījumā valstu tiesu un Komisijas sadarbību nosaka ne tikai šis paziņojums, bet arī paziņojums par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (3).

II.   EK KONKURENCES NOTEIKUMU PIEMĒROŠANA VALSTU TIESĀS

A.   VALSTU TIESU KOMPETENCE EK KONKURENCES NOTEIKUMU PIEMĒROŠANĀ

| 3. | Tādā apmērā, kādā valstu tiesām ir jurisdikcija izskatīt lietu (4), tām ir tiesības piemērot EK līguma 81. un 82. pantu (5). Turklāt būtu jāpatur prātā, ka EK līguma 81. un 82. pants ir valsts politikas jautājums un šiem pantiem ir būtiska nozīme Kopienai uzticēto uzdevumu izpildīšanā un jo īpaši iekšējā tirgus funkcionēšanā (6). Saskaņā ar Tiesas judikatūru, ja vietējās tiesību normas nosaka, ka valstu tiesām ir pēc savas iniciatīvas jāpiemēro spēkā esošie vietējie tiesību akti, un ja to piemērošanu nav pieprasījušas puses, tad šāds pienākums attiecas arī uz saistošajiem Kopienas tiesību aktiem, piemēram, EK konkurences noteikumiem. Nostādne ir tāda pati gadījumos, kad valsts tiesību akti valstu tiesām piešķir rīcības brīvību pēc saviem ieskatiem piemērot spēkā esošās tiesību normas: valstu tiesām jāpiemēro EK tiesību akti konkurences jomā, ja valsts tiesību akti ļauj valsts tiesai piemērot šādas tiesību normas, pat ja puse, kuras interesēs ir šo tiesību normu piemērošana, nav uz tām balstījusies. Tomēr Kopienas tiesību akti nenosaka, ka valstu tiesām būtu pašām jāizvirza jautājums saistībā ar Kopienas tiesību normu pārkāpumu tajos gadījumos, kad šā jautājuma izmeklēšana liktu valstu tiesām atteikties no tām piešķirtās pasīvās lomas, pārsniedzot strīda robežas, ko noteikušas pašas puses, un balstoties uz citiem faktiem un apstākļiem, nekā šo tiesību normu piemērošanā ieinteresētā puse ir pamatojusi savu prasību (7). |
| --- | --- |

3.

Tādā apmērā, kādā valstu tiesām ir jurisdikcija izskatīt lietu (4), tām ir tiesības piemērot EK līguma 81. un 82. pantu (5). Turklāt būtu jāpatur prātā, ka EK līguma 81. un 82. pants ir valsts politikas jautājums un šiem pantiem ir būtiska nozīme Kopienai uzticēto uzdevumu izpildīšanā un jo īpaši iekšējā tirgus funkcionēšanā (6). Saskaņā ar Tiesas judikatūru, ja vietējās tiesību normas nosaka, ka valstu tiesām ir pēc savas iniciatīvas jāpiemēro spēkā esošie vietējie tiesību akti, un ja to piemērošanu nav pieprasījušas puses, tad šāds pienākums attiecas arī uz saistošajiem Kopienas tiesību aktiem, piemēram, EK konkurences noteikumiem. Nostādne ir tāda pati gadījumos, kad valsts tiesību akti valstu tiesām piešķir rīcības brīvību pēc saviem ieskatiem piemērot spēkā esošās tiesību normas: valstu tiesām jāpiemēro EK tiesību akti konkurences jomā, ja valsts tiesību akti ļauj valsts tiesai piemērot šādas tiesību normas, pat ja puse, kuras interesēs ir šo tiesību normu piemērošana, nav uz tām balstījusies. Tomēr Kopienas tiesību akti nenosaka, ka valstu tiesām būtu pašām jāizvirza jautājums saistībā ar Kopienas tiesību normu pārkāpumu tajos gadījumos, kad šā jautājuma izmeklēšana liktu valstu tiesām atteikties no tām piešķirtās pasīvās lomas, pārsniedzot strīda robežas, ko noteikušas pašas puses, un balstoties uz citiem faktiem un apstākļiem, nekā šo tiesību normu piemērošanā ieinteresētā puse ir pamatojusi savu prasību (7).

| 4. | Atkarībā no funkcijām, kādas tām ir piešķirtas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, valstu tiesas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu administratīvajā, civilajā vai kriminālprocesā (8). It īpaši gadījumos, kad fiziska vai juridiska persona lūdz valsts tiesai aizsargāt tās personiskās tiesības, valstu tiesām ir īpaša nozīme EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā, kas atšķiras no Komisijas vai valstu konkurences iestāžu īstenotās šo pantu piemērošanas sabiedrības interesēs (9). Valstu tiesas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu, atzīstot līgumus par spēkā neesošiem vai piespriežot zaudējumu atlīdzināšanu. |
| --- | --- |

4.

Atkarībā no funkcijām, kādas tām ir piešķirtas saskaņā ar valsts tiesību aktiem, valstu tiesas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu administratīvajā, civilajā vai kriminālprocesā (8). It īpaši gadījumos, kad fiziska vai juridiska persona lūdz valsts tiesai aizsargāt tās personiskās tiesības, valstu tiesām ir īpaša nozīme EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā, kas atšķiras no Komisijas vai valstu konkurences iestāžu īstenotās šo pantu piemērošanas sabiedrības interesēs (9). Valstu tiesas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu, atzīstot līgumus par spēkā neesošiem vai piespriežot zaudējumu atlīdzināšanu.

| 5. | Valstu tiesas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu, un nav nepieciešams vienlaikus piemērot arī valsts konkurences likumu. Tomēr gadījumos, kad valsts tiesa valsts konkurences likumu piemēro attiecībā uz līgumiem, uzņēmumu apvienību lēmumiem vai saskaņotām darbībām, kas var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm EK līguma 81. panta 1. punkta izpratnē (10), vai ļaunprātīgas izmantošanas gadījumiem, kas aizliegti EK līguma 82. pantā, valsts tiesām jāpiemēro arī EK tiesību akti konkurences jomā šo līgumu, lēmumu vai darbību izskatīšanā (11). |
| --- | --- |

5.

Valstu tiesas var piemērot EK līguma 81. un 82. pantu, un nav nepieciešams vienlaikus piemērot arī valsts konkurences likumu. Tomēr gadījumos, kad valsts tiesa valsts konkurences likumu piemēro attiecībā uz līgumiem, uzņēmumu apvienību lēmumiem vai saskaņotām darbībām, kas var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm EK līguma 81. panta 1. punkta izpratnē (10), vai ļaunprātīgas izmantošanas gadījumiem, kas aizliegti EK līguma 82. pantā, valsts tiesām jāpiemēro arī EK tiesību akti konkurences jomā šo līgumu, lēmumu vai darbību izskatīšanā (11).

| 6. | Regula ne tikai pilnvaro valstu tiesas piemērot EK konkurences noteikumu. Vienlaicīgai valsts konkurences likumu piemērošanai līgumu, uzņēmumu apvienību lēmumu un saskaņotu darbību izskatīšanā, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, nedrīkst būt rezultāti, kas atšķirtos no EK konkurences noteikumā paredzētā iznākuma. Regulas 3. panta 2. punktā ir noteikts, ka līgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas nav pretrunā ar EK līguma 81. panta 1. punktu vai kas saskan ar EK līguma 81. panta 3. punkta nosacījumiem, nevar tikt aizliegtas, pat pamatojoties uz valsts konkurences likumu (12). No otras puses, Tiesa ir noteikusi, ka līgumus, vienošanās vai saskaņotas darbības, kas ir pretrunā ar Līguma 81. panta 1. punktu un nesaskan ar EK līguma 81. panta 3. punkta nosacījumiem, nevar apstiprināt, atsaucoties uz valsts tiesību aktiem (13). Attiecībā uz valsts konkurences likuma un EK līguma 82. panta vienlaicīgu piemērošanu vienpusējas rīcības gadījumā regulas 3. pants nenosaka līdzīgu konverģences pienākumu. Taču konfliktējošu noteikumu gadījumā Kopienas tiesību aktu vispārējais pārākuma princips nosaka to, ka valstu tiesām ir jāatceļ ikviens valsts tiesību akta noteikums, kas ir pretrunā ar Kopienas tiesību aktu, neatkarīgi no tā, vai šis valsts tiesību akta noteikums tika pieņemts pirms vai pēc Kopienas tiesību akta pieņemšanas (14). |
| --- | --- |

6.

Regula ne tikai pilnvaro valstu tiesas piemērot EK konkurences noteikumu. Vienlaicīgai valsts konkurences likumu piemērošanai līgumu, uzņēmumu apvienību lēmumu un saskaņotu darbību izskatīšanā, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, nedrīkst būt rezultāti, kas atšķirtos no EK konkurences noteikumā paredzētā iznākuma. Regulas 3. panta 2. punktā ir noteikts, ka līgumi, lēmumi un saskaņotas darbības, kas nav pretrunā ar EK līguma 81. panta 1. punktu vai kas saskan ar EK līguma 81. panta 3. punkta nosacījumiem, nevar tikt aizliegtas, pat pamatojoties uz valsts konkurences likumu (12). No otras puses, Tiesa ir noteikusi, ka līgumus, vienošanās vai saskaņotas darbības, kas ir pretrunā ar Līguma 81. panta 1. punktu un nesaskan ar EK līguma 81. panta 3. punkta nosacījumiem, nevar apstiprināt, atsaucoties uz valsts tiesību aktiem (13). Attiecībā uz valsts konkurences likuma un EK līguma 82. panta vienlaicīgu piemērošanu vienpusējas rīcības gadījumā regulas 3. pants nenosaka līdzīgu konverģences pienākumu. Taču konfliktējošu noteikumu gadījumā Kopienas tiesību aktu vispārējais pārākuma princips nosaka to, ka valstu tiesām ir jāatceļ ikviens valsts tiesību akta noteikums, kas ir pretrunā ar Kopienas tiesību aktu, neatkarīgi no tā, vai šis valsts tiesību akta noteikums tika pieņemts pirms vai pēc Kopienas tiesību akta pieņemšanas (14).

| 7. | Papildus EK līguma 81. un 82. panta piemērošanai valstu tiesas ir kompetentas piemērot arī ES iestāžu pieņemtos aktus saskaņā ar EK līgumu vai saskaņā ar pasākumiem, kas pieņemti Līguma īstenošanas nolūkā, tādā mērā, kā šiem aktiem ir tieša ietekme. Tādā veidā valstu tiesām, iespējams, ir jāievieš Komisijas lēmumi (15) vai regulas, ar ko EK līguma 81. panta 3. punktu piemēro noteiktām līgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību kategorijām. Piemērojot šos EK konkurences noteikumus, valstu tiesas rīkojas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, un attiecīgi valstu tiesu pienākums ir ievērot vispārējos Kopienas tiesību aktu principus (16). |
| --- | --- |

7.

