# Den Europæiske Unions C 111/29.

| | ISSN 1977-0871 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 111 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 59. årgang29. marts 2016 |

ISSN 1977-0871

Den Europæiske Unions

Tidende

C 111

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

59. årgang29. marts 2016

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER |
| | Den Europæiske Unions Domstol |
| 2016/C 111/01 | Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende | 1 |
| | Retten |
| 2016/C 111/02 | Rettens afgørelse af 27. januar 2016 vedrørende retsferierne | 2 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

2016/C 111/01

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

Den Europæiske Unions Tidende

1

Retten

2016/C 111/02

Rettens afgørelse af 27. januar 2016 vedrørende retsferierne

2

---

| | V   Øvrige meddelelser |
| --- | --- |
| | RETSLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2016/C 111/03 | Sag C-581/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 17. december 2014 — Manfred Naderhirn | 3 |
| 2016/C 111/04 | Sag C-663/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. december 2015 — Umweltverband WWF Österreich mod Landeshauptmann von Tirol | 3 |
| 2016/C 111/05 | Sag C-664/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. december 2015 — Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation mod Bezirkshauptmannschaft Gmünd | 4 |
| 2016/C 111/06 | Sag C-679/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgerichts Baden-Württemberg (Tyskland) den 17. december 2015 — Ultra-Brag AG mod Hauptzollamt Lörrach | 5 |
| 2016/C 111/07 | Sag C-686/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Općinski sud u Velikoj Gorici (Kroatien) den 18. december 2015 — Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. mod Željka Klafurić | 6 |
| 2016/C 111/08 | Sag C-700/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno Sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 31. december 2015 — LEK Farmacevtska Družba d.d.mod Republika Slovenija (Republikken Slovenien) | 6 |
| 2016/C 111/09 | Sag C-4/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 4. januar 2016 — J. D. mod Prezes Urzędu Regulacji Energetyki | 7 |
| 2016/C 111/10 | Sag C-10/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti — Capitaneria di porto di Genova | 7 |
| 2016/C 111/11 | Sag C-11/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio delle dogane di Genova | 8 |
| 2016/C 111/12 | Sag C-12/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Autorità portuale di Genova | 9 |
| 2016/C 111/13 | Sag C-13/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 8. januar 2016 — Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde mod Rīgas pašvaldības SIA Rīgas satiksme | 10 |
| 2016/C 111/14 | Sag C-15/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 11. januar 2016 — Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht mod Ewald Baumeister | 11 |
| 2016/C 111/15 | Sag C-27/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad — Sofia-grad (Bulgarien) den 18. januar 2016 — Angel Marinkov mod Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina | 12 |
| 2016/C 111/16 | Sag C-33/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 20. januar 2016 — A Oy | 13 |
| 2016/C 111/17 | Sag C-46/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 27. januar 2016 — Valsts ieņēmumu dienests mod SIA LS Customs Services | 14 |
| 2016/C 111/18 | Sag C-47/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 27. januar 2016 — Valsts ieņēmumu dienests mod SIA Veloserviss | 15 |
| 2016/C 111/19 | Sag C-60/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Sverige) den 3. februar 2016 — Mohammad Khir Amayry mod Migrationsverket | 16 |
| 2016/C 111/20 | Sag C-104/16 P: Appel iværksat den 19. februar 2016 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 10. december 2015 i sag T-512/12, Front Polisario mod Rådet | 17 |
| | Retten |
| 2016/C 111/21 | Forenede sager T-711/13 og T-716/13: Rettens dom af 18. februar 2016 — Harrys Pubar og Harry’s New York Bar mod KHIM — Harry’s New York Bar og Harrys Pubar (HARRY’S BAR) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket HARRY’S BAR — det ældre nationale figurmærke PUB CASINO Harrys RESTAURANG — delvist afslag på registrering — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 18 |
| 2016/C 111/22 | Sag T-53/14: Rettens dom af 19. februar 2016 — Ludwig-Bölkow Systemtechnik mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — sjette rammeprogram for aktiviteter med forskning, teknologisk udvikling og fremvisning — tilbagebetaling af en del af de udbetalte beløb og de faste godtgørelser — til dels ufornødent at træffe afgørelse — omkostninger, der er berettiget til EU-finansiering — straffeklausul — åbenbart overdreven karakter) | 19 |
| 2016/C 111/23 | Sag T-84/14 og T-97/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Harrys Pubar og Harry’s New York Bar mod KHIM — Harry’s New York Bar og Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket HARRY’S NEW YORK BAR — det ældre nationale figurmærke PUB CASINO Harrys RESTAURANG — delvist afslag på registrering — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 19 |
| 2016/C 111/24 | Sag T-164/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Calberson GE mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — program for levering af landbrugsprodukter til Rusland — levering af oksekød — interventionsorganets manglende opfyldelse af kontrakten — anvendelig ret — forældelse — forsinket frigivelse af visse sikkerhedsstillelser for levering — delvis betaling af en transportfaktura — utilstrækkelig betaling i udenlandsk valuta af visse fakturaer — morarenter) | 20 |
| 2016/C 111/25 | Sag T-328/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Jannatian mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning — indefrysning af midler — indrejserestriktion — annullationssøgsmål — ufornødent at træffe afgørelse — ansvar uden for kontraktforhold — tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder — ikkeøkonomisk skade) | 21 |
| 2016/C 111/26 | Sag T-364/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Penny Markt mod KHIM — Boquoi Handels (B! O) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-figurmærket B! O — det ældre EF-ordmærke bo — risiko for forveksling — artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EF) nr. 207/2009) | 22 |
| 2016/C 111/27 | Sag T-30/15: Rettens dom af 19. februar 2016 — Infinite Cycle Works mod KHIM — Chance Good Ent. (INFINITY) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket INFINITY — det ældre EF-ordmærke INFINI — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009) | 23 |
| 2016/C 111/28 | Sag T-141/14: Rettens kendelse af 1. februar 2016 — SolarWorld m.fl. mod Rådet (Annullationssøgsmål — dumping — importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina — endelig antidumpingtold — fritagelse for import, der er genstand for en godtagelse af et pristilsagn — uadskillelighed — afvisning) | 23 |
| 2016/C 111/29 | Sag T-142/14: Rettens kendelse af 1. februar 2016 — SolarWorld m.fl. mod Rådet (Annullationssøgsmål — dumping — importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina — endelig antidumpingtold — fritagelse for import, der er genstand for en godtagelse af et pristilsagn — uadskillelighed — afvisning) | 24 |
| 2016/C 111/30 | Sag T-36/15: Kendelse afsagt af Retten den 14. januar 2016 — Hispasat mod Kommissionen (Statsstøtte — digital-tv — støtte til implementering af jordsendt digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Castilla-La Mancha — afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked — berigtigelse af denne afgørelse efter sagsanlægget — ufornødent at træffe afgørelse) | 25 |
| 2016/C 111/31 | Sag T-699/15: Sag anlagt den 26. november 2015 — City Train mod EUIPO (CityTrain) | 26 |
| 2016/C 111/32 | Sag T-742/15 P: Appel iværksat den 16. december 2015 af DD til prøvelse af Personalerettens dom af 8. oktober 2015 i forenede sager F-106/13 og F-25/14, DD mod FRA | 26 |
| 2016/C 111/33 | Sag T-10/16: Sag anlagt den 14. januar 2016 — GABO:mi mod Kommissionen | 28 |
| 2016/C 111/34 | Sag T-23/16: Sag anlagt den 25. januar 2016 — Ilona Biernacka-Hoba mod EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata) | 29 |
| 2016/C 111/35 | Sag T-26/16: Sag anlagt den 22. januar 2016 — Den Hellenske Republik mod Kommissionen | 29 |
| 2016/C 111/36 | Sag T-27/16: Sag anlagt den 25. januar 2016 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen | 31 |
| 2016/C 111/37 | Sag T-36/16: Sag anlagt den 26. januar 2016 — Enercon mod EUIPO — Gamesa Eólica (Nuancer af grøn) | 32 |
| 2016/C 111/38 | Sag T-44/16: Sag anlagt den 26. januar 2016 — Novartis AG mod EUIPO — SK Chemials GmbH (gengivelse af et plaster) | 32 |
| 2016/C 111/39 | Sag T-45/16: Sag anlagt den 1. februar 2016 — Alfonso Egüed mod EUIPO — Jackson Family Farms (BYRON) | 33 |
| 2016/C 111/40 | Sag T-52/16: Sag anlagt den 3. februar 2016 — Crédit Mutuel Arkéa mod ECB | 34 |
| 2016/C 111/41 | Sag T-54/16: Sag anlagt den 5. februar 2016 — Netguru mod EUIPO (NETGURU) | 34 |
| 2016/C 111/42 | Sag T-56/16: Sag anlagt den 10. februar 2016 — Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet | 35 |
| 2016/C 111/43 | Sag T-58/16: Sag anlagt den 11. februar 2016 — Apax Partners mod EUIPO — Apax Partners Midmarket (APAX) | 36 |
| 2016/C 111/44 | Sag T-59/16 P: Appel iværksat den 13. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-9/14, De Nicola mod EIB | 37 |
| 2016/C 111/45 | Sag T-60/16 P: Appel iværksat den 13. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-55/13, De Nicola mod EIB | 37 |
| 2016/C 111/46 | Sag T-61/16: Sag anlagt den 12. februar 2016 — Coca-Cola mod EUIPO — Mitico (Master) | 38 |
| 2016/C 111/47 | Sag T-64/16: Sag anlagt den 15. februar 2016 — Wieromiejczyk mod EUIPO (Tasty Puff) | 39 |
| 2016/C 111/48 | Sag T-67/16: Sag anlagt den 15. februar 2016 — fleur ami mod mod EUIPO — 8 Seasons Design (Lamper) | 39 |
| 2016/C 111/49 | Sag T-68/16: Sag anlagt den 15. februar 2016 — Deichmann mod EUIPO — Munich (Gengivelse af et kryds på siden af en sportssko) | 40 |
| 2016/C 111/50 | Sag T-70/16 P: Appel iværksat den 17. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-104/13, De Nicola mod EIB | 41 |
| 2016/C 111/51 | Sag T-357/14: Rettens kendelse af 3. februar 2016 — Experience Hendrix mod KHIM — JH Licence (Jimi Hendrix) | 42 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2016/C 111/52 | Sag F-58/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 17. februar 2016 — DE mod EMA (Personalesag — midlertidigt ansat — ingen forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt — artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene — væsentlig ændring af arten af de arbejdsopgaver, der udføres af den pågældende ansatte — afbrydelse af karrieren — ændring af en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt — udelukket) | 43 |
| 2016/C 111/53 | Sag F-140/15: Sag anlagt den 13. november 2015 — ZZ m.fl. mod Kommissionen | 43 |
| 2016/C 111/54 | Sag F-145/15: Sag anlagt den 26. november 2015 — ZZ mod EIB | 44 |
| 2016/C 111/55 | Sag F-153/15: Sag anlagt den 28. december 2015 — ZZ m.fl. mod EEAS | 44 |
| 2016/C 111/56 | Sag F-1/16: Sag anlagt den 6. januar 2016 — ZZ mod Parlamentet | 45 |
| 2016/C 111/57 | Sag F-125/13: Kendelse afsagt af Personaleretten den 18. februar 2016 — Sesma Merino mod KHIM | 45 |

V   Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

2016/C 111/03

Sag C-581/14: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 17. december 2014 — Manfred Naderhirn

3

2016/C 111/04

Sag C-663/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. december 2015 — Umweltverband WWF Österreich mod Landeshauptmann von Tirol

3

2016/C 111/05

Sag C-664/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. december 2015 — Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation mod Bezirkshauptmannschaft Gmünd

4

2016/C 111/06

Sag C-679/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgerichts Baden-Württemberg (Tyskland) den 17. december 2015 — Ultra-Brag AG mod Hauptzollamt Lörrach

5

2016/C 111/07

Sag C-686/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Općinski sud u Velikoj Gorici (Kroatien) den 18. december 2015 — Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. mod Željka Klafurić

6

2016/C 111/08

Sag C-700/15: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno Sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 31. december 2015 — LEK Farmacevtska Družba d.d.mod Republika Slovenija (Republikken Slovenien)

6

2016/C 111/09

Sag C-4/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 4. januar 2016 — J. D. mod Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

7

2016/C 111/10

Sag C-10/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti — Capitaneria di porto di Genova

7

2016/C 111/11

Sag C-11/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio delle dogane di Genova

8

2016/C 111/12

Sag C-12/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Autorità portuale di Genova

9

2016/C 111/13

Sag C-13/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 8. januar 2016 — Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde mod Rīgas pašvaldības SIA Rīgas satiksme

10

2016/C 111/14

Sag C-15/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 11. januar 2016 — Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht mod Ewald Baumeister

11

2016/C 111/15

Sag C-27/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad — Sofia-grad (Bulgarien) den 18. januar 2016 — Angel Marinkov mod Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

12

2016/C 111/16

Sag C-33/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 20. januar 2016 — A Oy

13

2016/C 111/17

Sag C-46/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 27. januar 2016 — Valsts ieņēmumu dienests mod SIA LS Customs Services

14

2016/C 111/18

Sag C-47/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 27. januar 2016 — Valsts ieņēmumu dienests mod SIA Veloserviss

15

2016/C 111/19

Sag C-60/16: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Sverige) den 3. februar 2016 — Mohammad Khir Amayry mod Migrationsverket

16

2016/C 111/20

Sag C-104/16 P: Appel iværksat den 19. februar 2016 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 10. december 2015 i sag T-512/12, Front Polisario mod Rådet

17

Retten

2016/C 111/21

Forenede sager T-711/13 og T-716/13: Rettens dom af 18. februar 2016 — Harrys Pubar og Harry’s New York Bar mod KHIM — Harry’s New York Bar og Harrys Pubar (HARRY’S BAR) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket HARRY’S BAR — det ældre nationale figurmærke PUB CASINO Harrys RESTAURANG — delvist afslag på registrering — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

18

2016/C 111/22

Sag T-53/14: Rettens dom af 19. februar 2016 — Ludwig-Bölkow Systemtechnik mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — sjette rammeprogram for aktiviteter med forskning, teknologisk udvikling og fremvisning — tilbagebetaling af en del af de udbetalte beløb og de faste godtgørelser — til dels ufornødent at træffe afgørelse — omkostninger, der er berettiget til EU-finansiering — straffeklausul — åbenbart overdreven karakter)

19

2016/C 111/23

Sag T-84/14 og T-97/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Harrys Pubar og Harry’s New York Bar mod KHIM — Harry’s New York Bar og Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket HARRY’S NEW YORK BAR — det ældre nationale figurmærke PUB CASINO Harrys RESTAURANG — delvist afslag på registrering — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

19

2016/C 111/24

Sag T-164/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Calberson GE mod Kommissionen (Voldgiftsbestemmelse — program for levering af landbrugsprodukter til Rusland — levering af oksekød — interventionsorganets manglende opfyldelse af kontrakten — anvendelig ret — forældelse — forsinket frigivelse af visse sikkerhedsstillelser for levering — delvis betaling af en transportfaktura — utilstrækkelig betaling i udenlandsk valuta af visse fakturaer — morarenter)

20

2016/C 111/25

Sag T-328/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Jannatian mod Rådet (Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik — restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning — indefrysning af midler — indrejserestriktion — annullationssøgsmål — ufornødent at træffe afgørelse — ansvar uden for kontraktforhold — tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder — ikkeøkonomisk skade)

21

2016/C 111/26

Sag T-364/14: Rettens dom af 18. februar 2016 — Penny Markt mod KHIM — Boquoi Handels (B! O) (EF-varemærker — ugyldighedssag — EF-figurmærket B! O — det ældre EF-ordmærke bo — risiko for forveksling — artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EF) nr. 207/2009)

22

2016/C 111/27

Sag T-30/15: Rettens dom af 19. februar 2016 — Infinite Cycle Works mod KHIM — Chance Good Ent. (INFINITY) (EF-varemærker — indsigelsessag — ansøgning om EF-ordmærket INFINITY — det ældre EF-ordmærke INFINI — relativ registreringshindring — risiko for forveksling — artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009)

23

2016/C 111/28

Sag T-141/14: Rettens kendelse af 1. februar 2016 — SolarWorld m.fl. mod Rådet (Annullationssøgsmål — dumping — importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina — endelig antidumpingtold — fritagelse for import, der er genstand for en godtagelse af et pristilsagn — uadskillelighed — afvisning)

23

2016/C 111/29

Sag T-142/14: Rettens kendelse af 1. februar 2016 — SolarWorld m.fl. mod Rådet (Annullationssøgsmål — dumping — importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina — endelig antidumpingtold — fritagelse for import, der er genstand for en godtagelse af et pristilsagn — uadskillelighed — afvisning)

24

2016/C 111/30

Sag T-36/15: Kendelse afsagt af Retten den 14. januar 2016 — Hispasat mod Kommissionen (Statsstøtte — digital-tv — støtte til implementering af jordsendt digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Castilla-La Mancha — afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked — berigtigelse af denne afgørelse efter sagsanlægget — ufornødent at træffe afgørelse)

25

2016/C 111/31

Sag T-699/15: Sag anlagt den 26. november 2015 — City Train mod EUIPO (CityTrain)

26

2016/C 111/32

Sag T-742/15 P: Appel iværksat den 16. december 2015 af DD til prøvelse af Personalerettens dom af 8. oktober 2015 i forenede sager F-106/13 og F-25/14, DD mod FRA

26

2016/C 111/33

Sag T-10/16: Sag anlagt den 14. januar 2016 — GABO:mi mod Kommissionen

28

2016/C 111/34

Sag T-23/16: Sag anlagt den 25. januar 2016 — Ilona Biernacka-Hoba mod EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)

29

2016/C 111/35

Sag T-26/16: Sag anlagt den 22. januar 2016 — Den Hellenske Republik mod Kommissionen

29

2016/C 111/36

Sag T-27/16: Sag anlagt den 25. januar 2016 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen

31

2016/C 111/37

Sag T-36/16: Sag anlagt den 26. januar 2016 — Enercon mod EUIPO — Gamesa Eólica (Nuancer af grøn)

32

2016/C 111/38

Sag T-44/16: Sag anlagt den 26. januar 2016 — Novartis AG mod EUIPO — SK Chemials GmbH (gengivelse af et plaster)

32

2016/C 111/39

Sag T-45/16: Sag anlagt den 1. februar 2016 — Alfonso Egüed mod EUIPO — Jackson Family Farms (BYRON)

33

2016/C 111/40

Sag T-52/16: Sag anlagt den 3. februar 2016 — Crédit Mutuel Arkéa mod ECB

34

2016/C 111/41

Sag T-54/16: Sag anlagt den 5. februar 2016 — Netguru mod EUIPO (NETGURU)

34

2016/C 111/42

Sag T-56/16: Sag anlagt den 10. februar 2016 — Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet

35

2016/C 111/43

Sag T-58/16: Sag anlagt den 11. februar 2016 — Apax Partners mod EUIPO — Apax Partners Midmarket (APAX)

