# Eiropas Savienības C 118/2016

| | ISSN 1977-0952 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | C 118 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Informācija un paziņojumi | 59. sējums2016. gada 4. aprīlis |

ISSN 1977-0952

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

C 118

Izdevums latviešu valodā

Informācija un paziņojumi

59. sējums2016. gada 4. aprīlis

---

| Paziņojums Nr. | Saturs | Lappuse |
| --- | --- | --- |
| | IV   Paziņojumi |
| | EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI |
| | Eiropas Savienības Tiesa |
| 2016/C 118/01 | Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī | 1 |

Paziņojums Nr.

Saturs

Lappuse

IV   Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

2016/C 118/01

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

1

---

| | V   Atzinumi |
| --- | --- |
| | JURIDISKAS PROCEDŪRAS |
| | Tiesa |
| 2016/C 118/02 | Lieta C-396/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 21. maija spriedumu lietā T-145/14 adidas AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 21. jūlijā iesniedza Shoe Branding Europe BVBA | 2 |
| 2016/C 118/03 | Lieta C-652/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) – Furkan Tekkdemir, kuru saskaņā ar likumu pārstāv viņa vecāki Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße | 2 |
| 2016/C 118/04 | Lieta C-655/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-534/13 Panrico/EUIPO2015. gada 7. decembrī iesniedza Panrico, S.A. | 3 |
| 2016/C 118/05 | Lieta C-662/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH | 4 |
| 2016/C 118/06 | Lieta C-680/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja | 5 |
| 2016/C 118/07 | Lieta C-681/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf | 6 |
| 2016/C 118/08 | Lieta C-685/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. decembrī iesniedza Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Online Games Handels GmbH und Frank Breuer u.c./Landespolizeidirektion Oberösterreich | 7 |
| 2016/C 118/09 | Lieta C-689/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – W.F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse | 8 |
| 2016/C 118/10 | Lieta C-2/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. janvārī iesniedza Amtsgericht Stuttgart (Vācija) – krimināllieta pret J. S. R. | 8 |
| 2016/C 118/11 | Lieta C-7/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 6. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Spānija) – Banco Popular Español S.A. un PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar un Modesto Martínez Baz | 9 |
| 2016/C 118/12 | Lieta C-20/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg | 10 |
| 2016/C 118/13 | Lieta C-21/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira | 11 |
| 2016/C 118/14 | Lieta C-22/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Tribunalul București (Rumānija) – Fondul Proprietatea SA/SC Hidroelectrica SA | 11 |
| 2016/C 118/15 | Lieta C-42/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Eiropas Komisija/Somijas Republika | 12 |
| 2016/C 118/16 | Lieta C-58/16: Prasība, kas celta 2016. gada 1. februārī – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika | 13 |
| 2016/C 118/17 | Lieta C-66/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-462/13 Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi, S.A. | 14 |
| 2016/C 118/18 | Lieta C-67/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-465/13 Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma de Cataluña un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) | 15 |
| 2016/C 118/19 | Lieta C-68/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-487/13 Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A. | 16 |
| 2016/C 118/20 | Lieta C-69/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-541/13 Abertis Telecom un Retevisión I/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Cellnex Telecom S.A. un Retevisión I, S.A. | 17 |
| 2016/C 118/21 | Lieta C-70/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-463/13 un T-464/13 Comunidad Autónoma de Galicia un Retegal/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma de Galicia un Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) | 19 |
| 2016/C 118/22 | Lieta C-81/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-461/13 Spānija/Komisija 2016. gada 12. februārī iesniedza Spānijas Karaliste | 21 |
| | Vispārējā tiesa |
| 2016/C 118/23 | Lieta T-546/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Šumelj u.c./Komisija Ārpuslīgumiskā atbildība — Horvātijas pievienošanās Savienībai — Valsts tiesību akta, ar kuru paredzēts izveidot tiesu izpildītāja profesiju, atcelšana pirms pievienošanās — Kaitējums, kas nodarīts personām, kuras iepriekš tikušas ieceltas par tiesu izpildītājiem — Komisijas pienākuma veikt pasākumus, kuru mērķis ir ievērot pievienošanās saistības, neizpilde — Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, ar kuru privātpersonām tiek piešķirtas tiesības — Pievienošanās akta 36. pants | 23 |
| 2016/C 118/24 | Lieta T-210/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Mederer/ITSB – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Grafiska preču zīme Gummi Bear-Rings — Agrāka valsts grafiska preču zīme GUMMY — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts | 23 |
| 2016/C 118/25 | Lieta T-240/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Bodson u.c./EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Darba attiecību līgumiskais raksturs — EIB darba samaksas un atalgojuma progresijas sistēmas reforma — Pienākums norādīt pamatojumu — Sagrozīšana — Kļūdas tiesību piemērošanā | 24 |
| 2016/C 118/26 | Lieta T-241/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Bodson u.c./EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Darba attiecību līgumiskais raksturs — Atalgojums — EIB prēmiju sistēmas reforma — Pienākums norādīt pamatojumu — Sagrozīšana — Kļūdas tiesību piemērošanā | 25 |
| 2016/C 118/27 | Lieta T-402/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – FCC Aqualia/ITSB – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes AQUALOGY reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme AQUALIA un agrāka valsts grafiska preču zīme aqualia — Relatīvi atteikuma pamati — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkts | 25 |
| 2016/C 118/28 | Lieta T-411/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. februāra spriedums – Coca-Cola/ITSB (Kontūrpudeles bez rievtekām forma) Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Kontūrpudeles bez rievtekām forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts | 26 |
| 2016/C 118/29 | Lieta T-507/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Vidmar u.c./Komisija Ārpuslīgumiskā atbildība — Horvātijas pievienošanās Savienībai — Valsts tiesību aktu, kuros paredzēts ieviest tiesu izpildītāja profesiju, atcelšana pirms pievienošanās — Kaitējums, kas nodarīts personām, kas pirms tam bijušas ieceltas par tiesu izpildītājiem — Komisijas bezdarbība, neveicot pasākumus, lai nodrošinātu pievienošanās saistību izpildi — Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums — Pievienošanās akta 36. pants | 27 |
| 2016/C 118/30 | Lieta T-543/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – provima Warenhandels/ITSB – Renfro (HOT SOX) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme HOT SOX — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstoša rakstura neesamība — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts | 27 |
| 2016/C 118/31 | Apvienotās lietas T-589/14 un T-772/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – Musso/Parlaments Parlamenta deputātu atalgojums — Izdienas pensija — Francijas deputātu pienākums savas tiesības uz pensiju īstenot, izmantojot valsts pensiju shēmas — Noteikums par pārklāšanās novēršanu — Deputātu nolikuma īstenošanas pasākumi — Lēmums, kas pieņemts apelācijas procedūras noslēgumā — Paziņojums par parādu — Lēmums par pensijas izmaksas apturēšanu — Sacīkstes princips — Saprātīgs termiņš — Pienākums norādīt pamatojumu | 28 |
| 2016/C 118/32 | Lieta T-692/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – Puma/ITSB – Sinda Poland (Dzīvnieka attēls) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Grafiskas preču zīmes, kas attēlo dzīvnieku, reģistrācijas pieteikums — Agrākas starptautiskas grafiskas preču zīmes, kas attēlo pumu — Relatīvs atteikuma pamats — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts | 29 |
| 2016/C 118/33 | Lieta T-761/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 23. februāra spriedums – Consolidated Artists/EUIPO – Body Cosmetics International (MANGO) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme MANGO — Absolūts atteikuma pamats — Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts — Regulas Nr. 207/2009 52. panta 2. punkts | 30 |
| 2016/C 118/34 | Lieta T-816/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. februāra spriedums – Tayto Group/ITSB – MIP Metro (REAL HAND COOKED) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes REAL HAND COOKED reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme real QUALITY — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 64., 75., 76. un 83. pants | 30 |
| 2016/C 118/35 | Lieta T-279/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. februāra rīkojums – Ezz u.c./Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ēģiptē — Pasākumi, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par valsts līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos, un attiecībā uz iesaistītajām personām un vienībām — Līdzekļu iesaldēšana — Prasītāju iekļaušana attiecīgo personu sarakstā — Juridiskais pamats — Ietveršanas kritēriju neievērošana — Kļūda tiesību piemērošanā — Kļūda faktos — Tiesības uz īpašumu — Reputācijas aizskārums — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Pienākums norādīt pamatojumu — Prasījumu un pamatu pielāgošana — Lis pendens — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota | 31 |
| 2016/C 118/36 | Lieta T-639/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 9. februāra rīkojums – DEI/Komisija Valsts atbalsts — Sūdzības — Lēmumi par noraidīšanu — Komisijas sākotnējais vērtējums — Galīgais lēmums — Apstrīdētā tiesību akta atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas | 32 |
| 2016/C 118/37 | Lieta T-34/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Lietuvas Republika/Komisija | 32 |
| 2016/C 118/38 | Lieta T-38/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. janvārī – EEB/Komisija | 34 |
| 2016/C 118/39 | Lieta T-41/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. janvārī – Cyprus Turkish Chamber of Industry u.c./Komisija | 34 |
| 2016/C 118/40 | Lieta T-57/16: Prasība, kas celta 2016. gada 8. februārī – Chanel/EUIPO – Li Jing Zhou un Golden Rose 999 (Ornamenta attēlojums) | 35 |
| 2016/C 118/41 | Lieta T-62/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – Puma/EUIPO – Doosan Infracore (PUMA) | 36 |
| 2016/C 118/42 | Lieta T-71/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-82/12 De Nicola/EIB 2016. gada 17. februārī iesniedza Carlo De Nicola | 37 |
| 2016/C 118/43 | Lieta T-72/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile) | 37 |
| 2016/C 118/44 | Lieta T-73/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-37/12 De Nicola/EIB 2016. gada 18. februārī iesniedza Carlo De Nicola | 38 |
| 2016/C 118/45 | Lieta T-75/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-128/11 De Nicola/EIB 2016. gada 18. februārī iesniedza Carlo De Nicola | 39 |
| 2016/C 118/46 | Lieta T-76/16: Prasība, kas celta 2016. gada 17. februārī – Ikos/EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE) | 40 |
| 2016/C 118/47 | Lieta T-78/16: Prasība, kas celta 2016. gada 16. februārī – Sartour/Parlaments | 40 |
| 2016/C 118/48 | Lieta T-79/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. februārī – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters u.c./Komisija | 41 |
| | Eiropas Savienības Civildienesta tiesa |
| 2016/C 118/49 | Lieta F-33/15: Civildienesta tiesas 2016. gada 24. februāra rīkojums – Labiri/EESK | 43 |

V   Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

2016/C 118/02

Lieta C-396/14 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 21. maija spriedumu lietā T-145/14 adidas AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 21. jūlijā iesniedza Shoe Branding Europe BVBA

adidas AG

Shoe Branding Europe BVBA

2

2016/C 118/03

Lieta C-652/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) – Furkan Tekkdemir, kuru saskaņā ar likumu pārstāv viņa vecāki Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße

Verwaltungsgericht Darmstadt

Furkan Tekkdemir

Derya Tekdemir

Nedim Tekdemir

Kreis Bergstraße

2

2016/C 118/04

Lieta C-655/15 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-534/13 Panrico/EUIPO2015. gada 7. decembrī iesniedza Panrico, S.A.

Panrico

EUIPO

Panrico, S.A.

3

2016/C 118/05

Lieta C-662/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH

Oberlandesgericht Düsseldorf

Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

BIOS Naturprodukte GmbH

4

2016/C 118/06

Lieta C-680/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja

Bundesarbeitsgericht

Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH

Ivan Felja

5

2016/C 118/07

Lieta C-681/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf

Bundesarbeitsgericht

Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH

Vittoria Graf

6

2016/C 118/08

Lieta C-685/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. decembrī iesniedza Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Online Games Handels GmbH und Frank Breuer u.c./Landespolizeidirektion Oberösterreich

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Online Games Handels GmbH und Frank Breuer

Landespolizeidirektion Oberösterreich

7

2016/C 118/09

Lieta C-689/15: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – W.F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse

Oberlandesgericht Düsseldorf

W.F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

Verein Bremer Baumwollbörse

8

2016/C 118/10

Lieta C-2/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. janvārī iesniedza Amtsgericht Stuttgart (Vācija) – krimināllieta pret J. S. R.

Amtsgericht Stuttgart

J. S. R.

8

2016/C 118/11

Lieta C-7/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 6. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Spānija) – Banco Popular Español S.A. un PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar un Modesto Martínez Baz

Juzgado de Primera Instancia no

Banco Popular Español S.A.

PL Salvador, S.A.R.L.

Maria Rita Giraldez Villar

Modesto Martínez Baz

9

2016/C 118/12

Lieta C-20/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg

Bundesfinanzhof

Wolfram Bechtel

Marie-Laure Bechtel

Finanzamt Offenburg

10

2016/C 118/13

Lieta C-21/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Euro Tyre BV

Autoridade Tributária e Aduaneira

11

2016/C 118/14

Lieta C-22/16: Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Tribunalul București (Rumānija) – Fondul Proprietatea SA/SC Hidroelectrica SA

Tribunalul București

Fondul Proprietatea SA

SC Hidroelectrica SA

11

2016/C 118/15

Lieta C-42/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Eiropas Komisija/Somijas Republika

12

2016/C 118/16

Lieta C-58/16: Prasība, kas celta 2016. gada 1. februārī – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

13

2016/C 118/17

Lieta C-66/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-462/13 Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi, S.A.

Comunidad Autónoma del País Vasco

Itelazpi

Comunidad Autónoma del País Vasco

Itelazpi, S.A.

14

2016/C 118/18

Lieta C-67/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-465/13 Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma de Cataluña un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI)

Comunidad Autónoma de Cataluña

CTTI

Comunidad Autónoma de Cataluña

Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI)

15

2016/C 118/19

Lieta C-68/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-487/13 Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A.

Navarra de Servicios y Tecnologías

Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A.

16

2016/C 118/20

Lieta C-69/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-541/13 Abertis Telecom un Retevisión I/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Cellnex Telecom S.A. un Retevisión I, S.A.

Abertis Telecom

Retevisión I

Cellnex Telecom S.A.

Retevisión I, S.A.

17

2016/C 118/21

Lieta C-70/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-463/13 un T-464/13 Comunidad Autónoma de Galicia un Retegal/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma de Galicia un Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal)

Comunidad Autónoma de Galicia

Retegal

Comunidad Autónoma de Galicia

Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal)

19

2016/C 118/22

Lieta C-81/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-461/13 Spānija/Komisija 2016. gada 12. februārī iesniedza Spānijas Karaliste

21

Vispārējā tiesa

2016/C 118/23

Lieta T-546/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Šumelj u.c./Komisija Ārpuslīgumiskā atbildība — Horvātijas pievienošanās Savienībai — Valsts tiesību akta, ar kuru paredzēts izveidot tiesu izpildītāja profesiju, atcelšana pirms pievienošanās — Kaitējums, kas nodarīts personām, kuras iepriekš tikušas ieceltas par tiesu izpildītājiem — Komisijas pienākuma veikt pasākumus, kuru mērķis ir ievērot pievienošanās saistības, neizpilde — Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, ar kuru privātpersonām tiek piešķirtas tiesības — Pievienošanās akta 36. pants

Šumelj

23

2016/C 118/24

Lieta T-210/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Mederer/ITSB – Cadbury Netherlands International Holdings (Gummi Bear-Rings) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Grafiska preču zīme Gummi Bear-Rings — Agrāka valsts grafiska preču zīme GUMMY — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

Mederer

Cadbury Netherlands International Holdings

23

2016/C 118/25

Lieta T-240/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Bodson u.c./EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Darba attiecību līgumiskais raksturs — EIB darba samaksas un atalgojuma progresijas sistēmas reforma — Pienākums norādīt pamatojumu — Sagrozīšana — Kļūdas tiesību piemērošanā

Bodson

24

2016/C 118/26

Lieta T-241/14 P: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Bodson u.c./EIB Apelācija — Civildienests — EIB personāls — Darba attiecību līgumiskais raksturs — Atalgojums — EIB prēmiju sistēmas reforma — Pienākums norādīt pamatojumu — Sagrozīšana — Kļūdas tiesību piemērošanā

Bodson

25

2016/C 118/27

Lieta T-402/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – FCC Aqualia/ITSB – Sociedad General de Aguas de Barcelona (AQUALOGY) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes AQUALOGY reģistrācijas pieteikums — Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme AQUALIA un agrāka valsts grafiska preču zīme aqualia — Relatīvi atteikuma pamati — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkts

FCC Aqualia

Sociedad General de Aguas de Barcelona

25

2016/C 118/28

Lieta T-411/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. februāra spriedums – Coca-Cola/ITSB (Kontūrpudeles bez rievtekām forma) Kopienas preču zīme — Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums — Kontūrpudeles bez rievtekām forma — Absolūts atteikuma pamats — Atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība — Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts

Coca-Cola

26

2016/C 118/29

Lieta T-507/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Vidmar u.c./Komisija Ārpuslīgumiskā atbildība — Horvātijas pievienošanās Savienībai — Valsts tiesību aktu, kuros paredzēts ieviest tiesu izpildītāja profesiju, atcelšana pirms pievienošanās — Kaitējums, kas nodarīts personām, kas pirms tam bijušas ieceltas par tiesu izpildītājiem — Komisijas bezdarbība, neveicot pasākumus, lai nodrošinātu pievienošanās saistību izpildi — Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums — Pievienošanās akta 36. pants

Vidmar

27

2016/C 118/30

Lieta T-543/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – provima Warenhandels/ITSB – Renfro (HOT SOX) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu — Vārdiska preču zīme HOT SOX — Absolūti atteikuma pamati — Aprakstoša rakstura neesamība — Atšķirtspēja — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts

provima Warenhandels

Renfro

27

2016/C 118/31

Apvienotās lietas T-589/14 un T-772/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – Musso/Parlaments Parlamenta deputātu atalgojums — Izdienas pensija — Francijas deputātu pienākums savas tiesības uz pensiju īstenot, izmantojot valsts pensiju shēmas — Noteikums par pārklāšanās novēršanu — Deputātu nolikuma īstenošanas pasākumi — Lēmums, kas pieņemts apelācijas procedūras noslēgumā — Paziņojums par parādu — Lēmums par pensijas izmaksas apturēšanu — Sacīkstes princips — Saprātīgs termiņš — Pienākums norādīt pamatojumu

Musso

28

2016/C 118/32

Lieta T-692/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – Puma/ITSB – Sinda Poland (Dzīvnieka attēls) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Grafiskas preču zīmes, kas attēlo dzīvnieku, reģistrācijas pieteikums — Agrākas starptautiskas grafiskas preču zīmes, kas attēlo pumu — Relatīvs atteikuma pamats — Apzīmējumu līdzība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts

Puma

Sinda Poland

29

2016/C 118/33

Lieta T-761/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 23. februāra spriedums – Consolidated Artists/EUIPO – Body Cosmetics International (MANGO) Kopienas preču zīme — Spēkā neesamības atzīšanas process — Kopienas grafiska preču zīme MANGO — Absolūts atteikuma pamats — Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība — Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts — Regulas Nr. 207/2009 52. panta 2. punkts

