# Europeiska unionens C 216/2016

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 216 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 59 årgången16 juni 2016 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 216

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

59 årgången16 juni 2016

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande akter |
| | Europeiska centralbanken |
| 2016/C 216/01 | Europeiska centralbankens yttrande av den 6 april 2016 om ett förslag till rådets beslut om åtgärder för att gradvis införa en enad representation för euroområdet i Internationella valutafonden (CON/2016/22) | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande akter

Europeiska centralbanken

2016/C 216/01

Europeiska centralbankens yttrande av den 6 april 2016 om ett förslag till rådets beslut om åtgärder för att gradvis införa en enad representation för euroområdet i Internationella valutafonden (CON/2016/22)

1

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2016/C 216/02 | Eurons växelkurs | 5 |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA |
| 2016/C 216/03 | Anmälan från Irlands regering enligt artikel 10.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (gasdirektivet) vad gäller utnämningen av Gas Networks Ireland som systemansvarig för överföringssystem – Systemansvarig för överföringssystem för gas | 6 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2016/C 216/02

Eurons växelkurs

5

UPPLYSNINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA

2016/C 216/03

Anmälan från Irlands regering enligt artikel 10.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (gasdirektivet) vad gäller utnämningen av Gas Networks Ireland som systemansvarig för överföringssystem – Systemansvarig för överföringssystem för gas

6

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | DOMSTOLSFÖRFARANDEN |
| | Efta-domstolen |
| 2016/C 216/04 | Talan väckt mot Republiken Island den 23 oktober 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-25/15) | 7 |
| 2016/C 216/05 | Talan väckt mot Republiken Island den 16 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-30/15) | 8 |
| 2016/C 216/06 | Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-31/15) | 9 |
| 2016/C 216/07 | Talan väckt mot Furstendömet Liechtenstein den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-32/15) | 10 |
| 2016/C 216/08 | Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-33/15) | 11 |
| 2016/C 216/09 | Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-34/15) | 12 |
| 2016/C 216/10 | Talan väckt mot Konungariket Norge den 22 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-35/15) | 13 |
| | FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2016/C 216/11 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.8070 – Bancopopular-e/Assets of Barclays Bank) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 14 |

V   Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Efta-domstolen

2016/C 216/04

Talan väckt mot Republiken Island den 23 oktober 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-25/15)

7

2016/C 216/05

Talan väckt mot Republiken Island den 16 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-30/15)

8

2016/C 216/06

Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-31/15)

9

2016/C 216/07

Talan väckt mot Furstendömet Liechtenstein den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-32/15)

10

2016/C 216/08

Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-33/15)

11

2016/C 216/09

Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-34/15)

12

2016/C 216/10

Talan väckt mot Konungariket Norge den 22 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet (Mål E-35/15)

13

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

2016/C 216/11

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.8070 – Bancopopular-e/Assets of Barclays Bank) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

14

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande akter

Europeiska centralbanken

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/1 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/1

---

EUROPEISKA CENTRALBANKENS YTTRANDE

av den 6 april 2016

om ett förslag till rådets beslut om åtgärder för att gradvis införa en enad representation för euroområdet i Internationella valutafonden

(CON/2016/22)

(2016/C 216/01)

Inledning och rättslig grund

Den 30 oktober 2015 mottog Europeiska centralbanken (ECB) en begäran från rådet om ett yttrande över ett förslag till rådets beslut om åtgärder för att gradvis införa en enad representation för euroområdet i Internationella valutafonden (IMF eller fonden) (nedan kallat förslaget till beslut) (1).

ECB:s behörighet att avge ett yttrande grundas på artikel 138 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget), där det fastställs att rådet, på förslag av kommissionen och efter samråd med ECB, får anta lämpliga åtgärder för att säkerställa en enad representation inom internationella finansinstitutioner och finanskonferenser i syfte att säkerställa eurons plats i det internationella valutasystemet. I enlighet med artikel 17.5 första meningen i arbetsordningen för Europeiska centralbanken har detta yttrande antagits av ECB-rådet.

1.   Allmänna kommentarer

| 1.1 | Förslaget till beslut grundar sig på de fem ordförandenas rapport (2), där det framfördes krav på att Ekonomiska och monetära unionen (EMU) ska ha en alltmer enad extern representation i takt med att den utvecklas till en ekonomisk, finansiell och finanspolitisk union. ECB ställer sig bakom målsättningen att gradvis stärka euroområdets externa representation i IMF med det slutgiltiga målet att skapa en eller flera valkretsar i euroområdet samt säkerställa att euroområdet uttrycker en gemensam ståndpunkt. |
| --- | --- |

1.1

Förslaget till beslut grundar sig på de fem ordförandenas rapport (2), där det framfördes krav på att Ekonomiska och monetära unionen (EMU) ska ha en alltmer enad extern representation i takt med att den utvecklas till en ekonomisk, finansiell och finanspolitisk union. ECB ställer sig bakom målsättningen att gradvis stärka euroområdets externa representation i IMF med det slutgiltiga målet att skapa en eller flera valkretsar i euroområdet samt säkerställa att euroområdet uttrycker en gemensam ståndpunkt.

| 1.2 | ECB stöder fullt ut att samordningen av politiken i euroområdet stärks, vilket är avgörande för målet om enad extern representation i enlighet med artiklarna 4 och 9 i förslaget till beslut. Samordningen har visserligen förbättrats under senare år, men behöver fortfarande stärkas ytterligare och förbättras så att den är i linje med euroområdets ekonomiska styrning, som redan har stärkts under senare år samt med den fördjupade integration som förutses i de fem ordförandenas rapport. |
| --- | --- |

1.2

ECB stöder fullt ut att samordningen av politiken i euroområdet stärks, vilket är avgörande för målet om enad extern representation i enlighet med artiklarna 4 och 9 i förslaget till beslut. Samordningen har visserligen förbättrats under senare år, men behöver fortfarande stärkas ytterligare och förbättras så att den är i linje med euroområdets ekonomiska styrning, som redan har stärkts under senare år samt med den fördjupade integration som förutses i de fem ordförandenas rapport.

| 1.3 | ECB skulle vilja understryka att en avgörande faktor för att uppnå en enad och effektiv representation för euroområdet i IMF är att samtliga berörda parter iakttar principen om lojalt samarbete fullt ut. Enligt artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) ska unionen och medlemsstaterna respektera och bistå varandra när de fullgör de uppgifter som följer av EU-fördraget och EUF-fördraget (nedan tillsammans kallade fördragen). Denna princip innebär att medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter fullgörs som följer av fördragen eller av unionens institutioners akter samt att de ska avstå från varje åtgärd som kan äventyra fullgörandet av unionens mål. I artikel 13.2 i EU-fördraget föreskrivs att unionens institutioner ska samarbeta lojalt med varandra. |
| --- | --- |

1.3

ECB skulle vilja understryka att en avgörande faktor för att uppnå en enad och effektiv representation för euroområdet i IMF är att samtliga berörda parter iakttar principen om lojalt samarbete fullt ut. Enligt artikel 4.3 i fördraget om Europeiska unionen (EU-fördraget) ska unionen och medlemsstaterna respektera och bistå varandra när de fullgör de uppgifter som följer av EU-fördraget och EUF-fördraget (nedan tillsammans kallade fördragen). Denna princip innebär att medlemsstaterna ska vidta alla lämpliga åtgärder för att säkerställa att de skyldigheter fullgörs som följer av fördragen eller av unionens institutioners akter samt att de ska avstå från varje åtgärd som kan äventyra fullgörandet av unionens mål. I artikel 13.2 i EU-fördraget föreskrivs att unionens institutioner ska samarbeta lojalt med varandra.

| 1.4 | ECB noterar att syftet med förslaget till beslut är att upprätta en enad representation för euroområdet enligt unionsrätten utan att ändra IMF:s landsbaserade medlemsstruktur i enlighet med Internationella valutafondens stadgar (3) (nedan kallad IMF-stadgarna). För att uppnå en fullt ut enad representation för euroområdet i IMF förefaller det som om IMF-stadgarna skulle behöva ändras så att överstatliga organisationer som unionen/euroområdet skulle kunna bli medlemmar. ECB noterar att någon sådan reform inte planeras genom detta förslag till beslut. Den enade representationen för euroområdet i IMF begränsas därför till de politikområden som har överförts till unionen. |
| --- | --- |