36

2016/C 111/44

Sag T-59/16 P: Appel iværksat den 13. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-9/14, De Nicola mod EIB

37

2016/C 111/45

Sag T-60/16 P: Appel iværksat den 13. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-55/13, De Nicola mod EIB

37

2016/C 111/46

Sag T-61/16: Sag anlagt den 12. februar 2016 — Coca-Cola mod EUIPO — Mitico (Master)

38

2016/C 111/47

Sag T-64/16: Sag anlagt den 15. februar 2016 — Wieromiejczyk mod EUIPO (Tasty Puff)

39

2016/C 111/48

Sag T-67/16: Sag anlagt den 15. februar 2016 — fleur ami mod mod EUIPO — 8 Seasons Design (Lamper)

39

2016/C 111/49

Sag T-68/16: Sag anlagt den 15. februar 2016 — Deichmann mod EUIPO — Munich (Gengivelse af et kryds på siden af en sportssko)

40

2016/C 111/50

Sag T-70/16 P: Appel iværksat den 17. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-104/13, De Nicola mod EIB

41

2016/C 111/51

Sag T-357/14: Rettens kendelse af 3. februar 2016 — Experience Hendrix mod KHIM — JH Licence (Jimi Hendrix)

42

Retten for EU-Personalesager

2016/C 111/52

Sag F-58/14: Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 17. februar 2016 — DE mod EMA (Personalesag — midlertidigt ansat — ingen forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt — artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene — væsentlig ændring af arten af de arbejdsopgaver, der udføres af den pågældende ansatte — afbrydelse af karrieren — ændring af en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt — udelukket)

43

2016/C 111/53

Sag F-140/15: Sag anlagt den 13. november 2015 — ZZ m.fl. mod Kommissionen

43

2016/C 111/54

Sag F-145/15: Sag anlagt den 26. november 2015 — ZZ mod EIB

44

2016/C 111/55

Sag F-153/15: Sag anlagt den 28. december 2015 — ZZ m.fl. mod EEAS

44

2016/C 111/56

Sag F-1/16: Sag anlagt den 6. januar 2016 — ZZ mod Parlamentet

45

2016/C 111/57

Sag F-125/13: Kendelse afsagt af Personaleretten den 18. februar 2016 — Sesma Merino mod KHIM

45

---

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER, ORGANER, KONTORER OG AGENTURER

Den Europæiske Unions Domstol

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/1

---

Den Europæiske Unions Domstols seneste offentliggørelser i Den Europæiske Unions Tidende

(2016/C 111/01)

Seneste offentliggørelse

EUT C 106 af 21.3.2016

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 98 af 14.3.2016

EUT C 90 af 7.3.2016

EUT C 78 af 29.2.2016

EUT C 68 af 22.2.2016

EUT C 59 af 15.2.2016

EUT C 48 af 8.2.2016

Teksterne er tilgængelige på:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

Retten

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/2 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/2

---

RETTENS AFGØRELSE

af 27. januar 2016

vedrørende retsferierne

(2016/C 111/02)

RETTEN HAR

under henvisning til procesreglementets artikel 41, stk. 2,

VEDTAGET FØLGENDE AFGØRELSE:

Artikel 1

For det retsår, der begynder den 1. september 2016, er datoerne for retsferierne som omhandlet i procesreglementets artikel 41, stk. 2 og 6, fastsat således:

| — | Jul 2016: fra mandag den 19. december 2016 til og med søndag den 8. januar 2017 |
| --- | --- |

—

Jul 2016: fra mandag den 19. december 2016 til og med søndag den 8. januar 2017

| — | Påske 2017: fra mandag den 10. april 2017 til og med søndag den 23. april 2017 |
| --- | --- |

—

Påske 2017: fra mandag den 10. april 2017 til og med søndag den 23. april 2017

| — | Sommer 2017: fra fredag den 21. juli 2017 til og med søndag den 3. september 2017. |
| --- | --- |

—

Sommer 2017: fra fredag den 21. juli 2017 til og med søndag den 3. september 2017.

Artikel 2

Denne afgørelse træder i kraft på datoen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Luxembourg, den 27. januar 2016.

E. COULON

Justitssekretær

M. JAEGER

Prædent

---

V Øvrige meddelelser

RETSLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Landesverwaltungsgericht Oberösterreich (Østrig) den 17. december 2014 — Manfred Naderhirn

(Sag C-581/14)

(2016/C 111/03)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Landesverwaltungsgericht Oberösterreich

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Manfred Naderhirn

Sagsøgt: Mag. Jungwirth u. Mag. Fabian OHG, Krenn KG, Michael Weber, Übermaßer KG, Gunhild Mayr

Ved kendelse af 15. oktober 2015 har Domstolen fastslået følgende:

EU-retten skal fortolkes således, at den er til hinder for en retsstilling i national ret, som for det første er kendetegnet ved, at der ikke findes nationale bestemmelser til regulering af spørgsmålet om, hvordan en national ret i allerede verserende sager skal forholde sig til den omstændighed, at Domstolen har erklæret en national bestemmelse for værende i strid med EU-retten, og for det andet er kendetegnet ved, at der findes nationale bestemmelser, hvorefter den pågældende ret uden forbehold er bundet af en fortolkning af EU-retten, som er foretaget af en anden national ret, for så vidt som den pågældende ret som følge af en sådan national bestemmelse hindres i behørigt at sikre EU-rettens forrang ved inden for rammerne af sin kompetence at træffe alle de i denne henseende nødvendige foranstaltninger.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/3 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/3

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. december 2015 — Umweltverband WWF Österreich mod Landeshauptmann von Tirol

(Sag C-663/15)

(2016/C 111/04)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Umweltverband WWF Österreich

Sagsøgt: Landeshauptmann von Tirol

Procesdeltager: Ötztaler Wasserkraft GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Giver artikel 4 i direktiv 2000/60/EF (1) om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (vandrammedirektivet) eller vandrammedirektivet som sådant i en sag, som ikke er underlagt en miljøkonsekvensvurdering i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (VVM-direktivet), en miljøorganisation rettigheder, til beskyttelse af hvilke organisationen i henhold til artikel 9, stk. 3, i konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som er indgået ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 på Det Europæiske Fællesskabs vegne (Århuskonventionen), har ret til adgang til administrative eller retslige procedurer?
  Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: |
| --- | --- |

1.

Giver artikel 4 i direktiv 2000/60/EF (1) om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (vandrammedirektivet) eller vandrammedirektivet som sådant i en sag, som ikke er underlagt en miljøkonsekvensvurdering i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (VVM-direktivet), en miljøorganisation rettigheder, til beskyttelse af hvilke organisationen i henhold til artikel 9, stk. 3, i konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som er indgået ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 på Det Europæiske Fællesskabs vegne (Århuskonventionen), har ret til adgang til administrative eller retslige procedurer?

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

| 2. | Skal disse rettigheder i henhold til Århuskonventionens bestemmelser kunne gøres gældende allerede under den administrative procedure, eller er det tilstrækkeligt, at der er mulighed for at indbringe den administrative myndigheds afgørelse for en domstol? |
| --- | --- |

2.

Skal disse rettigheder i henhold til Århuskonventionens bestemmelser kunne gøres gældende allerede under den administrative procedure, eller er det tilstrækkeligt, at der er mulighed for at indbringe den administrative myndigheds afgørelse for en domstol?

| 3. | Er det lovligt, at den nationale procesret (§ 42 AVG) henviser miljøorganisationen til — på samme måde som andre parter i sagen — ikke først at gøre sine indsigelser gældende i en klage ved forvaltningsdomstolen, men at gøre dem gældende rettidigt allerede under den administrative procedure, idet den i modsat fald mister sin partsstatus og heller ikke længere kan indgive klage til forvaltningsdomstolen? |
| --- | --- |

3.

Er det lovligt, at den nationale procesret (§ 42 AVG) henviser miljøorganisationen til — på samme måde som andre parter i sagen — ikke først at gøre sine indsigelser gældende i en klage ved forvaltningsdomstolen, men at gøre dem gældende rettidigt allerede under den administrative procedure, idet den i modsat fald mister sin partsstatus og heller ikke længere kan indgive klage til forvaltningsdomstolen?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23.10.2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/4 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/4

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Verwaltungsgerichtshof (Østrig) den 14. december 2015 — Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation mod Bezirkshauptmannschaft Gmünd

(Sag C-664/15)

(2016/C 111/05)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Verwaltungsgerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Protect Natur-, Arten- und Landschaftsschutz Umweltorganisation

Sagsøgt: Bezirkshauptmannschaft Gmünd

Præjudicielle spørgsmål

| 1. | Giver artikel 4 i direktiv 2000/60/EF (1) om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (vandrammedirektivet) eller vandrammedirektivet som sådant i en sag, som ikke er underlagt en miljøkonsekvensvurdering i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (VVM-direktivet), en miljøorganisation rettigheder, til beskyttelse af hvilke organisationen i henhold til artikel 9, stk. 3, i konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som er indgået ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 på Det Europæiske Fællesskabs vegne (Århuskonventionen), har ret til adgang til administrative eller retslige procedurer?
  Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende: |
| --- | --- |

1.

Giver artikel 4 i direktiv 2000/60/EF (1) om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (vandrammedirektivet) eller vandrammedirektivet som sådant i en sag, som ikke er underlagt en miljøkonsekvensvurdering i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2011/92/EU af 13. december 2011 om vurdering af visse offentlige og private projekters indvirkning på miljøet (VVM-direktivet), en miljøorganisation rettigheder, til beskyttelse af hvilke organisationen i henhold til artikel 9, stk. 3, i konventionen om adgang til oplysninger, offentlig deltagelse i beslutningsprocesser samt adgang til klage og domstolsprøvelse på miljøområdet, som er indgået ved Rådets afgørelse 2005/370/EF af 17. februar 2005 på Det Europæiske Fællesskabs vegne (Århuskonventionen), har ret til adgang til administrative eller retslige procedurer?

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

| 2. | Skal disse rettigheder i henhold til Århuskonventionens bestemmelser kunne gøres gældende allerede under den administrative procedure, eller er det tilstrækkeligt, at der er mulighed for at indbringe den administrative myndigheds afgørelse for en domstol? |
| --- | --- |

2.

Skal disse rettigheder i henhold til Århuskonventionens bestemmelser kunne gøres gældende allerede under den administrative procedure, eller er det tilstrækkeligt, at der er mulighed for at indbringe den administrative myndigheds afgørelse for en domstol?

| 3. | Er det lovligt, at den nationale procesret (§ 42 AVG) henviser miljøorganisationen til — på samme måde som andre parter i sagen — ikke først at gøre sine indsigelser gældende i en klage ved forvaltningsdomstolen, men at gøre dem gældende rettidigt allerede under den administrative procedure, idet den i modsat fald mister sin partsstatus og heller ikke længere kan indgive klage til forvaltningsdomstolen? |
| --- | --- |

3.

Er det lovligt, at den nationale procesret (§ 42 AVG) henviser miljøorganisationen til — på samme måde som andre parter i sagen — ikke først at gøre sine indsigelser gældende i en klage ved forvaltningsdomstolen, men at gøre dem gældende rettidigt allerede under den administrative procedure, idet den i modsat fald mister sin partsstatus og heller ikke længere kan indgive klage til forvaltningsdomstolen?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23.10.2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (EFT L 327, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/5 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgerichts Baden-Württemberg (Tyskland) den 17. december 2015 — Ultra-Brag AG mod Hauptzollamt Lörrach

(Sag C-679/15)

(2016/C 111/06)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Baden-Württemberg

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ultra-Brag AG

Sagsøgt: Hauptzollamt Lörrach

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 202, stk. 3, første led, i Rådets forordning (EF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (herefter »toldkodeksen«) (1) fortolkes således, at en juridisk person i henhold til toldkodeksens artikel 202, stk. 3, første led, som den person, der foretager en indførsel, bliver debitor for toldskylden, hvis en [org. s. 2] af den juridiske persons medarbejdere, som ikke er dens retlige repræsentant, inden for rammerne af sine kompetencer har givet anledning til den ikke forskriftsmæssige indførsel? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 202, stk. 3, første led, i Rådets forordning (EF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (herefter »toldkodeksen«) (1) fortolkes således, at en juridisk person i henhold til toldkodeksens artikel 202, stk. 3, første led, som den person, der foretager en indførsel, bliver debitor for toldskylden, hvis en [org. s. 2] af den juridiske persons medarbejdere, som ikke er dens retlige repræsentant, inden for rammerne af sine kompetencer har givet anledning til den ikke forskriftsmæssige indførsel?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
  Skal toldkodeksens artikel 202, stk. 3, andet led, da fortolkes således, at






  a) | en juridisk person (også) har medvirket til den ikke forskriftsmæssige indførsel, hvis en af dens ansatte, som ikke er dens retlige repræsentant, inden for rammerne af sine kompetencer har deltaget i denne indførsel og |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:

Skal toldkodeksens artikel 202, stk. 3, andet led, da fortolkes således, at

a)

en juridisk person (også) har medvirket til den ikke forskriftsmæssige indførsel, hvis en af dens ansatte, som ikke er dens retlige repræsentant, inden for rammerne af sine kompetencer har deltaget i denne indførsel og

| b) | den subjektive betingelse »som vidste eller med rimelighed burde have vidst« med hensyn til juridiske personer, der har medvirket til den ikke forskriftsmæssige indførsel, skal vurderes i forhold til den fysiske person, som hos den juridiske person var beskæftiget med sagen, selv om der ikke er tale om den juridiske persons retlige repræsentant? |
| --- | --- |

b)

den subjektive betingelse »som vidste eller med rimelighed burde have vidst« med hensyn til juridiske personer, der har medvirket til den ikke forskriftsmæssige indførsel, skal vurderes i forhold til den fysiske person, som hos den juridiske person var beskæftiget med sagen, selv om der ikke er tale om den juridiske persons retlige repræsentant?

| 3) | Såfremt det første eller det andet præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende:
  Skal toldkodeksens artikel 212a da fortolkes således, at bedømmelsen af, om debitors adfærd giver anledning til mistanke om svigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed, i forbindelse med juridiske personer udelukkende skal foretages på grundlag af den juridiske persons henholdsvis dens organers adfærd, eller skal adfærden hos en fysisk person, som er ansat hos den juridiske person og inden for rammerne af sine opgaver behandler sagen, tilregnes den juridiske person? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det første eller det andet præjudicielle spørgsmål besvares bekræftende:

Skal toldkodeksens artikel 212a da fortolkes således, at bedømmelsen af, om debitors adfærd giver anledning til mistanke om svigagtig fremgangsmåde eller åbenbar forsømmelighed, i forbindelse med juridiske personer udelukkende skal foretages på grundlag af den juridiske persons henholdsvis dens organers adfærd, eller skal adfærden hos en fysisk person, som er ansat hos den juridiske person og inden for rammerne af sine opgaver behandler sagen, tilregnes den juridiske person?

---

(1)  EFT L 302, s. 1.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Općinski sud u Velikoj Gorici (Kroatien) den 18. december 2015 — Vodoopskrba i odvodnja d.o.o. mod Željka Klafurić

(Sag C-686/15)

(2016/C 111/07)

Processprog: kroatisk

Den forelæggende ret

Općinski sud u Velikoj Gorici

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Vodoopskrba i odvodnja d.o.o.

Sagsøgt: Željka Klafurić

Præjudicielt spørgsmål

Hvorledes beregnes prisen for leveret vand, der faktureres pr. lejlighed i en beboelsesejendom eller pr. enfamiliehus, i henhold til EU-retten? Betaler unionsborgere fakturaerne for deres vandforbrug, således at de udelukkende betaler for det forbrug, der faktisk aflæses på vandmåleren, eller betaler de desuden andre poster eller udgifter?

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/6 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Vrhovno Sodišče Republike Slovenije (Slovenien) den 31. december 2015 — LEK Farmacevtska Družba d.d.mod Republika Slovenija (Republikken Slovenien)

(Sag C-700/15)

(2016/C 111/08)

Processprog: slovensk

Den forelæggende ret

Vrhovno Sodišče Republike Slovenije

Parter i hovedsagen

Sagsøger: LEK Farmacevtska Družba d.d.

Sagsøgt: Republika Slovenija (Republikken Slovenien)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Kan bestemmelserne i KN’s kapitel 30 fortolkes således, at det ikke er tilladt at tarifere en vare i dette kapitel, hvis varens væsentlige bestanddel er en aktiv ingrediens (probiotiske bakterier), der er indeholdt i kosttilskud, som tariferes i KN-kode 2106 90 98? |
| --- | --- |

1)

Kan bestemmelserne i KN’s kapitel 30 fortolkes således, at det ikke er tilladt at tarifere en vare i dette kapitel, hvis varens væsentlige bestanddel er en aktiv ingrediens (probiotiske bakterier), der er indeholdt i kosttilskud, som tariferes i KN-kode 2106 90 98?

| 2) | Er det med henblik på tarifering i KN’s kapitel 30 tilstrækkeligt, at fabrikanten præsenterer, markedsfører og sælger varen med den aktive ingrediens, der har positive virkninger på helbredet generelt og ofte findes i kosttilskud, som lægemiddel? |
| --- | --- |

2)

Er det med henblik på tarifering i KN’s kapitel 30 tilstrækkeligt, at fabrikanten præsenterer, markedsfører og sælger varen med den aktive ingrediens, der har positive virkninger på helbredet generelt og ofte findes i kosttilskud, som lægemiddel?

| 3) | Skal begrebet »præcis terapeutisk og profylaktisk virkning« — der ifølge Domstolens faste praksis udgør et krav for tarifering i KN’s kapitel 30 — i lyset af det nuværende udviklingstrin for EU-lovgivningen om markedet for lægemidler fortolkes således, at det svarer til begrebet lægemidler, som det fremgår af EU-bestemmelserne om humanmedicinske lægemidler? |
| --- | --- |

3)

Skal begrebet »præcis terapeutisk og profylaktisk virkning« — der ifølge Domstolens faste praksis udgør et krav for tarifering i KN’s kapitel 30 — i lyset af det nuværende udviklingstrin for EU-lovgivningen om markedet for lægemidler fortolkes således, at det svarer til begrebet lægemidler, som det fremgår af EU-bestemmelserne om humanmedicinske lægemidler?

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Sąd Apelacyjny w Warszawie (Polen) den 4. januar 2016 — J. D. mod Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

(Sag C-4/16)

(2016/C 111/09)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Parter i hovedsagen

Sagsøger: J. D.

Sagsøgt: Prezes Urzędu Regulacji Energetyki

Præjudicielt spørgsmål

Skal begrebet energi fra vandkraft som vedvarende energikilde, der anvendes i artikel 2, litra a), sammenholdt med artikel 5, stk. 3, og 30. betragtning til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/28/EF af 23. april 2009 om fremme af anvendelsen af energi fra vedvarende energikilder og om ændring og senere ophævelse af direktiv 2001/77/EF og 2003/30/EF (1), udelukkende fortolkes som energi, der er produceret på vandkraftværker ved udnyttelse af hældning på overfladevand, herunder floder, eller også energi, der er produceret på et vandkraftværk (der hverken er et pumpekraftværk eller er udstyret med pumpefunktion), der er placeret et sted, hvor en anden virksomheds industrispildevand udledes?