Papildus EK līguma 81. un 82. panta piemērošanai valstu tiesas ir kompetentas piemērot arī ES iestāžu pieņemtos aktus saskaņā ar EK līgumu vai saskaņā ar pasākumiem, kas pieņemti Līguma īstenošanas nolūkā, tādā mērā, kā šiem aktiem ir tieša ietekme. Tādā veidā valstu tiesām, iespējams, ir jāievieš Komisijas lēmumi (15) vai regulas, ar ko EK līguma 81. panta 3. punktu piemēro noteiktām līgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību kategorijām. Piemērojot šos EK konkurences noteikumus, valstu tiesas rīkojas saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, un attiecīgi valstu tiesu pienākums ir ievērot vispārējos Kopienas tiesību aktu principus (16).

| 8. | EK līguma 81. un 82. panta piemērošana valstu tiesās bieži ir atkarīga no kompleksiem ekonomiskiem un juridiskiem novērtējumiem (17). Piemērojot EK konkurences tiesību aktus, valstu tiesām ir jāievēro Kopienas tiesu judikatūra, kā arī Komisijas regulas, saskaņā ar kurām EK līguma 81. panta 3. punktu piemēro noteiktām līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (18). Turklāt, ja Komisija piemērojusi EK līguma 81. un 82. pantu kādā īpašā gadījumā, tas ir saistoši valstu tiesām, piemērojot EK konkurences tiesību aktus šajā gadījumā vienlaikus ar Komisiju vai tūlīt pēc tam (19). Visbeidzot, neierobežojot EK līguma galīgo interpretāciju, ko sniedz Tiesa, valstu tiesas var rast norādes Komisijas regulās un lēmumos, kuros atrodami līdzīgi elementi kā izskatāmajā lietā, kā arī Komisijas paziņojumos un pamatnostādnēs attiecībā uz EK līguma 81. un 82. panta piemērošanu (20) un ikgadējā ziņojumā par konkurences politiku (21). |
| --- | --- |

8.

EK līguma 81. un 82. panta piemērošana valstu tiesās bieži ir atkarīga no kompleksiem ekonomiskiem un juridiskiem novērtējumiem (17). Piemērojot EK konkurences tiesību aktus, valstu tiesām ir jāievēro Kopienas tiesu judikatūra, kā arī Komisijas regulas, saskaņā ar kurām EK līguma 81. panta 3. punktu piemēro noteiktām līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (18). Turklāt, ja Komisija piemērojusi EK līguma 81. un 82. pantu kādā īpašā gadījumā, tas ir saistoši valstu tiesām, piemērojot EK konkurences tiesību aktus šajā gadījumā vienlaikus ar Komisiju vai tūlīt pēc tam (19). Visbeidzot, neierobežojot EK līguma galīgo interpretāciju, ko sniedz Tiesa, valstu tiesas var rast norādes Komisijas regulās un lēmumos, kuros atrodami līdzīgi elementi kā izskatāmajā lietā, kā arī Komisijas paziņojumos un pamatnostādnēs attiecībā uz EK līguma 81. un 82. panta piemērošanu (20) un ikgadējā ziņojumā par konkurences politiku (21).

B.   EK KONKURENCES TIESĪBU AKTU PIEMĒROŠANAS PROCESUĀLIE ASPEKTI VALSTU TIESĀS

| 9. | EK konkurences tiesību aktu ieviešanas procesuālie nosacījumi valstu tiesās un piemērojamās sankcijas šo tiesību aktu neievērošanas gadījumā ir lielā mērā noteiktas valsts tiesību aktos. Taču zināmā mērā Kopienas tiesību akti arī nosaka apstākļus, kādos EK konkurences tiesību akti ir piemērojami. Minētās Kopienas tiesību normas var paredzēt valstu tiesu iespējas izmantot konkrētus līdzekļus, piemēram, lūgt Komisijas atzinumu jautājumos, kas saistīti ar EK konkurences tiesību aktu piemērošanu (22), vai radīt tiesību normas, kam ir obligāta ietekme uz tiesas procesu, piemēram, ļaujot Komisijai un valstu konkurences iestādēm iesniegt rakstiskus apsvērumus (23). Šīs Kopienas tiesību normas prevalē attiecībā pret valstu tiesību normām. Tādēļ valstu tiesām nav jāievēro tie valsts tiesību akti, kas piemērošanas gadījumā būtu pretrunā ar Kopienas izstrādātajām tiesību normām. Gadījumos, kad šādas Kopienas tiesību normas ir piemērojamas tieši, tās ir tiešs tiesību un pienākumu avots visām iesaistītajām pusēm un no to spēkā stāšanās brīža ir pilnībā un vienādi jāpiemēro visās dalībvalstīs (24). |
| --- | --- |

9.

EK konkurences tiesību aktu ieviešanas procesuālie nosacījumi valstu tiesās un piemērojamās sankcijas šo tiesību aktu neievērošanas gadījumā ir lielā mērā noteiktas valsts tiesību aktos. Taču zināmā mērā Kopienas tiesību akti arī nosaka apstākļus, kādos EK konkurences tiesību akti ir piemērojami. Minētās Kopienas tiesību normas var paredzēt valstu tiesu iespējas izmantot konkrētus līdzekļus, piemēram, lūgt Komisijas atzinumu jautājumos, kas saistīti ar EK konkurences tiesību aktu piemērošanu (22), vai radīt tiesību normas, kam ir obligāta ietekme uz tiesas procesu, piemēram, ļaujot Komisijai un valstu konkurences iestādēm iesniegt rakstiskus apsvērumus (23). Šīs Kopienas tiesību normas prevalē attiecībā pret valstu tiesību normām. Tādēļ valstu tiesām nav jāievēro tie valsts tiesību akti, kas piemērošanas gadījumā būtu pretrunā ar Kopienas izstrādātajām tiesību normām. Gadījumos, kad šādas Kopienas tiesību normas ir piemērojamas tieši, tās ir tiešs tiesību un pienākumu avots visām iesaistītajām pusēm un no to spēkā stāšanās brīža ir pilnībā un vienādi jāpiemēro visās dalībvalstīs (24).

| 10. | Ja Kopienas tiesību aktos trūkst noteikumu par procedūrām un sankcijām attiecībā uz EK konkurences tiesību aktu piemērošanu valstu tiesās, tad attiecīgā valsts tiesa piemēro valsts procesuālos tiesību aktus un – tādā mērā, kādā tās ir tiesīgas to darīt, – piemēro sankcijas, kas paredzētas valsts tiesību aktos. Taču šo valsts tiesību normu piemērošanai jāatbilst vispārējiem Kopienas tiesību principiem. Šajā sakarā ir noderīgi atcerēties Tiesas judikatūru, saskaņā ar kuru:






  a) | gadījumā, ja Kopienas tiesību akti netiek ievēroti, valsts tiesību aktā jāparedz sankcijas, kas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas (25); |
| --- | --- | --- |

10.

Ja Kopienas tiesību aktos trūkst noteikumu par procedūrām un sankcijām attiecībā uz EK konkurences tiesību aktu piemērošanu valstu tiesās, tad attiecīgā valsts tiesa piemēro valsts procesuālos tiesību aktus un – tādā mērā, kādā tās ir tiesīgas to darīt, – piemēro sankcijas, kas paredzētas valsts tiesību aktos. Taču šo valsts tiesību normu piemērošanai jāatbilst vispārējiem Kopienas tiesību principiem. Šajā sakarā ir noderīgi atcerēties Tiesas judikatūru, saskaņā ar kuru:

a)

gadījumā, ja Kopienas tiesību akti netiek ievēroti, valsts tiesību aktā jāparedz sankcijas, kas ir iedarbīgas, samērīgas un atturošas (25);

| b) | gadījumā, ja Kopienas tiesību akta neievērošana nodara kaitējumu personai, minētajai personai, ievērojot konkrētus nosacījumus, vajadzētu būt iespējai iesniegt valsts tiesā prasību par zaudējumu atlīdzināšanu (26); |
| --- | --- |

b)

gadījumā, ja Kopienas tiesību akta neievērošana nodara kaitējumu personai, minētajai personai, ievērojot konkrētus nosacījumus, vajadzētu būt iespējai iesniegt valsts tiesā prasību par zaudējumu atlīdzināšanu (26);

| c) | noteikumi par procedūrām un sankcijām, ko valstu tiesas piemēro, lai īstenotu Kopienas tiesību aktu:






  — | nedrīkst padarīt šādu ieviešanu pārmērīgi grūtu vai praktiski neiespējamu (efektivitātes princips) (27), un tie |
| --- | --- | --- |

c)

noteikumi par procedūrām un sankcijām, ko valstu tiesas piemēro, lai īstenotu Kopienas tiesību aktu:

—

nedrīkst padarīt šādu ieviešanu pārmērīgi grūtu vai praktiski neiespējamu (efektivitātes princips) (27), un tie

| — | nedrīkst būt mazāk labvēlīgi par noteikumiem, kas piemērojami līdzvērtīga valsts tiesību akta ieviešanas nolūkā (vienlīdzības princips) (28). |
| --- | --- |

—

nedrīkst būt mazāk labvēlīgi par noteikumiem, kas piemērojami līdzvērtīga valsts tiesību akta ieviešanas nolūkā (vienlīdzības princips) (28).

Pamatojoties uz Kopienas tiesību akta pārākuma principu, valsts tiesa nedrīkst piemērot tās valsts tiesību normas, kas neatbilst šiem principiem.

C.   VIENLAICĪGA VAI SECĪGA EK KONKURENCES NOTEIKUMU PIEMĒROŠANA KOMISIJĀ UN VALSTU TIESĀS

| 11. | Valsts tiesa var piemērot EK konkurences tiesību aktus, izskatot līgumu, lēmumu, saskaņotu darbību vai vienpusēju rīcību, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, vienlaicīgi ar Komisiju vai pēc izskatīšanas Komisijā (29). Nākamajos punktos ir izklāstīti daži valstu tiesu pienākumi attiecībā uz šādiem apstākļiem. |
| --- | --- |

11.

Valsts tiesa var piemērot EK konkurences tiesību aktus, izskatot līgumu, lēmumu, saskaņotu darbību vai vienpusēju rīcību, kas ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm, vienlaicīgi ar Komisiju vai pēc izskatīšanas Komisijā (29). Nākamajos punktos ir izklāstīti daži valstu tiesu pienākumi attiecībā uz šādiem apstākļiem.

| 12. | Gadījumos, kad valsts tiesa pieņem lēmumu pirms Komisijas, tai jāizvairās pieņemt tādu lēmumu, kas būtu konfliktā ar lēmumu, kādu varētu pieņemt Komisija (30). Tādēļ valsts tiesa var uzdot jautājumu Komisijai, vai tā ir uzsākusi tiesvedību attiecībā uz šiem pašiem līgumiem, lēmumiem vai darbībām (31), un, ja tā ir, – par tiesvedības gaitu un iespējamo lēmumu šajā lietā (32). Juridiskās noteiktības nolūkā valsts tiesa var arī apturēt tiesvedību līdz brīdim, kad Komisija ir pieņēmusi lēmumu (33). No savas puses Komisija centīsies dot priekšroku lietām, par kurām nolemts sākt tiesvedību saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 2. panta 1. punktu un kurās šādā veidā ir apturēta valsts tiesvedība, jo īpaši, ja no tā ir atkarīgs civillietas iznākums. Tomēr gadījumos, kad valsts tiesai nav iemesla šaubīties par Komisijas iecerēto lēmumu, vai gadījumos, kad Komisija jau ir pieņēmusi lēmumu līdzīgā lietā, valsts tiesa var pieņemt lēmumu izskatāmajā lietā atbilstoši paredzamajam lēmumam vai agrāk pieņemtajam lēmumam, nelūdzot Komisijai iepriekš minēto informāciju vai negaidot Komisijas lēmumu. |
| --- | --- |

12.