1.4

ECB noterar att syftet med förslaget till beslut är att upprätta en enad representation för euroområdet enligt unionsrätten utan att ändra IMF:s landsbaserade medlemsstruktur i enlighet med Internationella valutafondens stadgar (3) (nedan kallad IMF-stadgarna). För att uppnå en fullt ut enad representation för euroområdet i IMF förefaller det som om IMF-stadgarna skulle behöva ändras så att överstatliga organisationer som unionen/euroområdet skulle kunna bli medlemmar. ECB noterar att någon sådan reform inte planeras genom detta förslag till beslut. Den enade representationen för euroområdet i IMF begränsas därför till de politikområden som har överförts till unionen.

| 1.5 | ECB noterar att de nationella centralbankerna i Eurosystemet och Europeiska centralbankssystemet spelar en viktig roll för att företräda sina länder i IMF inom ramen för IMF:s landsbaserade medlemsstruktur. I enlighet med artikel V första stycket i IMF-stadgarna (4) ska varje medlemsstat utse de organ varigenom det ska ingå avtal med IMF. I majoriteten av medlemsstaterna i euroområdet har de nationella centralbankerna utsetts till sådana organ (5). De nationella centralbankerna spelar också en viktig roll genom att företräda sina medlemsstater i IMF:s beslutande organ. I majoriteten av medlemsstaterna i euroområdet (6) representerar den nationella centralbankschefen sitt land som guvernör i IMF:s guvernörsstyrelse, medan andra medlemsstater ger centralbankschefen posten som guvernörssuppleant i IMF:s guvernörsstyrelse. I många fall är dessutom den nationella centralbankschefen suppleant i Internationella valuta- och finanskommittén (IMFC). Många nationella centralbanker är också mycket involverade i urvalsförfarandet då landets ordinarie ledamöter och suppleanter ska utses till exekutivstyrelsen, och i vissa fall görs urvalet av den nationella centralbanken.
  I enlighet med IMF-stadgarna (7) ska varje medlemsstat i euroområdet utse sin centralbank som förvaringsinstitut för samtliga IMF:s innehav av dess valuta. Vidare innehar och förvaltar de nationella centralbankerna i Eurosystemet särskilda dragningsrätter (SDR) som tilldelats respektive land till följd av dess deltagande i IMF:s SDR-avdelning (8) och deltar i frivilliga handelsarrangemang för särskilda dragningsrätter. Utöver detta deltar de nationella centralbankerna i Eurosystemet i IMF:s finansiella transaktionsplan, tillhandahåller det obligatoriska insatskapitalet för respektive lands IMF-medlemskap och erbjuder – när det finns behov och är lämpligt – frivilliga kreditlinjer bilateralt till IMF samt inom ramen för såväl IMF:s generella låneavtal (General Agreements to Borrow, GAB) som de nya lånearrangemangen (New Arrangements to Borrow, NAB). |
| --- | --- |

1.5

ECB noterar att de nationella centralbankerna i Eurosystemet och Europeiska centralbankssystemet spelar en viktig roll för att företräda sina länder i IMF inom ramen för IMF:s landsbaserade medlemsstruktur. I enlighet med artikel V första stycket i IMF-stadgarna (4) ska varje medlemsstat utse de organ varigenom det ska ingå avtal med IMF. I majoriteten av medlemsstaterna i euroområdet har de nationella centralbankerna utsetts till sådana organ (5). De nationella centralbankerna spelar också en viktig roll genom att företräda sina medlemsstater i IMF:s beslutande organ. I majoriteten av medlemsstaterna i euroområdet (6) representerar den nationella centralbankschefen sitt land som guvernör i IMF:s guvernörsstyrelse, medan andra medlemsstater ger centralbankschefen posten som guvernörssuppleant i IMF:s guvernörsstyrelse. I många fall är dessutom den nationella centralbankschefen suppleant i Internationella valuta- och finanskommittén (IMFC). Många nationella centralbanker är också mycket involverade i urvalsförfarandet då landets ordinarie ledamöter och suppleanter ska utses till exekutivstyrelsen, och i vissa fall görs urvalet av den nationella centralbanken.

I enlighet med IMF-stadgarna (7) ska varje medlemsstat i euroområdet utse sin centralbank som förvaringsinstitut för samtliga IMF:s innehav av dess valuta. Vidare innehar och förvaltar de nationella centralbankerna i Eurosystemet särskilda dragningsrätter (SDR) som tilldelats respektive land till följd av dess deltagande i IMF:s SDR-avdelning (8) och deltar i frivilliga handelsarrangemang för särskilda dragningsrätter. Utöver detta deltar de nationella centralbankerna i Eurosystemet i IMF:s finansiella transaktionsplan, tillhandahåller det obligatoriska insatskapitalet för respektive lands IMF-medlemskap och erbjuder – när det finns behov och är lämpligt – frivilliga kreditlinjer bilateralt till IMF samt inom ramen för såväl IMF:s generella låneavtal (General Agreements to Borrow, GAB) som de nya lånearrangemangen (New Arrangements to Borrow, NAB).

| 1.6 | Sett i ett EU-rättsligt perspektiv bekräftar fördragen den roll som de nationella centralbankerna och ECB spelar gentemot IMF. Enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) får ECB och de nationella centralbankerna vid behov upprätta förbindelser med internationella organisationer och utföra alla slags banktransaktioner med dem, inklusive upplåning och utlåning (9). De nationella centralbankerna ska ha rätt att utföra transaktioner för att uppfylla sina förpliktelser mot internationella organisationer (10). ECB får inneha och förvalta IMF-reservpositioner och SDR samt bestämma att sådana tillgångar ska läggas samman (11). I samband med detta har IMF:s exekutivstyrelse utsett ECB som föreskriven innehavare av SDR enligt IMF-stadgarna (12). |
| --- | --- |

1.6

Sett i ett EU-rättsligt perspektiv bekräftar fördragen den roll som de nationella centralbankerna och ECB spelar gentemot IMF. Enligt stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan) får ECB och de nationella centralbankerna vid behov upprätta förbindelser med internationella organisationer och utföra alla slags banktransaktioner med dem, inklusive upplåning och utlåning (9). De nationella centralbankerna ska ha rätt att utföra transaktioner för att uppfylla sina förpliktelser mot internationella organisationer (10). ECB får inneha och förvalta IMF-reservpositioner och SDR samt bestämma att sådana tillgångar ska läggas samman (11). I samband med detta har IMF:s exekutivstyrelse utsett ECB som föreskriven innehavare av SDR enligt IMF-stadgarna (12).

| 1.7 | ECB förstår att förslaget till beslut inte syftar till att ändra några av de arrangemang som medlemsstaterna i euroområdet har infört för att säkerställa att de fullgör sina respektive rättigheter och skyldigheter till följd av sitt medlemskap i IMF. Inom dessa ramar är ECB redo att bidra till rådets ansträngningar för att säkerställa en enad representation för euroområdet i samtliga IMF-organ, samt att spela sin roll i en enad representation för euroområdet i enlighet med rådets beslut. För varje åtgärd som grundas på artikel 138 i EUF-fördraget ska det beaktas att tillämpningsområdet för denna artikel begränsas till de politikområden som har överförts till unionen och inom vilka ECB och de nationella centralbankerna oberoende utövar de specifika befogenheter som de tilldelas enligt EUF-fördraget och ECBS-stadgan (13). |
| --- | --- |

1.7

ECB förstår att förslaget till beslut inte syftar till att ändra några av de arrangemang som medlemsstaterna i euroområdet har infört för att säkerställa att de fullgör sina respektive rättigheter och skyldigheter till följd av sitt medlemskap i IMF. Inom dessa ramar är ECB redo att bidra till rådets ansträngningar för att säkerställa en enad representation för euroområdet i samtliga IMF-organ, samt att spela sin roll i en enad representation för euroområdet i enlighet med rådets beslut. För varje åtgärd som grundas på artikel 138 i EUF-fördraget ska det beaktas att tillämpningsområdet för denna artikel begränsas till de politikområden som har överförts till unionen och inom vilka ECB och de nationella centralbankerna oberoende utövar de specifika befogenheter som de tilldelas enligt EUF-fördraget och ECBS-stadgan (13).