---

(1)  EUT L 140, s. 16

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/7 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti — Capitaneria di porto di Genova

(Sag C-10/16)

(2016/C 111/10)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Genova

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ignazio Messina & C. SpA

Sagsøgt: Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti — Capitaneria di porto di Genova

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86 (1), som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs [mod] en italiensk havn? |
| --- | --- |

1)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86 (1), som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs [mod] en italiensk havn?

| 2) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver og/eller funktioner og/eller aktiviteter, som ikke udtrykkeligt finansieres med den pågældende afgift? |
| --- | --- |

2)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver og/eller funktioner og/eller aktiviteter, som ikke udtrykkeligt finansieres med den pågældende afgift?

| 3) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver foretaget af andre myndigheder end den, som afgiften tilgår? |
| --- | --- |

3)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver foretaget af andre myndigheder end den, som afgiften tilgår?

| 4) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver, men hvor de enkelte omkostninger, som skal finansieres, ikke kan fastlægges, således at det hverken på forhånd eller efterfølgende er muligt at bedømme, hvilke tjenesteydelser der reelt dækkes, og på hvilke betingelser og i hvilket omfang denne afgift reelt finansierer disse tjenesteydelser? |
| --- | --- |

4)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver, men hvor de enkelte omkostninger, som skal finansieres, ikke kan fastlægges, således at det hverken på forhånd eller efterfølgende er muligt at bedømme, hvilke tjenesteydelser der reelt dækkes, og på hvilke betingelser og i hvilket omfang denne afgift reelt finansierer disse tjenesteydelser?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22.12.1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet (EFT L 378, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/8 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/8

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio delle dogane di Genova

(Sag C-11/16)

(2016/C 111/11)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Genova

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ignazio Messina & C. SpA

Sagsøgt: Agenzia delle Dogane e dei Monopoli — Ufficio delle dogane di Genova

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86 (1), som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs [mod] en italiensk havn? |
| --- | --- |

1)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86 (1), som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs [mod] en italiensk havn?

| 2) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver og/eller funktioner og/eller aktiviteter, som ikke udtrykkeligt finansieres med den pågældende afgift? |
| --- | --- |

2)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver og/eller funktioner og/eller aktiviteter, som ikke udtrykkeligt finansieres med den pågældende afgift?

| 3) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver foretaget af andre myndigheder end den, som afgiften tilgår? |
| --- | --- |

3)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver foretaget af andre myndigheder end den, som afgiften tilgår?

| 4) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver, men hvor de enkelte omkostninger, som skal finansieres, ikke kan fastlægges, således at det hverken på forhånd eller efterfølgende er muligt at bedømme, hvilke tjenesteydelser der reelt dækkes, og på hvilke betingelser og i hvilket omfang denne afgift reelt finansierer disse tjenesteydelser? |
| --- | --- |

4)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver, men hvor de enkelte omkostninger, som skal finansieres, ikke kan fastlægges, således at det hverken på forhånd eller efterfølgende er muligt at bedømme, hvilke tjenesteydelser der reelt dækkes, og på hvilke betingelser og i hvilket omfang denne afgift reelt finansierer disse tjenesteydelser?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22.12.1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet (EFT L 378, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/9 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/9

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Commissione tributaria provinciale di Genova (Italien) den 7. januar 2016 — Ignazio Messina & C. SpA mod Autorità portuale di Genova

(Sag C-12/16)

(2016/C 111/12)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Commissione tributaria provinciale di Genova

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Ignazio Messina & C. SpA

Sagsøgt: Autorità portuale di Genova

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86 (1), som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs [mod] en italiensk havn? |
| --- | --- |

1)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86 (1), som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs [mod] en italiensk havn?

| 2) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver og/eller funktioner og/eller aktiviteter, som ikke udtrykkeligt finansieres med den pågældende afgift? |
| --- | --- |

2)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver og/eller funktioner og/eller aktiviteter, som ikke udtrykkeligt finansieres med den pågældende afgift?

| 3) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver foretaget af andre myndigheder end den, som afgiften tilgår? |
| --- | --- |

3)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver foretaget af andre myndigheder end den, som afgiften tilgår?

| 4) | Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver, men hvor de enkelte omkostninger, som skal finansieres, ikke kan fastlægges, således at det hverken på forhånd eller efterfølgende er muligt at bedømme, hvilke tjenesteydelser der reelt dækkes, og på hvilke betingelser og i hvilket omfang denne afgift reelt finansierer disse tjenesteydelser? |
| --- | --- |

4)

Er forordning (EØF) nr. 4055/86, som fortolket af Domstolen, til hinder for anvendelsen af nationale bestemmelser såsom dekret fra republikkens præsident nr. 107/2009, der pålægger en afgift i forskelligt omfang afhængigt af, hvorvidt der er tale om fartøjer fra eller med kurs mod en havn i et tredjeland eller fartøjer fra eller med kurs mod en havn i EU, såfremt denne forskel er begrundet i udførelsen af offentlige myndighedsopgaver, men hvor de enkelte omkostninger, som skal finansieres, ikke kan fastlægges, således at det hverken på forhånd eller efterfølgende er muligt at bedømme, hvilke tjenesteydelser der reelt dækkes, og på hvilke betingelser og i hvilket omfang denne afgift reelt finansierer disse tjenesteydelser?

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22.12.1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet (EFT L 378, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/10 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 8. januar 2016 — Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde mod Rīgas pašvaldības SIA »Rīgas satiksme«

(Sag C-13/16)

(2016/C 111/13)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Valsts policijas Rīgas reģiona pārvaldes Kārtības policijas pārvalde

Sagsøgt: Rīgas pašvaldības SIA »Rīgas satiksme«

Præjudicielt spørgsmål

Skal formuleringen »behandlingen er nødvendig, for at [...] den tredjemand eller de tredjemænd, til hvem oplysningerne videregives, kan forfølge en legitim interesse« som omhandlet i artikel 7, litra f), i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF (1) af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger fortolkes således, at det nationale politi skal videregive de personoplysninger til Rīgas satiksme, som sidstnævnte har anmodet om, idet de er nødvendige for at kunne anlægge et civilt søgsmål? Berøres besvarelsen af dette spørgsmål af den omstændighed, således som det fremgår af sagsakterne, at den taxapassager, hvis personoplysninger forsøges indhentet af Rīgas satiksme, var mindreårig på ulykkestidspunktet?

---

(1)  EFT L 281, s. 31.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/11 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/11

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Bundesverwaltungsgericht (Tyskland) den 11. januar 2016 — Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht mod Ewald Baumeister

(Sag C-15/16)

(2016/C 111/14)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Bundesverwaltungsgericht

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht

Sagsøgt: Ewald Baumeister

Procesdeltager: Advokat Frank Schmitt som kurator i konkursboet Phoenix Kapitaldienst GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | a) | Henhører alle virksomhedsrelaterede oplysninger, som den tilsynsbelagte virksomhed har meddelt tilsynsmyndigheden, uanset hvilke yderligere betingelser, der måtte gælde, under begrebet »fortrolige oplysninger« som omhandlet i artikel 54, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (1) af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og direktiv 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (EUT L 145, s. 1, herefter »direktiv 2004/39/EF«) og er disse oplysninger dermed omfattet af tavshedspligten i henhold til artikel 54, stk. 1, første punktum, i direktiv 2004/39/EF? |
| --- | --- | --- |

1)

a)

Henhører alle virksomhedsrelaterede oplysninger, som den tilsynsbelagte virksomhed har meddelt tilsynsmyndigheden, uanset hvilke yderligere betingelser, der måtte gælde, under begrebet »fortrolige oplysninger« som omhandlet i artikel 54, stk. 1, andet punktum, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/39/EF (1) af 21. april 2004 om markeder for finansielle instrumenter, om ændring af Rådets direktiv 85/611/EØF og direktiv 93/6/EØF samt Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/12/EF og om ophævelse af Rådets direktiv 93/22/EØF (EUT L 145, s. 1, herefter »direktiv 2004/39/EF«) og er disse oplysninger dermed omfattet af tavshedspligten i henhold til artikel 54, stk. 1, første punktum, i direktiv 2004/39/EF?

| b) | Omfatter den »tilsynsretlige tavshedspligt« som en del af tavshedspligten i henhold til artikel 54, stk. 1, første punktum, i direktiv 2004/39/EF, uanset hvilke yderligere betingelser, der måtte gælde, alle de udtalelser fra tilsynsmyndigheden, der indgår i sagsakterne, herunder også myndighedens korrespondance med andre instanser?
  Såfremt spørgsmål a) eller b) besvares benægtende: |
| --- | --- |

b)

Omfatter den »tilsynsretlige tavshedspligt« som en del af tavshedspligten i henhold til artikel 54, stk. 1, første punktum, i direktiv 2004/39/EF, uanset hvilke yderligere betingelser, der måtte gælde, alle de udtalelser fra tilsynsmyndigheden, der indgår i sagsakterne, herunder også myndighedens korrespondance med andre instanser?

Såfremt spørgsmål a) eller b) besvares benægtende:

| c) | Skal bestemmelsen om tavshedspligt i artikel 54, stk. 1, i direktiv 2004/39/EF fortolkes således, at det ved spørgsmålet, om oplysningerne skal kvalificeres som fortrolige






  aa) | er afgørende, om oplysninger som følge af deres art henhører under tavshedspligten, eller adgangen til oplysningerne faktisk konkret kan påvirke interessen i hemmeligholdelse, eller |
| --- | --- | --- |

c)

Skal bestemmelsen om tavshedspligt i artikel 54, stk. 1, i direktiv 2004/39/EF fortolkes således, at det ved spørgsmålet, om oplysningerne skal kvalificeres som fortrolige

aa)

er afgørende, om oplysninger som følge af deres art henhører under tavshedspligten, eller adgangen til oplysningerne faktisk konkret kan påvirke interessen i hemmeligholdelse, eller

| bb) | forholder sig således, at der skal tages hensyn til andre foreliggende omstændigheder, der gør, at oplysningerne er omfattet af tavshedspligten, eller |
| --- | --- |

bb)

forholder sig således, at der skal tages hensyn til andre foreliggende omstændigheder, der gør, at oplysningerne er omfattet af tavshedspligten, eller

| cc) | forholder sig således, at tilsynsmyndigheden for så vidt angår de virksomhedsrelaterede oplysninger i myndighedens sagsakter, som det tilsynsbelagte institut har meddelt myndigheden, og de aktstykker fra tilsynsmyndigheden, som vedrører instituttets oplysninger, kan påberåbe sig en afkræftelig formodning om, at forretningshemmeligheder eller den tilsynsretlige tavshedspligt for så vidt er berørt? |
| --- | --- |

cc)

forholder sig således, at tilsynsmyndigheden for så vidt angår de virksomhedsrelaterede oplysninger i myndighedens sagsakter, som det tilsynsbelagte institut har meddelt myndigheden, og de aktstykker fra tilsynsmyndigheden, som vedrører instituttets oplysninger, kan påberåbe sig en afkræftelig formodning om, at forretningshemmeligheder eller den tilsynsretlige tavshedspligt for så vidt er berørt?

| 2) | Skal udtrykket »fortrolige oplysninger« som omhandlet i artikel 54, stk. 1, andet punktum, i direktiv 2004/39/EF fortolkes således, at det eneste afgørende tidspunkt for bedømmelsen af, om en virksomhedsrelateret oplysning, som tilsynsmyndigheden har givet videre, er en fortrolig forretningshemmelighed eller en oplysning af anden fortrolig karakter, er det tidspunkt, hvor oplysningen blev givet til tilsynsmyndigheden?
  Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende: |
| --- | --- |

2)

Skal udtrykket »fortrolige oplysninger« som omhandlet i artikel 54, stk. 1, andet punktum, i direktiv 2004/39/EF fortolkes således, at det eneste afgørende tidspunkt for bedømmelsen af, om en virksomhedsrelateret oplysning, som tilsynsmyndigheden har givet videre, er en fortrolig forretningshemmelighed eller en oplysning af anden fortrolig karakter, er det tidspunkt, hvor oplysningen blev givet til tilsynsmyndigheden?

Såfremt spørgsmål 2 besvares benægtende:

| 3) | Skal det i forbindelse med spørgsmålet, om en virksomhedsrelateret oplysning, uanset om der måtte være indtrådt ændringer i de økonomiske forhold, skal beskyttes som forretningshemmelighed og følgelig henhører under tavshedspligten i henhold til artikel 54, stk. 1, andet punktum, i direktiv 2004/39/EF, på generel vis antages, at der eksisterer en tidsmæssig grænse — på f.eks. fem år — hvorefter der består en afkræftelig formodning om, at en oplysning ikke længere har nogen økonomisk værdi? Gælder det samme for den tilsynsretlige tavshedspligt? |
| --- | --- |

3)

Skal det i forbindelse med spørgsmålet, om en virksomhedsrelateret oplysning, uanset om der måtte være indtrådt ændringer i de økonomiske forhold, skal beskyttes som forretningshemmelighed og følgelig henhører under tavshedspligten i henhold til artikel 54, stk. 1, andet punktum, i direktiv 2004/39/EF, på generel vis antages, at der eksisterer en tidsmæssig grænse — på f.eks. fem år — hvorefter der består en afkræftelig formodning om, at en oplysning ikke længere har nogen økonomisk værdi? Gælder det samme for den tilsynsretlige tavshedspligt?

---

(1)  EUT L 145, s. 1.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/12 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/12

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Administrativen sad — Sofia-grad (Bulgarien) den 18. januar 2016 — Angel Marinkov mod Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

(Sag C-27/16)

(2016/C 111/15)

Processprog: bulgarsk

Den forelæggende ret

Administrativen sad — Sofia-grad

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Angel Marinkov

Sagsøgt: Predsedatel na Darzhavna agentsia za balgarite v chuzhbina

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 1[4], stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF (1) af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) og artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2000/78/EF (2) af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv fortolkes således, at de er tilstrækkelig præcise og klare og derfor finder anvendelse på retsstillingen for en tjenestemand, som er afskediget fra offentlig tjeneste, såfremt:






  a) | afskedigelsen blev foretaget på grund af nedskæring af antallet af ensartede stillinger (funktioner), som blev beklædt af den afskedigede person og andre tjenestemænd, både mænd og kvinder |
| --- | --- | --- |

1)

Skal artikel 1[4], stk. 1, litra c), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/54/EF (1) af 5. juli 2006 om gennemførelse af princippet om lige muligheder for og ligebehandling af mænd og kvinder i forbindelse med beskæftigelse og erhverv (omarbejdning) og artikel 3, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2000/78/EF (2) af 27. november 2000 om generelle rammebestemmelser om ligebehandling med hensyn til beskæftigelse og erhverv fortolkes således, at de er tilstrækkelig præcise og klare og derfor finder anvendelse på retsstillingen for en tjenestemand, som er afskediget fra offentlig tjeneste, såfremt:

a)

afskedigelsen blev foretaget på grund af nedskæring af antallet af ensartede stillinger (funktioner), som blev beklædt af den afskedigede person og andre tjenestemænd, både mænd og kvinder

| b) | afskedigelsen skete på grundlag af en neutral bestemmelse i national ret |
| --- | --- |

b)

afskedigelsen skete på grundlag af en neutral bestemmelse i national ret

| c) | de nationale bestemmelser i den nævnte sag om afskedigelse ikke indeholder kriterier eller en pligt til at foretage en bedømmelse i forhold til alle personer, som muligvis kan være berørt af afskedigelsen, og heller ingen pligt til at begrunde afskedigelsen af den konkrete person? |
| --- | --- |

c)

de nationale bestemmelser i den nævnte sag om afskedigelse ikke indeholder kriterier eller en pligt til at foretage en bedømmelse i forhold til alle personer, som muligvis kan være berørt af afskedigelsen, og heller ingen pligt til at begrunde afskedigelsen af den konkrete person?

| 2) | Skal artikel 1[4], stk. 1, litra c), i direktiv 2006/54 samt artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78, sammenholdt med artikel 30, 47 og 52, stk. 1, i chartret om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at disse bestemmelser tillader en national foranstaltning i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 157, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 21 i lov om beskyttelse mod forskelsbehandling (Zakon za zashtita ot diskriminatsia), sammenholdt med artikel 106, stk. 1, nr. 2), i tjenestemandsloven (Zakon za darzhavnia sluzhitel), hvis de sidstnævnte bestemmelser i det tilfælde af afskedigelse, der er nævnt i første præjudicielle spørgsmål (på grund af ophør som følge af nedskæring af antallet af ensartede stillinger, som beklædes af såvel mænd som kvinder) af en tjenestemand fra offentlig tjeneste, udtrykkeligt hverken fastsætter en pligt til at foretage en udvælgelse eller kriterier som en del af afskedigelsesretten, som begge kun anerkendes i administrativ praksis og retspraksis, hvis den for afskedigelsen kompetente myndighed efter eget skøn har godkendt en procedure og fastsat kriterier, medens der i modsætning hertil i det identiske tilfælde af afskedigelse af en arbejdstager fra offentlig tjeneste, er fastsat bestemmelser om pligt til at foretage en udvælgelse og fastsætte kriterier for gennemførelse af udvælgelsen som en del af denne myndigheds afskedigelsesret? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 1[4], stk. 1, litra c), i direktiv 2006/54 samt artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78, sammenholdt med artikel 30, 47 og 52, stk. 1, i chartret om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at disse bestemmelser tillader en national foranstaltning i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 157, stk. 3, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 21 i lov om beskyttelse mod forskelsbehandling (Zakon za zashtita ot diskriminatsia), sammenholdt med artikel 106, stk. 1, nr. 2), i tjenestemandsloven (Zakon za darzhavnia sluzhitel), hvis de sidstnævnte bestemmelser i det tilfælde af afskedigelse, der er nævnt i første præjudicielle spørgsmål (på grund af ophør som følge af nedskæring af antallet af ensartede stillinger, som beklædes af såvel mænd som kvinder) af en tjenestemand fra offentlig tjeneste, udtrykkeligt hverken fastsætter en pligt til at foretage en udvælgelse eller kriterier som en del af afskedigelsesretten, som begge kun anerkendes i administrativ praksis og retspraksis, hvis den for afskedigelsen kompetente myndighed efter eget skøn har godkendt en procedure og fastsat kriterier, medens der i modsætning hertil i det identiske tilfælde af afskedigelse af en arbejdstager fra offentlig tjeneste, er fastsat bestemmelser om pligt til at foretage en udvælgelse og fastsætte kriterier for gennemførelse af udvælgelsen som en del af denne myndigheds afskedigelsesret?

| 3) | Skal artikel 1[4], stk. 1, litra c), i direktiv 2006/54 samt artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78, sammenholdt med artikel 30, 47 og 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at afskedigelse af en tjenestemand fra offentlig tjeneste er uberettiget og derfor uforenelig med de nævnte bestemmelser, blot fordi den administrative myndighed ikke har foretaget en udvælgelse og ikke har anvendt objektive kriterier henholdsvis ikke har fremlagt en begrundelse for sin beslutning om at afskedige den konkrete person, hvis denne person har beklædt en stilling, som er identisk med stillinger, som beklædes af andre personer, både mænd og kvinder, og afskedigelsen er sket på grundlag af en neutral bestemmelse? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 1[4], stk. 1, litra c), i direktiv 2006/54 samt artikel 3, stk. 1, litra c), i direktiv 2000/78, sammenholdt med artikel 30, 47 og 52, stk. 1, i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at afskedigelse af en tjenestemand fra offentlig tjeneste er uberettiget og derfor uforenelig med de nævnte bestemmelser, blot fordi den administrative myndighed ikke har foretaget en udvælgelse og ikke har anvendt objektive kriterier henholdsvis ikke har fremlagt en begrundelse for sin beslutning om at afskedige den konkrete person, hvis denne person har beklædt en stilling, som er identisk med stillinger, som beklædes af andre personer, både mænd og kvinder, og afskedigelsen er sket på grundlag af en neutral bestemmelse?

| 4) | Skal artikel 18 og 25 i direktiv 2006/54, sammenholdt med artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at proportionalitetsprincippet er overholdt, og således, at disse bestemmelser tillader en national ordning, hvorefter der i tilfælde af uberettiget afskedigelse fastsættes en erstatning, som ligeledes finder anvendelse ved overtrædelser af det EU-retlige princip om ligebehandling i forbindelse med beskæftigelse og erhverv, hvorefter den maksimale periode, der kan ydes erstatning for, fastsættes til seks måneder og hvorefter erstatningens størrelse fastsættes — på grundlag af grundlønnen for den beklædte stilling, dog kun såfremt og for så vidt som den pågældende person er arbejdsløs eller modtager et lavere vederlag, og såfremt den pågældendes krav på genansættelse i samme stilling består særskilt og ikke er en del af den pågældendes ret til erstatning efter den pågældende medlemsstats nationale ret? |
| --- | --- |

4)

Skal artikel 18 og 25 i direktiv 2006/54, sammenholdt med artikel 30 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, fortolkes således, at proportionalitetsprincippet er overholdt, og således, at disse bestemmelser tillader en national ordning, hvorefter der i tilfælde af uberettiget afskedigelse fastsættes en erstatning, som ligeledes finder anvendelse ved overtrædelser af det EU-retlige princip om ligebehandling i forbindelse med beskæftigelse og erhverv, hvorefter den maksimale periode, der kan ydes erstatning for, fastsættes til seks måneder og hvorefter erstatningens størrelse fastsættes — på grundlag af grundlønnen for den beklædte stilling, dog kun såfremt og for så vidt som den pågældende person er arbejdsløs eller modtager et lavere vederlag, og såfremt den pågældendes krav på genansættelse i samme stilling består særskilt og ikke er en del af den pågældendes ret til erstatning efter den pågældende medlemsstats nationale ret?

