# Europeiska unionens C 115/2016

| | ISSN 1977-1061 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 115 |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 59 årgången1 april 2016 |

ISSN 1977-1061

Europeiska unionens

officiella tidning

C 115

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

59 årgången1 april 2016

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | II   Meddelanden |
| | MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2016/C 115/01 | Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.7874 – Warburg Pincus/General Atlantic/UniCredit/Pioneer US) (
  1
  ) | 1 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

II   Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

2016/C 115/01

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration (Ärende M.7874 – Warburg Pincus/General Atlantic/UniCredit/Pioneer US) (
  1
  )

1

1

---

| | IV   Upplysningar |
| --- | --- |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN |
| | Rådet |
| 2016/C 115/02 | Meddelande till de personer som är föremål för restriktiva åtgärder enligt rådets beslut (Gusp) 2015/1333, ändrat genom rådets beslut (Gusp) 2016/478, och rådets förordning (EU) 2016/44, genomförd genom rådets genomförandeförordning (EU) 2016/466 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen | 2 |
| 2016/C 115/03 | Meddelande till registrerade som omfattas av restriktiva åtgärder enligt rådets förordning (EU) 2016/44 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen | 3 |
| | Europeiska kommissionen |
| 2016/C 115/04 | Eurons växelkurs | 4 |
| 2016/C 115/05 | Kommissionens tillkännagivande – Vägledning för tolkning av direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester | 5 |
| 2016/C 115/06 | Kommissionens beslut av den 31 mars 2016 om utnämning av ledamöter till yrkesinspektörskommittén för en ny mandatperiod | 17 |
| | UPPLYSNINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA |
| 2016/C 115/07 | Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske | 20 |
| 2016/C 115/08 | Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske | 20 |
| 2016/C 115/09 | Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske | 21 |
| 2016/C 115/10 | Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske | 21 |

IV   Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Rådet

2016/C 115/02

Meddelande till de personer som är föremål för restriktiva åtgärder enligt rådets beslut (Gusp) 2015/1333, ändrat genom rådets beslut (Gusp) 2016/478, och rådets förordning (EU) 2016/44, genomförd genom rådets genomförandeförordning (EU) 2016/466 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen

2

2016/C 115/03

Meddelande till registrerade som omfattas av restriktiva åtgärder enligt rådets förordning (EU) 2016/44 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen

3

Europeiska kommissionen

2016/C 115/04

Eurons växelkurs

4

2016/C 115/05

Kommissionens tillkännagivande – Vägledning för tolkning av direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester

5

2016/C 115/06

Kommissionens beslut av den 31 mars 2016 om utnämning av ledamöter till yrkesinspektörskommittén för en ny mandatperiod

17

UPPLYSNINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA

2016/C 115/07

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

20

2016/C 115/08

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

20

2016/C 115/09

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

21

2016/C 115/10

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

21

---

| | V   Yttranden |
| --- | --- |
| | FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN |
| | Europeiska kommissionen |
| 2016/C 115/11 | Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.7988 – Rhône Capital/AP/Garda World Security) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  ) | 22 |
| | ÖVRIGA AKTER |
| | Europeiska kommissionen |
| 2016/C 115/12 | Meddelande till Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi som genom kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/473 lagts till i den förteckning som avses i artiklarna 2, 3 och 7 i rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter | 23 |

V   Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

2016/C 115/11

Förhandsanmälan av en koncentration (Ärende M.7988 – Rhône Capital/AP/Garda World Security) – Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande (
  1
  )

1

22

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

2016/C 115/12

Meddelande till Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi som genom kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/473 lagts till i den förteckning som avses i artiklarna 2, 3 och 7 i rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter

23

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

II Meddelanden

MEDDELANDEN FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Europeiska kommissionen

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/1 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/1

---

Beslut om att inte göra invändningar mot en anmäld koncentration

(Ärende M.7874 – Warburg Pincus/General Atlantic/UniCredit/Pioneer US)

(Text av betydelse för EES)

(2016/C 115/01)

Kommissionen beslutade den 22 mars 2016 att inte göra invändningar mot den anmälda koncentrationen ovan och att förklara den förenlig med den inre marknaden. Beslutet grundar sig på artikel 6.1 b i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1). Beslutet i sin helhet finns bara på engelska och kommer att offentliggöras efter det att eventuella affärshemligheter har tagits bort. Det kommer att finnas

| — | under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer, |
| --- | --- |

—

under rubriken koncentrationer på kommissionens webbplats för konkurrens (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Denna webbplats gör det möjligt att hitta enskilda beslut i koncentrationsärenden, uppgifter om företag, ärendenummer, datum och sektorer,

| — | i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32016M7874. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet. |
| --- | --- |

—

i elektronisk form på webbplatsen EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=sv) under Celexnummer 32016M7874. EUR-Lex ger tillgång till unionslagstiftningen via internet.

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1.

---

IV Upplysningar

UPPLYSNINGAR FRÅN EUROPEISKA UNIONENS INSTITUTIONER, BYRÅER OCH ORGAN

Rådet

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/2 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/2

---

Meddelande till de personer som är föremål för restriktiva åtgärder enligt rådets beslut (Gusp) 2015/1333, ändrat genom rådets beslut (Gusp) 2016/478, och rådets förordning (EU) 2016/44, genomförd genom rådets genomförandeförordning (EU) 2016/466 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen

(2016/C 115/02)

Följande information lämnas för kännedom till de personer som anges i bilagorna II och IV till rådets beslut (Gusp) 2015/1333 (1), ändrat genom rådets beslut (Gusp) 2016/478 (2), och i bilaga III till rådets förordning (EU) 2016/44 (3) om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen.

Europeiska unionens råd har beslutat att de personer som anges i de ovannämnda bilagorna ska föras upp på förteckningen över personer och enheter som är föremål för restriktiva åtgärder enligt beslut (Gusp) 2015/1333 och förordning (EU) 2016/44 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen.

De berörda personerna uppmärksammas på möjligheten att vända sig till de behöriga myndigheter i medlemsstaten/medlemsstaterna i fråga som anges på webbplatserna i bilaga IV till förordning (EU) 2016/44 med en ansökan om tillstånd att få använda frysta tillgångar för grundläggande behov eller särskilda betalningar (se artikel 8 i förordningen).

De berörda personerna får inkomma med en begäran till rådet, åtföljd av styrkande handlingar, om omprövning av beslutet att föra upp dem på ovannämnda förteckning. Begäran ska sändas till följande adress:

| Europeiska unionens råd |
| --- |
| Generalsekretariatet |
| GD C 1C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bryssel |
| BELGIEN |
| E-post: sanctions@consilium.europa.eu |

Europeiska unionens råd

Generalsekretariatet

GD C 1C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bryssel

BELGIEN

E-post: sanctions@consilium.europa.eu

De berörda personerna uppmärksammas också på möjligheten att väcka talan mot rådets beslut vid Europeiska unionens tribunal i enlighet med villkoren i artiklarna 275 andra stycket och 263 fjärde och sjätte styckena i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

---

(1)  EUT L 206, 1.8.2015, s. 34.

(2)  EUT L 85, 1.4.2016, s. 48.

(3)  EUT L 12, 19.1.2016, s. 1.

---

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/3 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/3

---

Meddelande till registrerade som omfattas av restriktiva åtgärder enligt rådets förordning (EU) 2016/44 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Libyen

(2016/C 115/03)

De registrerade uppmärksammas på följande information i enlighet med artikel 12 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (1):

Den rättsliga grunden för denna behandling är rådets förordning (EU) 2016/44 (2).

Den registeransvarige för denna behandling är Europeiska unionens råd företrätt av generaldirektören för GD C (utrikes frågor, utvidgning, civilskydd) vid rådets generalsekretariat och den avdelning som anförtrotts behandlingen är enhet 1C vid GD C, som kan kontaktas på följande adress:

| Europeiska unionens råd |
| --- |
| Generalsekretariatet |
| GDC 1C |
| Rue de la Loi/Wetstraat 175 |
| 1048 Bryssel |
| BELGIEN |
| E-post: sanctions@consilium.europa.eu |

Europeiska unionens råd

Generalsekretariatet

GDC 1C

Rue de la Loi/Wetstraat 175

1048 Bryssel

BELGIEN

E-post: sanctions@consilium.europa.eu

Syftet med behandlingen är att upprätta och uppdatera förteckningen över personer som är föremål för restriktiva åtgärder enligt förordning (EU) 2016/44.

De registrerade är de fysiska personer som uppfyller kriterierna för uppförande på förteckningen enligt den förordningen.

De personuppgifter som samlats in omfattar uppgifter som är nödvändiga för en korrekt identifiering av den berörda personen, motiveringen och andra uppgifter i samband med detta.

De personuppgifter som samlats in får om så krävs lämnas ut till Europeiska utrikestjänsten och kommissionen.