2.   Specifika kommentarer

2.1   Eurosystemets oberoende

| 2.1.1 | Som tidigare konstaterats måste målet att uppnå en enad representation för euroområdet i IMF uppnås med beaktande av Eurosystemets befogenheter, framför allt enligt artikel 127 i EUF-fördraget, och dess oberoende, framför allt enligt artikel 130 i EUF-fördraget och artikel 7 i ECBS-stadgan. Den unionsrättsliga principen om oberoende syftar till att skydda Eurosystemet mot alla former av politiska påtryckningar för att det ska kunna arbeta effektivt för målen samt på ett oberoende sätt utöva de uppgifter som det tilldelats genom de särskilda befogenheter som det har getts genom unionsrätten (14). |
| --- | --- |

2.1.1

Som tidigare konstaterats måste målet att uppnå en enad representation för euroområdet i IMF uppnås med beaktande av Eurosystemets befogenheter, framför allt enligt artikel 127 i EUF-fördraget, och dess oberoende, framför allt enligt artikel 130 i EUF-fördraget och artikel 7 i ECBS-stadgan. Den unionsrättsliga principen om oberoende syftar till att skydda Eurosystemet mot alla former av politiska påtryckningar för att det ska kunna arbeta effektivt för målen samt på ett oberoende sätt utöva de uppgifter som det tilldelats genom de särskilda befogenheter som det har getts genom unionsrätten (14).

| 2.1.2 | Eurosystemets oberoende kan inte inskränkas genom artikel 138.2 i EUF-fördraget. För att vara ”en lämplig åtgärd” i den mening som avses i artikel 138.2 i EUF-fördraget ska förslaget till beslut därför säkerställa att Eurosystemets oberoende utövande av sina uppgifter och befogenheter skyddas genom hela processen för att hitta en optimal modell för den enade externa representationen för euroområdet i IMF. De mål, uppgifter och särskilda befogenheter som skyddas genom Eurosystemets oberoende fortsätter att utvecklas, och de mest relevanta beskrivs här nedan. |
| --- | --- |

2.1.2

Eurosystemets oberoende kan inte inskränkas genom artikel 138.2 i EUF-fördraget. För att vara ”en lämplig åtgärd” i den mening som avses i artikel 138.2 i EUF-fördraget ska förslaget till beslut därför säkerställa att Eurosystemets oberoende utövande av sina uppgifter och befogenheter skyddas genom hela processen för att hitta en optimal modell för den enade externa representationen för euroområdet i IMF. De mål, uppgifter och särskilda befogenheter som skyddas genom Eurosystemets oberoende fortsätter att utvecklas, och de mest relevanta beskrivs här nedan.

| 2.1.3 | Eurosystemets primära mål är att upprätthålla prisstabilitet (de första meningarna i artikel 127.1 i EUF-fördraget respektive artikel 2 i ECBS-stadgan samt artikel 282.2 andra meningen i EUF-fördraget). Detta mål är nära kopplat till att Eurosystemet tilldelas en hög grad av oberoende, eftersom det krav som ställs i EUF-fördraget på centralbankens oberoende avspeglar den generella synpunkten att det primära målet prisstabilitet uppnås bäst genom ett helt oberoende centralbankssystem med ett väl avgränsat uppdrag (15). Enligt artikel 282.1 andra meningen i EUF-fördraget ska unionens monetära politik föras av Eurosystemet. När det gäller artikel 3.1 c och artikel 282.1 andra meningen i EUF-fördraget ska begreppet ”monetär politik” inte tolkas i snäv och teknisk mening så att det endast avser Eurosystemets grundläggande uppgift som det hänvisas till i artikel 127.2 första strecksatsen i EUF-fördraget. Ett sådant snävt synsätt är varken motiverat eller avsett. ECB tolkar begreppet ”monetär politik” som att det hänför sig till rubriken till del III avdelning VIII kapitel 2 i EUF-fördraget och anser att det således innefattar alla särskilda befogenheter som avser euron, såsom detta beskrivs i de relevanta bestämmelserna i EUF-fördraget, särskilt artiklarna 127 och 128 i EUF-fördraget (16). |
| --- | --- |

2.1.3

Eurosystemets primära mål är att upprätthålla prisstabilitet (de första meningarna i artikel 127.1 i EUF-fördraget respektive artikel 2 i ECBS-stadgan samt artikel 282.2 andra meningen i EUF-fördraget). Detta mål är nära kopplat till att Eurosystemet tilldelas en hög grad av oberoende, eftersom det krav som ställs i EUF-fördraget på centralbankens oberoende avspeglar den generella synpunkten att det primära målet prisstabilitet uppnås bäst genom ett helt oberoende centralbankssystem med ett väl avgränsat uppdrag (15). Enligt artikel 282.1 andra meningen i EUF-fördraget ska unionens monetära politik föras av Eurosystemet. När det gäller artikel 3.1 c och artikel 282.1 andra meningen i EUF-fördraget ska begreppet ”monetär politik” inte tolkas i snäv och teknisk mening så att det endast avser Eurosystemets grundläggande uppgift som det hänvisas till i artikel 127.2 första strecksatsen i EUF-fördraget. Ett sådant snävt synsätt är varken motiverat eller avsett. ECB tolkar begreppet ”monetär politik” som att det hänför sig till rubriken till del III avdelning VIII kapitel 2 i EUF-fördraget och anser att det således innefattar alla särskilda befogenheter som avser euron, såsom detta beskrivs i de relevanta bestämmelserna i EUF-fördraget, särskilt artiklarna 127 och 128 i EUF-fördraget (16).

| 2.1.4 | Eurosystemet har även tilldelats sekundära mål: utan att målet om prisstabilitet åsidosätts ska Eurosystemet understödja den allmänna ekonomiska politik som förs i unionen i syfte att bidra till uppnåendet av unionens mål enligt artikel 3 i EU-fördraget (se även artikel 127.1 andra meningen i EUF-fördraget, artikel 282.2 tredje meningen i EUF-fördraget och artikel 2 i ECBS-stadgan). De mål som fastställs i artikel 3 i EU-fördraget specificeras närmare i artiklarna 119–127 i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

2.1.4

Eurosystemet har även tilldelats sekundära mål: utan att målet om prisstabilitet åsidosätts ska Eurosystemet understödja den allmänna ekonomiska politik som förs i unionen i syfte att bidra till uppnåendet av unionens mål enligt artikel 3 i EU-fördraget (se även artikel 127.1 andra meningen i EUF-fördraget, artikel 282.2 tredje meningen i EUF-fördraget och artikel 2 i ECBS-stadgan). De mål som fastställs i artikel 3 i EU-fördraget specificeras närmare i artiklarna 119–127 i EUF-fördraget.

| 2.1.5 | Utöver de mål som fastställs i EUF-fördraget ska Eurosystemet slutligen medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i EUF-fördraget. Det arbetar för målet att säkerställa kreditinstitutens säkerhet och sundhet med avseende på de särskilda uppgifter som rådet har tilldelat ECB i samband med tillsynen över kreditinstitut på grundval av artikel 127.6 i EUF-fördraget. Sedan november 2014 utför ECB dessa uppgifter inom ramen för den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM), som består av ECB och de nationella behöriga myndigheterna. I detta hänseende omfattas ECB även av tystnadsplikt (17) och måste agera oberoende i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1024/2013. |
| --- | --- |

2.1.5

Utöver de mål som fastställs i EUF-fördraget ska Eurosystemet slutligen medverka till att de behöriga myndigheterna smidigt kan genomföra sin politik när det gäller tillsyn över kreditinstitut och det finansiella systemets stabilitet i enlighet med artikel 127.5 i EUF-fördraget. Det arbetar för målet att säkerställa kreditinstitutens säkerhet och sundhet med avseende på de särskilda uppgifter som rådet har tilldelat ECB i samband med tillsynen över kreditinstitut på grundval av artikel 127.6 i EUF-fördraget. Sedan november 2014 utför ECB dessa uppgifter inom ramen för den gemensamma tillsynsmekanismen (SSM), som består av ECB och de nationella behöriga myndigheterna. I detta hänseende omfattas ECB även av tystnadsplikt (17) och måste agera oberoende i enlighet med artikel 19 i förordning (EU) nr 1024/2013.