---

(1)  EUT L 204, s. 23.

(2)  EUT L 303, s. 16.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/13 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Korkein hallinto-oikeus (Finland) den 20. januar 2016 — A Oy

(Sag C-33/16)

(2016/C 111/16)

Processprog: finsk

Den forelæggende ret

Korkein hallinto-oikeus

Parter i hovedsagen

Sagsøger: A Oy

Procesdeltager: Veronsaajien oikeudenvalvontayksikkö (finsk afgiftsmyndighed)

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 148, litra d), i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) om det fælles merværdiafgiftssystem fortolkes således, at lastning og losning af et fartøj er ydelser i denne bestemmelses forstand, der er bestemt til at dække et direkte behov i forbindelse med søgående fartøjers ladning som omhandlet i dette direktivs artikel 148, litra a)? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 148, litra d), i Rådets direktiv 2006/112/EF (1) om det fælles merværdiafgiftssystem fortolkes således, at lastning og losning af et fartøj er ydelser i denne bestemmelses forstand, der er bestemt til at dække et direkte behov i forbindelse med søgående fartøjers ladning som omhandlet i dette direktivs artikel 148, litra a)?

| 2) | Skal artikel 148, litra d), i direktiv 2006/112/EF henset til præmis 24 i Domstolens dom Elmeka, forenede sager C-181/04 — C-183/04, hvorefter afgiftsfritagelsen i henhold til denne bestemmelse ikke kan udvides til at omfatte levering af tjenesteydelser i et forudgående handelsled, fortolkes således, at dette også gælder for den i nærværende sag omtvistede tjenesteydelse, hvor den tjenesteydelse, der i første handelsled leveres af en af A Oys underentreprenører, omfatter en tjenesteydelse, som direkte fysisk vedrører ladningen, og som A Oy viderefakturerer til speditøren eller transportøren? |
| --- | --- |

2)

Skal artikel 148, litra d), i direktiv 2006/112/EF henset til præmis 24 i Domstolens dom Elmeka, forenede sager C-181/04 — C-183/04, hvorefter afgiftsfritagelsen i henhold til denne bestemmelse ikke kan udvides til at omfatte levering af tjenesteydelser i et forudgående handelsled, fortolkes således, at dette også gælder for den i nærværende sag omtvistede tjenesteydelse, hvor den tjenesteydelse, der i første handelsled leveres af en af A Oys underentreprenører, omfatter en tjenesteydelse, som direkte fysisk vedrører ladningen, og som A Oy viderefakturerer til speditøren eller transportøren?

| 3) | Skal artikel 148, litra d), i direktiv 2006/112/EF henset til præmis 24 i Domstolens ovennævnte dom, hvorefter afgiftsfritagelsen i henhold til denne bestemmelse kun gælder for tjenesteydelser, der leveres direkte til rederiet, fortolkes således, at denne afgiftsfritagelse ikke kan finde anvendelse, såfremt tjenesteydelsen leveres til den, der har råderet over ladningen, f.eks. eksportøren eller importøren af varerne? |
| --- | --- |

3)

Skal artikel 148, litra d), i direktiv 2006/112/EF henset til præmis 24 i Domstolens ovennævnte dom, hvorefter afgiftsfritagelsen i henhold til denne bestemmelse kun gælder for tjenesteydelser, der leveres direkte til rederiet, fortolkes således, at denne afgiftsfritagelse ikke kan finde anvendelse, såfremt tjenesteydelsen leveres til den, der har råderet over ladningen, f.eks. eksportøren eller importøren af varerne?

---

(1)  EUT L 347, s. 1.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/14 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 27. januar 2016 — Valsts ieņēmumu dienests mod SIA »LS Customs Services«

(Sag C-46/16)

(2016/C 111/17)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant: Valsts ieņēmumu dienests

Kassationsindstævnt: SIA »LS Customs Services«

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 29, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (1) af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks fortolkes således, at den metode, der er fastsat heri, ligeledes finder anvendelse i tilfælde, hvor indførslen af varer og disses overgang til frit forbrug på Fællesskabets toldområde er en følge af den omstændighed, at de importafgiftspligtige varer under transitproceduren blev unddraget toldtilsyn, og at de ikke var solgt med det formål at blive indført på Fællesskabets toldområde, men med henblik på at blive udført fra dette område? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 29, stk. 1, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (1) af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks fortolkes således, at den metode, der er fastsat heri, ligeledes finder anvendelse i tilfælde, hvor indførslen af varer og disses overgang til frit forbrug på Fællesskabets toldområde er en følge af den omstændighed, at de importafgiftspligtige varer under transitproceduren blev unddraget toldtilsyn, og at de ikke var solgt med det formål at blive indført på Fællesskabets toldområde, men med henblik på at blive udført fra dette område?

| 2) | Skal udtrykket »i nævnte rækkefølge« i artikel 30, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, sammenholdt med retten til god forvaltning i artikel 41 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder og princippet om, at administrative afgørelser skal begrundes, fortolkes således, at toldmyndigheden for at kunne nå til den konklusion, at metoden i forordningens artikel 31 finder anvendelse, er forpligtet til i hver enkelt afgørelse at angive grunden til, at den har fundet, at metoderne til fastsættelse af toldværdien i forordningens artikel 29 og 30 ikke kan finde anvendelse under de konkret foreliggende omstændigheder? |
| --- | --- |

2)

Skal udtrykket »i nævnte rækkefølge« i artikel 30, stk. 1, i forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, sammenholdt med retten til god forvaltning i artikel 41 i Den Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder og princippet om, at administrative afgørelser skal begrundes, fortolkes således, at toldmyndigheden for at kunne nå til den konklusion, at metoden i forordningens artikel 31 finder anvendelse, er forpligtet til i hver enkelt afgørelse at angive grunden til, at den har fundet, at metoderne til fastsættelse af toldværdien i forordningens artikel 29 og 30 ikke kan finde anvendelse under de konkret foreliggende omstændigheder?

| 3) | Skal det for at undlade at anvende metoden i toldkodeksens artikel 30, stk. 2, litra a), anses for at være tilstrækkeligt, at toldmyndigheden meddeler, at den ikke er i besiddelse af de nødvendige oplysninger, eller er toldmyndigheden forpligtet til at indhente oplysninger fra producenten? |
| --- | --- |

3)

Skal det for at undlade at anvende metoden i toldkodeksens artikel 30, stk. 2, litra a), anses for at være tilstrækkeligt, at toldmyndigheden meddeler, at den ikke er i besiddelse af de nødvendige oplysninger, eller er toldmyndigheden forpligtet til at indhente oplysninger fra producenten?

| 4) | Skal toldmyndigheden begrunde, hvorfor de i toldkodeksens artikel 30, stk. 2, litra c) og d), fastsatte metoder ikke skal anvendes, hvis den fastsætter værdien af lignende varer i henhold til artikel 151, stk. 3, i forordning nr. 2454/93 (2)? |
| --- | --- |

4)

Skal toldmyndigheden begrunde, hvorfor de i toldkodeksens artikel 30, stk. 2, litra c) og d), fastsatte metoder ikke skal anvendes, hvis den fastsætter værdien af lignende varer i henhold til artikel 151, stk. 3, i forordning nr. 2454/93 (2)?

| 5) | Skal toldmyndighedens afgørelse indeholde en udtømmende redegørelse for, hvilke oplysninger der foreligger i Fællesskabet, som omhandlet i toldkodeksens artikel 31, eller kan den indgive denne begrundelse på et senere tidspunkt til en retsinstans med mere detaljerede beviser? |
| --- | --- |

5)

Skal toldmyndighedens afgørelse indeholde en udtømmende redegørelse for, hvilke oplysninger der foreligger i Fællesskabet, som omhandlet i toldkodeksens artikel 31, eller kan den indgive denne begrundelse på et senere tidspunkt til en retsinstans med mere detaljerede beviser?

---

(1)  EFT L 302, s. 1.

(2)  EFT L 253, s. 1.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/15 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Augstākā tiesa (Letland) den 27. januar 2016 — Valsts ieņēmumu dienests mod SIA »Veloserviss«

(Sag C-47/16)

(2016/C 111/18)

Processprog: lettisk

Den forelæggende ret

Augstākā tiesa

Parter i hovedsagen

Kassationsappellant: Valsts ieņēmumu dienests

Kassationsindstævnt: SIA »Veloserviss«

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal importørens pligt til at handle i god tro, som er fastsat i artikel 220, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (1) af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, defineres således, at






  a) | importøren er forpligtet til at kontrollere omstændighederne ved udstedelsen af oprindelsescertifikat formular A til eksportøren (certifikater for de dele, som varen består af, eksportørens rolle i forbindelse med fremstillingen af varerne, etc.)? |
| --- | --- | --- |

1)

Skal importørens pligt til at handle i god tro, som er fastsat i artikel 220, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 (1) af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, defineres således, at

a)

importøren er forpligtet til at kontrollere omstændighederne ved udstedelsen af oprindelsescertifikat formular A til eksportøren (certifikater for de dele, som varen består af, eksportørens rolle i forbindelse med fremstillingen af varerne, etc.)?

| b) | importøren anses for at have handlet i ond tro, alene fordi eksportøren har handlet i ond tro (for eksempel når eksportøren ikke oplyser toldmyndighederne i eksportlandet om, hvad udgifterne reelt dækker, værdien af de dele, som varen består af, etc.)? |
| --- | --- |

b)

importøren anses for at have handlet i ond tro, alene fordi eksportøren har handlet i ond tro (for eksempel når eksportøren ikke oplyser toldmyndighederne i eksportlandet om, hvad udgifterne reelt dækker, værdien af de dele, som varen består af, etc.)?

| c) | pligten til at handle i god tro ikke er opfyldt, alene fordi eksportøren har afgivet urigtige oplysninger til toldmyndighederne i eksportlandet, herunder selv om toldmyndighederne selv har begået fejl i forbindelse med udstedelsen af certifikatet? |
| --- | --- |

c)

pligten til at handle i god tro ikke er opfyldt, alene fordi eksportøren har afgivet urigtige oplysninger til toldmyndighederne i eksportlandet, herunder selv om toldmyndighederne selv har begået fejl i forbindelse med udstedelsen af certifikatet?

| 2) | Kan importørens pligt til at handle i god tro, som er fastsat i artikel 220, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, godtgøres på tilstrækkelig vis ved den generelle beskrivelse af situationen, som er indeholdt i OLAF’s meddelelse, og ved OLAF’s konklusioner, eller skal de nationale toldmyndigheder fremskaffe yderligere dokumentation for eksportørens adfærd? |
| --- | --- |

2)

Kan importørens pligt til at handle i god tro, som er fastsat i artikel 220, stk. 2, litra b), i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks, godtgøres på tilstrækkelig vis ved den generelle beskrivelse af situationen, som er indeholdt i OLAF’s meddelelse, og ved OLAF’s konklusioner, eller skal de nationale toldmyndigheder fremskaffe yderligere dokumentation for eksportørens adfærd?

---

(1)  EFT L 302, s. 1.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/16 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen (Sverige) den 3. februar 2016 — Mohammad Khir Amayry mod Migrationsverket

(Sag C-60/16)

(2016/C 111/19)

Processprog: svensk

Den forelæggende ret

Kammarrätten i Stockholm — Migrationsöverdomstolen

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Mohammad Khir Amayry

Sagsøgt: Migrationsverket

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Hvis en asylansøger ikke er frihedsberøvet på det tidspunkt, hvor den ansvarlige [medlemsstat] accepterer at overtage denne, men frihedsberøves på et senere tidspunkt — på grund af, at det først er da, at det vurderes, om der foreligger en væsentlig risiko for, at personen forsvinder — skal tidsfristen på seks uger i artikel 28, stk. 3, i forordning nr. 604/2013 (1) i så fald beregnes fra den dag, hvor personen blev frihedsberøvet eller skal den beregnes fra et andet tidspunkt og i så fald hvilket? |
| --- | --- |

1)

Hvis en asylansøger ikke er frihedsberøvet på det tidspunkt, hvor den ansvarlige [medlemsstat] accepterer at overtage denne, men frihedsberøves på et senere tidspunkt — på grund af, at det først er da, at det vurderes, om der foreligger en væsentlig risiko for, at personen forsvinder — skal tidsfristen på seks uger i artikel 28, stk. 3, i forordning nr. 604/2013 (1) i så fald beregnes fra den dag, hvor personen blev frihedsberøvet eller skal den beregnes fra et andet tidspunkt og i så fald hvilket?

| 2) | Udelukker forordningens artikel 28, i en situation, hvor asylansøgeren ikke er frihedsberøvet på det tidspunkt, hvor den ansvarlige [medlemsstat] accepterer at overtage den pågældende, at nationale regler finder anvendelse, som for Sveriges vedkommende indebærer, at en udlænding ikke kan frihedsberøves med henblik på gennemførelse i længere tid end to måneder, hvis der ikke er tungtvejende grunde til en længere periode, og hvis der er sådanne tungtvejende grunde kan udlændingen højst frihedsberøves i tre måneder, og hvis det er sandsynligt, at gennemførelsen kommer til at tage længere tid på grund af udlændingens manglende samarbejde eller det tager tid at fremskaffe de nødvendige dokumenter, i længere tid end tolv måneder? |
| --- | --- |

2)

Udelukker forordningens artikel 28, i en situation, hvor asylansøgeren ikke er frihedsberøvet på det tidspunkt, hvor den ansvarlige [medlemsstat] accepterer at overtage den pågældende, at nationale regler finder anvendelse, som for Sveriges vedkommende indebærer, at en udlænding ikke kan frihedsberøves med henblik på gennemførelse i længere tid end to måneder, hvis der ikke er tungtvejende grunde til en længere periode, og hvis der er sådanne tungtvejende grunde kan udlændingen højst frihedsberøves i tre måneder, og hvis det er sandsynligt, at gennemførelsen kommer til at tage længere tid på grund af udlændingens manglende samarbejde eller det tager tid at fremskaffe de nødvendige dokumenter, i længere tid end tolv måneder?

| 3) | Hvis en gennemførelsesprocedure påbegyndes på ny, efter at en klage eller en indbringelse for en domstol ikke længere har opsættende virkning (jf. artikel 27, stk. 3) begynder da en ny tidsfrist på seks uger at løbe, eller skal der ske en modregning f.eks. af det antal dage, hvor personen allerede har været frihedsberøvet efter at den ansvarlige medlemsstat har accepteret overførslen eller tilbagetagelsen? |
| --- | --- |

3)

Hvis en gennemførelsesprocedure påbegyndes på ny, efter at en klage eller en indbringelse for en domstol ikke længere har opsættende virkning (jf. artikel 27, stk. 3) begynder da en ny tidsfrist på seks uger at løbe, eller skal der ske en modregning f.eks. af det antal dage, hvor personen allerede har været frihedsberøvet efter at den ansvarlige medlemsstat har accepteret overførslen eller tilbagetagelsen?

| 4) | Har det nogen betydning, om asylansøgeren, som har påklaget en afgørelse om overførsel, ikke selv har anmodet om, at gennemførelsen af afgørelsen om overførsel udsættes, indtil der foreligger et resultat af vedkommendes klage (jf. artikel 27, stk. 3, litra c), og artikel 27, stk. 4)? |
| --- | --- |

4)

Har det nogen betydning, om asylansøgeren, som har påklaget en afgørelse om overførsel, ikke selv har anmodet om, at gennemførelsen af afgørelsen om overførsel udsættes, indtil der foreligger et resultat af vedkommendes klage (jf. artikel 27, stk. 3, litra c), og artikel 27, stk. 4)?

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26.6.2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT L 180, s. 31).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/17 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/17

---

Appel iværksat den 19. februar 2016 af Rådet for Den Europæiske Union til prøvelse af dom afsagt af Retten (Ottende Afdeling) den 10. december 2015 i sag T-512/12, Front Polisario mod Rådet

(Sag C-104/16 P)

(2016/C 111/20)

Processprog: fransk

Parter

Appellant: Rådet for Den Europæiske Union (ved A. de Elera-San Miguel Hurtado og A. Westerhof Löfflerová, som befuldmægtigede)

De andre parter i appelsagen: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) og Europa-Kommissionen

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Rettens dom i sag T-512/12 ophæves. |
| --- | --- |

—

Rettens dom i sag T-512/12 ophæves.

| — | Der træffes endelig afgørelse vedrørende de spørgsmål, som appelsagen vedrører, idet annullationssøgmålet til prøvelse af den anfægtede retsakt, som er anlagt af Front Polisario (»sagsøgeren«), afvises. |
| --- | --- |

—

Der træffes endelig afgørelse vedrørende de spørgsmål, som appelsagen vedrører, idet annullationssøgmålet til prøvelse af den anfægtede retsakt, som er anlagt af Front Polisario (»sagsøgeren«), afvises.

| — | Sagsøgeren tilpligtes at betale de af Rådet afholdte omkostninger i første instans og i forbindelse med denne appel. |
| --- | --- |

—

Sagsøgeren tilpligtes at betale de af Rådet afholdte omkostninger i første instans og i forbindelse med denne appel.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for sin appel, har Rådet fremsat flere anbringender, der vedrører retlige fejl.