Utan att det påverkar de begränsningar som föreskrivs i artikel 20.1 a och d i förordning (EG) nr 45/2001 kommer begäranden om tillgång samt begäranden om rättelse eller invändningar att besvaras i enlighet med avsnitt 5 i rådets beslut 2004/644/EG (3).

Personuppgifterna kommer att bevaras i fem år från och med den dag då den registrerade har avförts från förteckningen över personer som omfattas av frysningen av tillgångar eller åtgärdens giltighetstid har löpt ut, eller under den tid då domstolsförfarande pågår i den händelse ett sådant har inletts.

De registrerade kan vända sig till Europeiska datatillsynsmannen i enlighet med förordning (EG) nr 45/2001.

---

(1)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

(2)  EUT L 12, 19.1.2016, s. 1.

(3)  EUT L 296, 21.9.2004, s. 16.

---

Europeiska kommissionen

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/4 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/4

---

Eurons växelkurs (1)

31 mars 2016

(2016/C 115/04)

1 euro =

| | Valuta | Kurs |
| --- | --- | --- |
| USD | US-dollar | 1,1385 |
| JPY | japansk yen | 127,90 |
| DKK | dansk krona | 7,4512 |
| GBP | pund sterling | 0,79155 |
| SEK | svensk krona | 9,2253 |
| CHF | schweizisk franc | 1,0931 |
| ISK | isländsk krona | |
| NOK | norsk krona | 9,4145 |
| BGN | bulgarisk lev | 1,9558 |
| CZK | tjeckisk koruna | 27,051 |
| HUF | ungersk forint | 314,12 |
| PLN | polsk zloty | 4,2576 |
| RON | rumänsk leu | 4,4718 |
| TRY | turkisk lira | 3,2118 |
| AUD | australisk dollar | 1,4807 |
| CAD | kanadensisk dollar | 1,4738 |
| HKD | Hongkongdollar | 8,8282 |
| NZD | nyzeeländsk dollar | 1,6411 |
| SGD | singaporiansk dollar | 1,5304 |
| KRW | sydkoreansk won | 1 294,88 |
| ZAR | sydafrikansk rand | 16,7866 |
| CNY | kinesisk yuan renminbi | 7,3514 |
| HRK | kroatisk kuna | 7,5255 |
| IDR | indonesisk rupiah | 15 024,84 |
| MYR | malaysisk ringgit | 4,4078 |
| PHP | filippinsk peso | 52,284 |
| RUB | rysk rubel | 76,3051 |
| THB | thailändsk baht | 40,018 |
| BRL | brasiliansk real | 4,1174 |
| MXN | mexikansk peso | 19,5903 |
| INR | indisk rupie | 75,4298 |

Valuta

Kurs

USD

US-dollar

1,1385

JPY

japansk yen

127,90

DKK

dansk krona

7,4512

GBP

pund sterling

0,79155

SEK

svensk krona

9,2253

CHF

schweizisk franc

1,0931

ISK

isländsk krona

NOK

norsk krona

9,4145

BGN

bulgarisk lev

1,9558

CZK

tjeckisk koruna

27,051

HUF

ungersk forint

314,12

PLN

polsk zloty

4,2576

RON

rumänsk leu

4,4718

TRY

turkisk lira

3,2118

AUD

australisk dollar

1,4807

CAD

kanadensisk dollar

1,4738

HKD

Hongkongdollar

8,8282

NZD

nyzeeländsk dollar

1,6411

SGD

singaporiansk dollar

1,5304

KRW

sydkoreansk won

1 294,88

ZAR

sydafrikansk rand

16,7866

CNY

kinesisk yuan renminbi

7,3514

HRK

kroatisk kuna

7,5255

IDR

indonesisk rupiah

15 024,84

MYR

malaysisk ringgit

4,4078

PHP

filippinsk peso

52,284

RUB

rysk rubel

76,3051

THB

thailändsk baht

40,018

BRL

brasiliansk real

4,1174

MXN

mexikansk peso

19,5903

INR

indisk rupie

75,4298

---

(1)  Källa: Referensväxelkurs offentliggjord av Europeiska centralbanken.

---

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/5 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/5

---

KOMMISSIONENS TILLKÄNNAGIVANDE

Vägledning för tolkning av direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester

(2016/C 115/05)

Sammanfattning

Mot bakgrund av erfarenheterna från övervakning och utvärdering av genomförandet av direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester (1) under de senaste femton åren har kommissionen, med tanke på transparens och rättssäkerhet, beslutat att utfärda en tolkning av vissa av de centrala bestämmelserna i direktivet.

Syftet med detta tillkännagivande är att redogöra för kommissionens syn på hur vissa bestämmelser bör genomföras. Avsikten är varken att revidera direktivet eller att inkräkta på domstolens tolkningsbehörighet.

Tillkännagivandet inleds med att de viktigaste skyldigheterna att tillhandahålla tillräckliga och adekvata mottagningsanordningar i hamn anges och hur detta bör återspeglas i de heltäckande planerna för mottagande och hantering av avfall för varje hamn i enlighet med kraven i bilaga I till direktivet.

Därefter behandlas de huvudsakliga skyldigheterna när det gäller den faktiska användningen av dessa anordningar – avlämningskravet för fartygsgenererat avfall till mottagningsanordningar i hamn innan ett fartyg kan lämna en hamn och undantaget från detta krav om det finns tillräcklig lagringskapacitet för allt fartygsgenererat avfall.

Slutligen ger kommissionens tillkännagivande vägledning om tillämpningen av undantag från de huvudsakliga skyldigheterna i direktivet.

1.   INLEDNING

Genom direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester (nedan kallat direktivet eller direktivet om mottagningsanordningar i hamn) anpassas EU:s lagstiftning till de internationella skyldigheterna i Marpol. Marpol har ändrats flera gånger sedan konventionen antogs och övergår gradvis till ett totalt förbud mot utsläpp, och nya insikter har gjorts om hur utsläpp av avfall i havet påverkar de marina ekosystemen.

Direktivets huvudsakliga syfte är att minska utsläppen av fartygsgenererat avfall och lastrester till havet och därigenom förbättra skyddet av den marina miljön. Direktivet är ett viktigt instrument för miljövänligare sjöfart, vilket framgår av kommissionens meddelande Strategiska mål och rekommendationer för EU:s sjöfartspolitik fram till 2018, i vars rekommendationer ingår ett långsiktigt mål om en sjöfart utan avfall och utsläpp (2). Direktivet är också EU:s viktigaste rättsliga instrument för minskning av marint skräp från källor till sjöss, i linje med det sjunde miljöhandlingsprogrammet (3) och internationella åtaganden av EU och dess medlemsstater.

Kommissionen har utvärderat direktivets genomförande och effektivitet över tiden. En Refit-utvärdering av direktiv 2000/59/EG har också slutförts under 2015 (4). Utvärderingen omfattade direktivets relevans, effektivitet, ändamålsenlighet, mervärde för EU och samstämmighet, och visade att medlemsstaterna under årens lopp har utvecklat olika tolkningar och praxis i samband med genomförandet av vissa viktiga aspekter och krav i direktivet, särskilt när det gäller obligatorisk avlämning av fartygsgenererat avfall (artikel 7), tillämpning av undantag (artikel 9) och utarbetande av planer för mottagande och hantering av avfall (artikel 5). I utvärderingen drogs slutsatsen att dessa skillnader i tolkning och genomförande begränsar direktivets effektivitet.

Detta tillkännagivande återspeglar kommissionens tolkning av vissa bestämmelser i direktivet i enlighet med gällande internationell rätt och EU-rätt (5). Det syftar till att ge medlemsstaterna vägledning om hur de ska tolka och genomföra dessa bestämmelser. Syftet är inte att revidera direktivet eller att inkräkta på domstolens tolkningsbehörighet.

2.   MOTTAGNINGSANORDNINGAR I HAMN

2.1   Adekvata anordningar

Enligt artikel 4 i direktivet ska medlemsstaterna se till att det finns tillgång till mottagningsanordningar ”som är adekvata för att tillgodose behoven hos de fartyg som normalt använder hamnen utan att dessa orsakas onödigt dröjsmål”. För att fastställa om anordningarna är adekvata hänvisas i direktivet till förmågan att kunna ta emot de typer och mängder av fartygsgenererat avfall och lastrester som kommer från de ”fartyg som normalt använder den hamnen”, med beaktande av

| — | hamnanvändarnas operativa krav, |
| --- | --- |

—

hamnanvändarnas operativa krav,

| — | hamnens storlek och geografiska belägenhet, |
| --- | --- |

—

hamnens storlek och geografiska belägenhet,

| — | den typ av fartyg som anlöper hamnen, |
| --- | --- |

—

den typ av fartyg som anlöper hamnen,

| — | undantag som medges i artikel 9. |
| --- | --- |

—

undantag som medges i artikel 9.