Consolidated Artists

EUIPO

Body Cosmetics International

30

2016/C 118/34

Lieta T-816/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 24. februāra spriedums – Tayto Group/ITSB – MIP Metro (REAL HAND COOKED) Kopienas preču zīme — Iebildumu process — Kopienas grafiskas preču zīmes REAL HAND COOKED reģistrācijas pieteikums — Agrāka valsts grafiska preču zīme real QUALITY — Relatīvs atteikuma pamats — Sajaukšanas iespēja — Pilnvaru nepareiza izmantošana — Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts — Regulas Nr. 207/2009 64., 75., 76. un 83. pants

Tayto Group

MIP Metro

30

2016/C 118/35

Lieta T-279/13: Vispārējās tiesas 2016. gada 15. februāra rīkojums – Ezz u.c./Padome Prasība atcelt tiesību aktu — Kopējā ārpolitika un drošības politika — Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ēģiptē — Pasākumi, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par valsts līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos, un attiecībā uz iesaistītajām personām un vienībām — Līdzekļu iesaldēšana — Prasītāju iekļaušana attiecīgo personu sarakstā — Juridiskais pamats — Ietveršanas kritēriju neievērošana — Kļūda tiesību piemērošanā — Kļūda faktos — Tiesības uz īpašumu — Reputācijas aizskārums — Tiesības uz aizstāvību — Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā — Pienākums norādīt pamatojumu — Prasījumu un pamatu pielāgošana — Lis pendens — Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota

Ezz

31

2016/C 118/36

Lieta T-639/14: Vispārējās tiesas 2016. gada 9. februāra rīkojums – DEI/Komisija Valsts atbalsts — Sūdzības — Lēmumi par noraidīšanu — Komisijas sākotnējais vērtējums — Galīgais lēmums — Apstrīdētā tiesību akta atcelšana — Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas

DEI

32

2016/C 118/37

Lieta T-34/16: Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Lietuvas Republika/Komisija

32

2016/C 118/38

Lieta T-38/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. janvārī – EEB/Komisija

EEB

34

2016/C 118/39

Lieta T-41/16: Prasība, kas celta 2016. gada 28. janvārī – Cyprus Turkish Chamber of Industry u.c./Komisija

Cyprus Turkish Chamber of Industry

34

2016/C 118/40

Lieta T-57/16: Prasība, kas celta 2016. gada 8. februārī – Chanel/EUIPO – Li Jing Zhou un Golden Rose 999 (Ornamenta attēlojums)

Chanel

EUIPO

Li Jing Zhou

Golden Rose 999

35

2016/C 118/41

Lieta T-62/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – Puma/EUIPO – Doosan Infracore (PUMA)

Puma

EUIPO

Doosan Infracore

36

2016/C 118/42

Lieta T-71/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-82/12 De Nicola/EIB 2016. gada 17. februārī iesniedza Carlo De Nicola

De Nicola

Carlo De Nicola

37

2016/C 118/43

Lieta T-72/16: Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (BEST BUY mobile)

BBY Solutions

EUIPO

Worldwide Sales Corporation España

37

2016/C 118/44

Lieta T-73/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-37/12 De Nicola/EIB 2016. gada 18. februārī iesniedza Carlo De Nicola

De Nicola

Carlo De Nicola

38

2016/C 118/45

Lieta T-75/16 P: Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-128/11 De Nicola/EIB 2016. gada 18. februārī iesniedza Carlo De Nicola

De Nicola

Carlo De Nicola

39

2016/C 118/46

Lieta T-76/16: Prasība, kas celta 2016. gada 17. februārī – Ikos/EUIPO (AEGYPTISCHE ERDE)

Ikos

EUIPO

40

2016/C 118/47

Lieta T-78/16: Prasība, kas celta 2016. gada 16. februārī – Sartour/Parlaments

Sartour

40

2016/C 118/48

Lieta T-79/16: Prasība, kas celta 2016. gada 19. februārī – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters u.c./Komisija

Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters

41

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

2016/C 118/49

Lieta F-33/15: Civildienesta tiesas 2016. gada 24. februāra rīkojums – Labiri/EESK

Labiri

43

---

| LV | |
| --- | --- |

LV

---

IV Paziņojumi

EIROPAS SAVIENĪBAS IESTĀŽU UN STRUKTŪRU SNIEGTI PAZIŅOJUMI

Eiropas Savienības Tiesa

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/1 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/1

---

Eiropas Savienības Tiesas jaunākās publikācijas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī

(2016/C 118/01)

Jaunākā publikācija

OV C 111, 29.3.2016.

Iepriekšējās publikācijas

OV C 106, 21.3.2016.

OV C 98, 14.3.2016.

OV C 90, 7.3.2016.

OV C 78, 29.2.2016.

OV C 68, 22.2.2016.

OV C 59, 15.2.2016.

Šie teksti pieejami

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Atzinumi

JURIDISKAS PROCEDŪRAS

Tiesa

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/2

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (septītā palāta) 2015. gada 21. maija spriedumu lietā T-145/14 adidas AG/Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) 2015. gada 21. jūlijā iesniedza Shoe Branding Europe BVBA

(Lieta C-396/14 P)

(2016/C 118/02)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Shoe Branding Europe BVBA (pārstāvis – J. Løje, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: adidas AG, Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB)

Tiesa (sestā palāta) ar 2016. gada 17. februāra rīkojumu ir atzinusi apelācijas sūdzību par nepieņemamu.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/2 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/2

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 7. decembrī iesniedza Verwaltungsgericht Darmstadt (Vācija) – Furkan Tekkdemir, kuru saskaņā ar likumu pārstāv viņa vecāki Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir/Kreis Bergstraße

(Lieta C-652/15)

(2016/C 118/03)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Verwaltungsgericht Darmstadt

Pamatlietas puses

Prasītājs: Furkan Tekdemir, kuru saskaņā ar likumu pārstāv viņa vecāki Derya Tekdemir un Nedim Tekdemir

Atbildētājs: Kreis Bergstraße

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai efektīvas migrācijas plūsmas vadības mērķis ir primārs vispārējo interešu apsvērums, kas ir piemērots, lai nepiešķirtu Vācijas Federatīvās Republikas teritorijā dzimušam Turcijas pilsonim atbrīvojumu no uzturēšanās atļaujas prasības, kuru tas varētu lūgt, pamatojoties uz EEK/Turcijas Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas izveidi 13. pantā ietverto “atturēšanās no jebkādas darbības” klauzulu? |
| --- | --- |

1)

Vai efektīvas migrācijas plūsmas vadības mērķis ir primārs vispārējo interešu apsvērums, kas ir piemērots, lai nepiešķirtu Vācijas Federatīvās Republikas teritorijā dzimušam Turcijas pilsonim atbrīvojumu no uzturēšanās atļaujas prasības, kuru tas varētu lūgt, pamatojoties uz EEK/Turcijas Asociācijas padomes 1980. gada 19. septembra Lēmuma Nr. 1/80 par asociācijas izveidi 13. pantā ietverto “atturēšanās no jebkādas darbības” klauzulu?

| 2) | Gadījumā, ja Eiropas Savienības Tiesa uz minēto jautājumu atbildētu apstiprinoši: kādas kvalitatīvas prasības ir jāizvirza “primāram vispārējo interešu apsvērumam” saistībā ar efektīvas migrācijas plūsmas vadības mērķi? |
| --- | --- |

2)

Gadījumā, ja Eiropas Savienības Tiesa uz minēto jautājumu atbildētu apstiprinoši: kādas kvalitatīvas prasības ir jāizvirza “primāram vispārējo interešu apsvērumam” saistībā ar efektīvas migrācijas plūsmas vadības mērķi?

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/3 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/3

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-534/13 Panrico/EUIPO2015. gada 7. decembrī iesniedza Panrico, S.A.

(Lieta C-655/15 P)

(2016/C 118/04)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Panrico, S.A. (pārstāvis – D. Pellisé Urquiza, advokāts)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO) un HDN Development Corp.

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-534/13; |
| --- | --- |

—

pilnībā atcelt Vispārējās tiesas (ceturtā palāta) 2015. gada 7. oktobra spriedumu lietā T-534/13;

| — | apmierināt Vispārējā tiesā celtos prasījumus saistībā ar EUIPO Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 25. jūlija lēmuma R 623/2011-4 atzīšanu par spēkā neesošu vai atcelšanu; |
| --- | --- |

—

apmierināt Vispārējā tiesā celtos prasījumus saistībā ar EUIPO Apelāciju ceturtās padomes 2013. gada 25. jūlija lēmuma R 623/2011-4 atzīšanu par spēkā neesošu vai atcelšanu;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības pamatojumam prasītāja izvirza šādus pamatus, kas balstīti uz Regulas Nr. 40/94 par Kopienas preču zīmi 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkta, kā arī Savienības judikatūras, kurā ir interpretētas šīs tiesību normas, pārkāpumu.

Pirmais pamats ir balstīts uz kļūdu tiesību piemērošanā, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, nosakot konfliktējošo apzīmējumu dominējošo elementu un salīdzinot šos apzīmējumus, sākotnēji neņemot vērā ne konkrētā tirgus kontekstu, ne konkrētās sabiedrības daļas viedokli par konfliktējošo apzīmējumu atšķirtspēju un/vai to veidojošiem elementiem.

Lai tiktu veikta pareiza, vai, citiem vārdiem sakot, loģikai un tiesībām atbilstoša salīdzināmo apzīmējumu līdzības analīze, šo analīzi vispirms ir nepieciešams pārcelt konkrētā tirgus kontekstā, lai varētu pieņemt vidusmēra patērētāja viedokli konkrētajā attiecīgajā teritorijā. Kā norādīts prasībā, pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa ne tikai nav pieņēmusi viedokli, kas izriet no konteksta, bet arī nav pienācīgi ņēmusi vērā šādus elementus: i) ar elementu “DONUT” (vai “DOUGHNUTS” tā fonētiskajā daļā) saistīto ārkārtīgi augsto atšķirtspēju attiecīgajā teritorijā, un, visbeidzot, ii) dominējošo raksturu, kādu attiecīgajā teritorijā vidusmēra patērētājs nenoliedzami piešķirtu elementam “DOUGHNUTS” (vai “DONUT”), ja tas to redzētu integrētu kombinētā preču zīmē, kāda ir preču zīme “Krispy Kreme DOUGHNUTS”.

Otrais pamats, kurš ir saistīts ar iepriekšējo pamatu un ir balstīts uz to, ka faktiski nav ņemta vērā PANRICO, S.A. agrāko preču zīmju pazīstamība (pat reputācija)

Pārsūdzētajā spriedumā Vispārējā tiesa, izvērtējot sajaukšanas iespēju, neņem vērā visu agrāko preču zīmju pazīstamības un reputācijas nozīmi. Šis apstāklis ir īpaši svarīgs, ciktāl no judikatūras izriet, ka sajaukšanas iespēja ir vēl jo lielāka tad, ja agrākajai preču zīmei ir ievērojama atšķirtspēja – tas it īpaši attiecas uz preču zīmēm ar reputāciju.

Trešais pamats, kas ir balstīts uz kļūdu tiesību piemērošanā, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, pārsūdzētajā spriedumā neievērojot judikatūrā noteiktos kritērijus attiecībā uz sajaukšanas iespējas novērtēšanu, ieskaitot asociācijas iespēju

It īpaši:

| — | kļūdains konfliktējošo apzīmējumu līdzības novērtējums, jo (i) elements “DOUGHNUTS” netika uzskatīts par tādu, kuram ir dominējošs raksturs attiecībā uz visu preču zīmi “Krispy Kreme DOUGHNUTS”; un (ii) līdzība starp elementu “DOUGHNUTS” un agrākām preču zīmēm “DONUT” un/vai “DONUTS” tika novērtēta kļūdaini; |
| --- | --- |

—

kļūdains konfliktējošo apzīmējumu līdzības novērtējums, jo (i) elements “DOUGHNUTS” netika uzskatīts par tādu, kuram ir dominējošs raksturs attiecībā uz visu preču zīmi “Krispy Kreme DOUGHNUTS”; un (ii) līdzība starp elementu “DOUGHNUTS” un agrākām preču zīmēm “DONUT” un/vai “DONUTS” tika novērtēta kļūdaini;

| — | kļūdains konfliktējošo preču zīmju preču un pakalpojumu atbilstības vai līdzības novērtējums. |
| --- | --- |

—

kļūdains konfliktējošo preču zīmju preču un pakalpojumu atbilstības vai līdzības novērtējums.

Ceturtais pamats, kas ir balstīts uz kļūdu tiesību piemērošanā, ko Vispārējā tiesa esot pieļāvusi, nekonstatējot netaisnīgi gūto labumu no agrāko preču zīmju “DONUT” un “DONUTS” atšķirtspējas un tām nodarītos acīmredzamos zaudējumus

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/4 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/4

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 14. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Naturprodukte GmbH

(Lieta C-662/15)

(2016/C 118/05)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāja: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

Atbildētāja: BIOS Naturprodukte GmbH

Prejudiciālie jautājumi

Vai Padomes 1993. gada 14. jūnija Direktīvas 93/42/EEK (1) par medicīnas ierīcēm 1. panta 2. punkta f) apakšpunkts, 11. pants, I pielikuma 13. punkts un VII pielikuma 3. punkta pēdējais ievilkums ir jāinterpretē tādējādi, ka, lai realizētu I klases medicīnas ierīces, kuru ražotājs ir pakļauts atbilstības novērtējuma procedūrai un kurām ir likumīgi piešķirts CE marķējums, ir nepieciešams veikt papildu atbilstības novērtējuma procedūru, ja ir aizlīmēta uz medicīnas ierīces ārējā iepakojuma norādītā informācija par farmācijas identifikācijas kodu (PZN), uzlīmē ir norādīti importētāja dati un tam piešķirtais farmācijas identifikācijas kods, un pārējā informācija ir redzama?

---

(1)  OV L 169, 1. lpp.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/5 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/5

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH/Ivan Felja

(Lieta C-680/15)

(2016/C 118/06)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesarbeitsgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: Asklepios Kliniken Langen-Seligenstadt GmbH

Atbildētājs: Ivan Felja

Prejudiciālie jautājumi

I.

| 1) | Vai Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 3. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā visi starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti un individuāli darba līgumā saskaņoti darba nosacījumi pāriet uz īpašumtiesību saņēmēju bez izmaiņām tā, it kā tas pats būtu ar darbinieku vienojies atsevišķā līgumā, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 3. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā visi starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti un individuāli darba līgumā saskaņoti darba nosacījumi pāriet uz īpašumtiesību saņēmēju bez izmaiņām tā, it kā tas pats būtu ar darbinieku vienojies atsevišķā līgumā, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu kopumā vai attiecībā uz darba līgumā starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku individuāli saskaņotu darba nosacījumu konkrētu grupu tiek sniegta apstiprinoša atbilde,
  vai Direktīvas 2001/23/EK 3. panta piemērošanas rezultātā konkrēti starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti saskaņoti darba līguma nosacījumi nav jāietver īpašumtiesību pārejā uz saņēmēju bez izmaiņām un ir jāpielāgo, pamatojoties tikai uz uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pāreju? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu kopumā vai attiecībā uz darba līgumā starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku individuāli saskaņotu darba nosacījumu konkrētu grupu tiek sniegta apstiprinoša atbilde,

vai Direktīvas 2001/23/EK 3. panta piemērošanas rezultātā konkrēti starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti saskaņoti darba līguma nosacījumi nav jāietver īpašumtiesību pārejā uz saņēmēju bez izmaiņām un ir jāpielāgo, pamatojoties tikai uz uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pāreju?

| 3) | Ja saskaņā ar Tiesas atbildēs uz pirmo un otro jautājumu minētajiem kritērijiem individuāla, atsevišķā līgumā saskaņota atsauce, pamatojoties uz kuru konkrēti darba koplīguma noteikumi dinamiski un privāti kļūst par darba līguma saturu, nepāriet uz īpašumtiesību saņēmēju neizmainītā formā:






  a) | vai tas tā ir arī tad, ja ne īpašumtiesības nododošā persona, ne to saņēmējs nav darba koplīguma puse un nepieder šādai pusei, proti, ja darba koplīguma noteikumi jau pirms uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas nebūtu piemērojami darba attiecībām ar īpašumtiesības nododošo personu, ja privāti darba līgumā nebūtu saskaņota atsauces klauzula? |
| --- | --- | --- |

3)

Ja saskaņā ar Tiesas atbildēs uz pirmo un otro jautājumu minētajiem kritērijiem individuāla, atsevišķā līgumā saskaņota atsauce, pamatojoties uz kuru konkrēti darba koplīguma noteikumi dinamiski un privāti kļūst par darba līguma saturu, nepāriet uz īpašumtiesību saņēmēju neizmainītā formā:

a)

vai tas tā ir arī tad, ja ne īpašumtiesības nododošā persona, ne to saņēmējs nav darba koplīguma puse un nepieder šādai pusei, proti, ja darba koplīguma noteikumi jau pirms uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas nebūtu piemērojami darba attiecībām ar īpašumtiesības nododošo personu, ja privāti darba līgumā nebūtu saskaņota atsauces klauzula?

| b) | Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša, |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša,

vai tas tā ir arī tad, ja īpašumtiesības nododošā persona un to saņēmējs ir vienas uzņēmumu grupas uzņēmumi?

II.

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pants nepieļauj saistībā ar Direktīvas 77/187/EEK (2) vai 2001/23/EK transponēšanu pieņemtu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā darba līguma nosacījumi, ko īpašumtiesības nododošā persona ar darbinieku privāti un individuāli ir saskaņojusi pirms uzņēmuma īpašumtiesību pārejas, ir saistoši īpašumtiesību saņēmējam, it kā tas pats būtu tos saskaņojis, arī tad, ja saskaņā ar šiem nosacījumiem citādi uz darba attiecībām nepiemērojama darba koplīguma konkrēti noteikumi dinamiski kļūst par darba līguma saturu, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

---

(1)  Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.).