Gadījumos, kad valsts tiesa pieņem lēmumu pirms Komisijas, tai jāizvairās pieņemt tādu lēmumu, kas būtu konfliktā ar lēmumu, kādu varētu pieņemt Komisija (30). Tādēļ valsts tiesa var uzdot jautājumu Komisijai, vai tā ir uzsākusi tiesvedību attiecībā uz šiem pašiem līgumiem, lēmumiem vai darbībām (31), un, ja tā ir, – par tiesvedības gaitu un iespējamo lēmumu šajā lietā (32). Juridiskās noteiktības nolūkā valsts tiesa var arī apturēt tiesvedību līdz brīdim, kad Komisija ir pieņēmusi lēmumu (33). No savas puses Komisija centīsies dot priekšroku lietām, par kurām nolemts sākt tiesvedību saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 773/2004 2. panta 1. punktu un kurās šādā veidā ir apturēta valsts tiesvedība, jo īpaši, ja no tā ir atkarīgs civillietas iznākums. Tomēr gadījumos, kad valsts tiesai nav iemesla šaubīties par Komisijas iecerēto lēmumu, vai gadījumos, kad Komisija jau ir pieņēmusi lēmumu līdzīgā lietā, valsts tiesa var pieņemt lēmumu izskatāmajā lietā atbilstoši paredzamajam lēmumam vai agrāk pieņemtajam lēmumam, nelūdzot Komisijai iepriekš minēto informāciju vai negaidot Komisijas lēmumu.

| 13. | Gadījumos, kad Komisija kādā konkrētā lietā pieņem lēmumu pirms valsts tiesas, minētā tiesa nevar pieņemt lēmumu, kas ir pretējs Komisijas lēmumam. Protams, Komisijas lēmuma saistošā iedarbība neierobežo Tiesas sniegto Kopienas tiesību aktu skaidrojumu. Tādēļ, ja valsts tiesa apšauba Kopienas lēmuma likumību, šis lēmums tomēr tai ir saistošs, kamēr Tiesa nav nolēmusi pretēji (34). Attiecīgi, ja valsts tiesa paredz pieņemt lēmumu, kas ir pretrunā ar Komisijas lēmumu, tad jāvēršas Tiesā, lūdzot prejudiciālu nolēmumu (EK līguma 234. pants). Tiesa lems par Komisijas lēmuma atbilstību Kopienas tiesību aktiem. Taču, ja Komisijas lēmums tiek apstrīdēts Kopienas tiesā saskaņā ar EK līguma 230. pantu un strīda iznākums valsts tiesā ir atkarīgs no Komisijas lēmuma likumības, tad valsts tiesai vajadzētu savu tiesvedību apturēt, līdz Kopienas tiesa pieņem galīgo spriedumu par lēmuma anulēšanu, ja vien tā neuzskata, ka izskatāmās lietas apstākļos vēršanās pie Tiesas, lūdzot iepriekšēju lēmumu par Komisijas lēmuma likumību, ir pamatota (35). |
| --- | --- |

13.

Gadījumos, kad Komisija kādā konkrētā lietā pieņem lēmumu pirms valsts tiesas, minētā tiesa nevar pieņemt lēmumu, kas ir pretējs Komisijas lēmumam. Protams, Komisijas lēmuma saistošā iedarbība neierobežo Tiesas sniegto Kopienas tiesību aktu skaidrojumu. Tādēļ, ja valsts tiesa apšauba Kopienas lēmuma likumību, šis lēmums tomēr tai ir saistošs, kamēr Tiesa nav nolēmusi pretēji (34). Attiecīgi, ja valsts tiesa paredz pieņemt lēmumu, kas ir pretrunā ar Komisijas lēmumu, tad jāvēršas Tiesā, lūdzot prejudiciālu nolēmumu (EK līguma 234. pants). Tiesa lems par Komisijas lēmuma atbilstību Kopienas tiesību aktiem. Taču, ja Komisijas lēmums tiek apstrīdēts Kopienas tiesā saskaņā ar EK līguma 230. pantu un strīda iznākums valsts tiesā ir atkarīgs no Komisijas lēmuma likumības, tad valsts tiesai vajadzētu savu tiesvedību apturēt, līdz Kopienas tiesa pieņem galīgo spriedumu par lēmuma anulēšanu, ja vien tā neuzskata, ka izskatāmās lietas apstākļos vēršanās pie Tiesas, lūdzot iepriekšēju lēmumu par Komisijas lēmuma likumību, ir pamatota (35).

| 14. | Ja valsts tiesa aptur lietas izskatīšanu, piemēram, gaidot Komisijas lēmumu (situācija ir aprakstīta šā paziņojuma 12. punktā) vai gaidot Kopienas tiesas galīgo spriedumu par lēmuma anulēšanu, vai ierosinot prejudiciāla nolēmuma pieprasīšanas procedūru (situācija ir aprakstīta 13. punktā), tad tai ir pienākums izpētīt, vai pušu interešu aizsardzības nolūkā nav nepieciešams izdot rīkojumu par pagaidu pasākumiem (36). |
| --- | --- |

14.

Ja valsts tiesa aptur lietas izskatīšanu, piemēram, gaidot Komisijas lēmumu (situācija ir aprakstīta šā paziņojuma 12. punktā) vai gaidot Kopienas tiesas galīgo spriedumu par lēmuma anulēšanu, vai ierosinot prejudiciāla nolēmuma pieprasīšanas procedūru (situācija ir aprakstīta 13. punktā), tad tai ir pienākums izpētīt, vai pušu interešu aizsardzības nolūkā nav nepieciešams izdot rīkojumu par pagaidu pasākumiem (36).

III.   SADARBĪBA STARP KOMISIJU UN VALSTU TIESĀM

| 15. | EK līgumā valstu tiesu un Tiesas sadarbības mehānisms ir noteikts tikai EK līguma 234. pantā, valstu tiesu un Komisijas sadarbība nav precīzi noteikta. Taču, skaidrojot EK līguma 10. pantu, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jāveicina Kopienas uzdevumu izpilde, Kopienas tiesa nāca pie atziņas, ka šis Līguma noteikums uzliek Eiropas iestādēm un dalībvalstīm abpusēju pienākumu lojāli sadarboties nolūkā sasniegt EK līgumā noteiktos mērķus. Tādējādi EK līguma 10. pants netieši norāda, ka Komisijai ir jāpalīdz valstu tiesām Kopienas tiesību aktu piemērošanā (37). Tāpat valstu tiesu pienākums ir palīdzēt Komisijai tās uzdevumu izpildē (38). |
| --- | --- |

15.

EK līgumā valstu tiesu un Tiesas sadarbības mehānisms ir noteikts tikai EK līguma 234. pantā, valstu tiesu un Komisijas sadarbība nav precīzi noteikta. Taču, skaidrojot EK līguma 10. pantu, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jāveicina Kopienas uzdevumu izpilde, Kopienas tiesa nāca pie atziņas, ka šis Līguma noteikums uzliek Eiropas iestādēm un dalībvalstīm abpusēju pienākumu lojāli sadarboties nolūkā sasniegt EK līgumā noteiktos mērķus. Tādējādi EK līguma 10. pants netieši norāda, ka Komisijai ir jāpalīdz valstu tiesām Kopienas tiesību aktu piemērošanā (37). Tāpat valstu tiesu pienākums ir palīdzēt Komisijai tās uzdevumu izpildē (38).

| 16. | Šeit jāuzsver arī valstu tiesu un valstu iestāžu, jo īpaši valstu konkurences iestāžu, sadarbība EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā. Kamēr šo valsts iestāžu sadarbību regulē galvenokārt valstu tiesību akti, regulas 15. panta 3. punktā ir noteikta valsts konkurences iestāžu iespēja iesniegt atzinumus dalībvalstu tiesās. Šā paziņojuma 31. un 33.–35. punkts ir mutatis mutandis piemērojams šādiem iesniegumiem. |
| --- | --- |

16.

Šeit jāuzsver arī valstu tiesu un valstu iestāžu, jo īpaši valstu konkurences iestāžu, sadarbība EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā. Kamēr šo valsts iestāžu sadarbību regulē galvenokārt valstu tiesību akti, regulas 15. panta 3. punktā ir noteikta valsts konkurences iestāžu iespēja iesniegt atzinumus dalībvalstu tiesās. Šā paziņojuma 31. un 33.–35. punkts ir mutatis mutandis piemērojams šādiem iesniegumiem.

A.   KOMISIJA KĀ AMICUS CURIAE

| 17. | Lai palīdzētu valstu tiesām EK konkurences noteikumu piemērošanā, Komisija ir apņēmusies palīdzēt tām, ja valsts tiesas uzskata, ka šāda palīdzība ir nepieciešama lēmuma pieņemšanai kādā lietā. Regulas 15. pants attiecas uz visbiežāk sastopamajiem šādas palīdzības veidiem: informācijas nodošana (no 21. līdz 26. punktam), Komisijas atzinumi (no 27. līdz 30. punktam) pēc valsts tiesas pieprasījuma un Komisijas iespēja iesniegt apsvērumus (no 31. līdz 35. punktam). Tā kā šādi palīdzības veidi ir noteikti regulās, tad tos nevar ierobežot neviens dalībvalstu tiesību akts. Taču gadījumā, ja saistībā ar iepriekšminēto Kopienā nav izstrādāti procesuālie noteikumi vai tie nav izstrādāti tādā apjomā, kāds nepieciešams, lai sekmētu šādus palīdzības veidus, dalībvalstīm ir jāpieņem atbilstoši procesuālie noteikumi, kas ļautu valstu tiesām un Komisijai pilnībā izmantot regulā noteiktās iespējas (39). |
| --- | --- |

17.

Lai palīdzētu valstu tiesām EK konkurences noteikumu piemērošanā, Komisija ir apņēmusies palīdzēt tām, ja valsts tiesas uzskata, ka šāda palīdzība ir nepieciešama lēmuma pieņemšanai kādā lietā. Regulas 15. pants attiecas uz visbiežāk sastopamajiem šādas palīdzības veidiem: informācijas nodošana (no 21. līdz 26. punktam), Komisijas atzinumi (no 27. līdz 30. punktam) pēc valsts tiesas pieprasījuma un Komisijas iespēja iesniegt apsvērumus (no 31. līdz 35. punktam). Tā kā šādi palīdzības veidi ir noteikti regulās, tad tos nevar ierobežot neviens dalībvalstu tiesību akts. Taču gadījumā, ja saistībā ar iepriekšminēto Kopienā nav izstrādāti procesuālie noteikumi vai tie nav izstrādāti tādā apjomā, kāds nepieciešams, lai sekmētu šādus palīdzības veidus, dalībvalstīm ir jāpieņem atbilstoši procesuālie noteikumi, kas ļautu valstu tiesām un Komisijai pilnībā izmantot regulā noteiktās iespējas (39).

| 18. | Valsts tiesa var nosūtīt savu lūgumu pēc palīdzības rakstiskā veidā, adresējot to:






  European Commission |
| --- | --- |
| Directorate Generale for Competition |
| B-1049 Brussels |
| Belgium |

18.