Begreppet ”adekvata” anordningar har behandlats ytterligare både på internationell (6) och regional (7) nivå. I samband med förtydligandena av de olika aspekterna rörande adekvata anordningar tog kommissionen hänsyn till vägledning från dessa organisationer.

Begreppet adekvat avser å ena sidan de operativa förhållandena, dvs. för att tillgodose behoven hos de fartyg som normalt anlöper hamnarna och att inte skapa hinder för fartyg som använder anordningarna, och å andra sidan miljöledningen av anordningarna.

När det gäller de nödvändiga operativa förhållandena betonar kommissionen att bara för att anordningarna tillhandahålls behöver de inte nödvändigtvis vara adekvata. Olämplig placering, komplicerade förfaranden, begränsad tillgänglighet och orimligt höga kostnader när det gäller de tjänster som tillhandahålls är faktorer som kan förhindra användningen av mottagningsanordningar. För att en mottagningsanordning i hamn ska anses vara adekvat bör anordningen vara tillgänglig under den tid fartyget ligger i hamnen, vara lämpligt placerad och lätt att använda, tillgodose alla typer av avfallsströmmar som vanligtvis inkommer till hamnen och inte kosta så mycket så att det blir ett hinder för användarna (8). Samtidigt framhåller kommissionen att både hamnens storlek och geografiska läge kan begränsa vad som tekniskt och rimligen kan tillhandahållas i fråga om mottagning och hantering av avfallet.

Anordningen måste, utöver att uppfylla kriterierna för miljöprestanda och bidra till förbättringen av den marina miljön, möjliggöra ett slutligt bortskaffande av fartygsavfallet på ett miljöriktigt sätt. Enligt direktivet ska fartygsgenererat avfall och lastrester betraktas som avfall i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/98/EG om avfall och om upphävande av vissa direktiv (9)
   (10) (ramdirektivet om avfall). Följaktligen föreskrivs i artikel 12.1 g att behandling, återvinning och bortskaffande av fartygsgenererat avfall och lastrester ska ske i enlighet med ramdirektivet om avfall och annan relevant EU-lagstiftning om avfall.

Principer om miljöriktig hantering av avfall finns också i den internationella konventionen om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall (Baselkonventionen), som parterna i den konventionen ska tillämpa. I artikel 4.2 b i Baselkonventionen stipuleras att ”varje part skall vidta lämpliga åtgärder för att [...] tillse att adekvata anläggningar för slutligt omhändertagande på ett miljövänligt sätt av farligt avfall och annat avfall, som så långt möjligt är skall förläggas inom dess eget område, finns att tillgå oavsett platsen för det slutliga omhändertagandet”. Även om konventionen inte omfattar avfall som genereras vid normal drift av ett fartyg (11) anser kommissionen att konventionen blir tillämplig när avfallet levereras till en mottagningsanordning i hamn, och att anordningen måste förvaltas på ett sätt som respekterar principerna i den konventionen (12) och i EU:s avfallslagstiftning (13).

Enligt artikel 4.3 i direktivet ska medlemsstaterna fastställa förfaranden, i enlighet med vad som överenskommits inom IMO, för rapportering till hamnstaten om påstådda brister hos mottagningsanordningar. Dessutom ska medlemsstaterna, enligt artikel 12.1 f, se till att kommissionen erhåller en kopia av dessa påståenden.

2.2   Planer för mottagande och hantering av avfall

Ett grundläggande inslag i direktivet när det gäller att tillhandahålla adekvata mottagningsanordningar i hamn är skyldigheten att utarbeta och övervaka planer för mottagande och hantering av avfall (nedan kallade avfallsplaner) i alla hamnar för mottagande och behandling av fartygsgenererat avfall och lastrester. Avfallsplanen är ett av de viktigaste verktygen för att genomföra direktivets krav i hamnarna. För att upprätta en plan måste de behöriga myndigheterna först uppskatta behoven hos de fartyg som (normalt) anlöper en hamn inom deras behörighetsområde och därefter vidta lämpliga åtgärder för att tillgodose dessa behov. Enligt artikel 5 i direktivet ska en sådan plan utarbetas och genomföras för varje hamn efter samråd med de berörda parterna med beaktande av kraven i artiklarna 4, 6, 7, 10 och 12.

2.2.1   Obligatoriska punkter

Detaljerade krav för avfallsplaner anges i bilaga I till direktivet. En avfallsplan måste beakta många olika faktorer, inklusive sådana som bidrar till utvecklingen av mottagningsanordningar i hamn och genomförandet av planen.

I bilaga I görs åtskillnad mellan ett antal obligatoriska punkter som måste ingå i varje avfallsplan och ett antal rekommenderade punkter. Bland de obligatoriska punkterna ingår en beskrivning av anordningarna, förfarandena för mottagande och uppsamling av avfall, avgiftssystemet samt förfaranden för att rapportera påstådda brister och för samråd. Dessa punkter ingår i den information som även ska lämnas till alla som använder hamnen.

I de angivna kraven ingår också en ”bedömning av behovet av mottagningsanordningar”. Kommissionen anser att denna bedömning bör grundas på tillgänglig statistik om typen av och storleken på de fartyg som normalt anlöper hamnen och den mängd och typ av avfall som mottagits under tidigare år (14). Kommissionen noterar att en beskrivning av ”typ och mängd av fartygsgenererat avfall och lastrester som tas emot och hanteras” av hamnen också nämns som en obligatorisk punkt i avfallsplanen. En sådan beskrivning har visat sig saknas i de flesta planer som kommissionen bedömt under de senaste åren. Kommissionen anser att denna information är avgörande för en korrekt bedömning av om mottagningsanordningarna i hamnen är nödvändiga och adekvata, såsom det avspeglas i avfallsplanen.

Slutligen är avfallsplanen också ett viktigt verktyg för tillämpningen av det kostnadstäckningssystem som ska inrättas enligt artikel 8 i direktivet. Enligt bilaga I ska en beskrivning av avgiftssystemet ingå i avfallsplanen. Denna information bör göras tillgänglig för allmänheten och vara föremål för fortlöpande samråd.

2.2.2   Tillämpningsområde: Hamnar som måste ha en avfallsplan

Enligt direktivet ska en lämplig avfallsplan utarbetas för varje hamn, vilken definieras som ”en plats eller ett geografiskt område som tillskapats genom sådana förbättringsarbeten och med sådan utrustning att främst mottagande av fartyg, inbegripet fiskefartyg och fritidsbåtar, möjliggörs” (15)

Hamnar som omfattas av direktivet är sådana som normalt anlöps av fartyg som omfattas av direktivet (16), nämligen alla fartyg som anlöper eller bedriver verksamhet i en medlemsstats hamn, med undantag för örlogsfartyg, militära hjälpfartyg eller andra fartyg som ägs eller drivs av en stat och används i statlig, icke-kommersiell tjänst (17). Fiskefartyg och fritidsbåtar omfattas av direktivet, och således även de hamnar som anlöps av dessa fartyg.

Mot bakgrund av direktivets tillämpningsområde kan avfallsplanerna därför variera avsevärt i detalj och täckning, från en stor handelshamn till en liten fiskehamn eller småbåtshamn. Några av de punkter som räknas upp i bilaga I kan vara endast delvis tillämpliga för mindre hamnar med små avfallsströmmar eller med mycket specialiserade sjöfartstjänster. Kommissionen anser att vad som kan anses vara ”lämpligt” för en hamn beror på dess storlek, geografiska belägenhet och vilken typ av verksamhet som bedrivs i hamnen, vilket också påverkar den detaljnivå som krävs för varje plan.

Enligt artikel 5.2 i direktivet kan avfallsplanen vara regional till sin karaktär. Detta är fallet när avfallsplanen omfattar flera hamnar och sammanför de väsentliga delarna till en regional plan. Planering för hamnars avfallshantering grundad på ett regionalt avtal kan vara en lösning om det sker på ett sådant sätt att det säkerställs att fartyg inte har något incitament att släppa ut avfall i havet. Vid utarbetandet av sådana regionala planer är det absolut nödvändigt att de berörda fartygens lagringskapacitet är tillräcklig för att behålla avfallet mellan anlöpshamnar i enlighet med artikel 7.2 i direktivet. Sådan planering kräver ett nära samarbete mellan medlemsstater i samma region (18).

Om en regional plan utarbetas för mer än en hamn och den genomförs i ett regionalt sammanhang bör varje hamns åtagande stå i proportion till omfattningen av dess ekonomiska verksamhet. Under alla omständigheter måste behovet av och tillgången till adekvata mottagningsanordningar i hamn specificeras för varje enskild hamn.