For det første har Rådet fundet, at Retten begik en retlig fejl, idet den konkluderede, at sagsøgeren havde søgsmålskompetence ved Den Europæiske Unions jurisdiktion.

For det andet har Rådet anført, at Retten begik en retlig fejl, idet den konkluderede, at sagsøgeren var direkte og individuelt berørt af den annullerede afgørelse.

For det tredje har Rådet kritiseret Retten for at have begået en retlig fejl, idet den støttede annullation på et anbringende, som ikke var blevet fremsat af sagsøgeren, og som Rådet ikke fik mulighed for at forsvare sig imod.

For det fjerde har Rådet gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den konkluderede, at Rådet, inden det kunne vedtage den annullerede afgørelse, havde pligt til at undersøge den påvirkning, som aktiviteterne i forbindelse med produktionen af de varer, der er omfattet af den aftale, der var indgået ved den annullerede afgørelse, kunne få på menneskerettighederne for befolkningen i Vestsahara.

For det femte begik Retten en retlig fejl, idet den konkluderede, at Rådet, inden det kunne vedtage den annullerede afgørelse, havde pligt til at undersøge, om der forelå tegn på udnyttelse, i henhold til aftalen, der var indgået ved den nævnte afgørelse, af naturressourcerne i det område af Vestsahara, der er under marokkansk kontrol, som ville kunne være til skade for befolkningen og til skade for deres grundlæggende rettigheder.

Endelig har Rådet gjort gældende, at Retten begik en retlig fejl, idet den traf afgørelse om en delvis annullation af den anfægtede afgørelse, hvilket medførte en ændring af afgørelsens indhold.

---

Retten

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/18 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/18

---

Rettens dom af 18. februar 2016 — Harrys Pubar og Harry’s New York Bar mod KHIM — Harry’s New York Bar og Harrys Pubar (HARRY’S BAR)

(Forenede sager T-711/13 og T-716/13) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket HARRY’S BAR - det ældre nationale figurmærke PUB CASINO Harrys RESTAURANG - delvist afslag på registrering - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2016/C 111/21)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Harrys Pubar AB (Göteborg, Sverige) (ved advokat L.-E. Ström) (sag T-711/13) og Harry’s New York Bar SA (Paris, Frankrig) (ved advokat S. Arnaud) (sag T-716/13)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)

De andre parter i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenienter ved Retten: Harry’s New York Bar SA (sag T-711/13) og Harrys Pubar AB (som intervenient for Retten i sag T-716/13)

Sagens genstand

To søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 946/2012-1 og R 995/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Harrys Pubar AB og Harry’s New York Bar SA.

Konklusion

| 1) | I sag T-711/13 annulleres punkt 1 i den dispositive del af afgørelsen truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 946/2012-1 og R 995/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Harrys Pubar AB og Harry’s New York Bar SA. |
| --- | --- |

1)

I sag T-711/13 annulleres punkt 1 i den dispositive del af afgørelsen truffet den 8. oktober 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 946/2012-1 og R 995/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Harrys Pubar AB og Harry’s New York Bar SA.

| 2) | I sag T-716/13 frifindes Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

2)

I sag T-716/13 frifindes Harmoniseringskontoret.

| 3) | Harry’s New York Bar bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten, og de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret. Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

3)

Harry’s New York Bar bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten, og de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret. Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler halvdelen af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten.

---

(1)  EUT C 112 af 14.4.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/19 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/19

---

Rettens dom af 19. februar 2016 — Ludwig-Bölkow Systemtechnik mod Kommissionen

(Sag T-53/14) (1)

((Voldgiftsbestemmelse - sjette rammeprogram for aktiviteter med forskning, teknologisk udvikling og fremvisning - tilbagebetaling af en del af de udbetalte beløb og de faste godtgørelser - til dels ufornødent at træffe afgørelse - omkostninger, der er berettiget til EU-finansiering - straffeklausul - åbenbart overdreven karakter))

(2016/C 111/22)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Ludwig-Bölkow Systemtechnik GmbH (Ottobrunn, Tyskland) (først ved advokaterne M. Núñez Müller og T. Becker, derefter ved advokat M. Núñez Müller)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved T. Maxian Rusche og F. Moro, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Det fastslås dels, at Kommissionen ikke med føje kunne begære, at sagsøgeren tilbagebetalte forskud, der var udbetalt for tre kontrakter, dels at sagsøgeren ikke er forpligtet til at betale faste godtgørelser til Kommissionen.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse om den anden og den tredje påstand. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse om den anden og den tredje påstand.

| 2) | De beløb, som Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH skal betale som faste godtgørelser, nedsættes med et beløb, der svarer til 10 % af forskuddene, der skal tilbagebetales i medfør af kontrakterne vedrørende projekterne HyWays, HyApproval og HarmonHy |
| --- | --- |

2)

De beløb, som Ludwig-Bölkow-Systemtechnik GmbH skal betale som faste godtgørelser, nedsættes med et beløb, der svarer til 10 % af forskuddene, der skal tilbagebetales i medfør af kontrakterne vedrørende projekterne HyWays, HyApproval og HarmonHy

| 3) | I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen. |
| --- | --- |

3)

I øvrigt frifindes Europa-Kommissionen.

| 4) | Ludwig-Bölkow-Systemtechnik og Kommissionen bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Ludwig-Bölkow-Systemtechnik og Kommissionen bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 129 af 28.4.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/19 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/19

---

Rettens dom af 18. februar 2016 — Harrys Pubar og Harry’s New York Bar mod KHIM — Harry’s New York Bar og Harrys Pubar (HARRY’S NEW YORK BAR)

(Sag T-84/14 og T-97/14) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket HARRY’S NEW YORK BAR - det ældre nationale figurmærke PUB CASINO Harrys RESTAURANG - delvist afslag på registrering - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2016/C 111/23)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: Harrys Pubar AB (Göteborg, Sverige) (ved advokat L.-E. Ström) (sag T-84/14) og Harry’s New York Bar SA (Paris, Frankrig) (ved advokat S. Arnaud) (sag T-97/14)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved V. Melgar, som befuldmægtiget)

De andre parter i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenienter ved Retten: Harry’s New York Bar SA (sag T-84/14) og Harrys Pubar AB (som intervenient for Retten i sag T-97/14)

Sagens genstand

To søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 14. november 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 1038/2012-1 og R 1045/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Harrys Pubar AB og Harry’s New York Bar SA.

Konklusion

| 1) | I sag T-84/14 annulleres punkt 1 i den dispositive del af afgørelsen truffet den 14. november 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 1038/2012-1 og R 1045/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Harrys Pubar AB og Harry’s New York Bar SA. |
| --- | --- |

1)

I sag T-84/14 annulleres punkt 1 i den dispositive del af afgørelsen truffet den 14. november 2013 af Første Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (forenede sager R 1038/2012-1 og R 1045/2012-1) vedrørende en indsigelsessag mellem Harrys Pubar AB og Harry’s New York Bar SA.

| 2) | I sag T-97/14 frifindes Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

2)

I sag T-97/14 frifindes Harmoniseringskontoret.

| 3) | Harry’s New York Bar bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten, og de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret. Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler en tredjedel af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

3)

Harry’s New York Bar bærer sine egne omkostninger og betaler to tredjedele af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten, og de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret. Harmoniseringskontoret bærer sine egne omkostninger og betaler en tredjedel af de omkostninger, der er afholdt af Harrys Pubar i forbindelse med sagens behandling for Retten.

---

(1)  EUT C 135 af 5.5.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/20 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/20

---

Rettens dom af 18. februar 2016 — Calberson GE mod Kommissionen

(Sag T-164/14) (1)

((Voldgiftsbestemmelse - program for levering af landbrugsprodukter til Rusland - levering af oksekød - interventionsorganets manglende opfyldelse af kontrakten - anvendelig ret - forældelse - forsinket frigivelse af visse sikkerhedsstillelser for levering - delvis betaling af en transportfaktura - utilstrækkelig betaling i udenlandsk valuta af visse fakturaer - morarenter))

(2016/C 111/24)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Calberson GE (Villeneuve-Garenne, Frankrig) (ved advokaterne T. Gallois og E. Dereviankine)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved D. Bianchi og I. Galindo Martín, som befuldmægtigede)

Intervenient til støtte for sagsøgte: Den Franske Republik (ved D. Colas og C. Candat, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Søgsmål i henhold til artikel 272 TEUF med påstand om, at Kommissionen tilpligtes at erstatte sagsøgeren det tab, som denne har lidt som følge af fejl, som interventionsorganet angiveligt har begået i forbindelse med udførelsen af en kontrakt om transport af oksekød til Rusland i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 111/1999 af 18. januar 1999 om almindelige gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2802/98 om et program for levering af landbrugsprodukter til Den Russiske Føderation (EFT L 14, s. 3) og Kommissionens forordning (EF) nr. 1799/1999 af 16. august 1999 om levering af oksekød til Rusland (EFT L 217, s. 20).

Konklusion

| 1) | Europa-Kommissionen frifindes. |
| --- | --- |

1)

Europa-Kommissionen frifindes.

| 2) | Calberson GE betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Calberson GE betaler sagens omkostninger.

| 3) | Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Den Franske Republik bærer sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 184 af 16.6.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/21 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/21

---

Rettens dom af 18. februar 2016 — Jannatian mod Rådet

(Sag T-328/14) (1)

((Fælles udenrigs- og sikkerhedspolitik - restriktive foranstaltninger over for Iran med det formål at forhindre nuklear spredning - indefrysning af midler - indrejserestriktion - annullationssøgsmål - ufornødent at træffe afgørelse - ansvar uden for kontraktforhold - tilstrækkeligt kvalificeret tilsidesættelse af en bestemmelse, som tillægger borgerne rettigheder - ikkeøkonomisk skade))

(2016/C 111/25)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Mahmoud Jannatian (Teheran, Iran) (ved advokaterne I. Smith Monnerville og S. Monnerville)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved F. Naert og M. Bishop, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Sag med påstand om dels annullation af Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP (EUT L 195, s. 39), Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413 (EUT L 281, s. 81), Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007 (EUT L 281, s. 1) og Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning nr. 961/2010 (EUT L 88, s. 1) samt af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 350/2012 af 23. april 2012, (EU) nr. 709/2012 af 2. august 2012, (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012, (EU) nr. 1264/2012 af 21. december 2012, (EU) nr. 522/2013 af 6. juni 2013, (EU) nr. 1203/2013 af 26. november 2013 og (EU) nr. 397/2014 af 16. april 2014 om gennemførelse af forordning nr. 267/2012 (hhv. EUT L 110, s. 17, EUT L 208, s. 2, EUT L 282, s. 16, EUT L 356, s. 55, EUT L 156, s. 3, EUT L 316, s. 1 og EUT L 119, s. 1), for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren, dels betaling af erstatning for den skade, der angiveligt er lidt.

Konklusion

| 1) | Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen, for så vidt som den vedrører annullation af Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP, af Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413, af Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007, af Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning nr. 961/2010, samt af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 350/2012 af 23. april 2012, (EU) nr. 709/2012 af 2. august 2012, (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012, (EU) nr. 1264/2012 af 21. december 2012, (EU) nr. 522/2013 af 6. juni 2013, (EU) nr. 1203/2013 af 26. november 2013 og (EU) nr. 397/2014 af 16. april 2014 om gennemførelse af forordning nr. 267/2012. |
| --- | --- |

1)

Det er ikke længere fornødent at træffe afgørelse i sagen, for så vidt som den vedrører annullation af Rådets afgørelse 2010/413/FUSP af 26. juli 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af fælles holdning 2007/140/FUSP, af Rådets afgørelse 2010/644/FUSP af 25. oktober 2010 om ændring af afgørelse 2010/413, af Rådets forordning (EU) nr. 961/2010 af 25. oktober 2010 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning (EF) nr. 423/2007, af Rådets forordning (EU) nr. 267/2012 af 23. marts 2012 om restriktive foranstaltninger over for Iran og om ophævelse af forordning nr. 961/2010, samt af Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 350/2012 af 23. april 2012, (EU) nr. 709/2012 af 2. august 2012, (EU) nr. 945/2012 af 15. oktober 2012, (EU) nr. 1264/2012 af 21. december 2012, (EU) nr. 522/2013 af 6. juni 2013, (EU) nr. 1203/2013 af 26. november 2013 og (EU) nr. 397/2014 af 16. april 2014 om gennemførelse af forordning nr. 267/2012.

| 2) | I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union. |
| --- | --- |

2)

I øvrigt frifindes Rådet for Den Europæiske Union.

| 3) | Mahmoud Jannatian og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Mahmoud Jannatian og Rådet for Den Europæiske Union bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 212 af 7.7.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/22 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/22

---

Rettens dom af 18. februar 2016 — Penny Markt mod KHIM — Boquoi Handels (B! O)

(Sag T-364/14) (1)

((EF-varemærker - ugyldighedssag - EF-figurmærket B! O - det ældre EF-ordmærke bo - risiko for forveksling - artikel 53, stk. 1, litra a), og artikel 8, stk. 1, litra b) i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2016/C 111/26)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Penny-Markt GmbH (Köln, Tyskland) (ved advokaterne M. Kinkeldey, S. Brandstätter og A. Wagner)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (først ved A. Pohlmann, derefter ved S. Hanne og endeligt ved A. Schifko, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Boquoi Handels OHG (Straelen, Tyskland) (ved advokat P. Mels)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelse truffet den 21. marts 2014 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1201/2013-4) vedrørende en ugyldighedssag mellem Boquoi Handels OHG og Penny Markt GmbH.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Penny Markt GmbH betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Penny Markt GmbH betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 261 af 11.8.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/23

---

Rettens dom af 19. februar 2016 — Infinite Cycle Works mod KHIM — Chance Good Ent. (INFINITY)

(Sag T-30/15) (1)

((EF-varemærker - indsigelsessag - ansøgning om EF-ordmærket INFINITY - det ældre EF-ordmærke INFINI - relativ registreringshindring - risiko for forveksling - artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 207/2009))

(2016/C 111/27)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Infinite Cycle Works Ltd (Delta, Canada) (ved advokaterne E. Manresa Medina og J.M. Manresa Medina)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (ved M. Rajh, som befuldmægtiget)

Den anden part i sagen for appelkammeret ved Harmoniseringskontoret og intervenient ved Retten: Chance Good Ent. Co., Ltd (Changhua, Taiwan) (ved advokaterne P. Rath og W. Festl-Wietek)

Sagens genstand

Søgsmål anlagt til prøvelse af afgørelse truffet den 30. oktober 2014 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 2308/2013-2) vedrørende en indsigelsessag mellem Chance Good Ent. Co., Ltd og Infinite Cycle Works Ltd.

Konklusion

| 1) | Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes. |
| --- | --- |

1)

Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) frifindes.

| 2) | Infinite Cycle Works Ltd betaler sagens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Infinite Cycle Works Ltd betaler sagens omkostninger.

---

(1)  EUT C 89 af 16.3.2015.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/23 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/23

---

Rettens kendelse af 1. februar 2016 — SolarWorld m.fl. mod Rådet

(Sag T-141/14) (1)

((Annullationssøgsmål - dumping - importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina - endelig antidumpingtold - fritagelse for import, der er genstand for en godtagelse af et pristilsagn - uadskillelighed - afvisning))

(2016/C 111/28)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: SolarWorld AG (Bonn, Tyskland), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italien) og Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat L. Ruessmann og solicitor J. Beck)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen, som befuldmægtiget)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede), Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc. (Changshu, Kina), Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kina), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kina) Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (ved advokaterne A. Willems og S. De Knop, samt solicitor K. Daly); og China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Beijing, Kina) (ved advokaterne J.-F. Bellis, F. Di Gianni og A. Scalini)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 3 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1238/2013 af 2. december 2013 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina (EUT L 325, s. 66)

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd og Csi Solar Power (China), Inc. slettes af sag T-141/14 som intervenienter. |
| --- | --- |

2)

Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd og Csi Solar Power (China), Inc. slettes af sag T-141/14 som intervenienter.

| 3) | SolarWorld AG, Brandoni solare SpA og Solaria Energia y Medio Ambiente, SA bærer deres egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

3)

SolarWorld AG, Brandoni solare SpA og Solaria Energia y Medio Ambiente, SA bærer deres egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

| 4) | Europa-Kommissionen, Canadian Solar Manufacturing(Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou); og China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Europa-Kommissionen, Canadian Solar Manufacturing(Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou); og China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 142 af 12.5.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/24 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/24

---

Rettens kendelse af 1. februar 2016 — SolarWorld m.fl. mod Rådet

(Sag T-142/14) (1)

((Annullationssøgsmål - dumping - importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Kina - endelig antidumpingtold - fritagelse for import, der er genstand for en godtagelse af et pristilsagn - uadskillelighed - afvisning))

(2016/C 111/29)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: SolarWorld AG (Bonn, Tyskland), Brandoni solare SpA (Castelfidardo, Italien) og Solaria Energia y Medio Ambiente, SA (Madrid, Spanien) (ved advokat L. Ruessmann og solicitor J. Beck)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved B. Driessen, som befuldmægtiget)

Intervenienter til støtte for sagsøgte: Europa-Kommissionen (ved J.-F. Brakeland, T. Maxian Rusche og A. Stobiecka-Kuik, som befuldmægtigede), Canadian Solar Manufacturing (Changshu) Inc. (Changshu, Kina), Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang), Inc. (Luoyang, Kina), Csi Cells Co. Ltd (Suzhou, Kina) Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou) (ved advokaterne A. Willems og S. De Knop, samt solicitor K. Daly); og China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products (Beijing, Kina) (ved advokaterne J.-F. Bellis, F. Di Gianni og A. Scalini)

Sagens genstand

Påstand om annullation af artikel 2 i Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 1239/2013 af 2. december 2013 om indførelse af en endelig udligningstold på importen af fotovoltaiske moduler af krystallinsk silicium og nøglekomponenter hertil (dvs. celler) med oprindelse i eller afsendt fra Folkerepublikken Kina (EUT L 325, s. 66)

Konklusion

| 1) | Sagen afvises. |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises.

| 2) | Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd og Csi Solar Power (China), Inc. slettes af sag T-142/14 som intervenienter. |
| --- | --- |

2)

Canadian Solar Manufacturing (Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang), Inc., Csi Cells Co. Ltd og Csi Solar Power (China), Inc. slettes af sag T-142/14 som intervenienter.

| 3) | SolarWorld AG, Brandoni solare SpA og Solaria Energia y Medio Ambiente, SA bærer deres egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler. |
| --- | --- |

3)

SolarWorld AG, Brandoni solare SpA og Solaria Energia y Medio Ambiente, SA bærer deres egne omkostninger og betaler Rådet for Den Europæiske Unions omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagen om foreløbige forholdsregler.

| 4) | Europa-Kommissionen, Canadian Solar Manufacturing(Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou); og China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products bærer deres egne omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Europa-Kommissionen, Canadian Solar Manufacturing(Changshu), Inc., Canadian Solar Manufacturing, (Luoyang) Inc., Csi Cells Co. Ltd, Csi Solar Power (China), Inc. (Suzhou); og China Chamber of Commerce for Import and Export of Machinery and Electronic Products bærer deres egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 142 af 12.5.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/25 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/25

---

Kendelse afsagt af Retten den 14. januar 2016 — Hispasat mod Kommissionen

(Sag T-36/15) (1)

((Statsstøtte - digital-tv - støtte til implementering af jordsendt digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Castilla-La Mancha - afgørelse, hvorved støtten erklæres uforenelig med det indre marked - berigtigelse af denne afgørelse efter sagsanlægget - ufornødent at træffe afgørelse))

(2016/C 111/30)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Hispasat, SA (Madrid, Spanien) (først ved advokaterne J. Buendía Sierra, A. Lamadrid de Pablo og A. Balcells Cartagena, derefter ved advokaterne J. Buendía Sierra og A. Lamadrid de Pablo)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen (ved É. Gippini Fournier, P. Němečková og B. Stromsky, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand om delvis annullation af Kommissionens afgørelse C(2014) 6846 final af 1. oktober 2014 vedrørende statsstøtte SA.27408 (C 24/2010) (ex NN 37/2010, ex CP 19/2009), som myndighederne i Castilla-La Mancha har ydet til implementering af jordbaseret digital-tv i fjerntliggende og mindre urbaniserede områder i Castilla-La Mancha.