(2)  Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīva 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 61, 26. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/6 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/6

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 17. decembrī iesniedza Bundesarbeitsgericht (Vācija) – Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH/Vittoria Graf

(Lieta C-681/15)

(2016/C 118/07)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesarbeitsgericht

Pamatlietas puses

Prasītāja: Asklepios Dienstleistungsgesellschaft mbH

Atbildētāja: Vittoria Graf

Prejudiciālie jautājumi

I.

| 1) | Vai Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 3. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā visi starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti un individuāli darba līgumā saskaņoti darba nosacījumi pāriet uz īpašumtiesību saņēmēju bez izmaiņām tā, it kā tas pats būtu ar darbinieku vienojies atsevišķā līgumā, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 2001. gada 12. marta Direktīvas 2001/23/EK (1) 3. pants nepieļauj valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā visi starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti un individuāli darba līgumā saskaņoti darba nosacījumi pāriet uz īpašumtiesību saņēmēju bez izmaiņām tā, it kā tas pats būtu ar darbinieku vienojies atsevišķā līgumā, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

| 2) | Ja uz pirmo jautājumu kopumā vai attiecībā uz darba līgumā starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku individuāli saskaņotu darba nosacījumu konkrētu grupu tiek sniegta apstiprinoša atbilde,
  vai Direktīvas 2001/23/EK 3. panta piemērošanas rezultātā konkrēti starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti saskaņoti darba līguma nosacījumi nav jāietver īpašumtiesību pārejā uz saņēmēju bez izmaiņām un ir jāpielāgo, pamatojoties tikai uz uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pāreju? |
| --- | --- |

2)

Ja uz pirmo jautājumu kopumā vai attiecībā uz darba līgumā starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku individuāli saskaņotu darba nosacījumu konkrētu grupu tiek sniegta apstiprinoša atbilde,

vai Direktīvas 2001/23/EK 3. panta piemērošanas rezultātā konkrēti starp īpašumtiesības nododošo personu un darbinieku privāti saskaņoti darba līguma nosacījumi nav jāietver īpašumtiesību pārejā uz saņēmēju bez izmaiņām un ir jāpielāgo, pamatojoties tikai uz uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pāreju?

| 3) | Ja saskaņā ar Tiesas atbildēs uz pirmo un otro jautājumu minētajiem kritērijiem individuāla, atsevišķā līgumā saskaņota atsauce, pamatojoties uz kuru konkrēti darba koplīguma noteikumi dinamiski un privāti kļūst par darba līguma saturu, nepāriet uz īpašumtiesību saņēmēju neizmainītā formā:






  a) | vai tas tā ir arī tad, ja ne īpašumtiesības nododošā persona, ne to saņēmējs nav darba koplīguma puse un nepieder šādai pusei, proti, ja darba koplīguma noteikumi jau pirms uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas nebūtu piemērojami darba attiecībām ar īpašumtiesības nododošo personu, ja privāti darba līgumā nebūtu saskaņota atsauces klauzula? |
| --- | --- | --- |

3)

Ja saskaņā ar Tiesas atbildēs uz pirmo un otro jautājumu minētajiem kritērijiem individuāla, atsevišķā līgumā saskaņota atsauce, pamatojoties uz kuru konkrēti darba koplīguma noteikumi dinamiski un privāti kļūst par darba līguma saturu, nepāriet uz īpašumtiesību saņēmēju neizmainītā formā:

a)

vai tas tā ir arī tad, ja ne īpašumtiesības nododošā persona, ne to saņēmējs nav darba koplīguma puse un nepieder šādai pusei, proti, ja darba koplīguma noteikumi jau pirms uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas nebūtu piemērojami darba attiecībām ar īpašumtiesības nododošo personu, ja privāti darba līgumā nebūtu saskaņota atsauces klauzula?

| b) | Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša,
  vai tas tā ir arī tad, ja īpašumtiesības nododošā persona un to saņēmējs ir vienas uzņēmumu grupas uzņēmumi? |
| --- | --- |

b)

Ja atbilde uz šo jautājumu ir apstiprinoša,

vai tas tā ir arī tad, ja īpašumtiesības nododošā persona un to saņēmējs ir vienas uzņēmumu grupas uzņēmumi?

II.

Vai Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 16. pants nepieļauj saistībā ar Direktīvas 77/187/EEK (2) vai 2001/23/EK transponēšanu pieņemtu valsts tiesisko regulējumu, saskaņā ar kuru uzņēmuma vai sabiedrības īpašumtiesību pārejas gadījumā darba līguma nosacījumi, ko īpašumtiesības nododošā persona ar darbinieku privāti un individuāli ir saskaņojusi pirms uzņēmuma īpašumtiesību pārejas, ir saistoši īpašumtiesību saņēmējam, it kā tas pats būtu tos saskaņojis, arī tad, ja saskaņā ar šiem nosacījumiem citādi uz darba attiecībām nepiemērojama darba koplīguma konkrēti noteikumi dinamiski kļūst par darba līguma saturu, ja valsts tiesībās īpašumtiesību saņēmējam ir paredzētas iespējas pielāgot darba līgumu gan savstarpēji vienojoties, gan vienpusēji?

---

(1)  Padomes 2001. gada 12. marta Direktīva 2001/23/EK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 82, 16. lpp.).

(2)  Padomes 1977. gada 14. februāra Direktīva 77/187/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz darbinieku tiesību aizsardzību uzņēmumu, uzņēmējsabiedrību vai uzņēmumu vai uzņēmējsabiedrību daļu īpašnieka maiņas gadījumā (OV L 61, 26. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/7 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/7

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 18. decembrī iesniedza Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Austrija) – Online Games Handels GmbH und Frank Breuer u.c./Landespolizeidirektion Oberösterreich

(Lieta C-685/15)

(2016/C 118/08)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Pamatlietas puses

Prasītāji: Online Games Handels GmbH, Frank Breuer, Nicole Enter, Astrid Walden

Atbildētāja: Landespolizeidirektion Oberösterreich

Prejudiciālais jautājums

Vai LESD 56. pants, respektīvi, LESD 49. un nākamie panti ECPAK 6. panta (to lasot kopā ar Pamattiesību hartas 47. pantu) gaismā ir jāinterpretē tādējādi, ka ar šīm tiesību normām, ievērojot Eiropas Cilvēktiesību tiesas judikatūrā (it īpaši ņemot vērā tās 2010. gada 18. maija spriedumu, sūdzība Nr. 64962/01, 54. punkts) pieprasīto tiesas objektivitāti un neitralitāti, nav saderīgs valsts tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru administratīvajā tiesvedībā par soda piemērošanu iesniedzamie pierādījumi – lai pamatotu krimināltiesībās aizsargāto valsts azartspēļu tirgus kvazimonopola tiesisko regulējumu Eiropas Savienības Tiesas judikatūras (it īpaši ņemot vērā tās 2014. gada 30. aprīļa spriedumu C-390/12 (1)) izpratnē – vispirms pilnīgi patstāvīgi ir jāidentificē un jānošķir un pēc tam – veicot autonomu izmeklēšanu, tie ir jāizmeklē un jāpamato nevis par soda piemērošanu atbildīgajai iestādei (vai citai valsts kriminālvajāšanas iestādei) kā apsūdzības izvirzītājai, bet gan drīzāk pēc savas ierosmes un neatkarīgi no lietas dalībnieku rīcības tas ir jādara tiesai, kurai ir jāizskata sūdzībā apstrīdētā sankcionējošā pasākuma likumība (esot vienai un tai pašai personai/veicot vienu un to pašu funkciju)?

---

(1)  Pfleger u.c., ECLI:EU:C:2014:281.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2015. gada 21. decembrī iesniedza Oberlandesgericht Düsseldorf (Vācija) – W.F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze/Verein Bremer Baumwollbörse

(Lieta C-689/15)

(2016/C 118/09)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Oberlandesgericht Düsseldorf

Pamatlietas puses

Prasītāji: W.F. Gözze Frottierweberei GmbH, Wolfgang Gözze

Atbildētāja: Verein Bremer Baumwollbörse

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai individuālas preču zīmes kā sertifikācijas zīmes izmantošana var būt preču zīmes izmantošana Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 9. panta 1. punkta un 15. panta 1. punkta izpratnē saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām tā tiek izmantota? |
| --- | --- |

1)

Vai individuālas preču zīmes kā sertifikācijas zīmes izmantošana var būt preču zīmes izmantošana Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi (1) 9. panta 1. punkta un 15. panta 1. punkta izpratnē saistībā ar precēm, attiecībā uz kurām tā tiek izmantota?

| 2) | Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šāda preču zīme saskaņā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu, lasot to kopā ar 7. panta 1. punkta g) apakšpunktu, ir jāpaziņo par spēkā neesošu vai, atbilstoši piemērojot 73. panta c) punktu, ir jāatceļ, ja preču zīmes īpašnieks nenodrošina tirdzniecībā ar apzīmējumu saistīto cerību, kas attiecas uz kvalitāti, atbilstību patiesībai, veicot regulārās kvalitātes pārbaudes pie tās licenciātiem? |
| --- | --- |

2)

Ja atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša: vai šāda preču zīme saskaņā ar Padomes 2009. gada 26. februāra Regulas (EK) Nr. 207/2009 par Kopienas preču zīmi 52. panta 1. punkta a) apakšpunktu, lasot to kopā ar 7. panta 1. punkta g) apakšpunktu, ir jāpaziņo par spēkā neesošu vai, atbilstoši piemērojot 73. panta c) punktu, ir jāatceļ, ja preču zīmes īpašnieks nenodrošina tirdzniecībā ar apzīmējumu saistīto cerību, kas attiecas uz kvalitāti, atbilstību patiesībai, veicot regulārās kvalitātes pārbaudes pie tās licenciātiem?

---

(1)  OV L 78, 1. lpp.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/8 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/8

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 4. janvārī iesniedza Amtsgericht Stuttgart (Vācija) – krimināllieta pret J. S. R.

(Lieta C-2/16)

(2016/C 118/10)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Amtsgericht Stuttgart

Lietas dalībnieks pamatlietā

J. S. R.

Prejudiciālais jautājums

Vai spēkā neesoša ir Liberation Tigers of Tamil Eelam (turpmāk tekstā – “LTTE”) iekļaušana sarakstā saskaņā ar Padomes 2001. gada 27. decembra Regulas (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (1), 2. panta 3. punktu laikā no 2007. gada 23. jūlija līdz 2009. gada 11. maijam, it īpaši pamatojoties uz Padomes

| — | 2006. gada 29. maija Lēmumu (2006/379/EK) (2), |
| --- | --- |

—

2006. gada 29. maija Lēmumu (2006/379/EK) (2),

| — | 2007. gada 28. jūnija Lēmumu (2007/445/EK) (3), |
| --- | --- |

—

2007. gada 28. jūnija Lēmumu (2007/445/EK) (3),

| — | 2007. gada 20. decembra Lēmumu (2007/868/EK) (4), |
| --- | --- |

—

2007. gada 20. decembra Lēmumu (2007/868/EK) (4),

| — | 2008. gada 15. jūlija Lēmumu (2008/583/EK) (5) un |
| --- | --- |

—

2008. gada 15. jūlija Lēmumu (2008/583/EK) (5) un

| — | 2009. gada 26. janvāra Lēmumu (2009/62/EK) (6)? |
| --- | --- |

—

2009. gada 26. janvāra Lēmumu (2009/62/EK) (6)?

---

(1)  OV L 344, 70. lpp.

(2)  Padomes 2006. gada 29. maija lēmums, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar ko atceļ Lēmumu 2005/930/EK (OV L 144, 21. lpp.)

(3)  Padomes 2007. gada 28. jūnija lēmums, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumus 2006/379/EK un 2006/1008/EK (OV L 169, 58. lpp.)

(4)  Padomes 2007. gada 20. decembra lēmums, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/445/EK (OV L 340, 100. lpp., ar labojumiem)

(5)  Padomes 2008. gada 15. jūlija lēmums, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/868/EK (OV L 188, 21. lpp.)

(6)  Padomes 2009. gada 26. janvāra lēmums, ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumu 2008/583/EK (OV L 23, 25. lpp.)

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/9 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/9

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 6. janvārī iesniedza Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo (Spānija) – Banco Popular Español S.A. un PL Salvador, S.A.R.L./Maria Rita Giraldez Villar un Modesto Martínez Baz

(Lieta C-7/16)

(2016/C 118/11)

Tiesvedības valoda – spāņu

Iesniedzējtiesa

Juzgado de Primera Instancia no 11 de Vigo

Pamatlietas puses

Prasītājas: Banco Popular Español S.A. un PL Salvador, S.A.R.L.

Atbildētāji: Maria Rita Giraldez Villar un Modesto Martínez Baz

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos atbilstīgi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) 38. un 47. pantam ir interpretējama tādējādi, ka tai ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību noteikuma kā Spānijas Civilkodeksa 1535. panta interpretācija judikatūrā, saskaņā ar kuru to piemēro tikai posmā, kad lieta tiek izskatīta pēc būtības, līdz sprieduma pieņemšanai, liedzot to piemērot izpildes posmā, ja ir jau pieņemts spriedums vai ir beidzies [noteiktais] termiņš atbildes sniegšanai uz prasības pieteikumu, un šajā laikā nav pilnībā nomaksāts kreditora aizdevums? |
| --- | --- |

1)

Vai Padomes 1993. gada 5. aprīļa Direktīva 93/13/EEK (1) par negodīgiem noteikumiem patērētāju līgumos atbilstīgi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas (2) 38. un 47. pantam ir interpretējama tādējādi, ka tai ir pretrunā tāda dalībvalsts tiesību noteikuma kā Spānijas Civilkodeksa 1535. panta interpretācija judikatūrā, saskaņā ar kuru to piemēro tikai posmā, kad lieta tiek izskatīta pēc būtības, līdz sprieduma pieņemšanai, liedzot to piemērot izpildes posmā, ja ir jau pieņemts spriedums vai ir beidzies [noteiktais] termiņš atbildes sniegšanai uz prasības pieteikumu, un šajā laikā nav pilnībā nomaksāts kreditora aizdevums?

| 2) | Vai pirmajā jautājumā minētajām Savienības tiesību normām ir pretrunā tāds valsts tiesību noteikums kā Spānijas Civilkodeksa 1535. pants, kas ļauj cedēt trešajai personai apstrīdētu kredītu, kas noslēgts starp uzņēmēju, no vienas puses, un patērētāju, no otras puses, nenosakot, ka minētajam patērētājam ir jānosūta nepārprotams paziņojums par pašu cesijas faktu, to apliecinošs dokuments vai pamatojums, un ka obligāti (un katrā ziņā) ir jānorāda precīza summa, par kuru kredīts ir ticis iegūts, norādot piemēroto diskontu vai cenas samazinājumu, pamatojot to ar apliecinošiem dokumentiem? |
| --- | --- |

2)

Vai pirmajā jautājumā minētajām Savienības tiesību normām ir pretrunā tāds valsts tiesību noteikums kā Spānijas Civilkodeksa 1535. pants, kas ļauj cedēt trešajai personai apstrīdētu kredītu, kas noslēgts starp uzņēmēju, no vienas puses, un patērētāju, no otras puses, nenosakot, ka minētajam patērētājam ir jānosūta nepārprotams paziņojums par pašu cesijas faktu, to apliecinošs dokuments vai pamatojums, un ka obligāti (un katrā ziņā) ir jānorāda precīza summa, par kuru kredīts ir ticis iegūts, norādot piemēroto diskontu vai cenas samazinājumu, pamatojot to ar apliecinošiem dokumentiem?

| 3) | Vai Eiropas Savienības Tiesas 1978. gada 9. marta spriedums lietā 106/77 Simmenthal
   (3) ir interpretējams tādējādi, ka, tiecoties sasniegt pirmajā jautājumā minētās direktīvas mērķi, atbilstīgi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 38. un 47. pantam valsts tiesai nav jāpiemēro tāds valsts tiesību noteikums kā Spānijas Civilkodeksa 1535. pants, kas liedz īstenot apstrīdēto kredītu pirmreizējā atteikuma atpirkšanas tiesības tajā pašā procedūrā, kurā tiek veikta cedētā kredīta saistību izpilde, nosakot patērētājam pienākumu 9 dienu laikā pēc cesijas paziņojuma uzsākt pret jauno cedētā kredīta īpašnieku jaunu tiesvedību, kurā lieta tiek izskatīta pēc būtības, lai īstenotu pirmreizējā atteikuma atpirkšanas tiesības, ar visiem no tā izrietošajiem izdevumiem (advokātu, pārstāvi tiesā, tiesāšanās izdevumiem, kompetentās tiesas noteikšanu, ja cesionāra dzīvesvieta nav Spānijā)? |
| --- | --- |

3)

Vai Eiropas Savienības Tiesas 1978. gada 9. marta spriedums lietā 106/77 Simmenthal
   (3) ir interpretējams tādējādi, ka, tiecoties sasniegt pirmajā jautājumā minētās direktīvas mērķi, atbilstīgi Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 38. un 47. pantam valsts tiesai nav jāpiemēro tāds valsts tiesību noteikums kā Spānijas Civilkodeksa 1535. pants, kas liedz īstenot apstrīdēto kredītu pirmreizējā atteikuma atpirkšanas tiesības tajā pašā procedūrā, kurā tiek veikta cedētā kredīta saistību izpilde, nosakot patērētājam pienākumu 9 dienu laikā pēc cesijas paziņojuma uzsākt pret jauno cedētā kredīta īpašnieku jaunu tiesvedību, kurā lieta tiek izskatīta pēc būtības, lai īstenotu pirmreizējā atteikuma atpirkšanas tiesības, ar visiem no tā izrietošajiem izdevumiem (advokātu, pārstāvi tiesā, tiesāšanās izdevumiem, kompetentās tiesas noteikšanu, ja cesionāra dzīvesvieta nav Spānijā)?

---

(1)  OV L 95, 29. lpp.

(2)  OV 2000, C 364, 1. lpp.

(3)  EU:C:1978:49.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/10 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/10

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Bundesfinanzhof (Vācija) – Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel/Finanzamt Offenburg

(Lieta C-20/16)

(2016/C 118/12)

Tiesvedības valoda – vācu

Iesniedzējtiesa

Bundesfinanzhof

Pamatlietas puses

Prasītāji: Wolfram Bechtel, Marie-Laure Bechtel

Atbildētāja: Finanzamt Offenburg

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai EKL 39. pants (tagad – LESD 45. pants) nepieļauj Vācijas tiesību normu, saskaņā ar kuru Vācijā dzīvojoša un Francijas civildienestā nodarbināta darba ņēmēja iemaksas Francijas pensiju un veselības apdrošināšanas sistēmā – atšķirībā no līdzīgām Vācijā strādājoša darba ņēmēja iemaksām Vācijas sociālās apdrošināšanas sistēmā – nesamazina iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķinu bāzi, ja saskaņā ar Vācijas un Francijas konvenciju par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu darba algu nedrīkst aplikt ar nodokli Vācijā un tā tikai palielina citiem ienākumiem piemērojamo nodokļa likmi? |
| --- | --- |

1)

Vai EKL 39. pants (tagad – LESD 45. pants) nepieļauj Vācijas tiesību normu, saskaņā ar kuru Vācijā dzīvojoša un Francijas civildienestā nodarbināta darba ņēmēja iemaksas Francijas pensiju un veselības apdrošināšanas sistēmā – atšķirībā no līdzīgām Vācijā strādājoša darba ņēmēja iemaksām Vācijas sociālās apdrošināšanas sistēmā – nesamazina iedzīvotāju ienākuma nodokļa aprēķinu bāzi, ja saskaņā ar Vācijas un Francijas konvenciju par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu darba algu nedrīkst aplikt ar nodokli Vācijā un tā tikai palielina citiem ienākumiem piemērojamo nodokļa likmi?

| 2) | Vai atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša arī tad, ja attiecīgās apdrošināšanas iemaksas saistībā ar darba algas aplikšanu ar nodokli Francijā – konkrēti vai kopsummas veidā –






  a) | ir ņemtas vērā, lai samazinātu nodokli, vai |
| --- | --- | --- |

2)

Vai atbilde uz pirmo jautājumu ir apstiprinoša arī tad, ja attiecīgās apdrošināšanas iemaksas saistībā ar darba algas aplikšanu ar nodokli Francijā – konkrēti vai kopsummas veidā –

a)

ir ņemtas vērā, lai samazinātu nodokli, vai

| b) | tās tomēr nav ņemtas vērā tāpēc, ka tas šajā ziņā nav ticis pieprasīts, kaut arī tās varēja tikt ņemtas vērā, lai samazinātu nodokli? |
| --- | --- |

b)

tās tomēr nav ņemtas vērā tāpēc, ka tas šajā ziņā nav ticis pieprasīts, kaut arī tās varēja tikt ņemtas vērā, lai samazinātu nodokli?