2.2.3   Samråd med berörda parter

I artikel 5.1 i direktivet finns ett uttryckligt krav på samråd med de berörda parterna, särskilt hamnanvändarna (eller deras företrädare), vid utarbetandet och genomförandet av avfallsplanen. Samrådsförfarandet, som också ingår som ett grundläggande krav i bilaga I, ger hamnmyndigheterna en metod för att förstå och tillgodose hamnanvändarnas behov. Kommissionen anser att en konstruktiv dialog mellan hamnmyndigheten, avfallshanterare, hamnanvändare och andra berörda parter, t.ex. miljöorganisationer, är avgörande för ett väl fungerande system, särskilt för att adekvata anordningar ska kunna inrättas som tillgodoser behovet för fartyg som normalt använder hamnen. Om de fartygsgenererade avfallsströmmar som kan väntas i hamnen bedöms med hjälp av samråd kan planeraren utarbeta en lämplig avfallsplan genom att analysera dessa uppgifter.

De samråd som avses i artikel 5.1 preciseras ytterligare i bilaga I. Även om artikel 5 endast nämner samråd om utarbetandet av en ny avfallsplan, nämns ”fortlöpande” samråd i bilaga I till direktivet. Med hänsyn till de detaljerade kraven för avfallsplaner anser kommissionen att hänvisningen till samråd i artikel 5.1 bör tolkas som samråd mellan medlemsstater och berörda parter både under utarbetandet och efter det att planerna har antagits, vilket också utgör grunden för utvärdering och (förnyat) godkännande av planerna.

2.2.4   Utvärdering, godkännande och övervakning

Enligt artikel 5.3 i direktivet ska medlemsstaterna utvärdera och godkänna avfallsplanerna, övervaka deras genomförande och säkerställa att de godkänns på nytt åtminstone vart tredje år och efter det att hamnens verksamhet förändrats på ett betydande sätt.

—   Utvärdering och godkännande:

Vid utvärderingen bör de behöriga myndigheterna bedöma den inlämnade avfallsplanen mot bakgrund av kraven i bilaga I till direktivet. Om någon av de obligatoriska punkterna i bilaga I inte har beaktats tillräckligt bör avfallsplanen inte godkännas och hamnmyndigheterna bör få en motivering så att de kan åtgärda de kvarstående frågorna omedelbart.

Hamnarna bör göra en grundlig översyn av sina avfallsplaner vart tredje år och efter det att hamnens verksamhet ”förändrats på ett betydande sätt”. I detta sammanhang är frågan vilken typ av förändringar i hamnen som bör betraktas som ”betydande”. Kommissionen anser att betydande förändringar kan vara en omfattande strukturell ökning eller minskning av antal eller typen av fartyg, utveckling av ny infrastruktur i hamnen, en förändring av tillhandahållandet av mottagningsanordningar i hamn eller nya behandlingsmetoder ombord.

—   Övervakning:

Även om direktivet inte i detalj beskriver hur övervakningen av planernas genomförande bör ske anser kommissionen att en effektiv övervakning är avgörande för att se till att planen genomförs på ett korrekt sätt och att mottagningsanordningarna fungerar som de ska. Syftet med övervakningen är att kontrollera och säkerställa att systemet fungerar i praktiken i enlighet med den godkända avfallsplanen. Övervakningen av planernas genomförande bör omfatta en ad hoc-inspektion för varje hamn, åtminstone en gång vart tredje år i enlighet med kravet på regelbunden förnyelse av godkännandet. Inspektionerna bör ske oftare i händelse av återkommande klagomål om bristande mottagningsanordningar i en viss hamn. Kommissionen är medveten om att det ofta är olika tillsynsorgan som har ansvaret för kontrollen av hamnarna och att den utövas inom en annan rättslig ram än den som gäller för inspektioner ombord på fartyg. I detta avseende understryker kommissionen vikten av en integrerad ram för övervakning av mottagningsanordningar i hamn, i enlighet med artikel 12, och ett bra samarbete mellan de myndigheter som inblandade i övervakningen av direktivets tillämpning.

2.2.5   Rapportering av brister

Utöver transparenta samrådsförfaranden är effektiva förfaranden för att rapportera påstådda brister avgörande för bättre mottagningsanordningar i hamn. Enligt artikel 4.3 i direktivet ska medlemsstaterna fastställa förfaranden, i enlighet med vad som överenskommits inom IMO, för rapportering till hamnstaten om påstådda brister hos mottagningsanordningar. Enligt bilaga I ska dessa förfaranden ingå i avfallsplanen och göras tillgängliga för alla som använder hamnen.

Eftersom förfarandena för rapportering bör anpassas till förfarandena inom IMO anser kommissionen det vara lämpligt att IMO:s rapporteringsformulär (19) används för detta ändamål. Anmälan bör göras så snart som möjligt efter det att rapporteringsformuläret fyllts i och bör innefatta en kopia av befälhavarens rapport tillsammans med eventuella styrkande handlingar. Det är också viktigt att det finns nationella förfaranden som säkerställer att kommissionen får en kopia av påståendena om brister hos mottagningsanordningar, i enlighet med artikel 12.1 f i direktivet.

3.   AVLÄMNING AV FARTYGSGENERERAT AVFALL

3.1   Huvudprinciper för obligatorisk avlämning

Artikel 7 är en av de centrala artiklarna i direktivet och bidrar till det allmänna målet att minska utsläppen av fartygsgenererat avfall till sjöss och förbättra skyddet av den marina miljön. Enligt artikeln ska befälhavaren på fartyg som anlöper en EU-hamn ”avlämna allt fartygsgenererat avfall till en mottagningsanordning i hamn” innan fartyget lämnar hamnen.

Undantag från detta avlämningskrav får göras endast om det obligatoriska anmälningsformuläret visar att det finns tillräcklig lagringskapacitet för allt fartygsgenererat avfall. I detta avseende går direktivet längre än skyldigheterna enligt Marpol, som endast kräver att det ska finnas adekvata mottagningsanordningar i hamn, men inte inför obligatorisk användning av dessa anordningar, utöver vad som underförstått framgår av utsläppsnormerna (20). För lastrester ligger direktivet nära kraven i Marpol eftersom det i artikel 10 anges att lastrester ska avlämnas till mottagningsanordningar i hamn i enlighet med bestämmelserna i Marpol.

3.2   Obligatorisk avlämning av allt avfall

Enligt artikel 7.1 ska befälhavaren på ett fartyg som anlöper en EU-hamn, innan fartyget lämnar hamnen, avlämna allt fartygsgenererat avfall till en mottagningsanordning i hamnen.

Fartygsgenererat avfall har definierats som ”allt avfall, även toalettavfall och andra rester än lastrester, som uppstår under ett fartygs drift och som omfattas av bilagorna I, IV och V till Marpol [...], samt lastrelaterat avfall enligt definitionen i riktlinjerna för genomförandet av bilaga V till Marpol” (21). Vad gäller lastrester konstaterar kommissionen att dessa inte omfattas av det generella avlämningskravet i artikel 7 utan ska avlämnas i enlighet med bestämmelserna i Marpol, såsom anges i artikel 10.

Frågan är om avfall som får släppas ut till sjöss i enlighet med Marpols normer och villkor för utsläpp kan undantas från avlämningsskyldigheten. Detta gäller särskilt toalettavfall, för vilket Marpol tillåter utsläpp till sjöss under vissa omständigheter (22).

I detta sammanhang noterar kommissionen att ett av de mål som beaktades vid antagandet av direktivet var genomförandet av Marpol (23). Kommissionen konstaterar vidare att bilaga II till direktivet (24) medger undantag från anmälningsskyldigheten för toalettavfall som får släppas ut till sjöss enligt bilaga IV till Marpol (25). Samtidigt understryker kommissionen att det generella avlämningskravet bör tolkas mot bakgrund av direktivets mål att minska utsläppen till sjöss av fartygsgenererat avfall och förbättra skyddet av den marina miljön. Kommissionen anser därför att avfall som får släppas ut enligt Marpol inte automatiskt kan uteslutas från avlämningskravet i direktivet. I detta sammanhang är det också viktigt att notera att toalettavfall inte är undantaget från tillämpningen av artikel 8 om avgifter för fartygsgenererat avfall.

Med tanke på avlämningskravet i artikel 7 har dessutom frågor ställts om huruvida avfall från fartygsreparationer ingår i fartygsgenererat avfall och därmed bör avlämnas till en mottagningsanordning i hamn. Det har i synnerhet hävdats att sådant avfall kan betecknas som ”driftavfall” enligt bilaga V till Marpol, vilket definieras som allt fast avfall (inklusive slam) som inte omfattas av andra bilagor och som uppsamlas ombord under ett fartygs normala underhåll eller drift, eller används för stuvning och hantering av last
   (26).