Valsts tiesa var nosūtīt savu lūgumu pēc palīdzības rakstiskā veidā, adresējot to:

European Commission

Directorate Generale for Competition

B-1049 Brussels

Belgium

vai nosūtīt to elektroniski uz comp-amicus@cec.eu.int

| 19. | Jāpatur prātā, ka neatkarīgi no valstu tiesu sadarbības veida Komisija respektēs valstu tiesu neatkarību. Tādējādi Komisijas piedāvātā palīdzība nav valsts tiesai saistoša. Komisijai jānodrošina arī profesionālās konfidencialitātes pienākuma izpilde, kā arī savas darbības un neatkarības aizsardzība (40). Pildot EK līguma 10. pantā noteiktos pienākumus par palīdzības sniegšanu valstu tiesām EK konkurences noteikumu piemērošanā, Komisija ir apņēmusies saglabāt neitralitāti un objektivitāti palīdzības sniegšanā. Turklāt Komisijas palīdzības sniegšana valstu tiesām ietilpst tās pienākumos aizsargāt sabiedrības intereses. Tādējādi tās nolūks nav rīkoties atbilstoši valsts tiesas izskatāmajā lietā iesaistīto pušu privātajām interesēm. Tādēļ Komisija neuzklausīs nevienu no pusēm saistībā ar savu palīdzību valsts tiesai. Gadījumā, ja ar Komisiju sazināsies kāda no tiesā izskatāmās lietas pusēm par jautājumiem, kas tiek izskatīti valsts tiesā, Komisija par to informēs valsts tiesu neatkarīgi no tā, vai šī saziņa notikusi pirms vai pēc valsts tiesas lūguma sadarboties. |
| --- | --- |

19.

Jāpatur prātā, ka neatkarīgi no valstu tiesu sadarbības veida Komisija respektēs valstu tiesu neatkarību. Tādējādi Komisijas piedāvātā palīdzība nav valsts tiesai saistoša. Komisijai jānodrošina arī profesionālās konfidencialitātes pienākuma izpilde, kā arī savas darbības un neatkarības aizsardzība (40). Pildot EK līguma 10. pantā noteiktos pienākumus par palīdzības sniegšanu valstu tiesām EK konkurences noteikumu piemērošanā, Komisija ir apņēmusies saglabāt neitralitāti un objektivitāti palīdzības sniegšanā. Turklāt Komisijas palīdzības sniegšana valstu tiesām ietilpst tās pienākumos aizsargāt sabiedrības intereses. Tādējādi tās nolūks nav rīkoties atbilstoši valsts tiesas izskatāmajā lietā iesaistīto pušu privātajām interesēm. Tādēļ Komisija neuzklausīs nevienu no pusēm saistībā ar savu palīdzību valsts tiesai. Gadījumā, ja ar Komisiju sazināsies kāda no tiesā izskatāmās lietas pusēm par jautājumiem, kas tiek izskatīti valsts tiesā, Komisija par to informēs valsts tiesu neatkarīgi no tā, vai šī saziņa notikusi pirms vai pēc valsts tiesas lūguma sadarboties.

| 20. | Komisija publicēs kopsavilkumu par savu sadarbību ar valstu tiesām saskaņā ar šo paziņojumu savā ikgadējā pārskatā par konkurences politiku. Komisija var ievietot savus atzinumus un apsvērumus arī savā tīmekļa vietnē. |
| --- | --- |

20.

Komisija publicēs kopsavilkumu par savu sadarbību ar valstu tiesām saskaņā ar šo paziņojumu savā ikgadējā pārskatā par konkurences politiku. Komisija var ievietot savus atzinumus un apsvērumus arī savā tīmekļa vietnē.

1.   Komisijas pienākums nodot informāciju valstu tiesām

| 21. | Komisijas pienākums palīdzēt valstu tiesām EK konkurences noteikumu piemērošanā galvenokārt izpaužas Komisijas pienākumā sniegt tās rīcībā esošo informāciju valstu tiesām. Valsts tiesa var, piemēram, lūgt Komisijai tās rīcībā esošus dokumentus vai procesuāla rakstura informāciju, lai noteiktu, vai konkrēto lietu izskata Komisija, vai Komisija ir uzsākusi procesu un vai tā jau ir ieņēmusi nostāju šajā lietā. Valsts tiesa var jautāt Komisijai arī par iespējamo lēmuma pieņemšanas brīdi, lai spētu noteikt lietas apturēšanas apstākļus un to, vai ir nepieciešama pagaidu pasākumu ieviešana (41). |
| --- | --- |

21.

Komisijas pienākums palīdzēt valstu tiesām EK konkurences noteikumu piemērošanā galvenokārt izpaužas Komisijas pienākumā sniegt tās rīcībā esošo informāciju valstu tiesām. Valsts tiesa var, piemēram, lūgt Komisijai tās rīcībā esošus dokumentus vai procesuāla rakstura informāciju, lai noteiktu, vai konkrēto lietu izskata Komisija, vai Komisija ir uzsākusi procesu un vai tā jau ir ieņēmusi nostāju šajā lietā. Valsts tiesa var jautāt Komisijai arī par iespējamo lēmuma pieņemšanas brīdi, lai spētu noteikt lietas apturēšanas apstākļus un to, vai ir nepieciešama pagaidu pasākumu ieviešana (41).

| 22. | Lai nodrošinātu efektīvu sadarbību ar valstu tiesām, Komisija centīsies sniegt valsts tiesai pieprasīto informāciju viena mēneša laikā no lūguma saņemšanas brīža. Ja Komisijai jālūdz valsts tiesai plašāki paskaidrojumi par tās lūgumu vai ja Komisijai jākonsultējas ar tām personām, kuras informācijas nodošana skar tiešā veidā, tad šis periods sākas no tā brīža, kad Komisija saņem nepieciešamo informāciju. |
| --- | --- |

22.

Lai nodrošinātu efektīvu sadarbību ar valstu tiesām, Komisija centīsies sniegt valsts tiesai pieprasīto informāciju viena mēneša laikā no lūguma saņemšanas brīža. Ja Komisijai jālūdz valsts tiesai plašāki paskaidrojumi par tās lūgumu vai ja Komisijai jākonsultējas ar tām personām, kuras informācijas nodošana skar tiešā veidā, tad šis periods sākas no tā brīža, kad Komisija saņem nepieciešamo informāciju.

| 23. | Sniedzot informāciju valstu tiesām, Komisijai ir jāievēro tās garantijas attiecībā uz fiziskām un juridiskām personām, kas ir noteiktas EK līguma 287. pantā (42). EK līguma 287. pants aizliedz Komisijas locekļiem, ierēdņiem un pārējiem darbiniekiem izpaust informāciju, uz kuru attiecas pienākums ievērot konfidencialitāti. Šāda informācija var būt gan konfidenciāla rakstura informācija, gan komercdarbības noslēpumi. Komercdarbības noslēpumi ir informācija, kuras izpaušana ne tikai sabiedrībai, bet arī nodošana kādai citai personai, kuras rīcībā šādas informācijas nav bijis, varētu nopietni kaitēt personas interesēm (43). |
| --- | --- |

23.

Sniedzot informāciju valstu tiesām, Komisijai ir jāievēro tās garantijas attiecībā uz fiziskām un juridiskām personām, kas ir noteiktas EK līguma 287. pantā (42). EK līguma 287. pants aizliedz Komisijas locekļiem, ierēdņiem un pārējiem darbiniekiem izpaust informāciju, uz kuru attiecas pienākums ievērot konfidencialitāti. Šāda informācija var būt gan konfidenciāla rakstura informācija, gan komercdarbības noslēpumi. Komercdarbības noslēpumi ir informācija, kuras izpaušana ne tikai sabiedrībai, bet arī nodošana kādai citai personai, kuras rīcībā šādas informācijas nav bijis, varētu nopietni kaitēt personas interesēm (43).

| 24. | Vienots EK līguma 10. un 287. panta skaidrojums nenorāda uz pilnīgu aizliegumu Komisijai sniegt valstu tiesām informāciju, uz kuru attiecas pienākums ievērot konfidencialitāti. Kopienas tiesu judikatūra apstiprina, ka lojālas sadarbības pienākums prasa, lai Komisija nodrošinātu jebkāda veida, pat konfidenciālu, informāciju, ko valsts tiesa tai lūdz. Taču, piedāvājot sadarbību valstu tiesām, Komisija nekādos apstākļos nedrīkst mazināt EK līguma 287. pantā noteiktās garantijas. |
| --- | --- |

24.

Vienots EK līguma 10. un 287. panta skaidrojums nenorāda uz pilnīgu aizliegumu Komisijai sniegt valstu tiesām informāciju, uz kuru attiecas pienākums ievērot konfidencialitāti. Kopienas tiesu judikatūra apstiprina, ka lojālas sadarbības pienākums prasa, lai Komisija nodrošinātu jebkāda veida, pat konfidenciālu, informāciju, ko valsts tiesa tai lūdz. Taču, piedāvājot sadarbību valstu tiesām, Komisija nekādos apstākļos nedrīkst mazināt EK līguma 287. pantā noteiktās garantijas.

| 25. | Tādēļ pirms konfidenciālas informācijas nodošanas valsts tiesai Komisija atgādinās tiesai par Kopienas tiesību aktos noteikto pienākumu ievērot tiesības, kādas saskaņā ar EK līguma 287. pantu tiek piešķirtas fiziskām un juridiskām personām, un Komisija prasīs tiesai, vai tā var garantēt un garantēs konfidenciālas informācijas un komercdarbības noslēpumu aizsardzību. Ja valsts tiesa nevar piedāvāt šādas garantijas, tad Komisija valsts tiesai konfidenciālu informāciju nesniegs (44). Tikai tādā gadījumā, ja valsts tiesa ir sniegusi garantiju, ka tā aizsargās konfidenciālu informāciju un komercdarbības noslēpumus, Komisija sniegs pieprasīto informāciju, norādot tās daļas, uz kurām attiecas konfidencialitātes ievērošana un uz kurām tā neattiecas, un kuras attiecīgi drīkst paziņot atklātībā. |
| --- | --- |

25.