Konklusion

| 1) | Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen. |
| --- | --- |

1)

Det er ufornødent at træffe afgørelse i sagen.

| 2) | Det er ufornødent at tage stilling til SES Astras interventionsbegæring. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at tage stilling til SES Astras interventionsbegæring.

| 3) | Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Hispasat, SA’s omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Europa-Kommissionen bærer sine egne omkostninger og betaler Hispasat, SA’s omkostninger.

---

(1)  EUT C 89 af 16.3.2015.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/26

---

Sag anlagt den 26. november 2015 — City Train mod EUIPO (CityTrain)

(Sag T-699/15)

(2016/C 111/31)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: City Train GmbH (Regensburg, Tyskland) (ved advokat C. Adori)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: EF-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »CityTrain« — registreringsansøgning nr. 13 154 315

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 9. september 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 843/2015-4)

Påstand

| — | Den af EUIPO vedtagne afgørelse af 9. september 2015 annulleres og det pålægges EUIPO at registrere det af varemærkeansøgning nr. 13 154 315 omfattede figurmærke »CityTrain« med angivelse af farverne »grå, lyserød« for alle de i ansøgningen anførte varer og tjenesteydelser i klasse 12, 37 og 42 som EU-varemærke. |
| --- | --- |

—

Den af EUIPO vedtagne afgørelse af 9. september 2015 annulleres og det pålægges EUIPO at registrere det af varemærkeansøgning nr. 13 154 315 omfattede figurmærke »CityTrain« med angivelse af farverne »grå, lyserød« for alle de i ansøgningen anførte varer og tjenesteydelser i klasse 12, 37 og 42 som EU-varemærke.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b) i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c) i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra c) i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/26 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/26

---

Appel iværksat den 16. december 2015 af DD til prøvelse af Personalerettens dom af 8. oktober 2015 i forenede sager F-106/13 og F-25/14, DD mod FRA

(Sag T-742/15 P)

(2016/C 111/32)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: DD (Wien, Østrig) (ved advokaterne L. Levi og M. Vandenbussche)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Unions Agentur for Grundlæggende Rettigheder (FRA)

Appellantens påstande

| — | Personalerettens dom af 8. oktober 2015 i de forenede sager F-106/13 og F-25/14 ophæves delvist. |
| --- | --- |

—

Personalerettens dom af 8. oktober 2015 i de forenede sager F-106/13 og F-25/14 ophæves delvist.

| — | Følgelig:






  — | annulleres de to afgørelser truffet af FRA (om at pålægge appellanten en irettesættelse og om at bringe hans ansættelseskontrakt til ophør), ikke kun af processuelle grunde, men ligeledes på grundlag af de øvrige anbringender, der er anført under proceduren i første instans. |
| --- | --- | --- |

—

Følgelig:

—

annulleres de to afgørelser truffet af FRA (om at pålægge appellanten en irettesættelse og om at bringe hans ansættelseskontrakt til ophør), ikke kun af processuelle grunde, men ligeledes på grundlag af de øvrige anbringender, der er anført under proceduren i første instans.

| — | tilkendes appellanten en passende erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade, som blev forvoldt ved den administrative undersøgelses samt irettesættelsens åbenbare ulovlighed og uretmæssige karakter. Denne ikke-økonomiske skade er efter ret og billighed opgjort til 15 000 EUR. |
| --- | --- |

—

tilkendes appellanten en passende erstatning for den lidte ikke-økonomiske skade, som blev forvoldt ved den administrative undersøgelses samt irettesættelsens åbenbare ulovlighed og uretmæssige karakter. Denne ikke-økonomiske skade er efter ret og billighed opgjort til 15 000 EUR.

| — | tilkendes appellanten en passende erstatning for den lidte ikke- økonomiske skade, som blev forvoldt ved den ulovlige procedure med henblik på og afgørelse om at bringe ansættelseskontrakten til ophør. Denne ikke-økonomiske skade er efter ret og billighed opgjort til 50 000 EUR. |
| --- | --- |

—

tilkendes appellanten en passende erstatning for den lidte ikke- økonomiske skade, som blev forvoldt ved den ulovlige procedure med henblik på og afgørelse om at bringe ansættelseskontrakten til ophør. Denne ikke-økonomiske skade er efter ret og billighed opgjort til 50 000 EUR.

| — | FRA tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

FRA tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Til støtte for appellen har appellanten fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende er, at Personaleretten begik retlige fejl, da den kun undersøgte det processuelle anbringende om tilsidesættelse af retten til at blive hørt, som førte til annullation af de 2 afgørelser om irettesættelse og om at bringe kontrakten til ophør, og afviste at undersøge alle andre anbringender, som blev rejst under sagen i første instans. Appellanten har gjort gældende, at Personaleretten begik en retlig fejl og foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, tilsidesatte artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder og begrundelsespligten, tilsidesatte princippet om god retspleje og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og anlagde et åbenbart urigtigt skøn. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende er, at Personaleretten begik retlige fejl, da den kun undersøgte det processuelle anbringende om tilsidesættelse af retten til at blive hørt, som førte til annullation af de 2 afgørelser om irettesættelse og om at bringe kontrakten til ophør, og afviste at undersøge alle andre anbringender, som blev rejst under sagen i første instans. Appellanten har gjort gældende, at Personaleretten begik en retlig fejl og foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, tilsidesatte artikel 47 i chartret om grundlæggende rettigheder og begrundelsespligten, tilsidesatte princippet om god retspleje og princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og anlagde et åbenbart urigtigt skøn.

| 2. | Andet anbringende er, at Personaleretten begik retlige fejl, da den afviste sagsøgerens påstand om erstatning for den ikke-økonomiske skade, både for så vidt angår afgørelsen om irettesættelse og afgørelsen om at bringe kontrakten til ophør.






  — | Personaleretten begik retlige fejl i forbindelse med afvisningen af påstanden om erstatning for den ikke-økonomiske skade, som blev forvoldt ved den administrative undersøgelse, gengav bevismaterialet forkert, foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, tilsidesatte begrebet bevis med hensyn til eksistensen af et tab som betingelse for at ifalde ansvar uden for kontraktforhold, foretog en forkert anvendelse af princippet om ret til forsvar og af artikel 86, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, tilsidesatte begrundelsespligten, tilsidesatte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og tilsidesatte artikel 15 i direktiv 2000/43/EF. (1) |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende er, at Personaleretten begik retlige fejl, da den afviste sagsøgerens påstand om erstatning for den ikke-økonomiske skade, både for så vidt angår afgørelsen om irettesættelse og afgørelsen om at bringe kontrakten til ophør.

—

Personaleretten begik retlige fejl i forbindelse med afvisningen af påstanden om erstatning for den ikke-økonomiske skade, som blev forvoldt ved den administrative undersøgelse, gengav bevismaterialet forkert, foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, tilsidesatte begrebet bevis med hensyn til eksistensen af et tab som betingelse for at ifalde ansvar uden for kontraktforhold, foretog en forkert anvendelse af princippet om ret til forsvar og af artikel 86, stk. 2, i vedtægten for tjenestemænd i Den Europæiske Union, tilsidesatte begrundelsespligten, tilsidesatte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og tilsidesatte artikel 15 i direktiv 2000/43/EF. (1)

| — | Personaleretten begik en retlig fejl i forbindelse med afvisningen af påstanden om erstatning for den ikke-økonomiske skade, der blev forvoldt ved afgørelsen om irettesættelse, gengav bevismaterialet forkert, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, begik en retlig fejl ved bedømmelsen af tabet, tilsidesatte begrundelsespligten og tilsidesatte artikel 15 i direktiv 2000/43/EF. |
| --- | --- |

—

Personaleretten begik en retlig fejl i forbindelse med afvisningen af påstanden om erstatning for den ikke-økonomiske skade, der blev forvoldt ved afgørelsen om irettesættelse, gengav bevismaterialet forkert, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, begik en retlig fejl ved bedømmelsen af tabet, tilsidesatte begrundelsespligten og tilsidesatte artikel 15 i direktiv 2000/43/EF.

| — | Personaleretten begik en retlig fejl i forbindelse med afvisningen af påstanden om erstatning for den ikke-økonomiske skade, der blev forvoldt ved afgørelsen om at bringe kontrakten til ophør, gengav bevismaterialet forkert, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, begik en retlig fejl ved bedømmelsen af tabet, tilsidesatte begrundelsespligten, tilsidesatte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og tilsidesatte artikel 15 i direktiv 2000/43/EF. |
| --- | --- |

—

Personaleretten begik en retlig fejl i forbindelse med afvisningen af påstanden om erstatning for den ikke-økonomiske skade, der blev forvoldt ved afgørelsen om at bringe kontrakten til ophør, gengav bevismaterialet forkert, anlagde et åbenbart urigtigt skøn, foretog en ufuldstændig undersøgelse af de faktiske omstændigheder, begik en retlig fejl ved bedømmelsen af tabet, tilsidesatte begrundelsespligten, tilsidesatte princippet om beskyttelse af den berettigede forventning og tilsidesatte artikel 15 i direktiv 2000/43/EF.

---

(1)  Rådets direktiv 2000/43/EF af 29.6.2000 om gennemførelse af princippet om ligebehandling af alle uanset race eller etnisk oprindelse (EFT L 180, s. 22).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/28 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/28

---

Sag anlagt den 14. januar 2016 — GABO:mi mod Kommissionen

(Sag T-10/16)

(2016/C 111/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: GABO:mi Gesellschaft für Ablauforganisation:milliarium mbH & Co. KG (München, Tyskland) (ved advokaterne M. Ahlhaus og C. Mayer)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede afgørelse erklæres ugyldig. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse erklæres ugyldig.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Europa-Kommissionens:

| — | afgørelse af 2. december 2015 (ref. Ares (2015) 5513293) om FP 7 tilskudsaftaler og skrivelse af 2. december 2015 (ref. Ares (2015) 5513293) om en FP 6 tilskudsaftale vedrørende sagsøgtes afgørelse om at iværksætte inddrivelsen efter revision (RAIA000024) om FP 7 afsluttede tilskudsaftaler og revision (RAIA000027) om FP 6 kontrakter, |
| --- | --- |

—

afgørelse af 2. december 2015 (ref. Ares (2015) 5513293) om FP 7 tilskudsaftaler og skrivelse af 2. december 2015 (ref. Ares (2015) 5513293) om en FP 6 tilskudsaftale vedrørende sagsøgtes afgørelse om at iværksætte inddrivelsen efter revision (RAIA000024) om FP 7 afsluttede tilskudsaftaler og revision (RAIA000027) om FP 6 kontrakter,

| — | afgørelse vedrørende debetnota nr. 3241514917 (ref. Ares (2015) 5513293) med krav om, at sagsøgeren indbetaler i alt 1 770 417,29 EUR senest den 15. januar 2016 til sagsøgtes bankkonto, og |
| --- | --- |

—

afgørelse vedrørende debetnota nr. 3241514917 (ref. Ares (2015) 5513293) med krav om, at sagsøgeren indbetaler i alt 1 770 417,29 EUR senest den 15. januar 2016 til sagsøgtes bankkonto, og

| — | afgørelse vedrørende skrivelse af 16. december 2015 (ref. Ares (2015) 5894346, ref. Ares (2015) 5898040, ref. Ares (2015) 5899627), af 21. december 2015 (BUDG/DGA/C4/DB — 025798.4) og af 14. januar 2016 (BUDG/DGA/C4/DB — 025798.1) om at modregne hver betaling i sagsøgerens angivelige gæld i henhold til debetnota nr. 3241514917 (ref. Ares (2015) 5513293). |
| --- | --- |

—

afgørelse vedrørende skrivelse af 16. december 2015 (ref. Ares (2015) 5894346, ref. Ares (2015) 5898040, ref. Ares (2015) 5899627), af 21. december 2015 (BUDG/DGA/C4/DB — 025798.4) og af 14. januar 2016 (BUDG/DGA/C4/DB — 025798.1) om at modregne hver betaling i sagsøgerens angivelige gæld i henhold til debetnota nr. 3241514917 (ref. Ares (2015) 5513293).

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fire anbringender.

| 1. | Med det første anbringende anføres det, at de anfægtede afgørelser er ulovlige, fordi alle de krævede omkostninger opfylder kriteriet for støtteberettigelse i artikel II.14.1 i tilskudsaftalen. |
| --- | --- |

1.

Med det første anbringende anføres det, at de anfægtede afgørelser er ulovlige, fordi alle de krævede omkostninger opfylder kriteriet for støtteberettigelse i artikel II.14.1 i tilskudsaftalen.

| 2. | Med det andet anbringende anføres det, at de anfægtede afgørelser ikke opfylder de gældende formelle og proceduremæssige krav og er behæftet med en mangel, idet princippet om god forvaltningsskik er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

2.

Med det andet anbringende anføres det, at de anfægtede afgørelser ikke opfylder de gældende formelle og proceduremæssige krav og er behæftet med en mangel, idet princippet om god forvaltningsskik er blevet tilsidesat.

| 3. | Med det tredje anbringende anføres det, at de anfægtede afgørelser tilsidesætter proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje anbringende anføres det, at de anfægtede afgørelser tilsidesætter proportionalitetsprincippet.

| 4. | Med det fjerde anbringende anføres det, at pålæggelsen af en konventionalbod i de anfægtede afgørelser ligeledes er ulovlig, idet sagsøgeren ikke har modtaget uberettigede finansielle bidrag. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde anbringende anføres det, at pålæggelsen af en konventionalbod i de anfægtede afgørelser ligeledes er ulovlig, idet sagsøgeren ikke har modtaget uberettigede finansielle bidrag.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/29

---

Sag anlagt den 25. januar 2016 — Ilona Biernacka-Hoba mod EUIPO — Formata Bogusław Hoba (Formata)

(Sag T-23/16)

(2016/C 111/34)

Stævningen affattet på polsk

Parter

Sagsøger: Ilona Biernacka-Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polen) (ved advokat R. Rumpel)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Formata Bogusław Hoba (Aleksandrów Łódzki, Polen)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Formata Bogusław Hoba

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »Formata« — EU-varemærkeregistrering nr. 11 529 427

Sagen for Harmoniseringskontoret: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 4. november 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 102/2015-2)

Påstande

| — | Det fastslås, at søgsmålet er velbegrundet. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at søgsmålet er velbegrundet.

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den forkastede ugyldighedsbegæringen vedrørende det registrerede varemærke »Formata« nr. 11 529 427. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres, for så vidt som den forkastede ugyldighedsbegæringen vedrørende det registrerede varemærke »Formata« nr. 11 529 427.

| — | Den anfægtede afgørelse ændres, idet varemærke »Formata« nr. 11 529 427 erklæres ugyldigt. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres, idet varemærke »Formata« nr. 11 529 427 erklæres ugyldigt.

| — | Den anfægtede afgørelse ændres for så vidt angår sagsomkostningerne. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres for så vidt angår sagsomkostningerne.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/29 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/29

---

Sag anlagt den 22. januar 2016 — Den Hellenske Republik mod Kommissionen

(Sag T-26/16)

(2016/C 111/35)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Den Hellenske Republik (ved G. Kanellopoulos, O. Tsirkinidou og A. Ev. Basilopoulou)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede gennemførelsesafgørelse fra Kommissionen af 13. november 2015»om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)« meddelt under K(2015) 7716 og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende L 303 af 20.11.2015, s. 35 ff., annulleres, for så vidt som Den Hellenske Republik efter kontrollerne IR/2009/004/GR og IR/2009/0017/GR blev pålagt faste finansielle engangskorrektioner for forsinkelser i inddrivelsesproceduren, for ikke at have leveret oplysninger og generelt for mangler i proceduren for gældsforvaltning for et samlet beløb på 11 534 827,97 EUR i overensstemmelse med opgørelsen i bilaget til samme. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede gennemførelsesafgørelse fra Kommissionen af 13. november 2015»om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL)« meddelt under K(2015) 7716 og offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende L 303 af 20.11.2015, s. 35 ff., annulleres, for så vidt som Den Hellenske Republik efter kontrollerne IR/2009/004/GR og IR/2009/0017/GR blev pålagt faste finansielle engangskorrektioner for forsinkelser i inddrivelsesproceduren, for ikke at have leveret oplysninger og generelt for mangler i proceduren for gældsforvaltning for et samlet beløb på 11 534 827,97 EUR i overensstemmelse med opgørelsen i bilaget til samme.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat fem anbringender.

Særligt har Den Hellenske Republik for så vidt angår den faste finansielle korrektion på 10 %, der blev pålagt for regnskabsåret 2011, fremsat fire anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrører et manglende retligt grundlag for at pålægge faste finansielle korrektioner. |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrører et manglende retligt grundlag for at pålægge faste finansielle korrektioner.

| 2. | Med det andet annullationsanbringende vedrørende de påståede forsinkelser i inddrivelsesproceduren gøres gældende, at pålæggelsen af korrektioner i 2015 som følge af mangler ved kontrolsystemet, som også vedrører forhold før 2000, i forlængelse af konklusioner, der blev foretaget for første gang i 2011, under tilsidesættelse af de græske myndigheders ret til forsvar, og hvilke myndigheder Kommissionen pålagde en uforholdsmæssig byrde, er i strid med det almindelige retssikkerhedsprincip, med Kommissionens pligt til at handle rettidigt og under alle omstændigheder inden for en rimelig frist. |
| --- | --- |

2.