Kommissionen anser att avfall från reparationsarbeten vid skeppsdockor inte bör betraktas som ”fartygsgenererat avfall” i den mening som avses i direktivet, eftersom det inte omfattas av bilaga V till Marpol. Definitionen av ”driftavfall” i bilaga V till Marpol, särskilt hänvisningen till ett fartygs normala underhåll och drift, utesluter avfall från fartygsreparationer vid reparationsvarv. Följaktligen kommer ansvaret för avfall från sådan verksamhet att delas mellan fartyget och reparationsvarvet, vilka bör vidta nödvändiga åtgärder för avlämning och vidare hantering, i full överensstämmelse med kraven i EU:s avfallslagstiftning (27).

3.3   Tillräcklig lagringskapacitet

För att fartyg inte ska behöva lämna avfall i varje hamn när mängden avfall ombord inte ger upphov till potentiella utsläpp till sjöss medger artikel 7.2 undantag från kravet på obligatorisk avlämning genom att fartyget får

”... fortsätta till nästa hamn utan att ha avlämnat sitt fartygsgenererade avfall om det av den information som lämnats i enlighet med artikel 6 och bilaga II framgår att det finns tillräcklig lagringskapacitet avsedd för allt fartygsgenererat avfall som har ackumulerats och kommer att ackumuleras under fartygets planerade resa till avlämningshamnen”.

Kommissionen betonar att artikel 7.2 i direktivet utgör ett undantag från kravet på obligatorisk avlämning och måste tolkas restriktivt.

För att exakt fastställa den tillgängliga lagringskapaciteten ombord på ett fartyg är det nödvändigt att kontrollera den information som ska lämnas i anmälan av avfall enligt artikel 6 och bilaga II. I enlighet med artikel 6 i direktivet har befälhavaren på ett fartyg (utom fiskefartyg och fritidsbåtar) som är på väg till en EU-hamn skyldighet att fylla i anmälningsformuläret i bilaga II till direktivet och anmäla informationen till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där nästa anlöpshamn är belägen. Bilaga II innehåller en detaljerad förteckning över information som ska anmälas, inklusive en tabell över de olika typer av avfall och lastrester som avlämnats i föregående hamn (28) samt avfall som ska avlämnas och/eller som lagras ombord tillsammans med information om procentuell andel av den totala lagringskapaciteten.

28

För att fastställa om det finns tillräcklig lagringskapacitet med tanke på den fortsatta resan är det även viktigt att ta hänsyn till den mängd avfall som kommer att genereras ombord på fartyget mellan avgångshamnen och nästa anlöpshamn. De faktorer som påverkar ett fartygs avfallsgenerering är både statiska (fartygstyp, tillverkningsår, huvudmaskinens effekt etc.) och mer varierande (mängden last ombord, reseförhållanden, ruttplanering, antalet passagerare ombord etc.). Det finns också ett antal andra faktorer som i stor utsträckning bidrar till att minska avfallet ombord, bl.a. återvinning av avfall, förbränning ombord, användning av marin dieselolja (MDO), vilket också bör beaktas när man avgör om det finns tillräcklig lagringskapacitet.

När det gäller de olika avfallsströmmarnas olika behandling anser kommissionen att lagringskapaciteten ska bedömas separat för varje typ av avfall, mot bakgrund av att anmälan i bilaga II till direktivet kräver att information lämnas om varje typ av avfall, tillsammans med den totala lagringskapaciteten och mängden avfall som behålls ombord för varje typ av avfall. Om det totalt sett finns lagringskapacitet ombord på fartyget, men kapacitet saknas för en eller flera typer av avfall, skulle fartyget följaktligen inte tillåtas fortsätta till nästa anlöpshamn.

3.4   Planerad avlämningshamn

Planerad avlämningshamn

I artikel 7.2 hänvisas till den ”hamn där avlämningen är avsedd att äga rum”. Det bör fastställas om den ”hamn där avlämningen är avsedd att äga rum” bör förstås som ”nästa anlöpshamn”.

Kommissionen erinrar om att systemet i artikel 7.2 är ett hamn-till-hamn-system. Artikel 7.2 första stycket avser tillåtelse för fartyget att fortsätta till ”nästa hamn”. Det är på grundval av denna information som de behöriga myndigheterna bedömer om det finns tillräcklig lagringskapacitet ombord för allt fartygsgenererat avfall, för att undvika risk för utsläpp till sjöss på väg till nästa anlöpshamn. Denna information ska också lämnas i den anmälan som ska skickas till anlöpshamnen före ankomst så att den hamnen kan göra de mottagningsanordningar som är adekvata för fartygets behov tillgängliga. Det godkännande av anlöpshamnen som avses i artikel 7.2 får endast täcka fartygets fortsatta resa till nästa anlöpshamn, men inte längre än till den hamnen. Enligt denna logik bör den ”hamn där avlämningen är avsedd att äga rum” i artikel 7.2 förstås som ”nästa hamn”, eftersom det är myndigheterna i nästa hamn som ska bedöma om fartyget i fråga får fortsätta till en annan hamn mot bakgrund av tillgänglig lagringskapacitet.

I artikel 7.2 anges att ”[o]m det finns goda skäl att tro att adekvata mottagningsanordningar inte är tillgängliga i den hamn där avlämningen är avsedd att äga rum, eller om denna hamn är okänd, och det därför finns risk för att avfallet kommer att släppas ut till sjöss ska medlemsstaten vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra marin förorening, om nödvändigt genom att kräva att fartyget avlämnar sitt avfall innan det lämnar hamnen”.

[o]m det finns goda skäl att tro att adekvata mottagningsanordningar inte är tillgängliga i den hamn där avlämningen är avsedd att äga rum, eller om denna hamn är okänd, och det därför finns risk för att avfallet kommer att släppas ut till sjöss ska medlemsstaten vidta alla nödvändiga åtgärder för att förhindra marin förorening, om nödvändigt genom att kräva att fartyget avlämnar sitt avfall innan det lämnar hamnen

De behöriga myndigheterna kommer därför att behöva bedöma situationen i den hamn där avlämningen är avsedd att ske, särskilt huruvida adekvata mottagningsanordningar finns tillgängliga i den hamnen. Kommissionen noterar att detta kan visa sig bli svårt om den avsedda avlämningshamnen ligger utanför EU eller är okänd.

Tillämpningen av artikel 7.2 kan övervakas i EU-hamnar inom ramen för ”hamn-till-hamn-systemet”, med stöd av de informations- och tillsynssystem som är framtagna i enlighet med artikel 12.3 i direktivet (se avsnitt 3.5.2 nedan), men detta skulle inte vara fallet om nästa anlöpshamn ligger utanför EU. För fartyg som avgår till hamnar utanför EU anser kommissionen därför att det är av yttersta vikt att de behöriga myndigheterna kontrollerar att det finns tillräcklig lagringskapacitet ombord innan dessa fartyg tillåts avgå med avfall kvar ombord samt – om informationen finns tillgänglig – att de kontrollerar tillgången till mottagningsanordningar i hamn i IMO:s Gisis-databas (29).

29

3.5   Tillsyn och kontroll av efterlevnad

Tillsyn och kontroll av efterlevnad

3.5.1   Tillsyn

Tillsyn

Medlemsstaterna är skyldiga att på lämpligt sätt granska den information som anmäls av fartyget i anmälningsformuläret för avfall (30). Denna granskning bör göra det möjligt för myndigheterna att ordna så att adekvata mottagningsanordningar i hamn görs tillgängliga för fartyget, liksom att göra det möjligt att övervaka avlämningar av avfall och bedöma lagringskapaciteten.

30

Enligt kommissionens bedömningar tillämpas för närvarande både aktiva och passiva godkännandeförfaranden i medlemsstaterna för att tillåta ett fartyg att avgå med fartygsgenererat avfall ombord:

| — | Aktivt godkännande – efter en lämplig granskning av anmälningsformuläret för avfall och en bedömning av den tillräckliga lagringskapaciteten ombord får fartygen ett uttryckligt skriftligt godkännande att lämna hamnen. Detta sker antingen med ett intyg eller med ett enkelt meddelande som ska förvaras ombord på fartyget. |
| --- | --- |

—

Aktivt godkännande – efter en lämplig granskning av anmälningsformuläret för avfall och en bedömning av den tillräckliga lagringskapaciteten ombord får fartygen ett uttryckligt skriftligt godkännande att lämna hamnen. Detta sker antingen med ett intyg eller med ett enkelt meddelande som ska förvaras ombord på fartyget.

| — | Passivt godkännande – åtgärder vidtas endast om det efter lämplig granskning av anmälan av avfall, eller i avsaknad av anmälan, finns skäl att tro att fartyget inte uppfyller direktivets krav på obligatorisk avlämning. En inspektion enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn inleds och om fartyget inte har tillräcklig lagringskapacitet ombord uppmanas det att avlämna sitt avfall före avgång. I alla övriga fall tillåts fartyget att segla till nästa anlöpshamn, utan uttryckligt godkännande från myndigheterna i skriftlig eller elektronisk form. |
| --- | --- |

—

Passivt godkännande – åtgärder vidtas endast om det efter lämplig granskning av anmälan av avfall, eller i avsaknad av anmälan, finns skäl att tro att fartyget inte uppfyller direktivets krav på obligatorisk avlämning. En inspektion enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn inleds och om fartyget inte har tillräcklig lagringskapacitet ombord uppmanas det att avlämna sitt avfall före avgång. I alla övriga fall tillåts fartyget att segla till nästa anlöpshamn, utan uttryckligt godkännande från myndigheterna i skriftlig eller elektronisk form.