Tādēļ pirms konfidenciālas informācijas nodošanas valsts tiesai Komisija atgādinās tiesai par Kopienas tiesību aktos noteikto pienākumu ievērot tiesības, kādas saskaņā ar EK līguma 287. pantu tiek piešķirtas fiziskām un juridiskām personām, un Komisija prasīs tiesai, vai tā var garantēt un garantēs konfidenciālas informācijas un komercdarbības noslēpumu aizsardzību. Ja valsts tiesa nevar piedāvāt šādas garantijas, tad Komisija valsts tiesai konfidenciālu informāciju nesniegs (44). Tikai tādā gadījumā, ja valsts tiesa ir sniegusi garantiju, ka tā aizsargās konfidenciālu informāciju un komercdarbības noslēpumus, Komisija sniegs pieprasīto informāciju, norādot tās daļas, uz kurām attiecas konfidencialitātes ievērošana un uz kurām tā neattiecas, un kuras attiecīgi drīkst paziņot atklātībā.

| 26. | Ir arī citi izņēmumi, kad Komisija nesniedz informāciju valsts tiesām. Jo īpaši Komisija var atteikties sniegt informāciju valsts tiesām, pamatojoties uz sevišķi svarīgiem iemesliem saistībā ar nepieciešamību aizsargāt Kopienas intereses vai lai izvairītos no iejaukšanās tās darbībā un neatkarībā, it īpaši, ja tas apdraud tai uzticēto uzdevumu izpildi (45). Tādēļ Komisija nesniegs valsts tiesām informāciju, ko brīvprātīgi iesniegusi persona, kam piemērots iecietības režīms, bez šīs personas piekrišanas. |
| --- | --- |

26.

Ir arī citi izņēmumi, kad Komisija nesniedz informāciju valsts tiesām. Jo īpaši Komisija var atteikties sniegt informāciju valsts tiesām, pamatojoties uz sevišķi svarīgiem iemesliem saistībā ar nepieciešamību aizsargāt Kopienas intereses vai lai izvairītos no iejaukšanās tās darbībā un neatkarībā, it īpaši, ja tas apdraud tai uzticēto uzdevumu izpildi (45). Tādēļ Komisija nesniegs valsts tiesām informāciju, ko brīvprātīgi iesniegusi persona, kam piemērots iecietības režīms, bez šīs personas piekrišanas.

2.   Atzinuma lūgšana jautājumos attiecībā uz EK konkurences noteikumu piemērošanu

| 27. | Kad valsts tiesa tiks aicināta piemērot EK konkurences noteikumus izskatāmajā lietā, tā sākotnēji var meklēt vadlīnijas Kopienas tiesu judikatūrā vai Komisijas regulās, lēmumos, paziņojumos un pamatnostādnēs par EK līguma 81. un 82. panta piemērošanu (46). Ja šie dokumenti nesniedz pietiekamas norādes, tad valsts tiesa var lūgt Komisijas atzinumu jautājumos, kas attiecas uz EK konkurences noteikumu piemērošanu. Valsts tiesa var lūgt Komisijas atzinumu ekonomiska, faktiska un juridiska rakstura jautājumos (47). Iepriekš minētais, protams, neierobežo valsts tiesas iespēju vai pienākumu lūgt prejudiciālu Tiesas nolēmumu attiecībā uz Kopienas tiesību akta likumības skaidrojumu saskaņā ar EK līguma 234. pantu. |
| --- | --- |

27.

Kad valsts tiesa tiks aicināta piemērot EK konkurences noteikumus izskatāmajā lietā, tā sākotnēji var meklēt vadlīnijas Kopienas tiesu judikatūrā vai Komisijas regulās, lēmumos, paziņojumos un pamatnostādnēs par EK līguma 81. un 82. panta piemērošanu (46). Ja šie dokumenti nesniedz pietiekamas norādes, tad valsts tiesa var lūgt Komisijas atzinumu jautājumos, kas attiecas uz EK konkurences noteikumu piemērošanu. Valsts tiesa var lūgt Komisijas atzinumu ekonomiska, faktiska un juridiska rakstura jautājumos (47). Iepriekš minētais, protams, neierobežo valsts tiesas iespēju vai pienākumu lūgt prejudiciālu Tiesas nolēmumu attiecībā uz Kopienas tiesību akta likumības skaidrojumu saskaņā ar EK līguma 234. pantu.

| 28. | Lai Komisija varētu sniegt valsts tiesai noderīgu atzinumu, tā var lūgt valsts tiesai vairāk informācijas (48). Lai nodrošinātu efektīvu sadarbību ar valstu tiesām, Komisija centīsies sniegt prasīto atzinumu valsts tiesai četru mēnešu laikā no pieprasījuma saņemšanas brīža. Ja Komisija sava atzinuma formulēšanai pieprasa valsts tiesai vēl papildu informāciju, tad šis periods sākas brīdī, kad tā saņem papildu informāciju. |
| --- | --- |

28.

Lai Komisija varētu sniegt valsts tiesai noderīgu atzinumu, tā var lūgt valsts tiesai vairāk informācijas (48). Lai nodrošinātu efektīvu sadarbību ar valstu tiesām, Komisija centīsies sniegt prasīto atzinumu valsts tiesai četru mēnešu laikā no pieprasījuma saņemšanas brīža. Ja Komisija sava atzinuma formulēšanai pieprasa valsts tiesai vēl papildu informāciju, tad šis periods sākas brīdī, kad tā saņem papildu informāciju.

| 29. | Sniedzot atzinumu valsts tiesai, Komisija aprobežosies ar faktisku informāciju vai ekonomisko un juridisko skaidrojumu, kas tiek lūgts, neskatot valsts tiesā izskatāmo lietu pēc būtības. Turklāt atšķirībā no Kopienas tiesību akta autoritatīvā skaidrojuma Kopienas tiesās Komisijas viedoklis nav valsts tiesai juridiski saistošs. |
| --- | --- |

29.

Sniedzot atzinumu valsts tiesai, Komisija aprobežosies ar faktisku informāciju vai ekonomisko un juridisko skaidrojumu, kas tiek lūgts, neskatot valsts tiesā izskatāmo lietu pēc būtības. Turklāt atšķirībā no Kopienas tiesību akta autoritatīvā skaidrojuma Kopienas tiesās Komisijas viedoklis nav valsts tiesai juridiski saistošs.

| 30. | Saskaņā ar šā paziņojuma 19. punktu Komisija neuzklausīs puses pirms Komisijas atzinuma sniegšanas valsts tiesai. Valsts tiesai ir jāizskata Komisijas atzinums atbilstoši attiecīgajiem valsts procesuālajiem tiesību aktiem, kas nedrīkst būt pretrunā ar vispārējiem Kopienas tiesību aktu principiem. |
| --- | --- |

30.

Saskaņā ar šā paziņojuma 19. punktu Komisija neuzklausīs puses pirms Komisijas atzinuma sniegšanas valsts tiesai. Valsts tiesai ir jāizskata Komisijas atzinums atbilstoši attiecīgajiem valsts procesuālajiem tiesību aktiem, kas nedrīkst būt pretrunā ar vispārējiem Kopienas tiesību aktu principiem.

3.   Komisijas apsvērumu iesniegšana valsts tiesai

| 31. | Saskaņā ar regulas 15. panta 3. punktu valstu konkurences padomes un Komisija var iesniegt apsvērumus jautājumos, kas saistīti ar EK līguma 81. vai 82. panta piemērošanu, valsts tiesā, kuru aicina šos noteikumus ievērot. Regulā ir nošķīrums starp rakstiskiem apsvērumiem, ko valstu konkurences padomes un Komisija var iesniegt pēc savas iniciatīvas, un mutvārdu apsvērumiem, ko var iesniegt tikai ar valsts tiesas atļauju (49). |
| --- | --- |

31.

Saskaņā ar regulas 15. panta 3. punktu valstu konkurences padomes un Komisija var iesniegt apsvērumus jautājumos, kas saistīti ar EK līguma 81. vai 82. panta piemērošanu, valsts tiesā, kuru aicina šos noteikumus ievērot. Regulā ir nošķīrums starp rakstiskiem apsvērumiem, ko valstu konkurences padomes un Komisija var iesniegt pēc savas iniciatīvas, un mutvārdu apsvērumiem, ko var iesniegt tikai ar valsts tiesas atļauju (49).

| 32. | Regulā ir norādīts, ka Komisija iesniedz apsvērumus vienīgi tad, ja tas nepieciešams saskaņotai EK līguma 81. vai 82. panta piemērošanai. Tā kā tas ir iesnieguma mērķis, tad Komisija aprobežosies ar to faktu ekonomisko un juridisko analīzi, kuri ir valsts tiesā izskatāmās lietas pamatā. |
| --- | --- |

32.

Regulā ir norādīts, ka Komisija iesniedz apsvērumus vienīgi tad, ja tas nepieciešams saskaņotai EK līguma 81. vai 82. panta piemērošanai. Tā kā tas ir iesnieguma mērķis, tad Komisija aprobežosies ar to faktu ekonomisko un juridisko analīzi, kuri ir valsts tiesā izskatāmās lietas pamatā.

| 33. | Lai Komisija varētu iesniegt noderīgus apsvērumus, valstu tiesām var lūgt iesniegt Komisijai visu to dokumentu kopijas vai arī nodrošināt to nodošanu, kas ir nepieciešami lietas izvērtēšanā. Saskaņā ar regulas 15. panta 3. punkta otro daļu Komisija šos dokumentus izmantos vienīgi apsvērumu sagatavošanā (50). |
| --- | --- |

33.

Lai Komisija varētu iesniegt noderīgus apsvērumus, valstu tiesām var lūgt iesniegt Komisijai visu to dokumentu kopijas vai arī nodrošināt to nodošanu, kas ir nepieciešami lietas izvērtēšanā. Saskaņā ar regulas 15. panta 3. punkta otro daļu Komisija šos dokumentus izmantos vienīgi apsvērumu sagatavošanā (50).

| 34. | Tā kā regula nenosaka kārtību, kādā apsvērumi ir iesniedzami, tad attiecīgo kārtību nosaka dalībvalsts procesuālie noteikumi un prakse. Ja dalībvalsts vēl nav šādu kārtību izstrādājusi, tad valsts tiesai ir jānosaka, kuri procesuālie noteikumi ir piemērojami attiecībā uz apsvērumu iesniegšanu izskatāmajā lietā. |
| --- | --- |

34.

Tā kā regula nenosaka kārtību, kādā apsvērumi ir iesniedzami, tad attiecīgo kārtību nosaka dalībvalsts procesuālie noteikumi un prakse. Ja dalībvalsts vēl nav šādu kārtību izstrādājusi, tad valsts tiesai ir jānosaka, kuri procesuālie noteikumi ir piemērojami attiecībā uz apsvērumu iesniegšanu izskatāmajā lietā.

| 35. | Kārtībai jābūt saskaņotai ar šā paziņojuma 10. punktā izklāstītajiem principiem. Starp principiem ir noteikts arī tas, ka apsvērumu iesniegšanas kārtībai jautājumos, kas attiecas uz EK līguma 81. vai 82. panta piemērošanu:






  a) | jāsaskan ar vispārējiem Kopienas tiesību aktu principiem, jo īpaši ar lietā iesaistīto pušu pamata tiesībām; |
| --- | --- | --- |

35.