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD) (Portugāle) – Euro Tyre BV/Autoridade Tributária e Aduaneira

(Lieta C-21/16)

(2016/C 118/13)

Tiesvedības valoda – portugāļu

Iesniedzējtiesa

Tribunal Arbitral Tributário (Centro de Arbitragem Administrativa – CAAD)

Pamatlietas puses

Prasītāja: Euro Tyre BV

Atbildētāja: Autoridade Tributária e Aduaneira

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai Direktīvas 2006/112 (1) 131. pants un 138. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tas, ka dalībvalsts nodokļu administrācija liedz piešķirt preču sūtītājam, kas ir reģistrēts šajā dalībvalstī, atbrīvojumu no PVN par preču piegādi Kopienas iekšienē, jo pircējs, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, nav reģistrēts VIES (2), nedz arī šajā valstī uz to tiek attiecināta preču iegādei Kopienas iekšienē piemērotā nodokļu sistēma, lai arī pārvadājuma veikšanas laikā viņam šajā citā dalībvalstī ir derīgs identifikācijas numurs PVN nolūkā, kas tika izmantots rēķinos attiecībā uz šiem darījumiem, un ir izpildītas būtiskas kumulatīvas prasības par preču piegādi Kopienas iekšienē, proti, tiesības rīkoties ar preci kā īpašniekam ir nodotas pircējam, piegādātājs pierāda, ka minētās preces ir nosūtītas vai pārvadātas uz citu dalībvalsti, un pēc šīs nosūtīšanas vai pārvadāšanas šīs preces faktiski tika izvestas no nosūtīšanas dalībvalsts pircējam, kas ir nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kurš rīkojas kā tāds dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, no kuras tika nosūtītas preces? |
| --- | --- |

1)

Vai Direktīvas 2006/112 (1) 131. pants un 138. panta 1. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka tiem pretrunā ir tas, ka dalībvalsts nodokļu administrācija liedz piešķirt preču sūtītājam, kas ir reģistrēts šajā dalībvalstī, atbrīvojumu no PVN par preču piegādi Kopienas iekšienē, jo pircējs, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, nav reģistrēts VIES (2), nedz arī šajā valstī uz to tiek attiecināta preču iegādei Kopienas iekšienē piemērotā nodokļu sistēma, lai arī pārvadājuma veikšanas laikā viņam šajā citā dalībvalstī ir derīgs identifikācijas numurs PVN nolūkā, kas tika izmantots rēķinos attiecībā uz šiem darījumiem, un ir izpildītas būtiskas kumulatīvas prasības par preču piegādi Kopienas iekšienē, proti, tiesības rīkoties ar preci kā īpašniekam ir nodotas pircējam, piegādātājs pierāda, ka minētās preces ir nosūtītas vai pārvadātas uz citu dalībvalsti, un pēc šīs nosūtīšanas vai pārvadāšanas šīs preces faktiski tika izvestas no nosūtīšanas dalībvalsts pircējam, kas ir nodokļa maksātājs vai juridiska persona, kurš rīkojas kā tāds dalībvalstī, kas nav dalībvalsts, no kuras tika nosūtītas preces?

| 2) | Vai samērīguma principam pretrunā ir tas, ka Direktīvas 2006/112 138. panta 1. punkts tiek interpretēts tādējādi, ka atbrīvojums nav jāpiešķir tad, ja nosūtītājs, kas ir reģistrēts dalībvalstī, zina, ka pircējs, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, neraugoties uz to, ka tam šajā citā dalībvalstī ir derīgs identifikācijas numurs PVN nolūkā, nav reģistrēts VIES, nedz arī šajā valstī uz to ir attiecināma preču iegādei Kopienas iekšienē piemērojamā nodokļa sistēma, bet gaida, kad tas tiks reģistrēts ar atpakaļejošu spēku kā saimnieciskās darbības veicējs Kopienas iekšienē? |
| --- | --- |

2)

Vai samērīguma principam pretrunā ir tas, ka Direktīvas 2006/112 138. panta 1. punkts tiek interpretēts tādējādi, ka atbrīvojums nav jāpiešķir tad, ja nosūtītājs, kas ir reģistrēts dalībvalstī, zina, ka pircējs, kas ir reģistrēts citā dalībvalstī, neraugoties uz to, ka tam šajā citā dalībvalstī ir derīgs identifikācijas numurs PVN nolūkā, nav reģistrēts VIES, nedz arī šajā valstī uz to ir attiecināma preču iegādei Kopienas iekšienē piemērojamā nodokļa sistēma, bet gaida, kad tas tiks reģistrēts ar atpakaļejošu spēku kā saimnieciskās darbības veicējs Kopienas iekšienē?

---

(1)  Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīva 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (OV L 347, 1. lpp.).

(2)  VAT-Information Exchange System.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/11 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/11

---

Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu, ko 2016. gada 15. janvārī iesniedza Tribunalul București (Rumānija) – Fondul Proprietatea SA/SC Hidroelectrica SA

(Lieta C-22/16)

(2016/C 118/14)

Tiesvedības valoda – rumāņu

Iesniedzējtiesa

Tribunalul București

Pamatlietas puses

Prasītāja: Fondul Proprietatea SA

Atbildētāja: SC Hidroelectrica SA

Prejudiciālie jautājumi

| 1) | Vai saskaņā ar LESD 107. pantu Rumānijas sabiedrības ar valsts kapitālu līdzdalība (Rumānijas-Turcijas) kopuzņēmuma kapitālā ir līdzvērtīga valsts atbalstam, uz kuru ir attiecināms LESD 108. panta 3. punktā paredzētais paziņošanas pienākums?
  Vai šī līdzdalība ir publisks finansējums ar selektīvu raksturu un var iespaidot tirdzniecību Eiropas Savienības dalībvalstu starpā? |
| --- | --- |

1)

Vai saskaņā ar LESD 107. pantu Rumānijas sabiedrības ar valsts kapitālu līdzdalība (Rumānijas-Turcijas) kopuzņēmuma kapitālā ir līdzvērtīga valsts atbalstam, uz kuru ir attiecināms LESD 108. panta 3. punktā paredzētais paziņošanas pienākums?

Vai šī līdzdalība ir publisks finansējums ar selektīvu raksturu un var iespaidot tirdzniecību Eiropas Savienības dalībvalstu starpā?

| 2) | Vai var uzskatīt, ka šāda sabiedrības ar valsts kapitālu, elektroenerģijas ražotājas, līdzdalība pārkāpj principu, atbilstīgi kuram pārvades sistēmām un pārvades sistēmu operatoriem ir jābūt nodalītiem, kas noteikts Direktīvas 2009/[7]2/EK (1) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 9. pantā? |
| --- | --- |

2)

Vai var uzskatīt, ka šāda sabiedrības ar valsts kapitālu, elektroenerģijas ražotājas, līdzdalība pārkāpj principu, atbilstīgi kuram pārvades sistēmām un pārvades sistēmu operatoriem ir jābūt nodalītiem, kas noteikts Direktīvas 2009/[7]2/EK (1) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu 9. pantā?

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Direktīva 2009/72/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 2003/54/EK atcelšanu (OV L 211, 55. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/12 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/12

---

Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Eiropas Komisija/Somijas Republika

(Lieta C-42/16)

(2016/C 118/15)

Tiesvedības valoda – somu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – J. Hottiaux un I. Koskinen)

Atbildētāja: Somijas Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | atzīt, ka izsniedzot tādu transportlīdzekļa vadītāja apliecību dublikātus, kuru derīguma termiņš beidzas 2033. gada 18. janvārī, Somijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (1) 1. pantā un 7. panta 2. punktā paredzētos pienākumus, un ka, nepievienojoties ES vadītāju apliecību tīklam, tā nav izpildījusi Direktīvas 2006/126/EK 7. panta 5. punkta d) apakšpunktā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

atzīt, ka izsniedzot tādu transportlīdzekļa vadītāja apliecību dublikātus, kuru derīguma termiņš beidzas 2033. gada 18. janvārī, Somijas Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Direktīvas 2006/126/EK par vadītāju apliecībām (1) 1. pantā un 7. panta 2. punktā paredzētos pienākumus, un ka, nepievienojoties ES vadītāju apliecību tīklam, tā nav izpildījusi Direktīvas 2006/126/EK 7. panta 5. punkta d) apakšpunktā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Somijas Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Viens no Direktīvas 2006/126/EK galvenajiem mērķiem esot vadītāju apliecību drošības paaugstināšana. Piemērojot direktīvā paredzētos termiņus, šis mērķis varot tikt īstenots, un, izdodot apliecības, varot tikt piemēroti jaunākie pasākumi, lai novērstu viltojumus un sasniegtu direktīvā paredzētos ceļu satiksmes drošības mērķus. Direktīvas 2006/126/EK 1. pantā esot noteikta [transportlīdzekļa] vadītāja valsts apliecības ieviešana atbilstoši I pielikumā aprakstītajam Kopienas paraugam. Direktīvas 7. panta 1. punktā esot regulētas vadītāja apliecībām piemērojamās prasības, un Direktīvas 7. panta 2. punktā esot noteikts no 2013. gada 19. janvāra izsniegtu vadītāja apliecību derīguma termiņš. Somijā pēc 2013. gada 19. janvāra izsniegtu vadītāja apliecību dublikātu derīguma termiņš varot būt daudz ilgāks nekā paredzēts Direktīvas 2006/126/EK 7. panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā.

Saskaņā ar Direktīvas 2006/126/EK 7. panta 5. punkta d) apakšpunktu dalībvalstīm būtu jāizmanto ES vadītāju apliecību tīkls, kad tas sāk darboties. ES vadītāju apliecību tīkls (RESPER) esot izveidots un darbību sācis 2013. gada 19. janvārī. Tā kā Somija neesot pievienojusies ES vadītāju apliecību tīklam (RESPER), šajā tīklā neesot iespējams pārbaudīt, vai vadītāja apliecības izsniegšanas nosacījumi esot izpildīti. Citas dalībvalstis nevarot kopā ar Somiju pārbaudīt vadītāja apliecības izsniegšanas nosacījumu izpildi, ne arī ar Somiju apmainīties ar informāciju, izmantojot šo tīklu. Tādēļ ar Somiju neesot iespējams veikt Direktīvas 2006/126/EK 15. pantā paredzēto informācijas apmaiņu, izmantojot ES vadītāju apliecību tīklu.

---

(1)  OV L 403, 18. lpp.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/13 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/13

---

Prasība, kas celta 2016. gada 1. februārī – Eiropas Komisija/Vācijas Federatīvā Republika

(Lieta C-58/16)

(2016/C 118/16)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – W. Mölls un L. Nicolae)

Atbildētāja: Vācijas Federatīvā Republika

Prasītājas prasījumi:

| — | attiecībā uz visām ostām Ziemeļreinā-Vestfālenē nenodrošinot, ka tiek noteiktas ostu robežas, apstiprināti ostas aizsardzības novērtējumi un aizsardzības plāni, kā arī par ostas aizsardzību atbildīgā amatpersona, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/65/EK (1) par ostu aizsardzības pastiprināšanu 2. panta 3. punktā un 6., 7. un 9. pantā paredzētos pienākumus; |
| --- | --- |

—

attiecībā uz visām ostām Ziemeļreinā-Vestfālenē nenodrošinot, ka tiek noteiktas ostu robežas, apstiprināti ostas aizsardzības novērtējumi un aizsardzības plāni, kā arī par ostas aizsardzību atbildīgā amatpersona, Vācijas Federatīvā Republika nav izpildījusi Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīvas 2005/65/EK (1) par ostu aizsardzības pastiprināšanu 2. panta 3. punktā un 6., 7. un 9. pantā paredzētos pienākumus;

| — | piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Vācijas Federatīvajai Republikai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Saskaņā ar Direktīvas 2005/65/EK 6. pantu dalībvalstīm ir jānodrošina, ka ikvienai ostai, uz kuru attiecas šī direktīva, tiek veikts aizsardzības novērtējums, un attiecīgā dalībvalsts tos apstiprina. Saskaņā ar šīs direktīvas I pielikumu aizsardzības novērtējumos tostarp ir jānosaka visas zonas, kuras ir svarīgas attiecībā uz ostas aizsardzību, nosakot arī ostas robežas.

Saskaņā ar 2. panta 3. punktu dalībvalstis nosaka katras ostas robežas, attiecīgi ņemot vērā no ostas aizsardzības novērtējuma iegūtos datus. 4. punkts attiecas uz gadījumu, kad ostas iekārtas robežas Regulas (EK) Nr. 725/2004 (2) nozīmē būtībā aptver visu ostu.

2013. gadā veiktajā inspekcijā esot noskaidrojies, ka vismaz 11 Ziemeļreinas-Vestfālenes ostām, uz kurām attiecas Direktīva 2005/65/EK, nav aizsardzības novērtējuma. No turpmākās korespondences izriet, ka šī situācija līdz šim nav mainījusies.

Vismaz šajās ostās arī nav noteiktas ostu robežas, jo, kā tika izklāstīts iepriekš, šo robežu noteikšanas pamatā savukārt ir aizsardzības novērtējums.

Tādējādi esot jāatzīst, ka Vācija nav pienācīgi piemērojusi Direktīvas 2005/65/EK 2. panta 3. punktu un 6. pantu.

Saskaņā ar Direktīvas 2005/65/EK 7. pantu dalībvalstīm ir jānodrošina, ka ikvienai ostai, uz kuru attiecas šī direktīva, tiek izstrādāts aizsardzības plāns, un attiecīgā dalībvalsts to apstiprina.

2013. gada 21. augusta vēstulē Vācijas iestādes esot atzinušas, ka 11 Ziemeļreinas-Vestfālenes ostām, uz kurām attiecas Direktīva, neesot aizsardzības plānu. No turpmākās korespondences izriet, ka šī situācija līdz šim nav mainījusies.

Tādējādi esot jāatzīst, ka Vācija nav pienācīgi piemērojusi Direktīvas 2005/65/EK 7. pantu.

Saskaņā ar Direktīvas 2005/65/EK 9. pantu ikvienai ostai, uz kuru attiecas šī direktīva, ir jāapstiprina par ostas aizsardzību atbildīgā amatpersona.

2013. gada 21. augusta vēstulē Vācijas iestādes esot atzinušas, ka vairākām Ziemeļreinas-Vestfālenes ostām, uz kurām attiecas Direktīva, šādas atbildīgās amatpersonas neesot. No turpmākās korespondences izriet, ka šī situācija līdz šim nav mainījusies.

Tādējādi esot jāatzīst, ka Vācija nav pienācīgi piemērojusi Direktīvas 2005/65/EK 9. pantu.

---

(1)  OV L 310, 28. lpp.

(2)  OV L 129, 6. lpp.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/14 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/14

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-462/13 Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi, S.A.

(Lieta C-66/16 P)

(2016/C 118/17)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Comunidad Autónoma del País Vasco un Itelazpi, S.A. (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu;

| — | galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pārsūdzētajā spriedumā tika atstāts negrozīts Komisijas lēmums par valsts atbalstu saistībā ar vairākiem pasākumiem, ko Spānijas valsts iestādes veikušas, lai nodrošinātu, ka digitālās zemes televīzijas (DZT) signāls nonāk līdz tās teritorijas attālākajiem apvidiem, kurus apdzīvo tikai 2,5 % iedzīvotāju. Šajā lēmumā ir atzīts, ka bez valsts iejaukšanās šis pakalpojums tirgū būtībā netiktu nepiedāvāts, taču tik un tā apstrīdēts, ka tas ir pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (turpmāk tekstā – “PVTN”), jo no formālā viedokļa valsts iestādes to neesot “skaidri” definējušas un uzticējušas. Tajā piebilsts, ka, organizējot PVTN, šīs iestādes jebkurā gadījumā neesot bijušas tiesīgas izvēlēties kādu konkrētu tehnoloģiju.

Pirmais un vienīgais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 107. panta 1. punktu un LESD 26. protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem un LESD 29. protokolu par sabiedriskās apraides sistēmu dalībvalstīs.

Pārsūdzētais spriedums esot kļūdains tostarp tāpēc, ka tajā:

| — | skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN; |
| --- | --- |

—

skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN;

| — | nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā; |
| --- | --- |

—

nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā;

| — | kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības; |
| --- | --- |

—

kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze;

| — | noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi. |
| --- | --- |

—

noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi.

---

(1)  Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmums 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/15 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/15

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-465/13 Comunidad Autónoma de Cataluña un CTTI/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma de Cataluña un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI)

(Lieta C-67/16 P)

(2016/C 118/18)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Comunidad Autónoma de Cataluña un Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació de la Generalitat de Catalunya (CTTI) (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu;

| — | galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pārsūdzētajā spriedumā tika atstāts negrozīts Komisijas lēmums par valsts atbalstu saistībā ar vairākiem pasākumiem, ko Spānijas valsts iestādes veikušas, lai nodrošinātu, ka digitālās zemes televīzijas (DZT) signāls nonāk līdz tās teritorijas attālākajiem apvidiem, kurus apdzīvo tikai 2,5 % iedzīvotāju. Šajā lēmumā ir atzīts, ka bez valsts iejaukšanās šis pakalpojums tirgū būtībā netiktu nepiedāvāts, taču tik un tā apstrīdēts, ka tas ir pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (turpmāk tekstā – “PVTN”), jo no formālā viedokļa valsts iestādes to neesot “skaidri” definējušas un uzticējušas. Tajā piebilsts, ka, organizējot PVTN, šīs iestādes jebkurā gadījumā neesot bijušas tiesīgas izvēlēties kādu konkrētu tehnoloģiju.

Pirmais un vienīgais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 107. panta 1. punktu un LESD 26. protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem un LESD 29. protokolu par sabiedriskās apraides sistēmu dalībvalstīs.

Pārsūdzētais spriedums esot kļūdains tostarp tāpēc, ka tajā:

| — | skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN; |
| --- | --- |

—

skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN;

| — | nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā; |
| --- | --- |

—

nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā;

| — | kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības; |
| --- | --- |

—

kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze;

| — | noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi. |
| --- | --- |

—

noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi.

---

(1)  Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmums 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/16 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/16

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-487/13 Navarra de Servicios y Tecnologías/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A.