Varken i artikel 7.2 eller i artikel 11 och artikel 12.1 d krävs att ett uttryckligt godkännande för fartyget att fortsätta till nästa anlöpshamn ska utfärdas. Därför anser kommissionen att både aktiva och passiva godkännandeförfaranden är tillåtna enligt direktivet.

3.5.2   Informations- och tillsynssystem

Informations- och tillsynssystem

För att hjälpa medlemsstaterna att identifiera de fartyg som inte har avlämnat sitt avfall i enlighet med direktivet föreskrivs i direktivet att ett lämpligt informations- och tillsynssystem ska utvecklas.

Kommissionen har utvecklat detta system inom det befintliga SafeSeaNet, som inrättats enligt direktiv 2002/59/EG om inrättande av ett övervaknings- och informationssystem för sjötrafik i gemenskapen och om upphävande av rådets direktiv 93/75/EEG (31), och har för avsikt att koppla systemet till en särskild modul för rapportering och övervakning i inspektionsdatabasen för hamnstatskontroll (Thetis) som drivs av Emsa.

31

Den 1 juni 2015 blev elektronisk rapportering via den enda nationella kontaktpunkten (32) obligatorisk för förhandsanmälan av avfall, och uppgifter utbyts mellan nationella myndigheter via unionens system för informationsutbyte inom sjöfarten (SafeSeaNet) (33). I detta syfte har ett elektroniskt avfallsmeddelande utarbetats i enlighet med direktiv 2010/65/EU som en del av affärsreglerna för implementering av meddelandet. Medlemsstaterna och kommissionen har också enats om att information om fartyg som inte har avlämnat sitt fartygsgenererade avfall och sina lastrester bör skickas via SafeSeaNet (34). Kommissionen förväntar sig att detta system dels kommer att hjälpa medlemsstaterna med att korrekt genomföra direktivet, dels branschen med att skapa förutsättningar för effektiv rapportering och kortare omloppstider i hamnarna.

32

33

34

I detta sammanhang noterar kommissionen att anmälan av avfall i bilaga II måste undertecknas formellt av fartygets befälhavare, men när anmälan av avfall rapporteras elektroniskt kommer det inte att dessutom krävas någon underskrift på blanketten, utan dataleverantörens användaruppgifter kommer att vara tillräckliga för att identifiera den person som lämnar in anmälan av avfall (35).

35

3.5.3   Kontroll av efterlevnad (inspektioner)

Kontroll av efterlevnad (inspektioner)

I artikel 11 i direktivet fastställs inspektionssystemet. I princip måste medlemsstaterna se till att alla fartyg kan underkastas en inspektion och att ett tillräckligt antal inspektioner genomförs. Kommissionen betonar att detta generella inspektionskrav även omfattar fiskefartyg och fritidsbåtar. Eftersom det kan vara praktiskt omöjligt att kontrollera alla fartyg som inte avlämnar sitt avfall i hamnar anger direktivet vissa urvalskriterier för att besluta vilka fartyg som ska inspekteras.

alla

Enligt artikel 11.2 a i direktivet ska fartyg (andra än fiskefartyg och fritidsbåtar som godkänts för att transportera högst 12 passagerare) som inte har fullgjort anmälningsplikten enligt artikel 6, eller för vilka man vid granskningen av den information som lämnats av fartygets befälhavare konstaterat andra skäl för att tro att fartyget inte uppfyller bestämmelserna i direktivet, ägnas särskild uppmärksamhet när fartyg väljs ut för inspektion.

särskild uppmärksamhet

Såsom framgår av artikel 11.2 a är anmälningsformuläret det främsta verktyget för att välja ut fartyg för inspektion. I detta sammanhang understryker kommissionen behovet av ett effektivt informationsutbyte mellan behöriga myndigheter och tillsynsorgan. Särskilt följande informationsflöden är viktiga:

| — | Den berörda myndigheten med ansvar för kontroll av efterlevnad och dess inspektörer måste ha tillgång till anmälningarna utan dröjsmål. |
| --- | --- |

—

Den berörda myndigheten med ansvar för kontroll av efterlevnad och dess inspektörer måste ha tillgång till anmälningarna utan dröjsmål.

| — | Hamnen bör rapportera om direktivet inte efterlevs, samt om anmälan inte görs eller avlämning inte sker, direkt till den myndighet som utför inspektionen enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn. |
| --- | --- |

—

Hamnen bör rapportera om direktivet inte efterlevs, samt om anmälan inte görs eller avlämning inte sker, direkt till den myndighet som utför inspektionen enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn.

| — | Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat bör






  — | ta emot rapporter om bristande efterlevnad från hamnen eller tredje parter, särskilt avseende de fartyg som inte uppfyller direktivets krav, |
| --- | --- | --- |

—

Den behöriga myndigheten i varje medlemsstat bör

—

ta emot rapporter om bristande efterlevnad från hamnen eller tredje parter, särskilt avseende de fartyg som inte uppfyller direktivets krav,

| — | informera den behöriga myndigheten i nästa anlöpshamn om utebliven avlämning i strid med artiklarna 7 och 10 i direktivet, så att fartyget inte tillåts lämna den hamnen förrän en mer ingående bedömning har gjorts, i enlighet med artikel 11.2 d. |
| --- | --- |

—

informera den behöriga myndigheten i nästa anlöpshamn om utebliven avlämning i strid med artiklarna 7 och 10 i direktivet, så att fartyget inte tillåts lämna den hamnen förrän en mer ingående bedömning har gjorts, i enlighet med artikel 11.2 d.

3.5.3.1   Omfattningen av inspektioner enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn

Omfattningen av inspektioner enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn

Direktivet tillåter uttryckligen att kontroll av efterlevnad görs i enlighet med direktivet om hamnstatskontroll (36). Samtidigt klargör direktivet att minst 25 procent av fartygen ska inspekteras, oavsett inom vilken ram inspektionerna sker. Kommissionen noterar att 25-procentskravet härrör från det tidigare direktivet om hamnstatskontroll (direktiv 95/21/EG) som var i kraft vid den tidpunkt då direktivet om mottagningsanordningar i hamn antogs. Den nuvarande ordningen för hamnstatskontroll, som infördes genom direktiv 2009/16/EG, har ersatt 25-procentskravet med en delad inspektionsbörda som fördelas proportionellt till varje medlemsstat och med en riskbaserad målinriktningsmekanism.

36

I direktivets skäl framhålls behovet av att genomföra riktade inspektioner för att kontrollera efterlevnad och att antalet inspektioner bör vara tillräckligt för att förhindra att direktivet inte efterlevs (37). Denna princip om riktade inspektioner avspeglas också i det övergripande system som inrättas genom artikel 11, med urvalskriterier grundade på informationen från anmälan eller avsaknad av anmälan. Kommissionen anser därför att det inspektionssystem som föreskrivs i direktivet också bör bygga på en riskbaserad strategi, liknande den som används inom ramen för det befintliga direktivet om hamnstatskontroll, i stället för att eftersträva att uppnå det fasta 25-procentsmålet.

37

Kommissionen understryker dock att korrekt tillämpning och verkställighet av direktivet om mottagningsanordningar i hamn alltid bör säkerställas, i synnerhet efterlevnaden av urvalskriterierna för inspektioner vilka skiljer sig från dem som används inom ramen för direktivet om hamnstatskontroll. Vidare är det viktigt att de fartyg som inte behöver skicka en anmälan av avfall till en hamn, inbegripet undantagna fartyg i regelbunden trafik, fiskefartyg och fritidsbåtar (som godkänts för att transportera högst 12 passagerare), också övervakas och inspekteras. Enligt artikel 11.3 ska medlemsstaterna fastställa kontrollförfaranden för både fiskefartyg och fritidsbåtar för att se till att direktivets krav uppfylls.

Å andra sidan ska fartyg som uppfyller direktivets krav men som blir oskäligt fördröjda på grund av bristande mottagningsanordningar också ha rätt till skadestånd (artikel 12.1 h).