Kārtībai jābūt saskaņotai ar šā paziņojuma 10. punktā izklāstītajiem principiem. Starp principiem ir noteikts arī tas, ka apsvērumu iesniegšanas kārtībai jautājumos, kas attiecas uz EK līguma 81. vai 82. panta piemērošanu:

a)

jāsaskan ar vispārējiem Kopienas tiesību aktu principiem, jo īpaši ar lietā iesaistīto pušu pamata tiesībām;

| b) | šādu piezīmju iesniegšanu nedrīkst padarīt pārmērīgi grūtu vai praktiski neiespējamu (efektivitātes princips) (51); un |
| --- | --- |

b)

šādu piezīmju iesniegšanu nedrīkst padarīt pārmērīgi grūtu vai praktiski neiespējamu (efektivitātes princips) (51); un

| c) | šādu apsvērumu iesniegšanu nedrīkst padarīt grūtāku par apsvērumu iesniegšanu tiesvedības procesā, kurā tiek piemērots līdzvērtīgs valsts tiesību akts (vienlīdzības princips). |
| --- | --- |

c)

šādu apsvērumu iesniegšanu nedrīkst padarīt grūtāku par apsvērumu iesniegšanu tiesvedības procesā, kurā tiek piemērots līdzvērtīgs valsts tiesību akts (vienlīdzības princips).

B.   KĀ VALSTU TIESAS NOSTIPRINA KOMISIJAS LOMU EK KONKURENCES NOTEIKUMU IEVIEŠANĀ

| 36. | Tā kā lojālas sadarbības pienākums paredz arī to, ka dalībvalstu iestādes palīdz Eiropas iestādēm nolūkā sasniegt EK līgumā noteiktos mērķus (52), tad regulā ir iekļauti šāda veida palīdzības trīs piemēri: 1) to dokumentu nodošana, kas nepieciešami tās lietas izvērtēšanai, par kuru Komisija vēlētos iesniegt apsvērumus (skatīt 33. punktu); 2) spriedumu, kuru izstrādē piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, nodošana; un 3) valstu tiesu nozīme saistībā ar pārbaudēm, ko veic Komisija. |
| --- | --- |

36.

Tā kā lojālas sadarbības pienākums paredz arī to, ka dalībvalstu iestādes palīdz Eiropas iestādēm nolūkā sasniegt EK līgumā noteiktos mērķus (52), tad regulā ir iekļauti šāda veida palīdzības trīs piemēri: 1) to dokumentu nodošana, kas nepieciešami tās lietas izvērtēšanai, par kuru Komisija vēlētos iesniegt apsvērumus (skatīt 33. punktu); 2) spriedumu, kuru izstrādē piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, nodošana; un 3) valstu tiesu nozīme saistībā ar pārbaudēm, ko veic Komisija.

1.   Valstu tiesu spriedumu, kuru izstrādē piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, nodošana

| 37. | Saskaņā ar regulas 15. panta 2. punktu dalībvalsts nekavējoties nosūta Komisijai ikviena rakstiska valstu tiesu sprieduma kopiju, ja sprieduma tapšanā piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, pēc tam, kad pilnīgs rakstisks spriedums ir paziņots pusēm. Valstu spriedumu, kuru izstrādē piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, nodošana un attiecīgā informācija par tiesvedību valstu tiesās galvenokārt palīdz Komisijai savlaicīgi uzzināt par lietām, kurās varētu būt lietderīga apsvērumu iesniegšana, ja viena no pusēm iesniedz apelāciju, apstrīdot spriedumu. |
| --- | --- |

37.

Saskaņā ar regulas 15. panta 2. punktu dalībvalsts nekavējoties nosūta Komisijai ikviena rakstiska valstu tiesu sprieduma kopiju, ja sprieduma tapšanā piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, pēc tam, kad pilnīgs rakstisks spriedums ir paziņots pusēm. Valstu spriedumu, kuru izstrādē piemērots EK līguma 81. vai 82. pants, nodošana un attiecīgā informācija par tiesvedību valstu tiesās galvenokārt palīdz Komisijai savlaicīgi uzzināt par lietām, kurās varētu būt lietderīga apsvērumu iesniegšana, ja viena no pusēm iesniedz apelāciju, apstrīdot spriedumu.

2.   Valstu tiesu nozīme saistībā ar Komisijas veiktajām pārbaudēm

| 38. | Visbeidzot, valstu tiesām var būt nozīme saistībā ar Komisijas veiktajām pārbaudēm uzņēmumos un uzņēmumu apvienībās. Valstu tiesu loma ir atkarīga no tā, vai pārbaudi veic uzņēmuma telpās vai telpās, kurās netiek veikta uzņēmējdarbība. |
| --- | --- |

38.

Visbeidzot, valstu tiesām var būt nozīme saistībā ar Komisijas veiktajām pārbaudēm uzņēmumos un uzņēmumu apvienībās. Valstu tiesu loma ir atkarīga no tā, vai pārbaudi veic uzņēmuma telpās vai telpās, kurās netiek veikta uzņēmējdarbība.

| 39. | Attiecībā uz pārbaudi uzņēmuma telpās valstu tiesību aktos var būt noteikts, ka valsts tiesai ir jāsniedz atļauja, kas ļautu valsts izpildinstitūcijai palīdzēt Komisijai attiecīgā uzņēmuma iebildumu gadījumā. Šādu atļauju var uzskatīt arī par piesardzības pasākumu. Izskatot pieprasījumu, valsts tiesai ir tiesības kontrolēt, vai lēmums Komisijas pārbaudes lietā ir pamatots un vai paredzētie piespiedu pasākumi nav patvaļīgi vai pārmērīgi attiecībā uz pārbaudes mērķi. Lai kontrolētu piespiedu pasākumu atbilstību, valsts tiesa tieši vai ar valsts konkurences iestādes starpniecību var lūgt Komisijai plašākus paskaidrojumus, it īpaši par Komisijas aizdomu par EK līguma 81. un 82. panta neievērošanu pamatojumu, kā arī par iespējamā pārkāpuma nopietnību un aplūkojamā uzņēmuma saistību raksturu (53). |
| --- | --- |

39.

Attiecībā uz pārbaudi uzņēmuma telpās valstu tiesību aktos var būt noteikts, ka valsts tiesai ir jāsniedz atļauja, kas ļautu valsts izpildinstitūcijai palīdzēt Komisijai attiecīgā uzņēmuma iebildumu gadījumā. Šādu atļauju var uzskatīt arī par piesardzības pasākumu. Izskatot pieprasījumu, valsts tiesai ir tiesības kontrolēt, vai lēmums Komisijas pārbaudes lietā ir pamatots un vai paredzētie piespiedu pasākumi nav patvaļīgi vai pārmērīgi attiecībā uz pārbaudes mērķi. Lai kontrolētu piespiedu pasākumu atbilstību, valsts tiesa tieši vai ar valsts konkurences iestādes starpniecību var lūgt Komisijai plašākus paskaidrojumus, it īpaši par Komisijas aizdomu par EK līguma 81. un 82. panta neievērošanu pamatojumu, kā arī par iespējamā pārkāpuma nopietnību un aplūkojamā uzņēmuma saistību raksturu (53).

| 40. | Attiecībā uz pārbaudi, kas notiek telpās, kurās netiek veikta uzņēmējdarbība, regulā ir noteikts, ka valsts tiesa izsniedz atļauju, pirms tiek izpildīts Komisijas lēmums par šādas pārbaudes veikšanu. Šādā gadījumā valsts tiesa var kontrolēt, vai lēmums Komisijas pārbaudes lietā ir pamatots un vai paredzētie piespiedu pasākumi nav patvaļīgi vai pārmērīgi, it īpaši attiecībā uz iespējamā pārkāpuma nopietnību, meklējamo pierādījumu nozīmīgumu, attiecīgā uzņēmuma līdzdalību un ticamību, ka grāmatvedības dokumenti un reģistri, kas attiecas uz pārbaudes mērķi, tiek glabāti telpās, kuru pārmeklēšanai tiek lūgta atļauja. Valsts tiesa tieši vai ar valsts konkurences iestādes starpniecību var lūgt Komisijai plašākus paskaidrojumus par elementiem, kas ir nepieciešami, lai ļautu tai kontrolēt paredzēto piespiedu pasākumu atbilstību (54). |
| --- | --- |

40.

Attiecībā uz pārbaudi, kas notiek telpās, kurās netiek veikta uzņēmējdarbība, regulā ir noteikts, ka valsts tiesa izsniedz atļauju, pirms tiek izpildīts Komisijas lēmums par šādas pārbaudes veikšanu. Šādā gadījumā valsts tiesa var kontrolēt, vai lēmums Komisijas pārbaudes lietā ir pamatots un vai paredzētie piespiedu pasākumi nav patvaļīgi vai pārmērīgi, it īpaši attiecībā uz iespējamā pārkāpuma nopietnību, meklējamo pierādījumu nozīmīgumu, attiecīgā uzņēmuma līdzdalību un ticamību, ka grāmatvedības dokumenti un reģistri, kas attiecas uz pārbaudes mērķi, tiek glabāti telpās, kuru pārmeklēšanai tiek lūgta atļauja. Valsts tiesa tieši vai ar valsts konkurences iestādes starpniecību var lūgt Komisijai plašākus paskaidrojumus par elementiem, kas ir nepieciešami, lai ļautu tai kontrolēt paredzēto piespiedu pasākumu atbilstību (54).

| 41. | Abos 39. un 40. punktā aprakstītajos gadījumos valsts tiesa var neapšaubīt Komisijas lēmuma likumību vai pārbaudes nepieciešamību, kā arī pieprasīt Komisijas rīcībā esošo informāciju (55). Turklāt lojālas sadarbības pienākums nosaka, ka valsts tiesai jāpieņem lēmums noteiktā termiņā, ļaujot Komisijai efektīvi veikt pārbaudi (56). |
| --- | --- |

41.

Abos 39. un 40. punktā aprakstītajos gadījumos valsts tiesa var neapšaubīt Komisijas lēmuma likumību vai pārbaudes nepieciešamību, kā arī pieprasīt Komisijas rīcībā esošo informāciju (55). Turklāt lojālas sadarbības pienākums nosaka, ka valsts tiesai jāpieņem lēmums noteiktā termiņā, ļaujot Komisijai efektīvi veikt pārbaudi (56).

IV.   NOBEIGUMA NOTEIKUMI

| 42. | Šis paziņojums ir izdots, lai palīdzētu valstu tiesām EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā. Tas nav saistošs valstu tiesām un neietekmē ne ES dalībvalstu, ne fizisko un juridisko personu tiesības un pienākumus, kas noteikti Kopienas tiesību aktos. |
| --- | --- |

42.

Šis paziņojums ir izdots, lai palīdzētu valstu tiesām EK līguma 81. un 82. panta piemērošanā. Tas nav saistošs valstu tiesām un neietekmē ne ES dalībvalstu, ne fizisko un juridisko personu tiesības un pienākumus, kas noteikti Kopienas tiesību aktos.

| 43. | Šis paziņojums aizstāj 1993. gada paziņojumu par valstu tiesu un Komisijas sadarbību EK līguma 85. un 86. panta piemērošanā (57). |
| --- | --- |

43.