(Lieta C-68/16 P)

(2016/C 118/19)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Navarra de Servicios y Tecnologías, S.A. (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra un A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu;

| — | galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pārsūdzētajā spriedumā tika atstāts negrozīts Komisijas lēmums par valsts atbalstu saistībā ar vairākiem pasākumiem, ko Spānijas valsts iestādes veikušas, lai nodrošinātu, ka digitālās zemes televīzijas (DZT) signāls nonāk līdz tās teritorijas attālākajiem apvidiem, kurus apdzīvo tikai 2,5 % iedzīvotāju. Šajā lēmumā ir atzīts, ka bez valsts iejaukšanās šis pakalpojums tirgū būtībā netiktu nepiedāvāts, taču tik un tā apstrīdēts, ka tas ir pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (turpmāk tekstā – “PVTN”), jo no formālā viedokļa valsts iestādes to neesot “skaidri” definējušas un uzticējušas. Tajā piebilsts, ka, organizējot PVTN, šīs iestādes jebkurā gadījumā neesot bijušas tiesīgas izvēlēties kādu konkrētu tehnoloģiju.

Pirmais un vienīgais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 107. panta 1. punktu un LESD 26. protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem un LESD 29. protokolu par sabiedriskās apraides sistēmu dalībvalstīs.

Pārsūdzētais spriedums esot kļūdains tostarp tāpēc, ka tajā:

| — | skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN; |
| --- | --- |

—

skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN;

| — | nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā; |
| --- | --- |

—

nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā;

| — | kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības; |
| --- | --- |

—

kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze;

| — | noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi. |
| --- | --- |

—

noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi.

---

(1)  Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmums 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/17 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/17

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-541/13 Abertis Telecom un Retevisión I/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Cellnex Telecom S.A. un Retevisión I, S.A.

(Lieta C-69/16 P)

(2016/C 118/20)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Cellnex Telecom S.A., agrākā Abertis Telecom S.A., un Retevisión I, S.A. (pārstāvji – J. L. Buendía Sierra y A. Lamadrid de Pablo, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu;

| — | galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

galīgi izspriest lietu prasībā par Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmuma (1) atcelšanu un atcelt minēto lēmumu;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pārsūdzētajā spriedumā tika atstāts negrozīts Komisijas lēmums par valsts atbalstu saistībā ar vairākiem pasākumiem, ko Spānijas valsts iestādes veikušas, lai nodrošinātu, ka digitālās zemes televīzijas (DZT) signāls nonāk līdz tās teritorijas attālākajiem apvidiem, kurus apdzīvo tikai 2,5 % iedzīvotāju. Šajā lēmumā ir atzīts, ka bez valsts iejaukšanās šis pakalpojums tirgū būtībā netiktu nepiedāvāts, taču tik un tā apstrīdēts, ka tas ir pakalpojums ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (turpmāk tekstā – “PVTN”), jo no formālā viedokļa valsts iestādes to neesot “skaidri” definējušas un uzticējušas. Tajā piebilsts, ka, organizējot PVTN, šīs iestādes jebkurā gadījumā neesot bijušas tiesīgas izvēlēties kādu konkrētu tehnoloģiju.

Pirmais un vienīgais apelācijas pamats: kļūdas tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 107. panta 1. punktu un LESD 26. protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem un LESD 29. protokolu par sabiedriskās apraides sistēmu dalībvalstīs.

Pārsūdzētais spriedums esot kļūdains tostarp tāpēc, ka tajā:

| — | skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN; |
| --- | --- |

—

skaidri pārkāpta “acīmredzamas kļūdas” robeža, izvērtējot dažādos tiesību aktus, kuros valsts iestādes definējušas un uzticējušas PVTN;

| — | nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā; |
| --- | --- |

—

nepamatoti ierobežota dalībvalstu “plašā rīcības brīvība”, kas attiecināma gan uz PVTN definēšanu, gan uz šā pakalpojuma “organizēšanu” un tādējādi ietver arī PVTN sniegšanas kārtības izvēli un kādas konkrētas tehnoloģijas izvēli neatkarīgi no tā, vai šīs izvēles ir izdarītas šos pakalpojumus definējošajā aktā vai kādā atsevišķā aktā;

| — | kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības; |
| --- | --- |

—

kļūdaini analizētas piemērojamās Spānijas tiesības;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanu” un PVTN “uzticēšanu” kādam vienam vai vairākiem uzņēmumiem var veikt kā vienā, tā arī vairākos atsevišķos aktos;

| — | nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze; |
| --- | --- |

—

nav atzīts, ka PVTN “definēšanai” un “uzticēšanai” ir jāizmanto nevis kāds konkrēts formulējums jeb izteiksmes veids, bet gan jāveic substanciāla un funkcionāla analīze;

| — | noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi. |
| --- | --- |

—

noliegts, ka piemērojams LESD un LES 29. protokols par apraidi.

---

(1)  Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmums 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV L 217, 52. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/19 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/19

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-463/13 un T-464/13 Comunidad Autónoma de Galicia un Retegal/Komisija 2016. gada 5. februārī iesniedza Comunidad Autónoma de Galicia un Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal)

(Lieta C-70/16 P)

(2016/C 118/21)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējas: Comunidad Autónoma de Galicia un Redes de Telecomunicación Galegas Retegal, S.A. (Retegal) (pārstāvji – F. J. García Martínez un B. Pérez Conde, advokāti)

Pārējie lietas dalībnieki: Eiropas Komisija un SES Astra

Apelācijas sūdzības iesniedzēju prasījumi:

| — | pieņemt un atzīt apelācijas sūdzībā izklāstītos pārsūdzības pamatus; |
| --- | --- |

—

pieņemt un atzīt apelācijas sūdzībā izklāstītos pārsūdzības pamatus;

| — | atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-463/13 un T-464/13; |
| --- | --- |

—

atcelt Eiropas Savienības Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu apvienotajās lietās T-463/13 un T-464/13;

| — | galīgi izspriest lietu prasībā par lēmuma atcelšanu, apmierinot prasījumus, ko apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē izvirzījušas attiecībā uz apstrīdēto Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmumu par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (1); |
| --- | --- |

—

galīgi izspriest lietu prasībā par lēmuma atcelšanu, apmierinot prasījumus, ko apelācijas sūdzības iesniedzējas pirmajā instancē izvirzījušas attiecībā uz apstrīdēto Komisijas 2013. gada 19. jūnija lēmumu par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (1);

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt šajā tiesvedībā radušos tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Pirmais apelācijas pamats: kļūda tiesību piemērošanā, kas izriet no tā, ka pārsūdzētā sprieduma rezolutīvā daļa nav saskanīga ar konstatējumu par ceturtajā prasības pamatā apgalvotajām kļūdām, kas pieļautas apstrīdētajā lēmumā, kvalificējot un skaidri identificējot Retegal kā nelikumīga valsts atbalsta tiešo saņēmēju un aprēķinot atgūstamo naudas summu

Šajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda uz acīmredzamo pārsūdzētā sprieduma nepareizību tajā ziņā, ka šā nolēmuma rezolutīvajā daļā nav atspoguļots konstatējums par prasībā izklāstītajām kļūdām, kas apstrīdētajā lēmumā (lēmuma preambulas 193. un 194. apsvērumā) pielaistas jautājumā par Galisijas īpašo situāciju, un Retegal kvalificēta un skaidri identificēta kā nelikumīga valsts atbalsta tiešā saņēmēja, aprēķinot atgūstamo naudas summu. Lai arī pārsūdzētajā spriedumā (153. punktā) ir noteikts, ka gan šī apstrīdētajā lēmumā kļūdaini veiktā Retegal kvalificēšana par tiešo atbalsta saņēmēju (lēmuma preambulas 193. apsvērumā), gan nepareizais aprēķins (lēmuma preambulas 194. apsvērumā) attiecībā uz summu, kuru (lēmuma rezolutīvajā daļā) uzdots atgūt, vairs nav juridiski saistoši – kam piekrīt arī apelācijas sūdzības iesniedzējas – tajā tomēr šis tik skaidrais konstatējums netiek atspoguļots rezolutīvajā daļā, pat ja celtajā prasībā tika lūgts atcelt šos apstrīdētajā lēmumā kļūdaini veiktos konstatējumus, kas patiesībā pareizi ir atzīti par juridiski nesaistošiem, un tāpēc prasība ir daļēji jāapmierina ne tikai tālab, lai nolēmuma motīvu daļa būtu saskanīga ar rezolutīvo daļu, bet arī tiesiskās noteiktības loģisko apsvērumu dēļ (proti, lai novērstu turpmākas domstarpības jautājumā par apstrīdētā lēmuma tvēruma interpretāciju, kā tas mēdz gadīties atgūšanas posmā).

Otrais apelācijas pamats: kļūda tiesību piemērošanā, jo, pārsūdzētajā spriedumā nospriežot, ka ir izpildīti nosacījumi aplūkotās darbības kvalificēšanai par valsts atbalstu, ir pārkāpts LESD 107. panta 1. punkts

Šajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējas lūdz atcelt spriedumu, pamatojoties uz to, ka tajā ir pieļauta kļūda tiesību piemērošanā, kas izriet no tā, ka tiesā veiktā pārbaude jautājumā par to, vai aplūkotā Galisijas iestāžu rīcība atbilst vai neatbilst visiem nosacījumiem, kas ļautu to kvalificēt par atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ir veikta neatbilstoši judikatūrā noteiktajiem kritērijiem. Lai arī procedūras gaitā Komisija ir atzinusi, ka tai trūkst pietiekamas, ticamas un izsmeļošas informācijas par Galisijas īpašo situāciju – tādējādi apstiprinot kļūdu vērtējumā, uz ko šī apelācijas sūdzības iesniedzēja norādījusi prasībā – pārsūdzētajā spriedumā ir kļūdaini atzīts, ka aplūkotā Galisijas rīcība neesot saistīta ar publiskās varas prerogatīvu izmantošanu (proti, valsts iestāžu iejaukšanos, kas II zonā konstatētās esošā tirgus mazspējas dēļ bija vajadzīga, lai nodrošinātu iespēju iedzīvotājiem saņemt televīzijas signālu arī pēc analoās televīzijas atslēgšanas), bet gan esot saimnieciska rakstura. Spriedumā šāds secinājums ir izdarīts tāpēc, ka nav pārbaudīts, vai Komisijas norādītie fakti pēc būtības atbilst patiesībai, konkrēti saistībā ar to, ka pašvaldību digitalizētais tīkls nav nedz bijis, nedz arī ir izmantojams komerciāli. Kļūda spriedumā ir pielaista arī, apstiprinot Komisijas prezumpciju, ka ar šo pašvaldībām piederošo atbalsta infrastruktūru var “sniegt citus pakalpojumus”, kas ir atšķirīgi no “DTT atbalsta pakalpojuma”, lai arī šāda prezumētā komerciālā izmantojamība nav nedz fiziski, nedz juridiski iespējama.

Ja būtu pilnīgi pārbaudīti konkrētie lietas aspekti, kā tas prasīts norādītajā judikatūrā, Vispārējā tiesa nebūtu izdarījusi šādu secinājumu, jo infrastruktūra, kas tika digitalizēta ar aplūkoto Galisijas iestāžu iejaukšanos, nedz tās tehnisko raksturlielumu (vienkāršs tornis un kabīne), nedz aprīkojuma līmeņa (vienīgi DTT aprīkojums), nedz tai piemērojamā tiesiskā regulējuma (valsts tiesību norma, kurā vienīgi teritoriālajām iestādēm atļauts sniegt digitālās zemes televīzijas signāla pārvades pakalpojumu bez finansiālas atlīdzības) dēļ nebija un arī joprojām nav izmantojama komerciāli, un tāpēc galu galā nav arī uzskatāma par LESD 107. panta 1. punkta piemērošanas jomā ietilpstošu pasākumu.

Trešais apelācijas pamats: kļūda tiesību piemērošanā, jo nav izpildīts pienākums norādīt spriedumu pamatojumu (Eiropas Savienības Tiesas statūtu 36. pants un Vispārējās tiesas Reglamenta 81. pants) un LESD 107. panta 1. punkts, pārsūdzētajā spriedumā kļūdaini vērtējot atbalsta selektivitāti

Šajā pamatā apelācijas sūdzības iesniedzējas norāda, ka – jautājumā par aplūkotajam pasākumam piedēvēto selektivitāti – pārsūdzētajā spriedumā (85. punkts) ir pieļauti tas pats pamatojuma trūkums un tā pati kļūda vērtējumā kā apstrīdētajā lēmumā (lēmuma preambulas 113. apvērums), jo, neanalizējot šos prasībā norādītos trūkumu un kļūdu un neatbildot uz prasībā norādīto, tajā – skaidri un nepārprotami neizklāstot savu pamatojumu – ir vienīgi apstiprināta Komisijas nostāja šajā jautājumā, tādējādi ne tikai neizpildot pienākumu pamatot spriedumus, bet arī neveicot salīdzināmības analīzi, kas vajadzīga, lai varētu izvērtēt, vai atbalsts ir vai nav selektīvs. Ja Vispārējā tiesa nebūtu izlaidusi šo vajadzīgo analīzi, tā būtu konstatējusi, ka Galisijas II zonas pašvaldību situācija nebūt nav salīdzināma ar citu “uzņēmumu, kas izmanto citas tehnoloģijas” – kā tas varētu būt gadījumā ar dalībnieku, kas iestājies lietā – situāciju nedz faktiski, nedz juridiski, jo šie citi “uzņēmumi” šādu digitālās televīzijas signāla pārvades pakalpojumu Galisijas II zonas iedzīvotājiem nedz sniedza (ar valsts tiesiskajā regulējumā noteiktajiem nosacījumiem, proti, “bez finansiālas atlīdzības”), nedz arī tiem bija šis pakalpojums jāsniedz, nedz arī tie grasījās to sniegt.

Ceturtais apelācijas pamats: kļūda tiesību piemērošanā, interpretējot LESD 14. pantu, 106. panta 2. punktu un 26. protokolu par sabiedriskiem pakalpojumiem, kā arī tos interpretējošo judikatūru

Šis pamats ir iedalīts trīs daļās, kurās norādīts, ka esot izdarīts LESD 14. panta, 106. panta 2. punkta un 26. protokola, kā arī tos interpretējošās judikatūras pārkāpums, jo šajā spriedumā Vispārējā tiesa nepareizi interpretē šīs Līguma normas par PVTN. Pirmā daļa ir par to, ka spriedumā nav ņemta vērā rīcības brīvība, ar kādu dalībvalstis ir apveltītas, definējot PVTN, šajā gadījumā šo rīcības brīvību interpretējot tādējādi, ka tā tiek ignorēta un saturiski iztukšota. Oficiālajā tiesību aktā, kurā tika atļauta aplūkotā valsts iestāžu iejaukšanās, bija skaidri un konkrēti noteikta sabiedriskā pakalpojuma sūtība, un šis akts atbilda visiem nosacījumiem, kas judikatūrā izvirzīti, lai varētu uzskatīt, ka PVTN definēts pienācīgi. Otrajā daļā tiek norādīts, ka spriedumā nav izvērtēta acīmredzamas kļūdas esamība sabiedriskā pakalpojuma definēšanā, nedz arī konstatēts, ka valsts iestāžu veiktā PVTN definēšana būtu acīmredzami kļūdaina, lai gan tika konstatēts, ka šī darbība būtībā ir visnotaļ skaidri kvalificējama kā PVTN. Trešajā daļā tiek norādīts uz spriedumā pieļautajām kļūdām tiesību piemērošanā, kļūdaini interpretējot valsts tiesību normas, no kurām secināts, ka PVTN neesot skaidri un konkrēti definēts sprieduma Altmark
   (2) izpratnē.

---

(1)  Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmums 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (OV 2014, L 217, 52. lpp.).

(2)  C-280/00, EU:C:2003:415.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/21 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/21

---

Apelācijas sūdzība, ko par Vispārējās tiesas (piektā palāta) 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-461/13 Spānija/Komisija 2016. gada 12. februārī iesniedza Spānijas Karaliste

(Lieta C-81/16 P)

(2016/C 118/22)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēja: Spānijas Karaliste (pārstāvis – A. Rubio González)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Komisija

Apelācijas sūdzības iesniedzējas prasījumi:

| — | apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-461/13, Spānija/Komisija; |
| --- | --- |

—

apmierināt apelācijas sūdzību un atcelt Vispārējās tiesas 2015. gada 26. novembra spriedumu lietā T-461/13, Spānija/Komisija;

| — | atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (1); |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2013. gada 19. jūnija Lēmumu 2014/489/ES par valsts atbalstu SA.28599 (C 23/10 (ex NN 36/10, ex CP 163/09)), ko Spānijas Karaliste īstenojusi zemes ciparu televīzijas ieviešanai attālās un mazāk urbanizētās teritorijās (ārpus Kastīlijas–Lamančas) (1);

| — | piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atbildētājai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Kļūda tiesību piemērošanā attiecībā uz kontroli pār to, kā dalībvalstis definē un īsteno pakalpojumu ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi. Runājot par pirmo spriedumā Altmark
   (2) noteikto kritēriju, Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi, vai Komisija bija izvērtējusi visus būtiskos aspektus, lai varētu novērtēt sabiedriskā pakalpojuma definēšanu. Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi arī to, vai Komisija bija izvērtējusi visus būtiskos aspektus, lai varētu konstatēt ceturtā no sprieduma Altmark izrietošā nosacījuma izpildi. Tādējādi nav ņemta vērā dalībvalstij sabiedriskā pakalpojuma organizēšanā esošā rīcības brīvība.

Kļūda tiesību piemērošanā jautājumā par atbalsta saderīguma pārbaudi tiesā. Pirmkārt, Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi, cik patiesībai atbilstoši ir fakti, uz kuriem Komisija bija balstījusi savu analīzi. Spriedumā nav pārbaudīts arī, vai Komisijas izmantotie fakti ir ticami, saskanīgi un atbilstīgi. Visbeidzot, Vispārējā tiesa nav pārbaudījusi Komisijas izdarīto secinājumu pamatotību.

---

(1)  OV 2014, L 217, 52. lpp.