3.5.3.2   ”Att hålla fartyget i hamn” och systemet för informationsutbyte

”Att hålla fartyget i hamn” och systemet för informationsutbyte

Om den berörda myndigheten inte är nöjd med inspektionens resultat ska den se till att fartyget inte lämnar hamnen förrän det har avlämnat sitt avfall. Direktivet anger den rättsliga grunden och villkoren för att ”hålla fartyget i hamn”, även om – som förklarats ovan – ramen, förfarandena och det övergripande systemet för att hålla fartyget i hamn kan härledas från den ram som gäller för hamnstatskontroll, såsom uttryckligen anges i artikel 11.2 b. Även om ramen kan vara densamma måste därför åtgärden att hålla ett fartyg i hamn enligt direktivet om mottagningsanordningar i hamn särskiljas från ett ”kvarhållande” enligt direktivet om hamnstatskontroll.

Beslutet att hålla kvar ett fartyg på grund av bristande efterlevnad av avlämningskraven i artikel 7 eller artikel 10 kan också grundas på information från föregående hamn som utgör ”tydliga bevis” för utebliven avlämning. I sådana fall ska inspektören inte tillåta ett fartyg att lämna hamnen förrän en mer ingående bedömning av faktorer som gäller fartygets efterlevnad av kraven på avlämning av avfall har ägt rum.

Medlemsstaternas samarbete för att kontrollera direktivets efterlevnad bygger på det effektiva rapporteringssystemet mellan hamnarna för utbyte av relevant information. Ett sådant system föreskrivs i artikel 12.3 i direktivet och kommissionen vidareutvecklar och integrerar detta inom de befintliga datarapporteringssystemen.

4.   UNDANTAG

UNDANTAG

4.1   Villkor

Villkor

För att undvika onödiga administrativa och ekonomiska bördor för fartyg som anlöper samma hamnar ofta och regelbundet ges medlemsstaterna genom artikel 9 möjlighet att undanta fartyg från följande förpliktelser:

| — | Förhandsanmälan av avfall (artikel 6). |
| --- | --- |

—

Förhandsanmälan av avfall (artikel 6).

| — | Obligatorisk avlämning av fartygsgenererat avfall (artikel 7.1). |
| --- | --- |

—

Obligatorisk avlämning av fartygsgenererat avfall (artikel 7.1).

| — | Betalning av avfallsavgiften (artikel 8). |
| --- | --- |

—

Betalning av avfallsavgiften (artikel 8).

Av lagtolkningsprincipen ”a maiore ad minus” följer att en medlemsstat som kan undanta ett fartyg från alla krav också kan undanta det från endast ett av dem. På samma sätt gäller att om medlemsstaten kan undanta ett fartyg från att avlämna alla typer av fartygsgenererat avfall, kan den också undanta det från att avlämna endast en eller vissa typer av avfall.

a maiore ad minus

I artikel 9 fastställs följande två kumulativa villkor för att medge undantag:

| a) | Fartyget används i tidtabellsbunden trafik med täta och regelbundna hamnanlöp, och |
| --- | --- |

a)

Fartyget används i tidtabellsbunden trafik med täta och regelbundna hamnanlöp, och

| b) | det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att avgifter betalas i en hamn längs fartygets rutt. |
| --- | --- |

b)

det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att avgifter betalas i en hamn längs fartygets rutt.

Dessa villkor har dock ännu inte klart definierats på EU-nivå vilket innebär att medlemsstaternas myndigheter har stort spelrum att förtydliga de centrala begreppen. Följaktligen skiljer sig undantagsreglerna kraftigt mellan medlemsstaterna, och vissa centrala begrepp behöver därför klargöras.

4.1.1   Fartyg som används i tidtabellsbunden trafik med täta och regelbundna hamnanlöp

Fartyg som används i tidtabellsbunden trafik med täta och regelbundna hamnanlöp

Begreppet ”tidtabellsbunden trafik med täta och regelbundna hamnanlöp” har inte definierats närmare i direktivet. På grundval av den bästa praxis som har identifierats i medlemsstaterna (38) anser kommissionen att detta begrepp bör tolkas på följande sätt:

”tidtabellsbunden trafik med täta och regelbundna hamnanlöp”

38

—   Tidtabellsbunden:

Tidtabellsbunden

Fartyget ska ha en offentliggjord eller planerad lista över avgångs- och ankomsttider, mellan fastställda hamnar eller terminaler, eller återkommande

Fartyget ska ha en offentliggjord eller planerad lista över avgångs- och ankomsttider, mellan fastställda hamnar eller terminaler, eller återkommande

39

turer i form av en tydlig tidtabell. Denna tidtabell eller motsvarande kan också utformas som tillkännagivanden av avgångstider. Det bör noteras att fartygets tidtabell bör fastställas i förväg och förbli oförändrad under minst 4 månader för att inbegripa säsongsberoende turer.

turer i form av en tydlig tidtabell. Denna tidtabell eller motsvarande kan också utformas som tillkännagivanden av avgångstider. Det bör noteras att fartygets tidtabell bör fastställas i förväg och förbli oförändrad under minst 4 månader för att inbegripa säsongsberoende turer.

—   Regelbundna:

Regelbundna

Fartygen ska göra upprepade resor med ett konstant mönster mellan de fastställda hamnarna eller terminalerna och inga andra, eller en serie resor från och till samma hamn utan mellanliggande hamnanlöp.

Fartygen ska göra upprepade resor med ett konstant mönster mellan de fastställda hamnarna eller terminalerna och inga andra, eller en serie resor från och till samma hamn utan mellanliggande hamnanlöp.

—   Täta:

Täta

Fartyget måste anlöpa den hamn för vilken undantaget gäller och den hamn där det avlämnar fartygsgenererat avfall åtminstone en gång varannan vecka.

Fartyget måste anlöpa den hamn för vilken undantaget gäller och den hamn där det avlämnar fartygsgenererat avfall åtminstone en gång varannan vecka.

En annan fråga är vilka typer av fartyg som kan omfattas av undantaget – särskilt huruvida mudderverk, lotsbåtar eller färjor på korta överfarter omfattas av artikel 9. För det första bör det påpekas att artikel 9 inte skiljer mellan olika kategorier av fartyg. Kommissionen anser vidare att fartyg för vilka avgångshamnen är samma som ankomsthamnen bara av den anledningen inte bör uteslutas från tillämpningsområdet för artikel 9. Det framstår som fullt möjligt att ett fartyg ofta och regelbundet anlöper den (enda) hamn som den bedriver verksamhet från i tidtabellsbunden trafik, och det är då motiverat att medge ett undantag enligt artikel 9, vars enda syfte är förenkling. Med beaktande av definitionen av hamn bör fartyg som tillhandahåller tjänster inom detta område eller mellan terminaler i samma hamn kunna åberopa bestämmelserna i artikel 9, förutsatt att de också uppfyller villkoren avseende tillräckliga åtgärder för betalning och avlämning med lämpliga intervall.

4.1.2   Tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits

Tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits

Artikel 9.1 i direktivet om mottagningsanordningar i hamn anger som en förutsättning för att bevilja ett undantag att ”det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att avgifter betalas i en av hamnarna längs fartygets rutt”.

det finns tillräckliga bevis för att åtgärder vidtagits för att säkerställa att fartygsgenererat avfall avlämnas och att avgifter betalas i en av hamnarna längs fartygets rutt

Kvaliteten på bevisen till stöd för begäran om undantag är av avgörande betydelse för ett väl fungerande system för undantag.

På grundval av vägledning från nationella eller regionala organisationer anser kommissionen att följande bevis sammantagna ska betraktas som ”tillräckliga” då läggs fram av fartygets operatör:

| — | Bevis på ett eller flera undertecknade avtal, för varje typ av fartygsgenererat avfall, med en hamn eller med en registrerad avfallshanterare i den hamn där avfallet ska avlämnas, samt uppgift om hur ofta avfallet ska avlämnas till dessa anläggningar. |
| --- | --- |

—

Bevis på ett eller flera undertecknade avtal, för varje typ av fartygsgenererat avfall, med en hamn eller med en registrerad avfallshanterare i den hamn där avfallet ska avlämnas, samt uppgift om hur ofta avfallet ska avlämnas till dessa anläggningar.

| — | Kvitton och andra bevis för att avtalet eller åtgärderna är i kraft. |
| --- | --- |

—

Kvitton och andra bevis för att avtalet eller åtgärderna är i kraft.

| — | Bevis för att dessa åtgärder är godtagbara för den hamn som tar emot det fartygsgenererade avfallet, för den eller de i hamnar för vilka undantaget söks och för andra hamnar på rutten. |
| --- | --- |

—

Bevis för att dessa åtgärder är godtagbara för den hamn som tar emot det fartygsgenererade avfallet, för den eller de i hamnar för vilka undantaget söks och för andra hamnar på rutten.

Kravet på avtal utesluter den praxis som innebär att ett undantag medges endast på grundval av täta besök. Bevisen bör kompletteras med bevis för att avtalet är i kraft och genomförs i praktiken, i syfte att undvika missbruk av systemet för undantag. I den sista punkten anges att åtgärderna ska vara godtagbara för den hamn där avtalet ingås. Detta krav skulle bidra till att undvika situationer där hamnmyndigheten inte ens är medveten om att fartyget har undantagits av en annan medlemsstat på grundval av täta besök i en viss hamn. Det åligger fartygsoperatören att skicka in den information som krävs.