Med det andet annullationsanbringende vedrørende de påståede forsinkelser i inddrivelsesproceduren gøres gældende, at pålæggelsen af korrektioner i 2015 som følge af mangler ved kontrolsystemet, som også vedrører forhold før 2000, i forlængelse af konklusioner, der blev foretaget for første gang i 2011, under tilsidesættelse af de græske myndigheders ret til forsvar, og hvilke myndigheder Kommissionen pålagde en uforholdsmæssig byrde, er i strid med det almindelige retssikkerhedsprincip, med Kommissionens pligt til at handle rettidigt og under alle omstændigheder inden for en rimelig frist.

| 3. | Med det tredje annullationsanbringende vedrørende de påståede mangler i proceduren med inddrivelse ved modregning gøres gældende, at Kommissionens afgørelse fuldstændigt mangler en tilstrækkelig og endelig begrundelse og under alle omstændigheder blev vedtaget på grundlag af en åbenbar bedømmelsesfejl. |
| --- | --- |

3.

Med det tredje annullationsanbringende vedrørende de påståede mangler i proceduren med inddrivelse ved modregning gøres gældende, at Kommissionens afgørelse fuldstændigt mangler en tilstrækkelig og endelig begrundelse og under alle omstændigheder blev vedtaget på grundlag af en åbenbar bedømmelsesfejl.

| 4. | Med det fjerde annullationsanbringende vedrørende den beregning, som Kommissionen fandt fejlagtig, af de renter i henhold til kriteriet 50/50 i artikel 31, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 (1) og deres deraf følgende manglende overensstemmelse med bilag III gøres gældende, at Kommissionen foretog en fejlagtig fortolkning og anvendelse af bestemmelserne i artikel 32, stk. 1 og 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005. |
| --- | --- |

4.

Med det fjerde annullationsanbringende vedrørende den beregning, som Kommissionen fandt fejlagtig, af de renter i henhold til kriteriet 50/50 i artikel 31, stk. 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005 (1) og deres deraf følgende manglende overensstemmelse med bilag III gøres gældende, at Kommissionen foretog en fejlagtig fortolkning og anvendelse af bestemmelserne i artikel 32, stk. 1 og 5, i forordning (EF) nr. 1290/2005.

Endelig med hensyn til de resterende anfægtede dele af den anfægtede gennemførelsesafgørelse fra Kommissionen vedrørende pålæggelsen af en engangskorrektion i de individuelle tilfælde, som blev undergivet kontrol, er det femte anbringende gjort gældende, som efter de nødvendige indledende bemærkninger til alle disse tilfælde separat henviser til hver enkelt pålagt korrektion, og som er støttet på en tilsidesættelse af artikel 32 i forordning (EF) nr. 1290/2005, ubestemthed, en fuldstændig mangel på tilstrækkelig og endelig begrundelse, en lang række åbenbart urigtige skøn fra Kommissionens side, tilsidesættelse af princippet om god forvaltningsskik og proportionalitetsprincippet samt Kommissionens tilsidesættelse af sin skønsmæssige beføjelse ved pålæggelsen af de omtvistede beløb over for Den Hellenske Republik.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1290/2005 af 21.6.2005 om finansiering af den fælles landbrugspolitik (EUT L 209, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/31 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/31

---

Sag anlagt den 25. januar 2016 — Det Forenede Kongerige mod Kommissionen

(Sag T-27/16)

(2016/C 111/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (ved J. Kraehling, som befuldmægtiget, og barristers S. Lee og M. Gray)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Sagsøgerens påstande

| — | Artikel 1 i Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2098 af 13. november 2015 (1), hvorved det bl.a. blev fastslået, at en del af landbrugsudgifterne vedrørende beregningen af værdien af den afsatte produktion, som Storbritannien havde erklæret, var blevet afholdt i strid med EU-retten og ikke kan finansieres af EGFL og ELFUL, hvilket førte til en samlet finansiel korrektion på 1 849 194,86 EUR, annulleres delvist. |
| --- | --- |

—

Artikel 1 i Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2098 af 13. november 2015 (1), hvorved det bl.a. blev fastslået, at en del af landbrugsudgifterne vedrørende beregningen af værdien af den afsatte produktion, som Storbritannien havde erklæret, var blevet afholdt i strid med EU-retten og ikke kan finansieres af EGFL og ELFUL, hvilket førte til en samlet finansiel korrektion på 1 849 194,86 EUR, annulleres delvist.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren fremsat to anbringender.

| 1. | Første anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl i sin fortolkning af kravet om, at en medlemsstat, når det beregner værdien af den afsatte produktion for en producentorganisation med henblik på at fastsætte loftet for støtten, kan tage hensyn til produktionen fra producenter, der tilslutter sig organisationen. Kommissionen tilsidesatte med denne konklusion de klare bestemmelser i for det første artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 3, i Kommissionens forordning 1433/2003 (2) og for det andet artikel 52, stk. 1, og artikel 52, stk. 2, i Kommissionens forordning 1580/2007 (3). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen begik en retlig fejl i sin fortolkning af kravet om, at en medlemsstat, når det beregner værdien af den afsatte produktion for en producentorganisation med henblik på at fastsætte loftet for støtten, kan tage hensyn til produktionen fra producenter, der tilslutter sig organisationen. Kommissionen tilsidesatte med denne konklusion de klare bestemmelser i for det første artikel 3, stk. 1, og artikel 3, stk. 3, i Kommissionens forordning 1433/2003 (2) og for det andet artikel 52, stk. 1, og artikel 52, stk. 2, i Kommissionens forordning 1580/2007 (3).

| 2. | Andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen ved sin fortolkning af værdien af nye medlemmers produktion tilsidesatte legalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet, som finder anvendelse med særlig styrke, når en foranstaltning medfører finansielle konsekvenser og/eller pålæggelse af straf. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende, hvorved det gøres gældende, at Kommissionen ved sin fortolkning af værdien af nye medlemmers produktion tilsidesatte legalitetsprincippet og retssikkerhedsprincippet, som finder anvendelse med særlig styrke, når en foranstaltning medfører finansielle konsekvenser og/eller pålæggelse af straf.

---

(1)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2098 af 13.11.2015 om udelukkelse fra EU-finansiering af visse udgifter, som medlemsstaterne har afholdt inden for rammerne af Den Europæiske Garantifond for Landbruget (EGFL) og Den Europæiske Landbrugsfond for Udvikling af Landdistrikterne (ELFUL) (meddelt under nummer C(2015) 7716) (EUT L 303, s. 35).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1433/2003 af 11.8.2003 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96 for så vidt angår driftsfonde, driftsprogrammer og finansiel støtte (EUT L 203, s. 25).

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21.12.2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (EUT L 350, s. 1).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/32

---

Sag anlagt den 26. januar 2016 — Enercon mod EUIPO — Gamesa Eólica (Nuancer af grøn)

(Sag T-36/16)

(2016/C 111/37)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Enercon GmbH (Aurich, Tyskland) (ved advokat S. Overhage)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Gamesa Eólica, SL (Sarriguren, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Enercon GmbH

Det omtvistede varemærke: EU-farvemærke, der udgøres af forskellige nuancer af grøn — EU-varemærke nr. 2 346 542.

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 28. oktober 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 597/2015-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/32 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/32

---

Sag anlagt den 26. januar 2016 — Novartis AG mod EUIPO — SK Chemials GmbH (gengivelse af et plaster)

(Sag T-44/16)

(2016/C 111/38)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Novartis AG (Basel, Schweiz) (ved advokat M. Douglas)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: SK Chemials GmbH (Eschborn, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Novartis AG

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke (gengivelse af et plaster) — EU-varemærkeregistrering nr. 11 293 362

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 27. november 2015 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 2342/2014-5)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra e), nr. ii), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 80, stk. 2 i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 80, stk. 2 i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af princippet om retten til retfærdig rettergang foretaget af appelkammeret ved EUIPO. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af princippet om retten til retfærdig rettergang foretaget af appelkammeret ved EUIPO.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/33 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/33

---

Sag anlagt den 1. februar 2016 — Alfonso Egüed mod EUIPO — Jackson Family Farms (BYRON)

(Sag T-45/16)

(2016/C 111/39)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Nelson Alfonso Egüed (Madrid, Spanien) (ved advokat N. Fernandez Fernandez-Pacheco)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Jackson Family Farms LLC

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Nelson Alfonso Egüed

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelen »BYRON« — registreringsansøgning nr. 10 581 619

Sagen for Harmoniseringskontoret: Indsigelsessag/ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 16. november 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 822/2015-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Det fastslås, at EU-varemærkeansøgning nr. 10581619 »BYRON« registreres for alle varer omfattet af klasse 18,25 og 33 (idet sidstnævnte er den omtvistede klasse i denne sag). |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at EU-varemærkeansøgning nr. 10581619 »BYRON« registreres for alle varer omfattet af klasse 18,25 og 33 (idet sidstnævnte er den omtvistede klasse i denne sag).

| — | Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Intervenienten tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4 i forordning nr. 207/2009 for så vidt angår krænkelsen passing off i henhold til common law. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 4 i forordning nr. 207/2009 for så vidt angår krænkelsen passing off i henhold til common law.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/34

---

Sag anlagt den 3. februar 2016 — Crédit Mutuel Arkéa mod ECB

(Sag T-52/16)

(2016/C 111/40)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Crédit Mutuel Arkéa (Le Relecq-Kerhuon, Frankrig) (ved advokat H. Savoie)

Sagsøgt: Den Europæiske Centralbank (ECB)

Sagsøgerens påstande

| — | Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 4. december 2015 (ECB/SSM/2015 — 9695000CG7B84NLR5984/40) om fastlæggelse af de tilsynsmæssige krav, som finder anvendelse på Groupe Crédit Mutuel, annulleres. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Centralbanks afgørelse af 4. december 2015 (ECB/SSM/2015 — 9695000CG7B84NLR5984/40) om fastlæggelse af de tilsynsmæssige krav, som finder anvendelse på Groupe Crédit Mutuel, annulleres.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført tre anbringender, der i det væsentlige er identiske med eller svarer til de anbringender, som er blevet anført inden for rammerne af sag T-712/15, Crédit Mutuel Arkéa mod ECB.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/34 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/34

---

Sag anlagt den 5. februar 2016 — Netguru mod EUIPO (NETGURU)

(Sag T-54/16)

(2016/C 111/41)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Netguru sp. z o.o. (Poznań, Polen) (ved advokat K. Jarosiński)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »NETGURU« — registreringsansøgning nr. 12 994 166

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 18. december 2015 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 144/2015-5)

Påstande

| — | Afgørelse truffet den 18. december 2015 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret annulleres i det hele. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 18. december 2015 af Femte Appelkammer ved Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret annulleres i det hele.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for appelkammeret.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 41, stk. 2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og af artikel 75 i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 41, stk. 2, litra c), i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder og af artikel 75 i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 76, stk. 2, i forordning nr. 207/2009

| — | Urigtig anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Urigtig anvendelse af artikel 7, stk. 1, litra b) og c), i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/35 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/35

---

Sag anlagt den 10. februar 2016 — Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet

(Sag T-56/16)

(2016/C 111/42)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Oil Pension Fund Investment Company (Teheran, Iran) (ved advokat K. Kleinschmidt)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union

Sagsøgerens påstande

| — | Såvel Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2216 af 30. november 2015 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran som Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 2015/2204 af 30. november 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 annulleres med øjeblikkelig virkning, for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Såvel Rådets afgørelse (FUSP) 2015/2216 af 30. november 2015 om ændring af afgørelse 2010/413/FUSP om restriktive foranstaltninger over for Iran som Rådets gennemførelsesforordning (EU) nr. 2015/2204 af 30. november 2015 om gennemførelse af forordning (EU) nr. 267/2012 annulleres med øjeblikkelig virkning, for så vidt som disse retsakter vedrører sagsøgeren.

| — | Der anordnes en foranstaltning med henblik på sagens tilrettelæggelse i henhold til artikel 89 i Rettens procesreglement, hvorved sagsøgte pålægges at fremlægge samtlige dokumenter vedrørende den anfægtede afgørelse, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Der anordnes en foranstaltning med henblik på sagens tilrettelæggelse i henhold til artikel 89 i Rettens procesreglement, hvorved sagsøgte pålægges at fremlægge samtlige dokumenter vedrørende den anfægtede afgørelse, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Akterne i sagen Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645) inddrages i den foreliggende sag. |
| --- | --- |

—

Akterne i sagen Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645) inddrages i den foreliggende sag.

| — | Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Rådet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Til støtte for søgsmålet har sagsøgeren anført fire anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 266 TEUF
  Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet i henhold til artikel 266 TEUF ikke må vedtage retsakter, der har det samme indhold, som de retsakter af 21. december 2012, der blev annulleret ved Domstolens dom i sagen Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645). |
| --- | --- |

1.

Første anbringende vedrørende en tilsidesættelse af artikel 266 TEUF

Sagsøgeren er af den opfattelse, at Rådet i henhold til artikel 266 TEUF ikke må vedtage retsakter, der har det samme indhold, som de retsakter af 21. december 2012, der blev annulleret ved Domstolens dom i sagen Oil Pension Fund Investment Company mod Rådet (T-121/13, ECLI:EU:T:2015:645).

| 2. | Andet anbringende om en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar, af sagsøgerens ret til en effektiv domstolsbeskyttelse og af begrundelsespligten
  I denne sammenhæng har sagsøgeren gjort gældende, at der ikke har fundet en forskriftsmæssig høring sted, og at selskabet ikke blev givet aktindsigt. Sagsøgeren stiller sig uforstående over for den i de anfægtede retsakter indeholdte begrundelse. Af disse grunde er sagsøgerens ret til forsvar og dennes krav på en effektiv domstolsbeskyttelse blevet tilsidesat. Der foreligger desuden en tilsidesættelse af princippet om retten til kontradiktion. Endvidere har sagsøgeren anført, at Rådet foretog en fejlagtig bedømmelse af omstændighederne i relation til sagsøgeren. Sagsøgeren er af den opfattelse, at selskabet blev afskåret fra retten til en retfærdig rettergang i overensstemmelse med retsstatsprincippet, idet selskabet på grund af manglende kendskab til de relevante påstande og Rådets angivelige bevismateriale ikke har kunnet udtale sig konkret og heller ikke har kunnet fremlægge noget bevis for det modsatte til belysning af tvisten. |
| --- | --- |

2.

Andet anbringende om en tilsidesættelse af sagsøgerens ret til forsvar, af sagsøgerens ret til en effektiv domstolsbeskyttelse og af begrundelsespligten

I denne sammenhæng har sagsøgeren gjort gældende, at der ikke har fundet en forskriftsmæssig høring sted, og at selskabet ikke blev givet aktindsigt. Sagsøgeren stiller sig uforstående over for den i de anfægtede retsakter indeholdte begrundelse. Af disse grunde er sagsøgerens ret til forsvar og dennes krav på en effektiv domstolsbeskyttelse blevet tilsidesat. Der foreligger desuden en tilsidesættelse af princippet om retten til kontradiktion. Endvidere har sagsøgeren anført, at Rådet foretog en fejlagtig bedømmelse af omstændighederne i relation til sagsøgeren. Sagsøgeren er af den opfattelse, at selskabet blev afskåret fra retten til en retfærdig rettergang i overensstemmelse med retsstatsprincippet, idet selskabet på grund af manglende kendskab til de relevante påstande og Rådets angivelige bevismateriale ikke har kunnet udtale sig konkret og heller ikke har kunnet fremlægge noget bevis for det modsatte til belysning af tvisten.

| 3. | Tredje anbringende vedrørende et åbenbart urigtigt skøn, en manglende eller fejlbehæftet bedømmelse og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet
  Efter sagsøgerens opfattelse har Rådet ved at vedtage de anfægtede retsakter foretaget et åbenbart urigtigt skøn. Rådet har på en utilstrækkelig og/eller forkert måde vurderet de omstændigheder, der ligger til grund for de anfægtede retsakter. I denne sammenhæng gøres det bl.a. gældende, at begrundelsen i de anfægtede retsakter for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren er fejlagtig. De anfægtede retsakter udgør desuden en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet. |
| --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrørende et åbenbart urigtigt skøn, en manglende eller fejlbehæftet bedømmelse og en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet

Efter sagsøgerens opfattelse har Rådet ved at vedtage de anfægtede retsakter foretaget et åbenbart urigtigt skøn. Rådet har på en utilstrækkelig og/eller forkert måde vurderet de omstændigheder, der ligger til grund for de anfægtede retsakter. I denne sammenhæng gøres det bl.a. gældende, at begrundelsen i de anfægtede retsakter for vedtagelsen af de restriktive foranstaltninger over for sagsøgeren er fejlagtig. De anfægtede retsakter udgør desuden en tilsidesættelse af proportionalitetsprincippet.

| 4. | Fjerde anbringende vedrørende en tilsidesættelse af de rettigheder, der sikres i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder
  Sagsøgeren har hermed gjort gældende, at selskabets rettigheder, der er sikret i henhold til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter: chartret om grundlæggende rettigheder), er blevet tilsidesat ved de anfægtede retsakter. I den forbindelse har selskabet gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af friheden til at oprette og drive egen virksomhed i Den Europæiske Union (artikel 16 i chartret om grundlæggende rettigheder) og af retten til at anvende og navnlig at træffe dispositioner med lovligt erhvervet ejendom i Den Europæiske Union (artikel 17 i chartret om grundlæggende rettigheder). Endelig har sagsøgeren anført, at der foreligger en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet (artikel 20 i chartret om grundlæggende rettigheder) og af princippet om forbud mod forskelsbehandling (artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder). |
| --- | --- |

4.

Fjerde anbringende vedrørende en tilsidesættelse af de rettigheder, der sikres i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder

Sagsøgeren har hermed gjort gældende, at selskabets rettigheder, der er sikret i henhold til Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder (herefter: chartret om grundlæggende rettigheder), er blevet tilsidesat ved de anfægtede retsakter. I den forbindelse har selskabet gjort gældende, at der foreligger en tilsidesættelse af friheden til at oprette og drive egen virksomhed i Den Europæiske Union (artikel 16 i chartret om grundlæggende rettigheder) og af retten til at anvende og navnlig at træffe dispositioner med lovligt erhvervet ejendom i Den Europæiske Union (artikel 17 i chartret om grundlæggende rettigheder). Endelig har sagsøgeren anført, at der foreligger en tilsidesættelse af ligebehandlingsprincippet (artikel 20 i chartret om grundlæggende rettigheder) og af princippet om forbud mod forskelsbehandling (artikel 21 i chartret om grundlæggende rettigheder).