(2)  EU:C:2003:415

---

Vispārējā tiesa

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/23

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Šumelj u.c./Komisija

(Lieta T-546/13) (1)

(Ārpuslīgumiskā atbildība - Horvātijas pievienošanās Savienībai - Valsts tiesību akta, ar kuru paredzēts izveidot tiesu izpildītāja profesiju, atcelšana pirms pievienošanās - Kaitējums, kas nodarīts personām, kuras iepriekš tikušas ieceltas par tiesu izpildītājiem - Komisijas pienākuma veikt pasākumus, kuru mērķis ir ievērot pievienošanās saistības, neizpilde - Pietiekami būtisks tādas tiesību normas pārkāpums, ar kuru privātpersonām tiek piešķirtas tiesības - Pievienošanās akta 36. pants)

(2016/C 118/23)

Tiesvedības valoda – horvātu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Ante Šumelj (Zagreba, Horvātija), Dubravka Bašljan (Zagreba), Đurđica Crnčević (Sveti Ivan Zelina, Horvātija), Miroslav Lovreković (Križevci, Horvātija) (lieta T-546/13); Drago Burazer (Zagreba), Nikolina Nežić (Zagreba), Blaženka Bošnjak (Sveti Ivan Zelina), Bosiljka Grbašić (Križevci, Horvātija), Tea Tončić (Pula, Horvātija), Milica Bjelić (Dubrovnika, Horvātija), Marijana Kruhoberec (Varaždina, Horvātija) (lieta T-108/14); Davor Škugor (Sisaka, Horvātija), Ivan Gerometa (Vrsara, Horvātija), Kristina Samardžić (Splita, Horvātija), Sandra Cindrić (Karlovaca, Horvātija), Sunčica Gložinić (Varaždina), Tomislav Polić (Kaštelnovi, Horvātija) un Vlatka Pižeta (Varaždina) (lieta T-109/14) (pārstāvis – M. Krmek, avocat)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – K. Ćutuk un G. Wils, kā arī lietās T-546/13 un T-108/14 – S. Ječmenica)

Priekšmets

Prasība par zaudējumu atlīdzību, kuras mērķis ir panākt tāda kaitējuma atlīdzināšanu, kas prasītājiem, iespējams, nodarīts Komisijas kļūdainas rīcības dēļ, veicot Horvātijas Republikas pievienošanās saistību izpildes pārraudzību

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasības noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasības noraidīt;

| 2) | Ante Šumelj un pārējie pielikumā minētie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Ante Šumelj un pārējie pielikumā minētie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 367, 14.12.2013.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/23 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/23

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Mederer/ITSB – Cadbury Netherlands International Holdings (“Gummi Bear-Rings”)

(Lieta T-210/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Grafiska preču zīme “Gummi Bear-Rings” - Agrāka valsts grafiska preču zīme “GUMMY” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2016/C 118/24)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Mederer GmbH (Fürth, Vācija) (pārstāvji – C. Sachs un O. Ruhl, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – V. Melgar un H. Kunz)

Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Cadbury Netherlands International Holdings BV (Breda, Nīderlande) (pārstāvis – A. Padial Martínez, advokāts)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2013. gada 16. decembra lēmumu lietā R 225/2013–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Cadbury Netherlands International Holdings BV un Mederer GmbH

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Mederer GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Mederer GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 245 du 28.7.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/24 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/24

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Bodson u.c./EIB

(Lieta T-240/14 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - EIB personāls - Darba attiecību līgumiskais raksturs - EIB darba samaksas un atalgojuma progresijas sistēmas reforma - Pienākums norādīt pamatojumu - Sagrozīšana - Kļūdas tiesību piemērošanā)

(2016/C 118/25)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Jean-Pierre Bodson (Luksemburga, Luksemburga), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francija), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francija), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburga), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburga), Manuel Sutil (Luksemburga), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburga) un Henry von. Blumenthal (Bergem, Luksemburga) (pārstāvis – L. Levi, advokāte)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams un G. Nuvoli, piedaloties P.-E. Partsch, advokāts)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 12. februāra spriedumu Bodson u.c./EIB (F-73/12, Krājums-CDL, EU:F:2014:16), lūdzot šo spriedumu atcelt

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Bodson un citi prasītāji, kuru uzvārdi ir norādīti pielikumā, sedz savus un atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās uzdevumus šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

2)

Bodson un citi prasītāji, kuru uzvārdi ir norādīti pielikumā, sedz savus un atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās uzdevumus šajā tiesvedībā.

---

(1)  OV C 223, 14.7.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/25

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Bodson u.c./EIB

(Lieta T-241/14 P) (1)

(Apelācija - Civildienests - EIB personāls - Darba attiecību līgumiskais raksturs - Atalgojums - EIB prēmiju sistēmas reforma - Pienākums norādīt pamatojumu - Sagrozīšana - Kļūdas tiesību piemērošanā)

(2016/C 118/26)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzēji: Jean-Pierre Bodson (Luksemburga, Luksemburga), Dalila Bundy (Cosnes-et-Romain, Francija), Didier Dulieu (Roussy-le-Village, Francija), Marie-Christel Heger (Nospelt, Luksemburga), Evangelos Kourgias (Senningerberg, Luksemburga), Manuel Sutil (Luksemburga), Patrick Vanhoudt (Gonderange, Luksemburga) un Henry von. Blumenthal (Bergem, Luksemburga) (pārstāvis – L. Levi, advokāte)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka (pārstāvji – C. Gómez de la Cruz, T. Gilliams un G. Nuvoli, piedaloties P.-E. Partsch, advokāts)

Priekšmets

Apelācijas sūdzība par Eiropas Savienības Civildienesta tiesas (trešā palāta) 2014. gada 12. februāra spriedumu Bodson u.c./EIB (F-83/12, Krājums-CDL, EU:F:2014:15), lūdzot šo spriedumu atcelt

Rezolutīvā daļa:

| 1) | apelācijas sūdzību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

apelācijas sūdzību noraidīt;

| 2) | Bodson un citi prasītāji, kuru uzvārdi ir norādīti pielikumā, sedz savus un atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās uzdevumus šajā tiesvedībā. |
| --- | --- |

2)

Bodson un citi prasītāji, kuru uzvārdi ir norādīti pielikumā, sedz savus un atlīdzina Eiropas Investīciju bankas (EIB) tiesāšanās uzdevumus šajā tiesvedībā.

---

(1)  OV C 223, 14.7.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/25 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/25

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – FCC Aqualia/ITSB – Sociedad General de Aguas de Barcelona (“AQUALOGY”)

(Lieta T-402/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “AQUALOGY” reģistrācijas pieteikums - Agrāka Kopienas vārdiska preču zīme “AQUALIA” un agrāka valsts grafiska preču zīme “aqualia” - Relatīvi atteikuma pamati - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkta un 8. panta 5. punkts)

(2016/C 118/27)

Tiesvedības valoda – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: FCC Aqualia, SA (Madride, Spānija) (pārstāvji – J. de Oliveira Vaz Miranda de Sousa, N. González Alberto Rodríguez un C. Sueiras Villalobos, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – V. Melgar un J. Crespo Carrillo)

Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA (Barselona, Spānija) (pārstāvji – J. Grau Mora, C. Viola Zendrera un A. Torrente Tomás, advokāti)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas pirmās padomes 2014. gada 13. marta lēmumu lietā R 1209/2013–1 attiecībā uz iebildumu procesu starp Sociedad General de Aguas de Barcelona, SA un FCC Aqualia, SA

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | FCC Aqualia, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

FCC Aqualia, SA atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 261, 11.8.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/26 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/26

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 24. februāra spriedums – Coca-Cola/ITSB (Kontūrpudeles bez rievtekām forma)

(Lieta T-411/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Kopienas trīsdimensiju preču zīmes reģistrācijas pieteikums - Kontūrpudeles bez rievtekām forma - Absolūts atteikuma pamats - Atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Izmantošanas rezultātā iegūtās atšķirtspējas neesamība - Regulas Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts)

(2016/C 118/28)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: The Coca-Cola Company (Atlanta, Savienotās Valstis) (pārstāvji – D. Stone, A. Dykes, solicitors, un S. Malynicz, barrister)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – P. Geroulakos un A. Folliard Monguiral)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 27. marta lēmumu lietā R 540/2013–2 attiecībā uz trīsdimensiju apzīmējuma, ko veido kontūrpudeles forma, kā Kopienas preču zīmes reģistrāciju

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | The Coca-Cola Company atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

The Coca-Cola Company atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 282, 25.8.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/27

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – Vidmar u.c./Komisija

(Lieta T-507/14) (1)

(Ārpuslīgumiskā atbildība - Horvātijas pievienošanās Savienībai - Valsts tiesību aktu, kuros paredzēts ieviest tiesu izpildītāja profesiju, atcelšana pirms pievienošanās - Kaitējums, kas nodarīts personām, kas pirms tam bijušas ieceltas par tiesu izpildītājiem - Komisijas bezdarbība, neveicot pasākumus, lai nodrošinātu pievienošanās saistību izpildi - Pietiekami būtisks tiesību normas, ar kuru privātpersonām piešķir tiesības, pārkāpums - Pievienošanās akta 36. pants)

(2016/C 118/29)

Tiesvedības valoda – horvātu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Vedran Vidmar (Zagreba, Horvātija) un pārējie sprieduma pielikumā norādītie 21 prasītājs (pārstāvji – D. Graf, advokāts), un Darko Graf (Zagreba) (pārstāvji – sākotnēji D. Graf, vēlāk L. Duvnjak, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – S. Ječmenica un G. Wils)

Priekšmets

Prasība par zaudējumu atlīdzību, lai gūtu atlīdzinājumu par kaitējumu, kas prasītājiem esot nodarīts ar to, ka Komisija ir nolaidīgi sekojusi tam, kā Horvātijas Republika pilda pievienošanās saistības

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Vedran Vidmar un Darko Graf, kā arī pārējie pielikumā norādītie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Vedran Vidmar un Darko Graf, kā arī pārējie pielikumā norādītie prasītāji atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 303, 8.9.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/27 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/27

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 26. februāra spriedums – provima Warenhandels/ITSB – Renfro (“HOT SOX”)

(Lieta T-543/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Starptautiska reģistrācija, ko attiecina uz Eiropas Kopienu - Vārdiska preču zīme “HOT SOX” - Absolūti atteikuma pamati - Aprakstoša rakstura neesamība - Atšķirtspēja - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta b) un c) apakšpunkts)

(2016/C 118/30)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: provima Warenhandels GmbH (Bielefeld, Vācija) (pārstāvji – H. Prange un J. P. Croll, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – M. Rajh)

Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Renfro Corp. (Mount Airy, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvji – C. Schenk, M. Best, U. Pfleghar un S. Schäffner, advokāti)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas otrās padomes 2014. gada 13. maija lēmumu lietā R 1859/2013–2 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp provima Warenhandels GmbH un Renfro Corp.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | provima Warenhandels GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

provima Warenhandels GmbH atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 339, 29.9.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/28 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/28

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – Musso/Parlaments

(Apvienotās lietas T-589/14 un T-772/14) (1)

(Parlamenta deputātu atalgojums - Izdienas pensija - Francijas deputātu pienākums savas tiesības uz pensiju īstenot, izmantojot valsts pensiju shēmas - Noteikums par pārklāšanās novēršanu - Deputātu nolikuma īstenošanas pasākumi - Lēmums, kas pieņemts apelācijas procedūras noslēgumā - Paziņojums par parādu - Lēmums par pensijas izmaksas apturēšanu - Sacīkstes princips - Saprātīgs termiņš - Pienākums norādīt pamatojumu)

(2016/C 118/31)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: François Musso (Ajaccio, Francija) (pārstāvji – A. Gross un L. Stachnik, advokāti)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments (pārstāvji – G. Corstens un S. Seyr)

Priekšmets

Pirmkārt, prasība atcelt Parlamenta Prezidija 2014. gada 26. jūnija lēmumu, ar kuru tika apstiprināts Parlamenta Ģenerālsekretāra 2011. gada 17. oktobra lēmums, ar ko tika noteikts tiesību uz pensiju ikmēneša apmērs, ņemot vērā no diviem Francijas pensijas fondiem saņemtās naudas summas, un tika nolemts piedzīt naudas summu EUR 127 065,19 apmērā, un, otrkārt, prasība atcelt Parlamenta 2014. gada 22. septembra lēmumu

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasības noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasības noraidīt;

| 2) | F. Musso sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

F. Musso sedz savus un atlīdzina Eiropas Parlamenta tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 351, 6.10.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/29 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/29

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 25. februāra spriedums – Puma/ITSB – Sinda Poland (Dzīvnieka attēls)

(Lieta T-692/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Grafiskas preču zīmes, kas attēlo dzīvnieku, reģistrācijas pieteikums - Agrākas starptautiskas grafiskas preču zīmes, kas attēlo pumu - Relatīvs atteikuma pamats - Apzīmējumu līdzība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts)

(2016/C 118/32)

Tiesvedības valoda – poļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Puma SE (Herzogenaurach, Vācija) (pārstāvis – P. González Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – D. Walicka)

Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Sinda Poland Corporation sp. z o.o. (Varšava, Polija) (pārstāvji – M. Siciarek, J. Rasiewicz un J. Mrozowski, advokāti)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas piektās padomes 2014. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 2214/2013–5 attiecībā uz iebildumu procesu starp Puma SE un Sinda Poland Corporation sp. z o.o.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas piektās padomes 2014. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 2214/2013–5; |
| --- | --- |

1)

atcelt Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja (preču zīmes, paraugi un modeļi) (ITSB) Apelācijas piektās padomes 2014. gada 14. jūlija lēmumu lietā R 2214/2013–5;

| 2) | ITSB sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina pusi Puma SE tiesāšanās izdevumu, tostarp nepieciešamo izdevumu, kas Puma radušies procesā ITSB Apelācijas padomē; |
| --- | --- |

2)

ITSB sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina pusi Puma SE tiesāšanās izdevumu, tostarp nepieciešamo izdevumu, kas Puma radušies procesā ITSB Apelācijas padomē;

| 3) | Sinda Poland Corporation sp. z o.o. sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina pusi Puma tiesāšanās izdevumu, tostarp nepieciešamo izdevumu, kas Puma radušies procesā ITSB Apelācijas padomē. |
| --- | --- |

3)

Sinda Poland Corporation sp. z o.o. sedz savus izdevumus, kā arī atlīdzina pusi Puma tiesāšanās izdevumu, tostarp nepieciešamo izdevumu, kas Puma radušies procesā ITSB Apelācijas padomē.

---

(1)  OV C 409, 17.11.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/30

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 23. februāra spriedums – Consolidated Artists/EUIPO – Body Cosmetics International (“MANGO”)

(Lieta T-761/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Spēkā neesamības atzīšanas process - Kopienas grafiska preču zīme “MANGO” - Absolūts atteikuma pamats - Izmantošanas rezultātā iegūtas atšķirtspējas neesamība - Regulas (EK) Nr. 207/2009 7. panta 3. punkts - Regulas Nr. 207/2009 52. panta 2. punkts)

(2016/C 118/33)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Consolidated Artists BV (Amstelveen, Nīderlande) (pārstāvis – B. Corne, advokāts)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvji – S. Pétrequin un A. Folliard-Monguiral)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: Body Cosmetics International GmbH (Willich, Vācija) (pārstāvis – M. Müller-Mergenthaler, advokāts)

Priekšmets

Prasība par EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 8. septembra lēmumu lietā R 2337/2013–4 attiecībā uz spēkā neesamības atzīšanas procesu starp Body Cosmetics International GmbH un Consolidated Artists BV

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Consolidated Artists BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Consolidated Artists BV atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 7, 12.1.2015.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/30 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/30

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 24. februāra spriedums – Tayto Group/ITSB – MIP Metro (“REAL HAND COOKED”)

(Lieta T-816/14) (1)

(Kopienas preču zīme - Iebildumu process - Kopienas grafiskas preču zīmes “REAL HAND COOKED” reģistrācijas pieteikums - Agrāka valsts grafiska preču zīme “real QUALITY” - Relatīvs atteikuma pamats - Sajaukšanas iespēja - Pilnvaru nepareiza izmantošana - Regulas (EK) Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunkts - Regulas Nr. 207/2009 64., 75., 76. un 83. pants)

(2016/C 118/34)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Tayto Group Ltd (Corby, Apvienotā Karaliste) (pārstāvji – R. Kunze un G. Würtenberger, advokāti)

Atbildētājs: Iekšējā tirgus saskaņošanas birojs (preču zīmes, paraugi un modeļi) (pārstāvis – J. Crespo Carrillo)

Otra procesa ITSB Apelācijas padomē dalībniece, persona, kas iestājusies lietā Vispārējā tiesā: MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG (Diseldorfa, Vācija) (pārstāvji – J. C. Plate un R. Kaase, advokāti)

Priekšmets

Prasība par ITSB Apelācijas ceturtās padomes 2014. gada 6. oktobra lēmumu lietā R 842/2013–4 attiecībā uz iebildumu procesu starp MIP Metro Group Intellectual Property GmbH & Co. KG un Tayto Group Ltd.

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Tayto Group Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Tayto Group Ltd atlīdzina tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 56, 16.2.2015.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/31 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/31

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 15. februāra rīkojums – Ezz u.c./Padome

(Lieta T-279/13) (1)

(Prasība atcelt tiesību aktu - Kopējā ārpolitika un drošības politika - Ierobežojoši pasākumi saistībā ar situāciju Ēģiptē - Pasākumi, kas ir vērsti pret personām, kuras ir atbildīgas par valsts līdzekļu nelikumīgu piesavināšanos, un attiecībā uz iesaistītajām personām un vienībām - Līdzekļu iesaldēšana - Prasītāju iekļaušana attiecīgo personu sarakstā - Juridiskais pamats - Ietveršanas kritēriju neievērošana - Kļūda tiesību piemērošanā - Kļūda faktos - Tiesības uz īpašumu - Reputācijas aizskārums - Tiesības uz aizstāvību - Tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību tiesā - Pienākums norādīt pamatojumu - Prasījumu un pamatu pielāgošana - Lis pendens - Prasība, kas daļēji ir acīmredzami nepieņemama un daļēji acīmredzami juridiski nepamatota)

(2016/C 118/35)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Ahmed Abdelaziz Ezz (Gīza, Ēģipte), Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama (Kaira, Ēģipte), Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin (Gīza) un Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar (Gīza) (pārstāvji – J. Binns, solicitor, J. Lewis, QC, B. Kennelly, J. Pobjoy, barristers, S. Rowe un J.-F. Bellis, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Savienības Padome (pārstāvji – I. Gurov un M. Bishop)

Priekšmets

Prasība atcelt, pirmkārt, Padomes 2011. gada 21. marta Lēmumu 2011/172/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 63. lpp.), kas grozīts ar Padomes 2013. gada 21. marta Lēmumu 2013/144/KĀDP (OV L 82, 54. lpp.), un, otrkārt, Padomes 2011. gada 21. marta Regulu (ES) Nr. 270/2011, “kuras termiņš pagarināts ar Padomes lēmumu, kas prasītājiem paziņots ar 2013. gada 22. marta vēstuli”, par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām, vienībām un struktūrām saistībā ar situāciju Ēģiptē (OV L 76, 4. lpp.), ciktāl šie tiesību akti ir piemērojami prasītājiem

Rezolutīvā daļa:

| 1) | prasību noraidīt; |
| --- | --- |

1)

prasību noraidīt;

| 2) | Ahmed Abdelaziz Ezz, kā arī Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin un Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

2)

Ahmed Abdelaziz Ezz, kā arī Abla Mohammed Fawzi Ali Ahmed Salama, Khadiga Ahmed Ahmed Kamel Yassin un Shahinaz Abdel Azizabdel Wahab Al Naggar sedz savus un atlīdzina Eiropas Savienības Padomes tiesāšanās izdevumus.

---

(1)  OV C 207, 20.7.2013.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/32

---

Vispārējās tiesas 2016. gada 9. februāra rīkojums – DEI/Komisija

(Lieta T-639/14) (1)

(Valsts atbalsts - Sūdzības - Lēmumi par noraidīšanu - Komisijas sākotnējais vērtējums - Galīgais lēmums - Apstrīdētā tiesību akta atcelšana - Tiesvedības izbeigšana pirms sprieduma taisīšanas)

(2016/C 118/36)

Tiesvedības valoda – grieķu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Dimosia Epicheirisi Ilektrismou AE (DEI) (Atēnas, Grieķija) (pārstāvji – E. Bourtzalas, D. Waelbroeck, A. Oikonomou, C. Synodinos un E. Salaka, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija (pārstāvji – A. Bouchagiar un É. Gippini Fournier)

Priekšmets

Prasība atcelt Komisijas 2014. gada 12. jūnija vēstuli COMP/E3/ON/AB/ark *2014/61460, ar kuru Komisija noraida prasītājas sūdzības valsts atbalsta jomā

Rezolutīvā daļa:

| 1) | izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību; |
| --- | --- |

1)

izbeigt tiesvedību lietā par šo prasību;

| 2) | izbeigt tiesvedību lietā par Alouminion tis Ellados AE pieteikumu par iestāšanos lietā; |
| --- | --- |

2)

izbeigt tiesvedību lietā par Alouminion tis Ellados AE pieteikumu par iestāšanos lietā;

| 3) | katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats. |
| --- | --- |

3)

katrs lietas dalībnieks sedz savus tiesāšanās izdevumus pats.