2.2   ECB:s observatörsstatus i IMF

| 2.2.1 | ECB är den enda av de EU-institutioner som anges i artikel 13.1 i EU-fördraget som har fått ställning som internationell juridisk person (18). Enligt artikel 6.1 och 6.2 i ECBS-stadgan ska ECB bestämma hur ECBS ska företrädas i fråga om sådant internationellt samarbete som angår de uppgifter som anförtrotts ECBS samt om ECB och, med dess godkännande, de nationella centralbankerna får delta i internationella monetära institutioner. I artikel 6.3 i ECBS-stadgan fastställs att dessa bestämmelser inte ska påverka de lämpliga åtgärder som rådet har antagit enligt artikel 138.2 i EUF-fördraget för att säkerställa en enad representation för euroområdet inom internationella finansinstitutioner och finanskonferenser.
  ECB bör även fortsättningsvis ha en framträdande roll i representationen för euroområdet i IMF, dvs. en roll som fullt ut beaktar att Eurosystemet på ett oberoende sätt utövar de särskilda befogenheter som det har tilldelats genom EUF-fördraget och ECBS-stadgan, på samma sätt som ECB gör i fråga om de befogenheter som ECB har tilldelats genom förordning (EU) nr 1024/2013. Denna roll ska därför åtminstone omfatta de rättigheter som ECB, i egenskap av representant för Eurosystemet, i nuläget har som observatör i IMF, dvs. rätten att uttala sig och lämna skriftliga uttalanden till IMF-organen. Denna roll kan behöva utökas ytterligare om den enade externa representationen utformas på ett sådant sätt att euroområdet får utökade rättigheter inom IMF. Mot denna bakgrund anser ECB att målet om en enad representation för euroområdet i IMF endast kan uppnås om man fullt ut respekterar innebörden av ECB:s oberoende utövande av sina särskilda befogenheter vad gäller den externa representationen. Euroområdets åsikter och ståndpunkter bör noggrant samordnas och framföras med en röst. Detta förutsätter emellertid att den enade representationen utformas på ett sådant sätt att man fullt ut beaktar de olika EU-institutionernas interna fördelning av befogenheter och deras olika mandat samt de fördragsbaserade garantierna om oberoende som syftar till att skydda Eurosystemet mot alla former av politiska påtryckningar för att det ska kunna arbeta effektivt för de mål som fastställts för dess uppgifter. |
| --- | --- |

2.2.1

ECB är den enda av de EU-institutioner som anges i artikel 13.1 i EU-fördraget som har fått ställning som internationell juridisk person (18). Enligt artikel 6.1 och 6.2 i ECBS-stadgan ska ECB bestämma hur ECBS ska företrädas i fråga om sådant internationellt samarbete som angår de uppgifter som anförtrotts ECBS samt om ECB och, med dess godkännande, de nationella centralbankerna får delta i internationella monetära institutioner. I artikel 6.3 i ECBS-stadgan fastställs att dessa bestämmelser inte ska påverka de lämpliga åtgärder som rådet har antagit enligt artikel 138.2 i EUF-fördraget för att säkerställa en enad representation för euroområdet inom internationella finansinstitutioner och finanskonferenser.

ECB bör även fortsättningsvis ha en framträdande roll i representationen för euroområdet i IMF, dvs. en roll som fullt ut beaktar att Eurosystemet på ett oberoende sätt utövar de särskilda befogenheter som det har tilldelats genom EUF-fördraget och ECBS-stadgan, på samma sätt som ECB gör i fråga om de befogenheter som ECB har tilldelats genom förordning (EU) nr 1024/2013. Denna roll ska därför åtminstone omfatta de rättigheter som ECB, i egenskap av representant för Eurosystemet, i nuläget har som observatör i IMF, dvs. rätten att uttala sig och lämna skriftliga uttalanden till IMF-organen. Denna roll kan behöva utökas ytterligare om den enade externa representationen utformas på ett sådant sätt att euroområdet får utökade rättigheter inom IMF. Mot denna bakgrund anser ECB att målet om en enad representation för euroområdet i IMF endast kan uppnås om man fullt ut respekterar innebörden av ECB:s oberoende utövande av sina särskilda befogenheter vad gäller den externa representationen. Euroområdets åsikter och ståndpunkter bör noggrant samordnas och framföras med en röst. Detta förutsätter emellertid att den enade representationen utformas på ett sådant sätt att man fullt ut beaktar de olika EU-institutionernas interna fördelning av befogenheter och deras olika mandat samt de fördragsbaserade garantierna om oberoende som syftar till att skydda Eurosystemet mot alla former av politiska påtryckningar för att det ska kunna arbeta effektivt för de mål som fastställts för dess uppgifter.

| 2.2.2 | Som tidigare konstaterats skulle den enade representationen också behöva utformas helt i linje med principen om ömsesidigt lojalt samarbete mellan EU-institutionerna (artikel 13.2 i EU-fördraget). ECB förväntar sig därför att kommissionen och rådet ska bidra till att uppnå målet om en enad representation för euroområdet i enlighet med Eurosystemets uppdrag och befogenheter. En sådan enad representation förväntas följa den långvariga praxisen att samarbeta nära tillsammans med centralbankerna för att ta fram gemensamma ståndpunkter för euroområdet när det gäller IMF:s beslutsförfaranden samt att låta de nationella centralbankerna i Eurosystemet delta i dessa förfaranden med tanke på deras expertis inom de områden där IMF bedriver verksamhet. |
| --- | --- |

2.2.2

Som tidigare konstaterats skulle den enade representationen också behöva utformas helt i linje med principen om ömsesidigt lojalt samarbete mellan EU-institutionerna (artikel 13.2 i EU-fördraget). ECB förväntar sig därför att kommissionen och rådet ska bidra till att uppnå målet om en enad representation för euroområdet i enlighet med Eurosystemets uppdrag och befogenheter. En sådan enad representation förväntas följa den långvariga praxisen att samarbeta nära tillsammans med centralbankerna för att ta fram gemensamma ståndpunkter för euroområdet när det gäller IMF:s beslutsförfaranden samt att låta de nationella centralbankerna i Eurosystemet delta i dessa förfaranden med tanke på deras expertis inom de områden där IMF bedriver verksamhet.

| 2.2.3 | I nuläget är ECB representerat i två IMF-organ på permanent basis. ECB:s ordförande är observatör i IMFC. ECB har även observatörsstatus i IMF:s exekutivstyrelse när frågor som rör dess mandat diskuteras (19). ECB uppmanas att sända en representant till mötena i IMF:s exekutivstyrelse när följande frågor diskuteras: a) euroområdets politik i samband med artikel IV-konsultationer med medlemsstaterna, b) fondens övervakning i enlighet med artikel IV av de enskilda euroländernas politik, c) euroområdets roll i det internationella monetära systemet, d) utsikterna för världsekonomin, e) globala finansiella stabilitetsrapporter, f) världsekonomins och marknadens utveckling. ECB bjuds dessutom in att sända en representant till möten i IMF:s exekutivstyrelse när man behandlar frågor som ECB och IMF bedömer vara av ömsesidigt intresse för fullgörandet av deras respektive uppdrag. ECB:s observatörsstatus innebär att ECB:s representant, med ordförandens tillåtelse får uttala sig i IMF:s exekutivstyrelse, muntligen eller skriftligen, om de punkter på dagordningen som ECB har inbjudits till, medan däremot endast medlemsstaterna har rätt att uttala sig om och fatta beslut om alla de olika frågor som behandlas i IMF:s organ. |
| --- | --- |

2.2.3

I nuläget är ECB representerat i två IMF-organ på permanent basis. ECB:s ordförande är observatör i IMFC. ECB har även observatörsstatus i IMF:s exekutivstyrelse när frågor som rör dess mandat diskuteras (19). ECB uppmanas att sända en representant till mötena i IMF:s exekutivstyrelse när följande frågor diskuteras: a) euroområdets politik i samband med artikel IV-konsultationer med medlemsstaterna, b) fondens övervakning i enlighet med artikel IV av de enskilda euroländernas politik, c) euroområdets roll i det internationella monetära systemet, d) utsikterna för världsekonomin, e) globala finansiella stabilitetsrapporter, f) världsekonomins och marknadens utveckling. ECB bjuds dessutom in att sända en representant till möten i IMF:s exekutivstyrelse när man behandlar frågor som ECB och IMF bedömer vara av ömsesidigt intresse för fullgörandet av deras respektive uppdrag. ECB:s observatörsstatus innebär att ECB:s representant, med ordförandens tillåtelse får uttala sig i IMF:s exekutivstyrelse, muntligen eller skriftligen, om de punkter på dagordningen som ECB har inbjudits till, medan däremot endast medlemsstaterna har rätt att uttala sig om och fatta beslut om alla de olika frågor som behandlas i IMF:s organ.