Šis paziņojums aizstāj 1993. gada paziņojumu par valstu tiesu un Komisijas sadarbību EK līguma 85. un 86. panta piemērošanā (57).

PIELIKUMS

KOMISIJAS GRUPU ATBRĪVOJUMA REGULAS, PAZIŅOJUMI UN PAMATNOSTĀDNES

Šis saraksts, kurš tiek arī regulāri atjaunots, atrodams arī Eiropas Komisijas Konkurences Ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē:

http://europa.eu.int/comm/competition/antitrust/legislation/

A.   Īpašie noteikumi, kas nav saistīti ar nozarēm

1.   Vispārēja rakstura paziņojumi

| — | Paziņojums par jēdziena “konkrētais tirgus” definīciju Kopienas konkurences tiesībās (OV C 372, 9.12.1997., 5. lpp.). |
| --- | --- |

—

Paziņojums par jēdziena “konkrētais tirgus” definīciju Kopienas konkurences tiesībās (OV C 372, 9.12.1997., 5. lpp.).

| — | Paziņojums par mazāk nozīmīgiem nolīgumiem, kas būtiski neierobežo konkurenci, saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 81. panta 1. punktu (de minimis) (OV C 368, 22.12.2001., 13. lpp.). |
| --- | --- |

—

Paziņojums par mazāk nozīmīgiem nolīgumiem, kas būtiski neierobežo konkurenci, saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 81. panta 1. punktu (de minimis) (OV C 368, 22.12.2001., 13. lpp.).

| — | Paziņojums par Līguma 81. un 82. pantā ietverto jēdzienu “ietekme uz tirdzniecību” (OV C 101, 27.4.2004., 81. lpp.). |
| --- | --- |

—

Paziņojums par Līguma 81. un 82. pantā ietverto jēdzienu “ietekme uz tirdzniecību” (OV C 101, 27.4.2004., 81. lpp.).

| — | Pamatnostādnes Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanai (OV C 101, 27.4.2004., 2. lpp.). |
| --- | --- |

—

Pamatnostādnes Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanai (OV C 101, 27.4.2004., 2. lpp.).

2.   Vertikālie nolīgumi

| — | 1999. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 2790/1999 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 336, 29.12.1999., 21. lpp.). |
| --- | --- |

—

1999. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 2790/1999 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām (OV L 336, 29.12.1999., 21. lpp.).

| — | Vertikālo ierobežojumu pamatnostādnes (OV C 291, 13.10.2000., 1. lpp.). |
| --- | --- |

—

Vertikālo ierobežojumu pamatnostādnes (OV C 291, 13.10.2000., 1. lpp.).

3.   Horizontālie sadarbības nolīgumi

| — | 2000. gada 29. novembra Regula (EK) Nr. 2658/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu specializācijas līgumu kategorijām (OV L 304, 5.12.2000., 3. lpp.). |
| --- | --- |

—

2000. gada 29. novembra Regula (EK) Nr. 2658/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu specializācijas līgumu kategorijām (OV L 304, 5.12.2000., 3. lpp.).

| — | 2000. gada 29. novembra Regula (EK) Nr. 2659/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu pētniecības un attīstības līgumiem (OV L 304, 5.12.2000., 7. lpp.). |
| --- | --- |

—

2000. gada 29. novembra Regula (EK) Nr. 2659/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu pētniecības un attīstības līgumiem (OV L 304, 5.12.2000., 7. lpp.).

| — | Pamatnostādnes par 81. panta piemērošanu horizontālajiem sadarbības nolīgumiem (OV C 3, 6.1.2001., 2. lpp.). |
| --- | --- |

—

Pamatnostādnes par 81. panta piemērošanu horizontālajiem sadarbības nolīgumiem (OV C 3, 6.1.2001., 2. lpp.).

4.   Licencēšanas nolīgumi attiecībā uz tehnoloģiju nodošanu

| — | 2004. gada 27. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu tehnoloģiju nodošanas nolīgumu kategorijām (OV L 123, 27.4.2004.). |
| --- | --- |

—

2004. gada 27. aprīļa Regula (EK) Nr. 773/2004 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu tehnoloģiju nodošanas nolīgumu kategorijām (OV L 123, 27.4.2004.).

| — | Pamatnostādnes EK līguma 81. panta piemērošanai tehnoloģiju nodošanas nolīgumiem (OV C 101, 27.4.2004., 2. lpp.). |
| --- | --- |

—

Pamatnostādnes EK līguma 81. panta piemērošanai tehnoloģiju nodošanas nolīgumiem (OV C 101, 27.4.2004., 2. lpp.).

B.   Nozarei raksturīgie noteikumi

1.   Apdrošināšana

| — | 2003. gada 27. februāra Regula (EK) Nr. 358/2003 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām apdrošināšanas nozarē (OV L 53, 28.2.2003., 8. lpp.). |
| --- | --- |

—

2003. gada 27. februāra Regula (EK) Nr. 358/2003 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām apdrošināšanas nozarē (OV L 53, 28.2.2003., 8. lpp.).

2.   Transporta līdzekļi

| — | 2002. gada 31. jūlija Regula (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē (OV L 203, 1.8.2002., 30. lpp.). |
| --- | --- |

—

2002. gada 31. jūlija Regula (EK) Nr. 1400/2002 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu vertikālu vienošanos un saskaņotu darbību kategorijām mehānisko transportlīdzekļu nozarē (OV L 203, 1.8.2002., 30. lpp.).

3.   Telekomunikāciju un pasta pakalpojumi

| — | Komisijas pamatnostādnes par EEK konkurences noteikumu piemērošanu telekomunikāciju sektorā (OV C 233, 6.9.1991., 2. lpp.). |
| --- | --- |

—

Komisijas pamatnostādnes par EEK konkurences noteikumu piemērošanu telekomunikāciju sektorā (OV C 233, 6.9.1991., 2. lpp.).

| — | Paziņojums par konkurences likumu piemērošanu pasta pakalpojumu nozarē un noteiktu valsts pasākumu izvērtēšanu saistībā ar pasta pakalpojumiem (OV C 39, 6.2.1998., 2. lpp.). |
| --- | --- |

—

Paziņojums par konkurences likumu piemērošanu pasta pakalpojumu nozarē un noteiktu valsts pasākumu izvērtēšanu saistībā ar pasta pakalpojumiem (OV C 39, 6.2.1998., 2. lpp.).

| — | Paziņojums par konkurences likumu piemērošanu pieejas nolīgumiem telekomunikāciju nozarē – struktūra, saistītais tirgus un principi (OV C 265, 22.8.1998., 2. lpp.). |
| --- | --- |

—

Paziņojums par konkurences likumu piemērošanu pieejas nolīgumiem telekomunikāciju nozarē – struktūra, saistītais tirgus un principi (OV C 265, 22.8.1998., 2. lpp.).

| — | Pamatnostādnes attiecībā uz tirgus analīzi un nozīmīgu tirgus iespēju izvērtēšanu saskaņā ar Kopienas elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu regulējošo struktūru (OV C 165, 11.7.2002., 6. lpp.). |
| --- | --- |

—

Pamatnostādnes attiecībā uz tirgus analīzi un nozīmīgu tirgus iespēju izvērtēšanu saskaņā ar Kopienas elektronisko komunikāciju tīklu un pakalpojumu regulējošo struktūru (OV C 165, 11.7.2002., 6. lpp.).

4.   Transports

| — | Regula (EEK) Nr. 1617/93 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām tādu vienošanos, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām, kas attiecas uz lidojumu sarakstu kopīgu plānošanu un saskaņošanu, lidojumu kopīgu apkalpošanu un apspriešanos par pasažieru un kravas pārvadājumu tarifiem regulārās gaisa satiksmes līnijās, kā arī uz laika nišu sadali lidostās (OV L 155, 26.6.1993., 18. lpp.). |
| --- | --- |

—

Regula (EEK) Nr. 1617/93 par Līguma 85. panta 3. punkta piemērošanu dažām tādu vienošanos, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām, kas attiecas uz lidojumu sarakstu kopīgu plānošanu un saskaņošanu, lidojumu kopīgu apkalpošanu un apspriešanos par pasažieru un kravas pārvadājumu tarifiem regulārās gaisa satiksmes līnijās, kā arī uz laika nišu sadali lidostās (OV L 155, 26.6.1993., 18. lpp.).

| — | Komisijas paziņojums par Komisijas ieteikumu izskaidrošanu attiecībā uz konkurences noteikumu piemērošanu jaunas transporta infrastruktūras projektiem (OV C 298, 30.9.1997., 5. lpp.). |
| --- | --- |

—

Komisijas paziņojums par Komisijas ieteikumu izskaidrošanu attiecībā uz konkurences noteikumu piemērošanu jaunas transporta infrastruktūras projektiem (OV C 298, 30.9.1997., 5. lpp.).

| — | 2000. gada 19. aprīļa Regula (EK) Nr. 823/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības sabiedrību kopīgu līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem) (OV L 100, 20.4.2000., 24. lpp.). |
| --- | --- |

—

2000. gada 19. aprīļa Regula (EK) Nr. 823/2000 par Līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu dažām laineru kuģniecības sabiedrību kopīgu līgumu, lēmumu un saskaņotu darbību kategorijām (konsorcijiem) (OV L 100, 20.4.2000., 24. lpp.).

---

(1)  Lai uzzinātu kritērijus, pēc kuriem nosakāmi tās iestādes, ko var uzskatīt par tiesām vai tribunāliem atbilstoši EK līguma 234. pantam, skatīt piemēru C-516/99 Schmid (2002), ECR I-4573, 34: “Tiesa ņem vērā vairākus faktorus, piemēram, to, vai institūcija ir dibināta saskaņā ar likumu, vai tā ir pastāvīga, vai tās jurisdikcija ir obligāta, vai tās procedūras ir inter partes, vai tā ievēro likuma varu un vai tā ir neatkarīga.”

1

Schmid

inter partes

(2)  Padomes 2002. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1/2003 par to konkurences noteikumu īstenošanu, kas noteikti Līguma 81. un 82. pantā (OV L 1, 4.1.2003., 1. lpp.).

2

(3)  Paziņojums par sadarbību konkurences iestāžu tīklā (OV C 101, 27.4.2004., 43. lpp.). Šajā paziņojumā “valsts konkurences iestāde” ir dalībvalsts norīkota iestāde atbilstoši regulas 35. panta 1. punktam.

3

(4)  Valsts tiesas jurisdikcija ir atkarīga no valsts, Eiropas un starptautiskās jurisdikcijas tiesību normām. Šajā kontekstā var atcerēties, ka Padomes 2000. gada 22. decembra Regula (EK) Nr. 44/2001 par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildīšanu civillietās un komerclietās (OV L 12, 16.1.2001., 1. lpp.) ir piemērojama visās konkurences lietās, kam ir civils vai komerciāls raksturs.

4

(5)  Skatīt regulas 6. pantu.