---

(1)  OV C 395, 10.11.2014.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/32 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/32

---

Prasība, kas celta 2016. gada 26. janvārī – Lietuvas Republika/Komisija

(Lieta T-34/16)

(2016/C 118/37)

Tiesvedības valoda – lietuviešu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Lietuvas Republika (pārstāvji – D. Kriaučiunas, R. Krasuckaitė un T. Orlickas)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2015. gada 13. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/2098, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7716), ciktāl ar šo lēmumu ir noteikts, ka attiecībā uz Lietuvu ir jāveic finanšu korekcija EUR 1 113 589,65 apmērā; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2015. gada 13. novembra Īstenošanas lēmumu (ES) 2015/2098, ar ko no Eiropas Savienības finansējuma izslēdz konkrētus dalībvalstu izdevumus, kurus tās attiecinājušas uz Eiropas Lauksaimniecības garantiju fondu (ELGF) un uz Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai (ELFLA) (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7716), ciktāl ar šo lēmumu ir noteikts, ka attiecībā uz Lietuvu ir jāveic finanšu korekcija EUR 1 113 589,65 apmērā;

| — | piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Eiropas Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāja izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 52. panta 2. punkta pārkāpums, šo regulu interpretējot kopsakarā ar samērīguma principu, ciktāl, nolemdama piemērot vienotās likmes korekciju 5 % apmērā, Komisija:






  — | nav ņēmusi vērā faktu, ka Eiropas Savienībai nodarītie konkrētie un precīzie zaudējumi tika pierādīti ar Komisijas konstatēto pirmo un ceturto pārkāpumu, tādēļ attiecībā uz šiem pārkāpumiem Komisijai bija jānosaka vienreizēja finanšu korekcija un tai vairs nebūtu vajadzējis ņemt vērā šos pārkāpumus kombinācijā ar citiem pārkāpumiem, lai pierādītu, ka attiecībā uz Fondu pastāvēja smagu zaudējumu risks; |
| --- | --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulas (ES) Nr. 1306/2013 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu, pārvaldību un uzraudzību un Padomes Regulu (EEK) Nr. 352/78, (EK) Nr. 165/94, (EK) Nr. 2799/98, (EK) Nr. 814/2000, (EK) Nr. 1290/2005 un (EK) Nr. 485/2008 atcelšanu 52. panta 2. punkta pārkāpums, šo regulu interpretējot kopsakarā ar samērīguma principu, ciktāl, nolemdama piemērot vienotās likmes korekciju 5 % apmērā, Komisija:

—

nav ņēmusi vērā faktu, ka Eiropas Savienībai nodarītie konkrētie un precīzie zaudējumi tika pierādīti ar Komisijas konstatēto pirmo un ceturto pārkāpumu, tādēļ attiecībā uz šiem pārkāpumiem Komisijai bija jānosaka vienreizēja finanšu korekcija un tai vairs nebūtu vajadzējis ņemt vērā šos pārkāpumus kombinācijā ar citiem pārkāpumiem, lai pierādītu, ka attiecībā uz Fondu pastāvēja smagu zaudējumu risks;

| — | ir nepamatoti sadalījusi savstarpēji saistītus pārkāpumus un tādējādi mākslīgi ir radījusi smagu zaudējumu risku Fondam; |
| --- | --- |

—

ir nepamatoti sadalījusi savstarpēji saistītus pārkāpumus un tādējādi mākslīgi ir radījusi smagu zaudējumu risku Fondam;

| — | vērtēdama pārējos Komisijas konstatētos pārkāpumus, tā ir nepareizi konstatējusi un ņēmusi vērā neatbilstības apmēru, pārkāpuma raksturu un Savienībai nodarītos finansiālos zaudējumus; |
| --- | --- |

—

vērtēdama pārējos Komisijas konstatētos pārkāpumus, tā ir nepareizi konstatējusi un ņēmusi vērā neatbilstības apmēru, pārkāpuma raksturu un Savienībai nodarītos finansiālos zaudējumus;

| — | ir nepamatoti piemērojusi finanšu korekciju 5 % apmērā par 2011. gadu, jo, ņemot vērā Komisijas konstatētos pārkāpumus un citus apstākļus, Fondam nevarēja būt izraisīts būtisku zaudējumu risks; |
| --- | --- |

—

ir nepamatoti piemērojusi finanšu korekciju 5 % apmērā par 2011. gadu, jo, ņemot vērā Komisijas konstatētos pārkāpumus un citus apstākļus, Fondam nevarēja būt izraisīts būtisku zaudējumu risks;

| — | ir nepamatoti piemērojusi finanšu korekciju 5 % apmērā 2012. gadam, jo tās piemērošana ir paredzēta vienīgi smagu zaudējumu riska Fondam gadījumā, kaut gan ar Lietuvas Republikas veiktajām pārbaudēm un sniegto informāciju tika pierādīts, ka attiecībā uz 2012. gadu konstatēto pārkāpumu skaits, apmērs un raksturs, kā arī no tiem izrietošie riski Fondam bija būtiski zemāki, salīdzinot ar attiecībā uz 2011. gadu konstatētajiem pārkāpumiem, un Fondam tātad varēja rasties tikai neliela apmēra risks. |
| --- | --- |

—

ir nepamatoti piemērojusi finanšu korekciju 5 % apmērā 2012. gadam, jo tās piemērošana ir paredzēta vienīgi smagu zaudējumu riska Fondam gadījumā, kaut gan ar Lietuvas Republikas veiktajām pārbaudēm un sniegto informāciju tika pierādīts, ka attiecībā uz 2012. gadu konstatēto pārkāpumu skaits, apmērs un raksturs, kā arī no tiem izrietošie riski Fondam bija būtiski zemāki, salīdzinot ar attiecībā uz 2011. gadu konstatētajiem pārkāpumiem, un Fondam tātad varēja rasties tikai neliela apmēra risks.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu, 41. panta pārkāpumu, jo Komisija nav ņēmusi vērā, ka aitu un liellopu dzīvnieku pārbaudes uz vietas var notikt dažādos laikos un tādēļ šis konkrētais pārkāpums nav tik liela apmēra, kā uz to norādīja Komisija. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots Komisijas 2009. gada 30. novembra Regulas (EK) Nr. 1122/2009, ar ko paredz sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz savstarpēju atbilstību, modulāciju un integrēto administrēšanas un kontroles sistēmu saskaņā ar minētajā regulā paredzētajām tiešā atbalsta shēmām lauksaimniekiem, kā arī, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 1234/2007 attiecībā uz savstarpēju atbilstību saskaņā ar vīna nozarē paredzēto atbalsta shēmu, 41. panta pārkāpumu, jo Komisija nav ņēmusi vērā, ka aitu un liellopu dzīvnieku pārbaudes uz vietas var notikt dažādos laikos un tādēļ šis konkrētais pārkāpums nav tik liela apmēra, kā uz to norādīja Komisija.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums atbilstoši LESD 296. pantam, jo, nolemdama piemērot vienotās likmes korekciju 5 % apmērā, Komisija:






  — | nav norādījusi pietiekamu motivāciju un pamatus tās secinājumam par pārkāpumiem vai šādu pārkāpumu raksturu un no tiem izrietošo risku Fondam; |
| --- | --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots pienākuma norādīt pamatojumu pārkāpums atbilstoši LESD 296. pantam, jo, nolemdama piemērot vienotās likmes korekciju 5 % apmērā, Komisija:

—

nav norādījusi pietiekamu motivāciju un pamatus tās secinājumam par pārkāpumiem vai šādu pārkāpumu raksturu un no tiem izrietošo risku Fondam;

| — | nav norādījusi iemeslus, kuru dēļ 2011. un 2012. gadā konstatētās neatbilstības tika novērtētas kopā, lai piemērotu vienotās likmes korekciju 5 % apmērā, pat ja to skaits un raksturs katrā no gadiem būtiski atšķīrās un katrā ziņā tā nav sniegusi pārliecinošu pamatojumu, kādēļ gan par 2012. gadu konstatētajām neatbilstībām, gan par 2011. gadu konstatētajām neatbilstībām bija jāpiemēro vienotas likmes korekcija 5 % apmērā. |
| --- | --- |

—

nav norādījusi iemeslus, kuru dēļ 2011. un 2012. gadā konstatētās neatbilstības tika novērtētas kopā, lai piemērotu vienotās likmes korekciju 5 % apmērā, pat ja to skaits un raksturs katrā no gadiem būtiski atšķīrās un katrā ziņā tā nav sniegusi pārliecinošu pamatojumu, kādēļ gan par 2012. gadu konstatētajām neatbilstībām, gan par 2011. gadu konstatētajām neatbilstībām bija jāpiemēro vienotas likmes korekcija 5 % apmērā.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/34

---

Prasība, kas celta 2016. gada 28. janvārī – EEB/Komisija

(Lieta T-38/16)

(2016/C 118/38)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Eiropas Vides birojs (EEB) (Brisele, Beļģija) (pārstāvis – B. Kloostra, lawyer)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāja prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2015. gada 19. novembra lēmumu Ares(2015)5212500, ar kuru apstiprināts tās 2015. gada 14. septembra lēmums Ares(2015)3790389, kurā Komisija pieņēma papildu lēmumu par EEB 2015. gada 3. februārī iesniegto pieteikumu par informācijas pieprasījumu, un |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2015. gada 19. novembra lēmumu Ares(2015)5212500, ar kuru apstiprināts tās 2015. gada 14. septembra lēmums Ares(2015)3790389, kurā Komisija pieņēma papildu lēmumu par EEB 2015. gada 3. februārī iesniegto pieteikumu par informācijas pieprasījumu, un

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza divus pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda, nosakot sākotnējā pieteikuma priekšmetu, un tādējādi nav ievērots Komisijas pienākums visaptveroši izvērtēt minēto pieteikumu, un Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 2. punkta, 7. un 8. panta pārkāpums. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pieļauta acīmredzama kļūda, nosakot sākotnējā pieteikuma priekšmetu, un tādējādi nav ievērots Komisijas pienākums visaptveroši izvērtēt minēto pieteikumu, un Regulas Nr. 1049/2001 6. panta 2. punkta, 7. un 8. panta pārkāpums.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots pienākums norādīt pamatojumu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka nav ievērots pienākums norādīt pamatojumu.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/34 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/34

---

Prasība, kas celta 2016. gada 28. janvārī – Cyprus Turkish Chamber of Industry u.c./Komisija

(Lieta T-41/16)

(2016/C 118/39)

Tiesvedības valoda – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Cyprus Turkish Chamber of Industry (Nicosia, Kipra), Animal Breeders Association (Nicosia), Milk and Oil Products Production and Marketing Cooperative Ltd. (Nicosia), Süt Urünleri İmalatçulari Birliği Milk Processors Association (Nicosia) un Fatma Garanti (Güzelyurt, Kipra) (pārstāvji – B. O’Connor, Solicitor, S. Gubel un E. Bertolotto, lawyers)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atcelt Komisijas 2015. gada 18. novembra lēmumu Ares(2015)5171539 un Komisijas 2016. gada 15. janvāra lēmumu Ares(2016)220922 saistībā ar iebildumu procedūrām par nosaukumu “ΧΑΛΛΟΥΜΙ” (HALLOUMI)/“HELLIM” (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243) reģistrēšanas pieteikumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2015. gada 18. novembra lēmumu Ares(2015)5171539 un Komisijas 2016. gada 15. janvāra lēmumu Ares(2016)220922 saistībā ar iebildumu procedūrām par nosaukumu “ΧΑΛΛΟΥΜΙ” (HALLOUMI)/“HELLIM” (ΠΟΠ) (CY-PDO-0005-01243) reģistrēšanas pieteikumu;

| — | atzīt par prettiesiskiem Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49., 50., 51. un 52. pantus un šo normu nepiemērojamību izskatāmajā lietā tiktāl, ciktāl tajos netiek sniegta sistēma, kas nodrošinātu prasītāju pamattiesību ievērošanu; |
| --- | --- |

—

atzīt par prettiesiskiem Regulas (ES) Nr. 1151/2012 49., 50., 51. un 52. pantus un šo normu nepiemērojamību izskatāmajā lietā tiktāl, ciktāl tajos netiek sniegta sistēma, kas nodrošinātu prasītāju pamattiesību ievērošanu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītāji izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie Komisijas lēmumi ir prettiesiski, jo ar tiem prasītāji tiek izslēgti no procedūras Halloumi/Hellim kā Eiropas Savienībā aizsargāta cilmes vietas nosaukuma reģistrēšanai. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie Komisijas lēmumi ir prettiesiski, jo ar tiem prasītāji tiek izslēgti no procedūras Halloumi/Hellim kā Eiropas Savienībā aizsargāta cilmes vietas nosaukuma reģistrēšanai.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie Komisijas lēmumi esot prettiesiski, jo ar tiem tiek pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas princips. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka apstrīdētie Komisijas lēmumi esot prettiesiski, jo ar tiem tiek pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes un nediskriminācijas princips.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Regulas (ES) Nr. 1152/2012 (1) 49., 50., 51. un 52. panti esot prettiesiski, un tie esot jāatzīst par nepiemērojamiem tiktāl, ciktāl tajos netiek sniegta sistēma prasītāju pamattiesību ievērošanai. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka Regulas (ES) Nr. 1152/2012 (1) 49., 50., 51. un 52. panti esot prettiesiski, un tie esot jāatzīst par nepiemērojamiem tiktāl, ciktāl tajos netiek sniegta sistēma prasītāju pamattiesību ievērošanai.

---

(1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 21. novembra Regula (ES) Nr. 1151/2012 par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu kvalitātes shēmām (OV L 343, 1. lpp.).

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/35 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/35

---

Prasība, kas celta 2016. gada 8. februārī – Chanel/EUIPO – Li Jing Zhou un Golden Rose 999 (Ornamenta attēlojums)

(Lieta T-57/16)

(2016/C 118/40)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – spāņu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Chanel SAS (Neuilly-sur-Seine, Francija) (pārstāve – C. Sueiras Villalobos, advokāte)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Citi procesa Apelācijas padomē dalībnieki: Li Jing Zhou (Fuenlabrada, Spānija) un Golden Rose 999 Srl (Roma, Itālija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus dizainparauga īpašnieks: otrs procesa Apelācijas padomē dalībnieks

Attiecīgais strīdus dizainparaugs: Kopienas dizainparaugs, ko veido ornamenta attēlojums – Kopienas dizainparaugs Nr. 1 689 027-0001

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas trešās padomes 2015. gada 18. novembra lēmums lietā R 2346/2014-3

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | atzīt apstrīdētā dizainparauga spēkā neesamību; |
| --- | --- |

—

atzīt apstrīdētā dizainparauga spēkā neesamību;

| — | piespriest EUIPO un visām personām, kas varētu iestāties šajā tiesvedībā apstrīdētā lēmuma atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un visām personām, kas varētu iestāties šajā tiesvedībā apstrīdētā lēmuma atbalstam, atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas Nr. 6/2002 5. un 6. panta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 6/2002 5. un 6. panta pārkāpums.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/36 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/36

---

Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – Puma/EUIPO – Doosan Infracore (“PUMA”)

(Lieta T-62/16)

(2016/C 118/41)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Puma SE (Herzogenaurach, Vācija) (pārstāvis – P. González Bueno Catalán de Ocón, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Doosan Infracore Co. Ltd (Incheon, Dienvidkoreja)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece

Attiecīgā strīdus preču zīme: grafiska preču zīme, kas ietver vārdisku elementu “PUMA” – ES preču zīmes reģistrācijas pieteikums Nr. 11 376 209

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas ceturtās padomes 2015. gada 4. decembra lēmums lietā R 1052/2015–4

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | piespriest EUIPO un Doosan Infracore Co. Ltd. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO un Doosan Infracore Co. Ltd. atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 8. panta 5. punkta pārkāpums.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/37

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-82/12 De Nicola/EIB 2016. gada 17. februārī iesniedza Carlo De Nicola

(Lieta T-71/16 P)

(2016/C 118/42)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | apmierināt šo apelācijas sūdzību un, daļēji grozot pārsūdzēto spriedumu, atcelt tā rezolutīvās daļas 2. un 3. punktu, kā arī minētā sprieduma 68.–75. punktu; |
| --- | --- |

—

apmierināt šo apelācijas sūdzību un, daļēji grozot pārsūdzēto spriedumu, atcelt tā rezolutīvās daļas 2. un 3. punktu, kā arī minētā sprieduma 68.–75. punktu;

| — | līdz ar to piespriest EIB atlīdzināt C. De Nicola nodarīto kaitējumu, kā lūgts pieteikumā par lietas ierosināšanu, vai pakārtoti, nodot lietu atpakaļ citai Civildienesta tiesas palātai citā sastāvā, lai tā pieņemtu jaunu nolēmumu par atceltajiem punktiem; |
| --- | --- |

—

līdz ar to piespriest EIB atlīdzināt C. De Nicola nodarīto kaitējumu, kā lūgts pieteikumā par lietas ierosināšanu, vai pakārtoti, nodot lietu atpakaļ citai Civildienesta tiesas palātai citā sastāvā, lai tā pieņemtu jaunu nolēmumu par atceltajiem punktiem;

| — | piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ir par Civildienesta tiesas (viena tiesneša sastāvā) 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā De Nicola/Eiropas Investīciju banka (F-82/12).

Pamati un galvenie argumenti ir tādi paši kā lietā T-55/16 P De Nicola/Eiropas Investīciju banka.