2.3   Tekniska synpunkter och förslag

I de fall där ECB rekommenderar att förslaget till beslut ändras anges de specifika förslagen i ett separat tekniskt arbetsdokument som åtföljs av en förklaring. Det tekniska arbetsdokumentet finns på engelska på ECB:s webbplats.

Utfärdat i Frankfurt am Main den 6 april 2016.

Mario DRAGHI

ECB:s ordförande

---

(1)  COM(2015) 603 final.

1

(2)  Se de fem ordförandenas rapport Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union, 22 juni 2015, finns på www.ec.europa.eu

2

Färdigställandet av EU:s ekonomiska och monetära union

(3)  Artiklarna II och III i IMF-stadgarna.

3

(4)  Se artikel V avsnitt 1 i IMF-stadgarna, där det fastställs att de enskilda medlemsstaterna endast får ingå avtal med fonden genom sitt finansministerium, sin centralbank, sin stabiliseringsfond eller annat liknande organ samt att fonden endast får ingå avtal med eller via dessa organ.

4

(5)  Se t.ex. Österrike: avsnitt 1 och 2 i förbundslagen av den 23 juni 1971 om ökningen av Österrikes andel i IMF och Österreichische Nationalbanks överföring av hela kvoten, BGBl nr 309/1971; Tyskland: artikel 3.2 i lagen om IMF-stadgarna av den 9 januari 1978 (BGBl. 1978 II, s. 13) ändrad genom artikel 298 i förordningen av den 31 augusti 2015 (BGBl. I, s. 1474); Finland: avsnitt 2 i lag 68/1977 om godkännande av vissa ändringar i avtalet om Internationella valutafonden; Slovenien: artikel 4 i lagen om Republiken Sloveniens medlemskap i Internationella valutafonden; Portugal: artikel 1.1 i lagdekret nr 245/89 av den 5 augusti 1989.

5

(6)  Så är det exempelvis i Belgien, Estland, Tyskland, Lettland, Litauen, Malta, Nederländerna, Österrike, Slovakien, Slovenien, Finland och Portugal.

6

(7)  Se artikel XIII avsnitt 2 (a) i IMF-stadgarna.

7

(8)  Se artikel XVII i IMF-stadgarna.

8

(9)  Se artikel 23 första och fjärde strecksatserna i ECBS-stadgan.

9

(10)  Se artikel 31.1 i ECBS-stadgan.

10

(11)  Se artikel 30.5 i ECBS-stadgan.

11

(12)  Se artikel XVII avsnitt 3 i IMF-stadgarna.

12

(13)  När det gäller ECB bör man även väga in de uppgifter som ECB tilldelas genom rådets förordning (EU) nr 1024/2013 av den 15 oktober 2013 om tilldelning av särskilda uppgifter till Europeiska centralbanken i fråga om politiken för tillsyn över kreditinstitut (EUT L 287, 29.10.2013, s. 63).

13

(14)  Se punkt 134 i domen i mål C-11/00, Europeiska gemenskapernas kommission mot Europeiska centralbanken, ECLI:EU:C:2003:395.

14

(15)  Se avsnittet ”Funktionellt oberoende” första stycket i kapitel 2.2.3 i ECB:s konvergensrapport 2014.

15

(16)  Se punkt 9 i yttrande CON/2003/20 vad gäller begreppet ”monetär politik” i artikel 3.1 c i EUF-fördraget. Eftersom ECBS-stadgan utgör en integrerad del av fördragen (artikel 51 i EU-fördraget) hänför sig begreppet ”monetär politik” även till de bestämmelser om monetär politik som fastställs i ECBS-stadgan.

16

(17)  Se artikel 27 i förordning (EU) nr 1024/2013.

17

(18)  Se artikel 282.3 i EUF-fördraget, artikel 9.1 i ECBS-stadgan och artikel 8 i förordning (EU) nr 1024/2013. ECB:s ställning som internationell juridisk person begränsar sig till dess funktioner samt de tillämpliga bestämmelserna i fördragen. Enligt artikel 6.1 och 6.2 i ECBS-stadgan måste ECB därför bestämma hur ECBS ska företrädas i fråga om sådant internationellt samarbete som angår de uppgifter som anförtrotts ECBS, samt om ECB och, med dess godkännande, de nationella centralbankerna får delta i internationella monetära institutioner. I artikel 6.3 i ECBS-stadgan fastställs att dessa bestämmelser inte ska påverka de lämpliga åtgärder som rådet har antagit enligt artikel 138.2 i EUF-fördraget för att säkerställa en enad representation för euroområdet inom internationella finansinstitutioner och finanskonferenser.

18

(19)  Beslut nr 12925-(03/1), 27 december 2002, ändrat genom beslut nr 13414-(05/01), 23 december 2004, 13612-(05/108), 22 december 2005, och 14517-(10/1) 5 januari 2010.

19

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/5 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/5

---

Eurons växelkurs (1)

15 juni 2016

(2016/C 216/02)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,1230 |
| JPY | japansk yen | 119,29 |
| DKK | dansk krona | 7,4356 |
| GBP | pund sterling | 0,79158 |
| SEK | svensk krona | 9,3540 |
| CHF | schweizisk franc | 1,0817 |
| ISK | isländsk krona | |
| NOK | norsk krona | 9,3415 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 27,073 |
| HUF | ungersk forint | 313,86 |
| PLN | polsk zloty | 4,4119 |
| RON | rumänsk leu | 4,5358 |
| TRY | turkisk lira | 3,2905 |
| AUD | australisk dollar | 1,5188 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4438 |
| HKD | Hongkongdollar | 8,7162 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,5974 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,5215 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 316,08 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 17,1016 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 7,3905 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,5278 |
| IDR | indonesisk rupiah | 15 010,63 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,6054 |
| PHP | filippinsk peso | 52,032 |
| RUB | rysk rubel | 73,7390 |
| THB | thailändsk baht | 39,602 |
| BRL | brasiliansk real | 3,8945 |
| MXN | mexikansk peso | 21,1993 |
| INR | indisk rupie | 75,3670 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,1230

JPY

japansk yen

119,29

DKK

dansk krona

7,4356

GBP

pund sterling

0,79158

SEK

svensk krona

9,3540

CHF

schweizisk franc

1,0817

ISK

isländsk krona

NOK

norsk krona

9,3415

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

27,073

HUF

ungersk forint

313,86

PLN

polsk zloty

4,4119

RON

rumänsk leu

4,5358

TRY

turkisk lira

3,2905

AUD

australisk dollar

1,5188

CAD

kanadensisk dollar

1,4438

HKD

Hongkongdollar

8,7162

NZD

nyzeeländsk dollar

1,5974

SGD

singaporiansk dollar

1,5215

KRW

sydkoreansk won

1 316,08

ZAR

sydafrikansk rand

17,1016

CNY

kinesisk yuan renminbi

7,3905

HRK

kroatisk kuna

7,5278

IDR

indonesisk rupiah

15 010,63

MYR

malaysisk ringgit

4,6054

PHP

filippinsk peso

52,032

RUB

rysk rubel

73,7390

THB

thailändsk baht

39,602

BRL

brasiliansk real

3,8945

MXN

mexikansk peso

21,1993

INR

indisk rupie

75,3670

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

UPPLYSNINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/6 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/6

---

Anmälan från Irlands regering enligt artikel 10.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas (”gasdirektivet”) vad gäller utnämningen av Gas Networks Ireland som systemansvarig för överföringssystem – Systemansvarig för överföringssystem för gas

(2016/C 216/03)

Efter certifieringen av Gas Networks Ireland som ägarmässigt åtskild systemansvarig för överföringssystem (artikel 9 i gasdirektivet) har den irländska nationella tillsynsmyndigheten Commission for Energy Regulation (CER) anmält till kommissionen att företaget officiellt godkänts och utnämnts till systemansvarig för överföringssystem i enlighet med artikel 10 i gasdirektivet.