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/36 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/36

---

Sag anlagt den 11. februar 2016 — Apax Partners mod EUIPO — Apax Partners Midmarket (APAX)

(Sag T-58/16)

(2016/C 111/43)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Apax Partners LLP (London, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors D. Rose, J. Curry og J. Warner)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Apax Partners Midmarket (Paris, Frankrig)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Apax Partners LLP

Det omtvistede varemærke: EU-ordmærket »APAX« — registreringsansøgning nr. 3 538 981

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 26. november 2015 af Andet Appelkammer ved EUIPO (sag R 1441/2014-2)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele og ansøgningen om det omtvistede varemærke hjemvises til EUIPO til videre behandling. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres i det hele og ansøgningen om det omtvistede varemærke hjemvises til EUIPO til videre behandling.

| — | EUIPO og eventuelle parter i sagen for appelkammeret tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger forbundet med sagens behandling for Retten og for appelkammeret samt behandlingen af indsigelsessag nr. B 764 029 ved indsigelsesafdelingen. |
| --- | --- |

—

EUIPO og eventuelle parter i sagen for appelkammeret tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger forbundet med sagens behandling for Retten og for appelkammeret samt behandlingen af indsigelsessag nr. B 764 029 ved indsigelsesafdelingen.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra a) og b), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra a) og b), i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/37

---

Appel iværksat den 13. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-9/14, De Nicola mod EIB

(Sag T-59/16 P)

(2016/C 111/44)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat G. Ferabecoli)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Investeringsbank

Appellantens påstande

| — | Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 og 3 i den dispositive del samt præmis 58-63 i selve dommen annulleres. |
| --- | --- |

—

Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 og 3 i den dispositive del samt præmis 58-63 i selve dommen annulleres.

| — | Følgelig annulleres de retningslinjer, der var fastsat for 2012, eller det fastslås, at de ikke længere finder anvendelse; EIB tilpligtes at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, som forlangt i stævningen, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer en ny afgørelse vedrørende de annullerede præmisser. |
| --- | --- |

—

Følgelig annulleres de retningslinjer, der var fastsat for 2012, eller det fastslås, at de ikke længere finder anvendelse; EIB tilpligtes at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, som forlangt i stævningen, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer en ny afgørelse vedrørende de annullerede præmisser.

| — | Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens (enedommer) dom af 18. december 2015, De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank (F-9/14).

Anbringender og væsentligste argumenter er de samme som i sag T-55/16 P, De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/37 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/37

---

Appel iværksat den 13. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-55/13, De Nicola mod EIB

(Sag T-60/16 P)

(2016/C 111/45)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat G. Ferabecoli)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Investeringsbank

Appellantens påstande

| — | Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 og 3 i den dispositive del samt præmis 59-64 i selve dommen annulleres. |
| --- | --- |

—

Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 og 3 i den dispositive del samt præmis 59-64 i selve dommen annulleres.

| — | Følgelig annulleres de retningslinjer, der var fastsat for 2011, eller det fastslås, at de ikke længere finder anvendelse; EIB tilpligtes at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, som krævet i stævningen, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer en ny afgørelse vedrørende de annullerede præmisser. |
| --- | --- |

—

Følgelig annulleres de retningslinjer, der var fastsat for 2011, eller det fastslås, at de ikke længere finder anvendelse; EIB tilpligtes at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, som krævet i stævningen, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer en ny afgørelse vedrørende de annullerede præmisser.

| — | Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Den foreliggende appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens (enedommer) dom af 18. december 2015, De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank (F-55/13).

Anbringender og væsentligste argumenter er de samme som i sag T-55/16 P, De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/38 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/38

---

Sag anlagt den 12. februar 2016 — Coca-Cola mod EUIPO — Mitico (Master)

(Sag T-61/16)

(2016/C 111/46)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: The Coca-Cola Company (Atlanta, De Forenede Stater) (ved barristers S. Malynicz og S. Baran, samt solicitors D. Stone og A. Dykes,)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico) (Damaskus, Syrien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Ansøger af det omtvistede varemærke: Modern Industrial & Trading Investment Co. Ltd (Mitico)

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke indeholdende ordbestanddelen »Master« — registreringsansøgning nr. 9 091 612

Sagen for EUIPO: Indsigelsessag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 2. december 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 1251/2015-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO og EU-varemærkeansøgeren tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale omkostningerne afholdt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen på ethvert stadium af indsigelses- og klageproceduren, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for Retten. |
| --- | --- |

—

EUIPO og EU-varemærkeansøgeren tilpligtes at bære deres egne omkostninger og betale omkostningerne afholdt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen på ethvert stadium af indsigelses- og klageproceduren, herunder omkostningerne i forbindelse med sagens behandling for Retten.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, litra b), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, litra b), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 65, stk. 6, i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 65, stk. 6, i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/39 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/39

---

Sag anlagt den 15. februar 2016 — Wieromiejczyk mod EUIPO (Tasty Puff)

(Sag T-64/16)

(2016/C 111/47)

Processprog: polsk

Parter

Sagsøger: Michał Wieromiejczyk (Pabianice, Polen) (ved advokat R. Rumpel)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke, der indeholder ordbestanddelene »Tasty Puff« — registreringsansøgning nr. 13 072 061.

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 5. november 2015 af Femte Appelkammer ved EUIPO (sag R 3058/2014-5)

Påstande

| — | Det fastslås, at søgsmålet er velbegrundet. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at søgsmålet er velbegrundet.

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Den anfægtede afgørelse ændres, idet EUIPO tilpligtes at tilkende retten til varemærke nr. 13 072 061 »Tasty Puff«. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse ændres, idet EUIPO tilpligtes at tilkende retten til varemærke nr. 13 072 061 »Tasty Puff«.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 2, i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/39 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/39

---

Sag anlagt den 15. februar 2016 — fleur ami mod mod EUIPO — 8 Seasons Design (Lamper)

(Sag T-67/16)

(2016/C 111/48)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: fleur ami GmbH (Willich, Tyskland) (ved advokat B. Potthoff)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: 8 Seasons Design GmbH (Eschweiler, Tyskland)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede design: fleur ami GmbH

Det omtvistede design: EF-design »Lamper« — ansøgningsregistrering nr. 2 252 213-0002

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 1. december 2015 af Tredje Appelkammer ved EUIPO (sag R 2164/2014-3)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | Subsidiært berammes mundtlig forhandling. |
| --- | --- |

—

Subsidiært berammes mundtlig forhandling.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringende

| — | Tilsidesættelse af artikel 6 i forordning nr. 6/2002. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 6 i forordning nr. 6/2002.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/40 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/40

---

Sag anlagt den 15. februar 2016 — Deichmann mod EUIPO — Munich (Gengivelse af et kryds på siden af en sportssko)

(Sag T-68/16)

(2016/C 111/49)

Stævningen affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Deichmann SE (Essen, Tyskland) (ved advokat C. Onken)

Sagsøgt: Den Europæiske Unions Kontor for Intellektuel Ejendomsret (EUIPO)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Munich, SL (Capellades, Spanien)

Oplysninger vedrørende sagen for EUIPO

Indehaver af det omtvistede varemærke: Munich, SL

Det omtvistede varemærke: EU-figurmærke (Gengivelse af et kryds på siden af en sportssko) — EU-varemærkeregistrering nr. 2 923 852

Sagen for EUIPO: Ugyldighedssag

Den anfægtede afgørelse: Afgørelse truffet den 4. december 2015 af Fjerde Appelkammer ved EUIPO (sag R 2345/2014-4)

Påstande

| — | Den anfægtede afgørelse annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede afgørelse annulleres.

| — | EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EUIPO tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender

| — | Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009 |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 15, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009

| — | Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

Tilsidesættelse af artikel 51, stk. 1, litra a), i forordning nr. 207/2009.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/41 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/41

---

Appel iværksat den 17. februar 2016 af Carlo De Nicola til prøvelse af Personalerettens dom af 18. december 2015 i sag F-104/13, De Nicola mod EIB

(Sag T-70/16 P)

(2016/C 111/50)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Carlo De Nicola (Strassen, Luxembourg) (ved advokat G. Ferabecoli)

Den anden part i appelsagen: Den Europæiske Investeringsbank

Appellantens påstande

| — | Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 i den dispositive del samt præmis 13-17, 57-60 og 62-68 i selve dommen annulleres. |
| --- | --- |

—

Appellen tages til følge og den appellerede dom ophæves delvist, idet punkt 2 i den dispositive del samt præmis 13-17, 57-60 og 62-68 i selve dommen annulleres.

| — | Følgelig fastslås, at EIB begik chikane over for Carlo De Nicola, og EIB tilpligtes at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer ny afgørelse vedrørene de annullerede præmisser. Dette forudsætter en gennemførelse af den anmodede lægeundersøgelse. |
| --- | --- |

—

Følgelig fastslås, at EIB begik chikane over for Carlo De Nicola, og EIB tilpligtes at erstatte det af Carlo De Nicola lidte tab, eller subsidiært hjemvises sagen til en anden afdeling i Personaleretten, sammensat af et nyt dommerkollegium, med henblik på at denne træffer ny afgørelse vedrørene de annullerede præmisser. Dette forudsætter en gennemførelse af den anmodede lægeundersøgelse.

| — | Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Europæiske Investeringsbank tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

Denne appel er iværksat til prøvelse af Personalerettens (enedommer) dom af 18. december 2015, De Nicola mod Den Europæiske Investeringsbank (F-104/13).

Til støtte for appellen har appellanten fremsat tre anbringender.

| 1. | Første anbringende vedrørende den kontraktmæssige karakter af forholdet mellem appellanten og EIB






  — | Appellanten har i denne forbindelse gjort gældende, at han har nedlagt påstand om erstatning af tab i henhold til EIB’s kontraktmæssige ansvar og ikke i henhold til Den Europæiske Unions ansvar uden for kontraktforhold. |
| --- | --- | --- |

1.

Første anbringende vedrørende den kontraktmæssige karakter af forholdet mellem appellanten og EIB

—

Appellanten har i denne forbindelse gjort gældende, at han har nedlagt påstand om erstatning af tab i henhold til EIB’s kontraktmæssige ansvar og ikke i henhold til Den Europæiske Unions ansvar uden for kontraktforhold.

| 2. | Andet anbringende vedrørende en påstand om, at det fastslås, at der foreligger chikane






  — | Appellanten har i denne forbindelse navnlig gjort gældende, at Personaleretten ikke kunne undslå sig sin forpligtelse til at undersøge en anklage om chikane og at den derfor fuldstændigt ulovligt fastslog, at påstanden om, at chikanen havde fundet sted, ikke kunne antages til realitetsbehandling. En fastlæggelse og en retlig kvalifikation af de faktiske omstændigheder er bl.a. en væsentlig »forudsætning« med henblik på efterfølgende at fastsætte erstatningen for det påståede tab. |
| --- | --- | --- |

2.

Andet anbringende vedrørende en påstand om, at det fastslås, at der foreligger chikane

—

Appellanten har i denne forbindelse navnlig gjort gældende, at Personaleretten ikke kunne undslå sig sin forpligtelse til at undersøge en anklage om chikane og at den derfor fuldstændigt ulovligt fastslog, at påstanden om, at chikanen havde fundet sted, ikke kunne antages til realitetsbehandling. En fastlæggelse og en retlig kvalifikation af de faktiske omstændigheder er bl.a. en væsentlig »forudsætning« med henblik på efterfølgende at fastsætte erstatningen for det påståede tab.

| 3. | Tredje anbringende vedrørende påstanden om, at EIB tilpligtes at betale erstatning for det tab, der fulgte af chikanen






  — | Appellanten har i denne forbindelse gjort gældende, at betingelserne i denne sag er opfyldt med henblik på, at Retten kan undersøge oplysningerne og anerkende en ret til erstatning for det lidte tab. |
| --- | --- | --- |

3.

Tredje anbringende vedrørende påstanden om, at EIB tilpligtes at betale erstatning for det tab, der fulgte af chikanen

—

Appellanten har i denne forbindelse gjort gældende, at betingelserne i denne sag er opfyldt med henblik på, at Retten kan undersøge oplysningerne og anerkende en ret til erstatning for det lidte tab.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/42 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/42

---

Rettens kendelse af 3. februar 2016 — Experience Hendrix mod KHIM — JH Licence (Jimi Hendrix)

(Sag T-357/14) (1)

(2016/C 111/51)

Processprog: tysk

Formanden for Tredje Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 253 af 4.8.2014.

---

Retten for EU-Personalesager

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/43

---

Personalerettens dom (Anden Afdeling) af 17. februar 2016 — DE mod EMA

(Sag F-58/14) (1)

((Personalesag - midlertidigt ansat - ingen forlængelse af en tidsbegrænset kontrakt - artikel 8, stk. 1, i ansættelsesvilkårene - væsentlig ændring af arten af de arbejdsopgaver, der udføres af den pågældende ansatte - afbrydelse af karrieren - ændring af en tidsbegrænset kontrakt til en tidsubegrænset kontrakt - udelukket))

(2016/C 111/52)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: DE (ved advokaterne S. Rodrigues og A. Blot)

Sagsøgt: Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMA) (først ved S. Marino, T. Jabłoński og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede, samt advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron, derefter ved S. Marino, T. Jabłoński, F. Cooney og N. Rampal Olmedo, som befuldmægtigede, samt advokaterne D. Waelbroeck og A. Duron)

Sagens genstand

Påstand om annullation af afgørelsen om ikke at forlænge sagsøgerens kontrakt som midlertidigt ansat og påstand om erstatning af det angiveligt lidte tab.

Konklusion

| 1) | Det Europæiske Lægemiddelagentur frifindes |
| --- | --- |

1)

Det Europæiske Lægemiddelagentur frifindes

| 2) | DE bærer sine egne omkostninger og betaler de af EMA afholdte omkostninger. |
| --- | --- |

2)

DE bærer sine egne omkostninger og betaler de af EMA afholdte omkostninger.

---

(1)  EUT C 292 af 1.9.2014.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/43 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/43

---

Sag anlagt den 13. november 2015 — ZZ m.fl. mod Kommissionen

(Sag F-140/15)

(2016/C 111/53)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokat C. Cortese)

Sagsøgt: Europa-Kommissionen

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af Kommissionens afgørelse om at ændre størrelsen af den efterladtepension, der er tildelt sagsøgeren, og de børnepensioner, der er tildelt dennes tre børn.

Sagsøgernes påstande

| — | Annullation af ændringsmeddelelse nr. 3 fra chefen for enheden PMO.4 i Europa-Kommissionen, som indeholder en angivelse af den nye størrelse af den efterladtepension, der er tildelt sagsøgeren, og af de børnepensioner, der er tildelt dennes tre børn, meddelt sagsøgeren den 6. februar 2015, som suppleret ved begrundelsen for ansættelsesmyndighedens afgørelse om afslag på klagen af 3. august 2015. |
| --- | --- |

—

Annullation af ændringsmeddelelse nr. 3 fra chefen for enheden PMO.4 i Europa-Kommissionen, som indeholder en angivelse af den nye størrelse af den efterladtepension, der er tildelt sagsøgeren, og af de børnepensioner, der er tildelt dennes tre børn, meddelt sagsøgeren den 6. februar 2015, som suppleret ved begrundelsen for ansættelsesmyndighedens afgørelse om afslag på klagen af 3. august 2015.

| — | Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/44

---

Sag anlagt den 26. november 2015 — ZZ mod EIB

(Sag F-145/15)

(2016/C 111/54)

Processprog: Svensk

Parter

Sagsøger: ZZ (ved advokat E. Nordh)

Sagsøgt: Den Europæiske Investeringsbank (EIB)

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af sagsøgerens bedømmelsesrapport for 2014 samt påstand om erstatning for det ikke-økonomiske tab, der angiveligt er lidt.

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af EIB’s afgørelse vedrørende bedømmelsen af sagsøgeren i bedømmelsesåret 2014, herunder af afgørelsen om lønforhøjelse, udbetaling af en bonus og forfremmelse i forbindelse med denne bedømmelse, samt af den efterfølgende bedømmelsesrapport for bedømmelsesåret 2014, både for så vidt angår den del, der vedrører sagsøgerens præstationer i 2014, som den del, der vedrører de mål, som er fastsat for ham i 2015. |
| --- | --- |

—

Annullation af EIB’s afgørelse vedrørende bedømmelsen af sagsøgeren i bedømmelsesåret 2014, herunder af afgørelsen om lønforhøjelse, udbetaling af en bonus og forfremmelse i forbindelse med denne bedømmelse, samt af den efterfølgende bedømmelsesrapport for bedømmelsesåret 2014, både for så vidt angår den del, der vedrører sagsøgerens præstationer i 2014, som den del, der vedrører de mål, som er fastsat for ham i 2015.

| — | EIB tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 150 000 EUR, med tillæg af renter, i erstatning for det ikke-økonomiske tab. |
| --- | --- |

—

EIB tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 150 000 EUR, med tillæg af renter, i erstatning for det ikke-økonomiske tab.

| — | EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EIB tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/44 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/44

---

Sag anlagt den 28. december 2015 — ZZ m.fl. mod EEAS

(Sag F-153/15)

(2016/C 111/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøgere: ZZ m.fl. (ved advokaterne N. de Montigny og J.-N. Louis)

Sagsøgt: Tjenesten for EU’s Optræden Udadtil (EEAS)

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af EEAS’s afgørelse, således som den fremgår af sagsøgernes lønsedler, for så vidt som denne udgør den første anvendelse af nedsættelsen fra 25 % til 20 % af godtgørelsen for levevilkår i medfør af en afgørelse fra den administrerende generaldirektør

Sagsøgernes påstande

| — | Det fastslås, at den af EEAS’s administrerende generaldirektør trufne afgørelse af 23. februar 2015 ikke finder anvendelse på sagsøgerne. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at den af EEAS’s administrerende generaldirektør trufne afgørelse af 23. februar 2015 ikke finder anvendelse på sagsøgerne.

| — | Følgelig annulleres sagsøgernes lønsedler for marts 2015 og de efterfølgende lønsedler, for så vidt som der heri anvendes en godtgørelse for levevilkår på 20 %. |
| --- | --- |

—

Følgelig annulleres sagsøgernes lønsedler for marts 2015 og de efterfølgende lønsedler, for så vidt som der heri anvendes en godtgørelse for levevilkår på 20 %.

| — | EEAS tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

EEAS tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/45

---

Sag anlagt den 6. januar 2016 — ZZ mod Parlamentet

(Sag F-1/16)

(2016/C 111/56)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: ZZ (ved advokaterne S. Orlandi og T. Martin)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet

Søgsmålets genstand og beskrivelse af tvisten

Annullation af Europa-Parlamentets afgørelse om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. marts 2015 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014. |
| --- | --- |

—

Annullation af ansættelsesmyndighedens afgørelse af 27. marts 2015 om ikke at opføre sagsøgeren på listen over de tjenestemænd, der er udvalgt til at deltage i uddannelsesprogrammet i certificeringskampagnen 2014.

| — | Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentet tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---

| 29.3.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 111/45 |
| --- | --- | --- | --- |

29.3.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 111/45

---

Kendelse afsagt af Personaleretten den 18. februar 2016 — Sesma Merino mod KHIM

(Sag F-125/13) (1)

(2016/C 111/57)

Processprog: fransk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registret.

---

(1)  EUT C 129 af 28.4.2014, s. 37.

---