Apelācijas sūdzības iesniedzējs it īpaši norāda, ka prasība par zaudējumu atlīdzību, kas celta lietā F-82/12, esot kļūdaini pielīdzināta prasībai, kas celta lietā F-55/08, kā arī kļūdaini esot konstatēts, ka ir jau ticis nospriests par kādu no prasībām par zaudējumu atlīdzību.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/37 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/37

---

Prasība, kas celta 2016. gada 15. februārī – BBY Solutions/EUIPO – Worldwide Sales Corporation España (“BEST BUY mobile”)

(Lieta T-72/16)

(2016/C 118/43)

Valoda, kādā sagatavots prasības pieteikums – angļu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: BBY Solutions, Inc. (Mineapolisa, Amerikas Savienotās Valstis) (pārstāvis – A. Poulter, Solicitor)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Otra procesa EUIPO Apelācijas padomē dalībniece: Worldwide Sales Corporation España, SL (Sant Vicenç dels Horts, Spānija)

Informācija par procesu EUIPO

Strīdus preču zīmes reģistrācijas pieteikuma iesniedzēja: prasītāja

Attiecīgā strīdus preču zīme: ES grafiska preču zīme, kas ietver vārdiskus elementus “BEST BUY mobile” – reģistrācijas pieteikums Nr. 7 213 424

Process EUIPO: iebildumu process

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas otrās padomes 2015. gada 1. decembra lēmums lietā R 53/2015–2

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu;

| — | atcelt Iebildumu nodaļas 2014. gada 6. novembra lēmumu iebildumu procesā Nr. B 1485 137; |
| --- | --- |

—

atcelt Iebildumu nodaļas 2014. gada 6. novembra lēmumu iebildumu procesā Nr. B 1485 137;

| — | apmierināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 007213424; |
| --- | --- |

—

apmierināt Kopienas preču zīmes reģistrācijas pieteikumu Nr. 007213424;

| — | piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO segt savus, kā arī atlīdzināt prasītājas tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītie pamati:

| — | Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini izvērtējot preču zīmju dominējošos un atšķirtspējīgos elementus; |
| --- | --- |

—

Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini izvērtējot preču zīmju dominējošos un atšķirtspējīgos elementus;

| — | Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini novērtējot preču zīmju radīto kopējo iespaidu; |
| --- | --- |

—

Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini novērtējot preču zīmju radīto kopējo iespaidu;

| — | Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini identidicējot ar preču zīmēm aptvertos pakalpojumus un |
| --- | --- |

—

Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini identidicējot ar preču zīmēm aptvertos pakalpojumus un

| — | Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini secinot, ka starp iebildumu iesniedzējas agrāko preču zīmi un prasītājas preču zīmi pastāvēja sajaukšanas iespēja. |
| --- | --- |

—

Apelācijas padome esot pārkāpusi Regulas Nr. 207/2009 8. panta 1. punkta b) apakšpunktu, kļūdaini secinot, ka starp iebildumu iesniedzējas agrāko preču zīmi un prasītājas preču zīmi pastāvēja sajaukšanas iespēja.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/38 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/38

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-37/12 De Nicola/EIB 2016. gada 18. februārī iesniedza Carlo De Nicola

(Lieta T-73/16 P)

(2016/C 118/44)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | apmierināt šo apelācijas sūdzību un, daļēji grozot pārsūdzēto spriedumu, atcelt šī sprieduma rezolutīvās daļas 2) punktu un 59.–61., 63.–69. un 71. punktu; |
| --- | --- |

—

apmierināt šo apelācijas sūdzību un, daļēji grozot pārsūdzēto spriedumu, atcelt šī sprieduma rezolutīvās daļas 2) punktu un 59.–61., 63.–69. un 71. punktu;

| — | tādējādi konstatēt EIB īstenoto vardarbību pret C. De Nicola un piespriest EIB atlīdzināt C. De Nicola ciesto kaitējumu vai, pakārtoti, nodot lietu atpakaļ citai Civildienesta tiesas palātai, lai tā citā iztiesāšanas sastāvā vēlreiz lemtu par atceltajiem punktiem. Pirms tam veicot lūgto medicīnisko ekspertīzi; |
| --- | --- |

—

tādējādi konstatēt EIB īstenoto vardarbību pret C. De Nicola un piespriest EIB atlīdzināt C. De Nicola ciesto kaitējumu vai, pakārtoti, nodot lietu atpakaļ citai Civildienesta tiesas palātai, lai tā citā iztiesāšanas sastāvā vēlreiz lemtu par atceltajiem punktiem. Pirms tam veicot lūgto medicīnisko ekspertīzi;

| — | piespriest otrai lietas dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest otrai lietas dalībniecei atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ir vērsta pret Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra spriedumu De Nicola/Eiropas Investīciju banka (F-37/12).

Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kuri ir izvirzīti lietā T-70/16 P De Nicola/EIB.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/39 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/39

---

Apelācijas sūdzība, ko par Civildienesta tiesas 2015. gada 18. decembra spriedumu lietā F-128/11 De Nicola/EIB 2016. gada 18. februārī iesniedza Carlo De Nicola

(Lieta T-75/16 P)

(2016/C 118/45)

Tiesvedības valoda – itāļu

Lietas dalībnieki

Apelācijas sūdzības iesniedzējs: Carlo De Nicola (Strassen, Luksemburga) (pārstāvis – G. Ferabecoli, advokāts)

Otra lietas dalībniece: Eiropas Investīciju banka

Apelācijas sūdzības iesniedzēja prasījumi:

| — | apmierināt šo apelācijas sūdzību un, pilnībā grozot pārsūdzēto rīkojumu, atcelt tā rezolutīvās daļas 1) un 2) punktu un 1., 7.–25., 51., 52., 63.–76., 80., 84., 87., 88., 97., 98. un 101.–115. punktu; |
| --- | --- |

—

apmierināt šo apelācijas sūdzību un, pilnībā grozot pārsūdzēto rīkojumu, atcelt tā rezolutīvās daļas 1) un 2) punktu un 1., 7.–25., 51., 52., 63.–76., 80., 84., 87., 88., 97., 98. un 101.–115. punktu;

| — | tādējādi atcelt visus pārsūdzētos tiesību aktus un piespriest EIB atlīdzināt C. De Nicola zaudējumus, kā tas ir prasīts prasībā, vai, pakārtoti, nodot lietu citai Civildienesta tiesas palātai, lai tā citā sastāvā no jauna lemtu par atceltajiem punktiem; |
| --- | --- |

—

tādējādi atcelt visus pārsūdzētos tiesību aktus un piespriest EIB atlīdzināt C. De Nicola zaudējumus, kā tas ir prasīts prasībā, vai, pakārtoti, nodot lietu citai Civildienesta tiesas palātai, lai tā citā sastāvā no jauna lemtu par atceltajiem punktiem;

| — | piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Šī apelācijas sūdzība ir vērsta pret Civildienesta tiesas (tiesnesis vienpersoniski) 2015. gada 18. decembra rīkojumu lietā De Nicola/Eiropas Investīciju banka (F-128/11).

Pamati un galvenie argumenti ir līdzīgi tiem, kas ir izvirzīti lietā T-55/16 P De Nicola/Eiropas Investīciju banka.

Apelācijas sūdzības iesniedzējs īpaši uzsver, ka prasība atcelt 2011. gada 4. jūlija un 12. augusta paziņojumus, kā arī prasība atcelt 2001. gada 6. septembra lēmumu, ar ko tika noraidīts lūgums uzsākt samierināšanas procedūru, ir pieņemama.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/40

---

Prasība, kas celta 2016. gada 17. februārī – Ikos/EUIPO (“AEGYPTISCHE ERDE”)

(Lieta T-76/16)

(2016/C 118/46)

Tiesvedības valoda – vācu

Lietas dalībnieki

Prasītāja: Ikos GmbH (Lörrach, Vācija) (pārstāvis: A. Masberg, advokāts)

Atbildētājs: Eiropas Savienības Intelektuālā īpašuma birojs (EUIPO)

Informācija par procesu EUIPO

Attiecīgā strīdus preču zīme: Savienības vārdiska preču zīme “AEGYPTISCHE ERDE” – reģistrācijas pieteikums Nr. 14 027 239

Apstrīdētais lēmums: EUIPO Apelācijas pirmās padomes 2015. gada 7. decembra lēmums lietā R 1257/2015-1

Prasītājas prasījumi:

| — | atcelt apstrīdēto lēmumu un reģistrēt pieprasīto preču zīmi; |
| --- | --- |

—

atcelt apstrīdēto lēmumu un reģistrēt pieprasīto preču zīmi;

| — | piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest EUIPO atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Izvirzītais pamats:

| — | Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums. |
| --- | --- |

—

Regulas Nr. 207/2009 7. panta 1. punkta c) apakšpunkta pārkāpums.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/40 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/40

---

Prasība, kas celta 2016. gada 16. februārī – Sartour/Parlaments

(Lieta T-78/16)

(2016/C 118/47)

Tiesvedības valoda – franču

Lietas dalībnieki

Prasītājs: Sartour (Beveren, Beļģija) (pārstāvis – M. Cherchi, avocat)

Atbildētājs: Eiropas Parlaments

Prasītāja prasījumi:

| — | šo prasību atzīt par pieņemamu un pamatotu. |
| --- | --- |

—

šo prasību atzīt par pieņemamu un pamatotu.

Tādējādi:

| — | atcelt 2015. gada 18. decembra vēstulē ietverto Parlamenta lēmumu, ar kuru tas prasītāju informēja, ka tiek noraidīts piedāvājums, ko tas bija iesniedzis atbilstoši iepirkumam Nr. 06B40/2015/M073 par koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā, kuru aizņem Eiropas Parlaments Briselē; |
| --- | --- |

—

atcelt 2015. gada 18. decembra vēstulē ietverto Parlamenta lēmumu, ar kuru tas prasītāju informēja, ka tiek noraidīts piedāvājums, ko tas bija iesniedzis atbilstoši iepirkumam Nr. 06B40/2015/M073 par koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā, kuru aizņem Eiropas Parlaments Briselē;

| — | atcelt nezināma datuma Parlamenta lēmumu piešķirt koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā; |
| --- | --- |

—

atcelt nezināma datuma Parlamenta lēmumu piešķirt koncesiju par Vidusjūras reģiona ēdināšanas nodrošināšanu Altiero Spinelli ēkā;

| — | katrā ziņā piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

katrā ziņā piespriest atbildētājam atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Prasības pamatošanai prasītājs izvirza trīs pamatus.

| 1. | Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips, kas reglamentē minimālo robežlielumu kvalitatīvās atlases kritērijus, uz kuriem ir jāatsaucas pakalpojumu sniedzējiem saistībā ar savu apgrozījumu, konkurences princips un kandidātu vienlīdzības princips. |
| --- | --- |

1.

Ar pirmo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips, kas reglamentē minimālo robežlielumu kvalitatīvās atlases kritērijus, uz kuriem ir jāatsaucas pakalpojumu sniedzējiem saistībā ar savu apgrozījumu, konkurences princips un kandidātu vienlīdzības princips.

| 2. | Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips par Eiropas Savienības iestāžu tiesību aktu pamatošanu. |
| --- | --- |

2.

Ar otro pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpts princips par Eiropas Savienības iestāžu tiesību aktu pamatošanu.

| 3. | Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un publiskā iepirkuma tirgu atvērtības principi, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes pret kandidātiem princips un nav nodrošināta brīva konkurence kandidātu starpā. |
| --- | --- |

3.

Ar trešo pamatu tiek apgalvots, ka ir pārkāpti samērīguma, vienlīdzīgas attieksmes un publiskā iepirkuma tirgu atvērtības principi, ir pieļauta acīmredzama kļūda vērtējumā, ir pārkāpts vienlīdzīgas attieksmes pret kandidātiem princips un nav nodrošināta brīva konkurence kandidātu starpā.

---

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/41 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/41

---

Prasība, kas celta 2016. gada 19. februārī – Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters u.c./Komisija

(Lieta T-79/16)

(2016/C 118/48)

Tiesvedības valoda – holandiešu

Lietas dalībnieki

Prasītāji: Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters (Hūnderlū, Nīderlande) un 21 cits prasītājs (pārstāvji – H. Viaene, D. Gillet un T. Ruys, advokāti)

Atbildētāja: Eiropas Komisija

Prasītāju prasījumi:

| — | atzīt prasību atcelt tiesību aktu par pieņemamu; |
| --- | --- |

—

atzīt prasību atcelt tiesību aktu par pieņemamu;

| — | atcelt Komisijas 2015. gada 2. septembra lēmumu par iespējami nelikumīgo valsts atbalstu saistībā ar dabas teritoriju subsidētu iegūšanu vai bezatlīdzības piešķiršanu (Valsts atbalsts SA.27301 (2015/NN) – Nīderlande), kā arī netieši izteikto Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters sūdzības noraidījumu; |
| --- | --- |

—

atcelt Komisijas 2015. gada 2. septembra lēmumu par iespējami nelikumīgo valsts atbalstu saistībā ar dabas teritoriju subsidētu iegūšanu vai bezatlīdzības piešķiršanu (Valsts atbalsts SA.27301 (2015/NN) – Nīderlande), kā arī netieši izteikto Vereniging Gelijkberechtiging Grondbezitters sūdzības noraidījumu;

| — | piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus. |
| --- | --- |

—

piespriest Komisijai atlīdzināt tiesāšanās izdevumus.

Pamati un galvenie argumenti

Savas prasības atbalstam prasītāji izvirza četrus pamatus.

| 1. | Pirmais pamats izriet no LESD 108. panta 2. punktā noteikto procesuālo tiesību pārkāpuma. Komisija iepriekšējās izmeklēšanas noslēgumā neesot varējusi pietiekami droši izdarīt secinājumus par valsts atbalsta saderību šādu iemeslu dēļ:






  — | iepriekšējās izmeklēšanas pārmērīgais ilgums; |
| --- | --- | --- |

1.

Pirmais pamats izriet no LESD 108. panta 2. punktā noteikto procesuālo tiesību pārkāpuma. Komisija iepriekšējās izmeklēšanas noslēgumā neesot varējusi pietiekami droši izdarīt secinājumus par valsts atbalsta saderību šādu iemeslu dēļ:

—

iepriekšējās izmeklēšanas pārmērīgais ilgums;

| — | apjomīgā sarakste dažādu iesaistīto personu starpā iepriekšējās izmeklēšanas laikā; |
| --- | --- |

—

apjomīgā sarakste dažādu iesaistīto personu starpā iepriekšējās izmeklēšanas laikā;

| — | apstāklis, ka ar lēmumu apstiprinātais valsts atbalsts iepriekšējās izmeklēšanas laikā tika aizstāts ar citu valsts atbalstu; |
| --- | --- |

—

apstāklis, ka ar lēmumu apstiprinātais valsts atbalsts iepriekšējās izmeklēšanas laikā tika aizstāts ar citu valsts atbalstu;

| — | Komisijas apstiprinātā jaunā valsts atbalsta saturs. |
| --- | --- |

—

Komisijas apstiprinātā jaunā valsts atbalsta saturs.

| 2. | Otrais pamats, kas izriet no atpakaļejoša spēka aizlieguma un tiesiskās noteiktības principu pārkāpuma.
  Komisija ar Nostādnēm par valsts atbalstu (1) kā kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem, kas stājās spēkā 2012. gada 31. janvārī, esot pārkāpusi atpakaļejoša spēka aizlieguma un tiesiskās noteiktības principus, tās piemērojot valsts atbalsta shēmai, kura kopš 2011. gada vairs netiek īstenota un jau ir aizstāta ar citu, arī Komisijas apstiprinātu atbalsta shēmu. |
| --- | --- |

2.

Otrais pamats, kas izriet no atpakaļejoša spēka aizlieguma un tiesiskās noteiktības principu pārkāpuma.

Komisija ar Nostādnēm par valsts atbalstu (1) kā kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem, kas stājās spēkā 2012. gada 31. janvārī, esot pārkāpusi atpakaļejoša spēka aizlieguma un tiesiskās noteiktības principus, tās piemērojot valsts atbalsta shēmai, kura kopš 2011. gada vairs netiek īstenota un jau ir aizstāta ar citu, arī Komisijas apstiprinātu atbalsta shēmu.

| 3. | Trešais pamats, kas izriet no kļūdas tiesību piemērošanā un pienākuma norādīt pamatojumu neizpildes, piemērojot Nostādnes.






  — | Komisija esot izdarījusi acīmredzami nepareizus secinājumus attiecībā uz nosacījuma par lēmumu, ar ko uztic veikt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, piemērošanu, īpaši attiecībā uz uzticēšanas laikposma ilgumu. Turklāt tā esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas kompensācijas summas analīzē un neesot ņēmusi vērā nosacījumu par atsevišķu grāmatvedību. |
| --- | --- | --- |

3.

Trešais pamats, kas izriet no kļūdas tiesību piemērošanā un pienākuma norādīt pamatojumu neizpildes, piemērojot Nostādnes.

—

Komisija esot izdarījusi acīmredzami nepareizus secinājumus attiecībā uz nosacījuma par lēmumu, ar ko uztic veikt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, piemērošanu, īpaši attiecībā uz uzticēšanas laikposma ilgumu. Turklāt tā esot pieļāvusi acīmredzamas kļūdas kompensācijas summas analīzē un neesot ņēmusi vērā nosacījumu par atsevišķu grāmatvedību.

| — | Pārbaudot, vai pastāv nepieciešamais lēmums, ar ko uztic veikt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, neesot pārbaudīts, vai dabas teritoriju piešķiršanas bez atlīdzības gadījumā runa ir par šādu uzticēšanas lēmumu. Turklāt Komisija neesot analizējusi garantijas pārmērīgu kompensāciju novēršanai, piešķirot teritorijas bez atlīdzības. |
| --- | --- |

—

Pārbaudot, vai pastāv nepieciešamais lēmums, ar ko uztic veikt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, neesot pārbaudīts, vai dabas teritoriju piešķiršanas bez atlīdzības gadījumā runa ir par šādu uzticēšanas lēmumu. Turklāt Komisija neesot analizējusi garantijas pārmērīgu kompensāciju novēršanai, piešķirot teritorijas bez atlīdzības.

| 4. | Ceturtais pamats, kas izriet no LESD 106. panta 2. punkta pārkāpuma.






  — | Piešķiršana bez atlīdzības un iegādes subsīdijas esot acīmredzami nevajadzīgas un nepiemērotas nospraustā dabas aizsardzības mērķa sasniegšanai. |
| --- | --- | --- |

4.

Ceturtais pamats, kas izriet no LESD 106. panta 2. punkta pārkāpuma.

—

Piešķiršana bez atlīdzības un iegādes subsīdijas esot acīmredzami nevajadzīgas un nepiemērotas nospraustā dabas aizsardzības mērķa sasniegšanai.

| — | Apstāklis, ka atbalsts bija pieejams 13 teritoriju apsaimniekošanas organizācijām, nekādā ziņā nav nepieciešams vai piemērots, lai izpildītu pienākumus sabiedrības labā dabas aizsardzības jomā. |
| --- | --- |

—

Apstāklis, ka atbalsts bija pieejams 13 teritoriju apsaimniekošanas organizācijām, nekādā ziņā nav nepieciešams vai piemērots, lai izpildītu pienākumus sabiedrības labā dabas aizsardzības jomā.

---

(1)  Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmums 2012/21/ES par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (OV L 7, 3. lpp.), un Komisijas Paziņojums “Eiropas Savienības nostādnes par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu” (2011. gads) (OV 2012 C 8, 15. lpp.).

---

Eiropas Savienības Civildienesta tiesa

| 4.4.2016 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | C 118/43 |
| --- | --- | --- | --- |

4.4.2016

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

C 118/43

---

Civildienesta tiesas 2016. gada 24. februāra rīkojums – Labiri/EESK

(Lieta F-33/15) (1)

(2016/C 118/49)

Tiesvedības valoda – franču

Tiesnesis vienpersoniski ir izdevis rīkojumu izslēgt lietu no reģistra.

---

(1)  OV C 178, 1.6.2015., 25. lpp.

---