Ytterligare uppgifter kan erhållas på följande adress:

http://www.cer.ie/ (Ref: CER/16/113)

---

V Yttranden

DOMSTOLSFÖRFARANDEN

Efta-domstolen

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/7 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/7

---

Talan väckt mot Republiken Island den 23 oktober 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-25/15)

(2016/C 216/04)

Den 23 oktober 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Island vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Markus Schneider och Clémence Perrin i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Island har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 14.3 i del II av protokoll 3 till avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol och enligt artiklarna 6, 7 och 8 i Eftas övervakningsmyndighets beslut nr 404/14/KOL av den 8 oktober 2014 om ordningen för investeringsincitament i Island, genom att Island, inom den föreskrivna tidsfristen, inte har vidtagit alla de åtgärder som är nödvändiga för att återkräva det statliga stöd som har förklarats oförenligt med avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet genom artiklarna 2, 3, 4 och 5 i beslut nr 404/14/KOL, och genom att Island, inom den föreskrivna tidsfristen, inte annullerat eventuella utestående utbetalningar som avses i artikel 7 tredje meningen i det beslutet, och genom att Island, inom den föreskrivna tidsfristen, inte har försett Eftas övervakningsmyndighet med alla de upplysningar som anges i artikel 8 i det beslutet, |
| --- | --- |

1.

fastställa att Island har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt artikel 14.3 i del II av protokoll 3 till avtalet mellan Eftastaterna om upprättande av en övervakningsmyndighet och en domstol och enligt artiklarna 6, 7 och 8 i Eftas övervakningsmyndighets beslut nr 404/14/KOL av den 8 oktober 2014 om ordningen för investeringsincitament i Island, genom att Island, inom den föreskrivna tidsfristen, inte har vidtagit alla de åtgärder som är nödvändiga för att återkräva det statliga stöd som har förklarats oförenligt med avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet genom artiklarna 2, 3, 4 och 5 i beslut nr 404/14/KOL, och genom att Island, inom den föreskrivna tidsfristen, inte annullerat eventuella utestående utbetalningar som avses i artikel 7 tredje meningen i det beslutet, och genom att Island, inom den föreskrivna tidsfristen, inte har försett Eftas övervakningsmyndighet med alla de upplysningar som anges i artikel 8 i det beslutet,

| 2. | förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Island har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt övervakningsmyndighetens beslut nr 404/14/KOL av den 8 oktober 2014 om ordningen för investeringsincitament i Island (nedan kallat beslutet om återkrav eller beslutet). |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Island har underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt övervakningsmyndighetens beslut nr 404/14/KOL av den 8 oktober 2014 om ordningen för investeringsincitament i Island (nedan kallat beslutet om återkrav eller beslutet).

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att den i beslutet om återkrav bl.a. konstaterade att fem investeringsavtal som Island hade ingått med olika företag utgjorde nytt statligt stöd som är oförenligt med EES-avtalet. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att den i beslutet om återkrav bl.a. konstaterade att fem investeringsavtal som Island hade ingått med olika företag utgjorde nytt statligt stöd som är oförenligt med EES-avtalet.

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar vidare att artikel 6 i beslutet om återkrav innebär att Island ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva det olagliga statliga stöd som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5 i beslutet. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar vidare att artikel 6 i beslutet om återkrav innebär att Island ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva det olagliga statliga stöd som avses i artiklarna 2, 3, 4 och 5 i beslutet.

| — | Eftas övervakningsmyndighet anser att Island enligt artikel 7 tredje meningen i beslutet åläggs att upphöra med alla utbetalningar av utestående stöd från den dag då beslutet offentliggjordes, dvs. den 8 oktober 2014. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet anser att Island enligt artikel 7 tredje meningen i beslutet åläggs att upphöra med alla utbetalningar av utestående stöd från den dag då beslutet offentliggjordes, dvs. den 8 oktober 2014.

| — | Eftas övervakningsmyndighet anför vidare att Island enligt artikel 8 i beslutet om återkrav skulle ha försett övervakningsmyndigheten med de upplysningar som förtecknas i den artikeln senast den 9 december 2014. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet anför vidare att Island enligt artikel 8 i beslutet om återkrav skulle ha försett övervakningsmyndigheten med de upplysningar som förtecknas i den artikeln senast den 9 december 2014.

---

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/8 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/8

---

Talan väckt mot Republiken Island den 16 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-30/15)

(2016/C 216/05)

Den 16 december 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Republiken Island vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Clémence Perrin och Marlene Lie Hakkebo i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/62/EU av den 8 juni 2011 om ändring av direktiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel vad gäller att förhindra att förfalskade läkemedel kommer in i den lagliga försörjningskedjan), så som den anpassats till EES-avtalet genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte anta de nödvändiga åtgärderna för att genomföra rättsakten inom den föreskrivna fristen, eller i vart fall genom att underlåta att underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta, |
| --- | --- |

1.

fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/62/EU av den 8 juni 2011 om ändring av direktiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel vad gäller att förhindra att förfalskade läkemedel kommer in i den lagliga försörjningskedjan), så som den anpassats till EES-avtalet genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte anta de nödvändiga åtgärderna för att genomföra rättsakten inom den föreskrivna fristen, eller i vart fall genom att underlåta att underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta,

| 2. | förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Talan avser Republiken Islands underlåtenhet att senast den 14 mars 2015 efterleva ett motiverat yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 14 januari 2015 beträffande denna stats underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/62/EU av den 8 juni 2011 om ändring av direktiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel vad gäller att förhindra att förfalskade läkemedel kommer in i den lagliga försörjningskedjan (nedan kallad rättsakten) i enlighet med punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassad till EES-avtalet genom protokoll 1 till avtalet. |
| --- | --- |

—

Talan avser Republiken Islands underlåtenhet att senast den 14 mars 2015 efterleva ett motiverat yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 14 januari 2015 beträffande denna stats underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/62/EU av den 8 juni 2011 om ändring av direktiv 2001/83/EG om upprättande av gemenskapsregler för humanläkemedel vad gäller att förhindra att förfalskade läkemedel kommer in i den lagliga försörjningskedjan (nedan kallad rättsakten) i enlighet med punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassad till EES-avtalet genom protokoll 1 till avtalet.

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att införliva rättsakten. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att införliva rättsakten.

---

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/9 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/9

---

Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-31/15)

(2016/C 216/06)

Den 17 december 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Republiken Island vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Øyvind Bø och Íris Ísberg i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 9f i bilaga XVII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/77/EU av den 27 september 2011 om ändring av direktiv 2006/116/EG om skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter), så som den anpassats till EES-avtalet genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte anta de nödvändiga åtgärderna för att genomföra rättsakten inom den föreskrivna fristen, eller i vart fall genom att underlåta att underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta, |
| --- | --- |

1.

fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 9f i bilaga XVII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/77/EU av den 27 september 2011 om ändring av direktiv 2006/116/EG om skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter), så som den anpassats till EES-avtalet genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte anta de nödvändiga åtgärderna för att genomföra rättsakten inom den föreskrivna fristen, eller i vart fall genom att underlåta att underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta,

| 2. | förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Talan avser Republiken Islands underlåtenhet att senast den 8 juni 2015 efterleva ett motiverat yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 8 april 2015 beträffande denna stats underlåtenhet att i sin nationella lagstiftning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/77/EU av den 27 september 2011 om ändring av direktiv 2006/116/EG om skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter (nedan kallad rättsakten) i enlighet med punkt 9f i bilaga XVII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassad till EES-avtalet genom protokoll 1 till avtalet. |
| --- | --- |

—

Talan avser Republiken Islands underlåtenhet att senast den 8 juni 2015 efterleva ett motiverat yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 8 april 2015 beträffande denna stats underlåtenhet att i sin nationella lagstiftning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/77/EU av den 27 september 2011 om ändring av direktiv 2006/116/EG om skyddstiden för upphovsrätt och vissa närstående rättigheter (nedan kallad rättsakten) i enlighet med punkt 9f i bilaga XVII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassad till EES-avtalet genom protokoll 1 till avtalet.

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att införliva rättsakten. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att införliva rättsakten.