5

(6)  Skatīt EK līguma 2. un 3. pantu, lietu C-126/97 Eco Swiss (1999), ECR I-3055, 36.; lietu T-34/92 Fiatagri UK and New Holland Ford (1994), ECR II-905, 39., un lietu T-128/98 Aéroports de Paris (2000), ECR II-3929, 241.

6

Eco Swiss

Fiatagri UK and New Holland Ford

Aéroports de Paris

(7)  Apvienotās lietas C-430/93 un C-431/93 van Schijndel (1995), ECR I-4705, no 13. līdz 15. un 22.

7

van Schijndel

(8)  Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1/2003 8. apsvēruma pēdējo teikumu šī regula neattiecas uz valstu tiesību aktiem, kas nosaka kriminālsankcijas attiecībā uz fiziskām personām, izņemot, ja šādas sankcijas ir līdzekļi, ar kuriem tiek realizēti konkurences noteikumi, kas attiecas uz uzņēmumiem.

8

(9)  Lieta T-24/90 Automec (1992), ECR II-2223, 85.

9

Automec

(10)  Lai precizētu koncepciju par ietekmi uz tirdzniecību, skatīt paziņojumu par šo jautājumu (OV C 101, 27.4.2004., 81. lpp.).

10

(11)  Regulas 3. panta 1. punkts.

11

(12)  Skatīt arī paziņojumu par EK līguma 81. panta 3. punkta piemērošanu (OV C 101, 27.4.2004., 2. lpp.).

12

(13)  Lieta 14/68 Walt Wilhelm (1969), ECR 1, un apvienotās lietas 253/78 un 1 līdz 3/79 Giry and Guerlain (1980), ECR 2327, 15. līdz 17.

13

Walt Wilhelm

Giry and Guerlain

(14)  Lieta 106/77 Simmenthal (1978), ECR 629, 21, un lieta C-198/01 Consorzio Industrie Fiammiferi (CIF) (2003), ECR, 49.

14

Simmenthal

Consorzio Industrie Fiammiferi

CIF

(15)  Piemēram, valsts tiesai var lūgt ieviest Komisijas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar regulas 7.–10., 23. un 24. pantu.

15

(16)  Piemēram, skatīt lietu 5/88 Wachauf (1989), ECR 2609, 19.

16

Wachauf

(17)  Apvienotās lietas C-215/96 un C-216/96 Bagnasco (1999), ECR I-135, 50.

17

Bagnasco

(18)  Lieta 63/75 Fonderies Roubaix (1976), ECR 111, 9.–11., un lieta C-234/89 Delimitis (1991), ECR I-935, 46.

18

Fonderies Roubaix

Delimitis

(19)  Par vienlaicīgu vai secīgu EK konkurences noteikumu piemērošanu valsts tiesā un Komisijā skatīt arī 11.–14. punktu.

19

(20)  Lieta 66/86 Ahmed Saeed Flugreisen (1989), ECR 803, 27., un lieta C-234/89 Delimitis (1991), ECR I-935, 50. Komisijas pamatnostādņu, paziņojumu un regulu konkurences politikas jomā, it īpaši regulu, ar kurām EK līguma 81. panta 3. punktu piemēro noteiktām līgumu, lēmumu vai saskaņotu darbību kategorijām, saraksts ir pievienots šā paziņojuma pielikumā. Komisijas lēmumus par EK līguma 81. un 82. panta piemērošanu (kopš 1964. g.) skatīt http://www.europa.eu.int/comm/competition/antitrust/cases/

20

Ahmed Saeed Flugreisen

Delimitis

(21)  Apvienotās lietas C-319/93, C-40/94 un C-224/94 Dijkstra (1995), ECR I-4471, 32.

21

Dijkstra

(22)  Par valstu tiesu iespējām lūgt Komisijas viedokli skatīt 27.–30. punktu.

22

(23)  Par apsvērumu iesniegšanu skatīt 31.–35. punktu.

23

(24)  Lieta 106/77 Simmenthal (1978), ECR 629, 14. un 15.

24

Simmenthal

(25)  Lieta 68/88 Commission v Greece (1989), ECR 2965, 23.–25.

25

Commission v Greece

(26)  Par uzņēmuma nodarītajiem zaudējumiem skatīt lietu C-453/99 Courage and Crehan (2001), ECR 6297, 26. un 27. Par dalībvalsts vai valsts institūcijas nodarītajiem zaudējumiem un valsts atbildību skatīt, piemēram, apvienotās lietas C-6/90 un C-9/90 Francovich (1991), ECR I-5357, 33.–36.; lietu C-271/91 Marshall v Southampton and South West Hampshire Area Health Authority (1993), ECR I-4367, 30. un 34.–35.; apvienotās lietas C-46/93 un C-48/93 Brasserie du Pêcheur and Factortame (1996), ECR I-1029; lietu C-392/93 British Telecommunications (1996), ECR I-1631, 39. līdz 46., un apvienotās lietas C-178/94, C-179/94 un C-188/94 līdz 190/94 Dillenkofer (1996), ECR I-4845, 22.–26. un 72.

26

Courage and Crehan

Francovich

Marshall v Southampton and South West Hampshire Area Health Authority

Brasserie du Pêcheur and Factortame

British Telecommunications

Dillenkofer

(27)  Skatīt, piemēram, lietu 33/76 Rewe (1976), ECR 1989, 5; lietu 45/76 Comet (1976), ECR 2043, 12., un lietu 79/83 Harz (1984), ECR 1921, 18. un 23.

27

Rewe

Comet

Harz

(28)  Skatīt, piemēram, lietu 33/76 Rewe (1976), ECR 1989, 5.; lietu 158/80 Rewe (1981), ECR 1805, 44.; lietu 199/82 San Giorgio (1983), ECR 3595, 12., un lietu C-231/96 Edis (1998) ECR I-4951, 36. un 37.

28

Rewe

Rewe

San Giorgio

Edis

(29)  Regulas 11. panta 6. punkts, juncto 35. panta 3. un 4. punkts nepieļauj EK līguma 81. vai 82. panta vienlaicīgu piemērošanu Komisijā un valsts tiesā vienīgi tajā gadījumā, ja minēta valsts tiesa ir iecelta par valsts konkurences iestādi.

29

juncto

(30)  Regulas 16. panta 1. punkts.

30

(31)  Komisija uzsāk savu tiesvedību ar mērķi pieņemt lēmumu saskaņā ar regulas 7.–10. pantu (sk. Komisijas 2004. gada 7. aprīļa Regulas (EK) Nr. 773/2004 2. panta 2. punktu, kas attiecas uz tiesvedību saskaņā ar EK līguma 81. un 82. pantu (OV C 101, 27.4.2004.)). Kā noteikusi Tiesa, tiesvedības uzsākšanai nepieciešams Komisijas autentisks dokuments, kas liecina par nodomu pieņemt lēmumu (lieta 48/72 Brasserie de Haecht (1973), ECR 77, 16.).

31

Brasserie de Haecht

(32)  Lieta C-234/89 Delimitis (1991), ECR I-935, 53., un apvienotās lietas C-319/93, C-40/94 un C-224/94 Dijkstra (1995), ECR I-4471, 34. Šajā jautājumā turpmāk skatīt šā paziņojuma 21. punktu.

32

Delimitis

Dijkstra

(33)  Skatīt regulas 16. panta 1. punktu un lietu C-234/89 Delimitis (1991), ECR I-935, 47., un lietu C-344/98 Masterfoods (2000), ECR I-11369, 51.

33

Delimitis

Masterfoods

(34)  Lieta 314/85 Foto-Frost (1987), ECR 4199, 12.–20.

34

Foto-Frost

(35)  Skatīt regulas 16. panta 1. punktu un lietu C-344/98 Masterfoods (2000), ECR I-11369, 52.–59.

35

Masterfoods

(36)  Lieta C-344/98 Masterfoods (2000), ECR, I-11369, 58.

36

Masterfoods

(37)  Lieta C-2/88 Imm Zwartveld (1990), ECR I-3365, 16.–22., un lieta C-234/89 Delimitis (1991), I-935, 53.

37

Imm Zwartveld

Delimitis

(38)  C-94/00 Roquette Frères (2002), ECR 9011, 31.

38

Roquette Frères

(39)  Par šādu valsts procesuālo tiesību aktu atbilstību vispārējiem Kopienas tiesību principiem skatīt šā paziņojuma 9. un 10. punktu.

39

(40)  Par šiem pienākumiem skatīt, piemēram, šā paziņojuma 23.–26. punktu.

40

(41)  Lieta C-234/89 Delimitis (1991), ECR I-935, 53., un apvienotās lietas C-319/93, C-40/94 un C-224/94 Dijkstra (1995), ECR I-4471, 34.

41

Delimitis

Dijkstra

(42)  Lieta C-234/89 Delimitis (1991), I-935, 53.

42

Delimitis

(43)  Lieta T-353/94 Postbank (1996), ECR II-921, 86. un 87., un lieta 145/83 Adams (1985), ECR 3539, 34.

43

Postbank

Adams

(44)  Lieta C-2/88 Zwartveld (1990), ECR I-4405, 10. un 11., un lieta T-353/94 Postbank (1996), ECR II-921, 93.

44

Zwartveld

Postbank

(45)  Lieta C-2/88 Zwartveld (1990), ECR I-4405, 10. un 11.; lieta C-275/00 First and Franex (2002), ECR I-10943, 49., un lieta T-353/94 Postbank (1996), ECR II-921, 93.

45

Zwartveld

First and Franex

Postbank

(46)  Skatīt šā paziņojuma 8. punktu.

46

(47)  Lieta C-234/89 Delimitis (1991), ECR I-935, 53., un apvienotās lietas C-319/93, C-40/94 un C-224/94 Dijkstra (1995), ECR I-4471, 34.

47

Delimitis

Dijkstra

(48)  Salīdziniet ar lietu 96/81 Commission v the Netherlands (1982) ECR 1791, 7., un lietu 272/86 Commission v Greece (1988), ECR 4875, 30.

48

Commission v the Netherlands

Commission v Greece

(49)  Saskaņā ar regulas 15. panta 4. punktu tas nemazina plašākas iespējas iesniegt apsvērumus tiesā saskaņā ar valsts likumdošanu.

49

(50)  Skatīt arī regulas 28. panta 2. punktu, kas aizliedz Komisijai atklāt informāciju, ko tā ir ieguvusi un uz ko attiecas dienesta noslēpuma pienākums.

50

(51)  Apvienotās lietas 46/87 un 227/88 Hoechst (1989), ECR, 2859, 33. Skatīt arī regulas 15. panta 3. punktu.

51

Hoechst

(52)  Lieta C-69/90 Commission v Italy (1991), ECR 6011, 15.

52

Commission v Italy

(53)  Regulas 20. panta 6.–8. punkts un lieta C-94/00 Roquette Frères (2002), ECR 9011.

53

Roquette Frères

(54)  Regulas 21. panta 3. punkts.

54

(55)  Lieta C-94/00 Roquette Frères (2002), ECR 9011, 39. un 62.–66.

55

Roquette Frères

(56)  Skatīt arī ibidem, 91. un 92.

56

ibidem

(57)  OV C 39, 13.2.1993., 6. lpp.

57

---