---

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/10 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/10

---

Talan väckt mot Furstendömet Liechtenstein den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-32/15)

(2016/C 216/07)

Den 17 december 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Furstendömet Liechtenstein vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Øyvind Bø och Marlene Lie Hakkebo i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Furstendömet Liechtenstein har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt de rättsakter som det hänvisas till i punkt 24f i bilaga VIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nämligen






  — | Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort, |
| --- | --- | --- |

1.

fastställa att Furstendömet Liechtenstein har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt de rättsakter som det hänvisas till i punkt 24f i bilaga VIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, nämligen

—

Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort,

| — | kommissionens direktiv 2011/94/EU av den 28 november 2011 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort och |
| --- | --- |

—

kommissionens direktiv 2011/94/EU av den 28 november 2011 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort och

| — | kommissionens direktiv 2012/36/EU av den 19 november 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort, |
| --- | --- |

—

kommissionens direktiv 2012/36/EU av den 19 november 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort,

så som de anpassats genom protokoll 1 till EES-avtalet, och enligt artikel 7 i EES-avtalet genom att inte anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakterna inom den föreskrivna fristen, eller i vart fall genom att underlåta att underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta,

| 2. | förplikta Furstendömet Liechtenstein att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Furstendömet Liechtenstein att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Talan avser Furstendömet Liechtensteins underlåtenhet att senast den 24 augusti 2015 efterleva ett motiverat yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 24 juni 2015 beträffande denna stats underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort,
  kommissionens direktiv 2011/94/EU av den 28 november 2011 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort och
  kommissionens direktiv 2012/36/EU av den 19 november 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort (nedan kallade rättsakterna), i enlighet med punkt 24f i bilaga VIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassade till EES-avtalet genom protokoll 1 till avtalet. |
| --- | --- |

—

Talan avser Furstendömet Liechtensteins underlåtenhet att senast den 24 augusti 2015 efterleva ett motiverat yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 24 juni 2015 beträffande denna stats underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG av den 20 december 2006 om körkort,

kommissionens direktiv 2011/94/EU av den 28 november 2011 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort och

kommissionens direktiv 2012/36/EU av den 19 november 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/126/EG om körkort (nedan kallade rättsakterna), i enlighet med punkt 24f i bilaga VIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassade till EES-avtalet genom protokoll 1 till avtalet.

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Furstendömet Liechtenstein har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att införliva rättsakterna. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Furstendömet Liechtenstein har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att införliva rättsakterna.

---

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/11 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/11

---

Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-33/15)

(2016/C 216/08)

Den 17 december 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Republiken Island vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Clémence Perrin och Íris Ísberg i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU av den 25 oktober 2012 om ändring av direktiv 2001/83/EG vad gäller säkerhetsövervakning av läkemedel), så som den anpassats genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten, eller i vart fall genom att inte underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta, |
| --- | --- |

1.

fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU av den 25 oktober 2012 om ändring av direktiv 2001/83/EG vad gäller säkerhetsövervakning av läkemedel), så som den anpassats genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten, eller i vart fall genom att inte underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta,

| 2. | förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Detta yrkande föranleds av att Republiken Island har underlåtit att senast den 14 mars 2015 följa det motiverade yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 14 januari 2015 om Islands underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU av den 25 oktober 2012 om ändring av direktiv 2001/83/EG, vad gäller säkerhetsövervakning av läkemedel (nedan kallad rättsakten), enligt punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassat till EES-avtalet genom protokoll 1 till detta. |
| --- | --- |

—

Detta yrkande föranleds av att Republiken Island har underlåtit att senast den 14 mars 2015 följa det motiverade yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 14 januari 2015 om Islands underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra Europaparlamentets och rådets direktiv 2012/26/EU av den 25 oktober 2012 om ändring av direktiv 2001/83/EG, vad gäller säkerhetsövervakning av läkemedel (nedan kallad rättsakten), enligt punkt 15q i kapitel XIII i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassat till EES-avtalet genom protokoll 1 till detta.

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten.

---

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/12 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/12

---

Talan väckt mot Republiken Island den 17 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-34/15)

(2016/C 216/09)

Den 17 december 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Republiken Island vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Øyvind Bø och Íris Ísberg i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 1a i kapitel XXIV i bilaga II till avtalet om europeiska ekonomiska samarbetsområdet (kommissionens direktiv 2012/46/EU av den 6 december 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som ska monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg), så som den anpassats genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten, eller i vart fall genom att inte underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta, |
| --- | --- |

1.

fastställa att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 1a i kapitel XXIV i bilaga II till avtalet om europeiska ekonomiska samarbetsområdet (kommissionens direktiv 2012/46/EU av den 6 december 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som ska monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg), så som den anpassats genom protokoll 1 till EES-avtalet, och artikel 7 i EES-avtalet, genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten, eller i vart fall genom att inte underrätta Eftas övervakningsmyndighet om detta,

| 2. | förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Republiken Island att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Detta yrkande föranleds av att Republiken Island har underlåtit att senast den 13 juli 2015 följa det motiverade yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 13 maj 2015 om Islands underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra kommissionens direktiv 2012/46/EU av den 6 december 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som ska monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg (nedan kallad rättsakten), enligt punkt 1a i kapitel XXIV i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassat till EES-avtalet genom protokoll 1 till detta. |
| --- | --- |

—

Detta yrkande föranleds av att Republiken Island har underlåtit att senast den 13 juli 2015 följa det motiverade yttrande som Eftas övervakningsmyndighet avgav den 13 maj 2015 om Islands underlåtenhet att i sin nationella rättsordning genomföra kommissionens direktiv 2012/46/EU av den 6 december 2012 om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 97/68/EG om tillnärmning av medlemsstaternas lagstiftning om åtgärder mot utsläpp av gas- och partikelformiga föroreningar från förbränningsmotorer som ska monteras i mobila maskiner som inte är avsedda att användas för transporter på väg (nedan kallad rättsakten), enligt punkt 1a i kapitel XXIV i bilaga II till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, anpassat till EES-avtalet genom protokoll 1 till detta.

| — | Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten. |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet hävdar att Republiken Island har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt rättsakten och artikel 7 i EES-avtalet genom att inte inom den föreskrivna fristen anta de åtgärder som är nödvändiga för att genomföra rättsakten.

---

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/13 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/13

---

Talan väckt mot Konungariket Norge den 22 december 2015 av Eftas övervakningsmyndighet

(Mål E-35/15)

(2016/C 216/10)

Den 22 december 2015 väckte Eftas övervakningsmyndighet talan mot Konungariket Norge vid Eftadomstolen. Övervakningsmyndigheten företräds av Carsten Zatschler, Markus Schneider och Øyvind Bø i egenskap av ombud för Eftas övervakningsmyndighet, Rue Belliard 35, 1040 Bryssel, Belgien.

Eftas övervakningsmyndighet yrkar att domstolen ska

| 1. | fastställa att Konungariket Norge har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 56i i bilaga XIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester) genom att landet inom den föreskrivna fristen






  a) | inte har utvecklat och genomfört en lämplig plan för mottagande och hantering av avfall för varje hamn i Norge i enlighet med artikel 5.1 i direktiv 2000/59/EG, |
| --- | --- | --- |

1.

fastställa att Konungariket Norge har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt den rättsakt som det hänvisas till i punkt 56i i bilaga XIII till avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet (Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG av den 27 november 2000 om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester) genom att landet inom den föreskrivna fristen

a)

inte har utvecklat och genomfört en lämplig plan för mottagande och hantering av avfall för varje hamn i Norge i enlighet med artikel 5.1 i direktiv 2000/59/EG,

| b) | inte har utvärderat och godkänt planerna för mottagande och hantering av avfall för samtliga hamnar i Norge, eller övervakat dess genomförande och säkerställt att de godkänns på nytt åtminstone vart tredje år i enlighet med artikel 5.3 i direktiv 2000/59/EG, och |
| --- | --- |

b)

inte har utvärderat och godkänt planerna för mottagande och hantering av avfall för samtliga hamnar i Norge, eller övervakat dess genomförande och säkerställt att de godkänns på nytt åtminstone vart tredje år i enlighet med artikel 5.3 i direktiv 2000/59/EG, och

| c) | inte har sett till att det i samtliga hamnar i Norge finns tillgång till mottagningsanordningar som är adekvata för att tillgodose behoven hos de fartyg som normalt använder hamnen utan att dessa orsakas onödigt dröjsmål, i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 2000/59/EG, |
| --- | --- |

c)

inte har sett till att det i samtliga hamnar i Norge finns tillgång till mottagningsanordningar som är adekvata för att tillgodose behoven hos de fartyg som normalt använder hamnen utan att dessa orsakas onödigt dröjsmål, i enlighet med artikel 4.1 i direktiv 2000/59/EG,

| 2. | förplikta Konungariket Norge att ersätta rättegångskostnaderna. |
| --- | --- |

2.

förplikta Konungariket Norge att ersätta rättegångskostnaderna.

Rättsliga och faktiska omständigheter; grunder för talan

| — | Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad övervakningsmyndigheten) hävdar att Konungariket Norge har underlåtit att inom utsatt tidsfrist fullgöra viktiga skyldigheter när det gäller att skydda den marina miljön enligt direktiv 2000/59/EG (nedan kallat direktivet eller direktivet om mottagningsanordningar i hamn). |
| --- | --- |

—

Eftas övervakningsmyndighet (nedan kallad övervakningsmyndigheten) hävdar att Konungariket Norge har underlåtit att inom utsatt tidsfrist fullgöra viktiga skyldigheter när det gäller att skydda den marina miljön enligt direktiv 2000/59/EG (nedan kallat direktivet eller direktivet om mottagningsanordningar i hamn).

| — | För att minska utsläppen till sjöss av fartygsgenererat avfall och lastrester åläggs Eftastaterna genom direktivet att se till att det i samtliga hamnar finns adekvata mottagningsanordningar som kan ta emot fartygsgenererat avfall och lastrester, och att för varje hamn utveckla och genomföra planer för mottagande och hantering av avfall. |
| --- | --- |

—

För att minska utsläppen till sjöss av fartygsgenererat avfall och lastrester åläggs Eftastaterna genom direktivet att se till att det i samtliga hamnar finns adekvata mottagningsanordningar som kan ta emot fartygsgenererat avfall och lastrester, och att för varje hamn utveckla och genomföra planer för mottagande och hantering av avfall.

| — | Den 23 oktober 2007 anmälde de norska myndigheterna till övervakningsmyndigheten att direktivet om mottagningsanordningar i hamn hade genomförts i nationell lagstiftning. |
| --- | --- |

—

Den 23 oktober 2007 anmälde de norska myndigheterna till övervakningsmyndigheten att direktivet om mottagningsanordningar i hamn hade genomförts i nationell lagstiftning.

| — | På begäran av övervakningsmyndigheten genomförde Europeiska sjösäkerhetsbyrån en inspektion och utfärdade den 28 september 2010 en rapport som bl.a. redovisade Norges bristande efterlevnad av direktivet. |
| --- | --- |

—

På begäran av övervakningsmyndigheten genomförde Europeiska sjösäkerhetsbyrån en inspektion och utfärdade den 28 september 2010 en rapport som bl.a. redovisade Norges bristande efterlevnad av direktivet.

| — | Övervakningsmyndigheten avgav den 10 juli 2013 ett motiverat yttrande, i vilket den anförde att Norge bl.a. har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 4.1, 5.1 och 5.3 i direktivet. Norge uppmanades att vidta de nödvändiga åtgärderna för att följa detta motiverade yttrande senast den 10 september 2013. |
| --- | --- |

—

Övervakningsmyndigheten avgav den 10 juli 2013 ett motiverat yttrande, i vilket den anförde att Norge bl.a. har underlåtit att fullgöra sina skyldigheter enligt artiklarna 4.1, 5.1 och 5.3 i direktivet. Norge uppmanades att vidta de nödvändiga åtgärderna för att följa detta motiverade yttrande senast den 10 september 2013.

| — | Övervakningsmyndigheten gör gällande att Norge vid det datumet inte hade fullgjort sina skyldigheter när det gäller: i) att utveckla och genomföra en lämplig plan för mottagande och hantering av avfall för varje hamn i Norge i enlighet med artikel 5.1 i direktivet; ii) att utvärdera och godkänna planerna för mottagande och hantering av avfall för samtliga hamnar i Norge, att övervaka dess genomförande och säkerställa att de godkänns på nytt åtminstone vart tredje år i enlighet med artikel 5.3 i direktiv 2000/59/EG; och iii) att se till att det i samtliga hamnar i Norge finns tillgång till mottagningsanordningar i enlighet med artikel 4.1 i direktivet. |
| --- | --- |

—

Övervakningsmyndigheten gör gällande att Norge vid det datumet inte hade fullgjort sina skyldigheter när det gäller: i) att utveckla och genomföra en lämplig plan för mottagande och hantering av avfall för varje hamn i Norge i enlighet med artikel 5.1 i direktivet; ii) att utvärdera och godkänna planerna för mottagande och hantering av avfall för samtliga hamnar i Norge, att övervaka dess genomförande och säkerställa att de godkänns på nytt åtminstone vart tredje år i enlighet med artikel 5.3 i direktiv 2000/59/EG; och iii) att se till att det i samtliga hamnar i Norge finns tillgång till mottagningsanordningar i enlighet med artikel 4.1 i direktivet.

---

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

| 16.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 216/14 |
| --- | --- | --- | --- |

16.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 216/14

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende M.8070 – Bancopopular-e/Assets of Barclays Bank)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

(2016/C 216/11)

| 1. | Europeiska kommissionen mottog den 9 juni 2016 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken företaget Bancopopular-e SA (E-Com eller det förvärvande företaget), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, förvärvar fullständig kontroll över Barclays’ betalkortsverksamhet i Spanien och Portugal (målföretaget) från Barclays Bank plc (Barclays eller det säljande företaget). |
| --- | --- |

1.

Europeiska kommissionen mottog den 9 juni 2016 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken företaget Bancopopular-e SA (E-Com eller det förvärvande företaget), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, förvärvar fullständig kontroll över Barclays’ betalkortsverksamhet i Spanien och Portugal (målföretaget) från Barclays Bank plc (Barclays eller det säljande företaget).

| 2. | De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:
  —   E-Com: Tillhandahåller tjänster avseende utfärdande av betalkort i Spanien. I mindre utsträckning tillhandahåller man också försäkringsförmedlingstjänster och försäkringsdistribution på den spanska marknaden. E-com är ett gemensamt företag som är kontrollerat av Banco Popular och vissa privata anslutna fonder som förvaltas av Värde Partners Inc. (Värde).
  —   Målföretaget: Omfattar Barclays’ kreditkortsverksamhet i Portugal och Spanien och består av utfärdande, marknadsföring och underhåll av kreditkonton, kreditkort, kreditkortsprodukter, betalningsprodukter för kreditkort och kreditkortslån till konsumenter. Dessutom har målföretaget en marginell närvaro på marknaden för försäkringsdistribution i Spanien och Portugal. |
| --- | --- |

2.

De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:

—   E-Com: Tillhandahåller tjänster avseende utfärdande av betalkort i Spanien. I mindre utsträckning tillhandahåller man också försäkringsförmedlingstjänster och försäkringsdistribution på den spanska marknaden. E-com är ett gemensamt företag som är kontrollerat av Banco Popular och vissa privata anslutna fonder som förvaltas av Värde Partners Inc. (Värde).

—   Målföretaget: Omfattar Barclays’ kreditkortsverksamhet i Portugal och Spanien och består av utfärdande, marknadsföring och underhåll av kreditkonton, kreditkort, kreditkortsprodukter, betalningsprodukter för kreditkort och kreditkortslån till konsumenter. Dessutom har målföretaget en marginell närvaro på marknaden för försäkringsdistribution i Spanien och Portugal.

| 3. | Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av koncentrationsförordningen, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av koncentrationsförordningen, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2).

| 4. | Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.
  Synpunkterna ska ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. De kan, med angivande av referens M.8070 – Bancopopular-e/Assets of Barclays Bank, sändas per fax (+32 22964301), per e-post (COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu) eller per brev till





  Europeiska kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet för konkurrens |
| Registreringsenheten för företagskoncentrationer |
| 1049 Bryssel |
| BELGIEN |

4.

Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.

Synpunkterna ska ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande. De kan, med angivande av referens M.8070 – Bancopopular-e/Assets of Barclays Bank, sändas per fax (+32 22964301), per e-post (COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu) eller per brev till

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för konkurrens

Registreringsenheten för företagskoncentrationer

1049 Bryssel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (koncentrationsförordningen).

(2)  EUT C 366, 14.12.2013, s. 5.

---