Fartyg som färdas mellan tre eller flera hamnar kan medges undantag enligt direktivet för mer än en hamn så länge de anmäler och avlämnar avfall och betalar den obligatoriska avgiften i minst en hamn längs rutten. Detta utesluter att ett fartyg undantas för alla hamnar längs rutten, även på grundval av endast ett privat arrangemang med en avfallshanterare om avlämning och betalning av avfall utanför hamnen (arrangemang med tredje part), eftersom sådana åtgärder bör vidtas under ansvar/bemyndigande av en hamn längs fartygets rutt.

alla

Även om artikel 9 inte uttryckligen föreskriver att åtgärderna för avlämning av avfall och betalning av avgiften sker i en hamn i en medlemsstat kan det finnas tveksamhet angående de åtgärder som vidtas i hamnar utanför EU, eftersom det inte är säkert att de uppfyller villkoren i direktivet och att det är osäkert vad gäller kontroll och efterlevnad. Därför bör hamnar som medger ett undantag baserat på åtgärder som vidtas utanför EU bedöma dessa åtgärder mot direktivets krav i fråga om tillräckliga och adekvata mottagningsanordningar, övervakning av avlämning och betalning av avgifter, och bör i tveksamma fall inte godta dessa åtgärder som ”tillräckliga bevis” i den mening som avses i artikel 9.1.

4.2   Undantagsförfarande

Undantagsförfarande

Ansökan om undantag görs normalt via skeppsklareraren eller rederiet/operatören till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där hamnen är belägen. Den utsedda myndigheten ska kräva bevis för fartygets planerade trafik samt bevis för de åtgärder för avfallshantering som vidtagits.

Medlemsstaternas myndigheter kan endast undanta fartyg i hamnar inom deras egen jurisdiktion, men de åtgärder för avfallshantering på vilka undantaget baseras kan vidtas i en annan hamn längs fartygets reguljära rutt (40).

40

Det undantag som medgetts av en medlemsstat för en hamn är inte giltigt i en annan medlemsstats hamn (dvs. det är ett separat undantag), eftersom artikel 9.1 med formuleringen ”medlemsstaterna i de berörda hamnarna” avser ett undantagsförfarande som gäller för enskilda hamnar. Fartyget måste därför göra en separat ansökan om undantag i varje medlemsstatshamn längs sin reguljära rutt, även om de avtal om avfallshantering som ligger till grund för undantaget kan vara samma.

medlemsstaterna i de berörda hamnarna

Undantagens giltighetstid varierar kraftigt mellan medlemsstaterna. För att undvika missbruk anser kommissionen att den längsta giltighetstiden för undantagen bör vara fem år, beroende på ändringar av fartygets trafikmönster. Under alla omständigheter bör undantaget inte vara giltigt längre än giltighetstiden för åtgärderna för avfallshantering. När ett undantag har medgetts anses det vara god praxis att utfärda ett intyg om undantag, som kan innehålla all relevant information om undantaget, t.ex. vilka förpliktelser fartyget har undantagits från, giltighetsvillkor samt datum och plats för utfärdande. Intyget om undantag bör alltid förvaras ombord på fartyget för att visa att villkoren uppfylls.

Enligt artikel 9.2 ska medlemsstaterna regelbundet (minst en gång per år) informera kommissionen om de undantag som beviljas. Detta kan göras antingen skriftligt eller – helst – genom rapportering i SafeSeaNet, som ligger till grund för det gemensamma informations- och tillsynssystemet.

4.3   Tillsyn och kontroll av efterlevnad

Tillsyn och kontroll av efterlevnad

Medlemsstaterna bör säkerställa att korrekta kontrollförfaranden finns för undantagna fartyg och att fartygen inspekteras regelbundet (minst en gång per år) för att kontrollera att de uppfyller de villkor som gäller för avlämning av avfall, i enlighet med artikel 11.1 i direktivet.

I detta syfte bör samtliga berörda tillsynsmyndigheter längs ett fartygs reguljära rutt ha fullständig information om vilka fartyg som är undantagna, i vilka hamnar och på vilka grunder. Viktigast av allt är att tillsynsmyndigheterna i en viss hamn får kännedom om eventuella undantag som omfattar just den hamnen. Detta sker vanligen med hjälp av intyget om undantag som operatören/skeppsklareraren kan lämna till de behöriga myndigheterna som bevis för det eller de undantag (41) som beviljats. I detta sammanhang betonar kommissionen vikten av ett effektivt informationsutbyte om undantag mellan medlemsstaternas myndigheter genom det gemensamma informations- och tillsynssystemet. Informationen om undantag är nödvändig för att kontrollera de åtgärder som vidtagits för avlämning av avfall och betalning av avgifter, vilka är förutsättningar för att undantag ska kunna medges.

41

---

(1)  EGT L 332, 28.12.2000, s. 81.

1

(2)  KOM(2009) 8, Strategiska mål och rekommendationer för EU:s sjöfartspolitik fram till 2018.

2

Strategiska mål och rekommendationer för EU:s sjöfartspolitik fram till 2018

(3)  Beslut nr 1386/2013/EU om ett allmänt miljöhandlingsprogram för unionen till 2020 – Att leva gott inom planetens gränser.

3

Att leva gott inom planetens gränser

(4)  Ex-post evaluation of Directive 2000/59/EC on port reception facilities for ship-generated waste and cargo residues, Final Report (Panteia/PWC, maj 2015) – http://ec.europa.eu/transport/modes/maritime/studies/doc/2015-ex-post-evaluation-of-dir-2000-59-ec.pdf

4

Ex-post evaluation of Directive 2000/59/EC on port reception facilities for ship-generated waste and cargo residues, Final Report

(5)  Emsa tillhandahåller ytterligare teknisk vägledning och bästa praxis som utvecklats i medlemsstaterna om tillämpningen av detta direktiv som en del av tekniska rekommendationer om direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester.

5

(6)  Huvudsakligen inom ramen för Internationella sjöfartsorganisationen (IMO), särskilt följande: Resolution MEPC.83(44) (Guidelines for ensuring the adequacy of port waste reception facilities, 2000), resolution MEPC.1/Circ.834 (Consolidated Guidance for port reception facility providers and users), Comprehensive Manual on Port Reception facilities (IMO Publication 597E), avsnitt 2.3.1. Vägledning från Internationella standardiseringsorganisationen (ISO): ISO-standard 16304 (2013), Arrangement and management of port waste reception facilities.

6

Guidelines for ensuring the adequacy of port waste reception facilities

Consolidated Guidance for port reception facility providers and users

Comprehensive Manual on Port Reception facilities

Arrangement and management of port waste reception facilities

(7)  Huvudsakligen inom ramen för Helsingforskonventionen, Helcom: Interim guidance on technical and operational aspects of sewage delivery to port reception facilities (2013), kapitel 6.

7

Interim guidance on technical and operational aspects of sewage delivery to port reception facilities

(8)  Avsnitt 3 i resolution MEPC.83(44), Guidelines for ensuring the adequacy of port waste reception facilities, 2000.

8

Guidelines for ensuring the adequacy of port waste reception facilities

(9)  Artikel 2 i direktiv 2000/59/EG.

9

(10)  Som ersätter direktiv 2006/12/EG, som i sin tur ersätter rådets direktiv 75/442/EEG.

10

(11)  Artikel 1.4 i Baselkonventionen – ”undantagsklausulen”.

11

(12)  Rättslig analys av Baselkonventionen, NEP/CHW.11/INF/22, http://www.basel.int/implementation/LegalMatters/Ships/tabid/2405/Default.aspx

12

(13)  I synnerhet förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall, som genomför Baselkonventionen i EU-lagstiftningen och som i bilaga VIII hänvisar till de olika riktlinjerna för miljöriktig avfallshantering.

13

(14)  Avsnitt 2.3.1 i IMO:s heltäckande handbok om mottagningsanordningar i hamn.

14

(15)  Artikel 2 h.

15

(16)  Artikel 3 b.

16

(17)  Artikel 3 a.

17

(18)  IMO, Guidelines for ensuring the adequacy of port waste reception facilities, punkt 5.15.

18

Guidelines for ensuring the adequacy of port waste reception facilities

(19)  MEPC.1/Circ.834, Bilaga, Tillägg 1.

19

(20)  Normer för utsläpp av fartygsgenererat avfall i havet finns i bilagorna till Marpol, där mängder och villkor för att sådana utsläpp ska vara tillåtna anges.

20

(21)  Artikel 2 c.

21

(22)  Marpol tillåter också utsläpp av andra typer av fartygsgenererat avfall. Utsläppsnormerna för avfall enligt bilaga I och bilaga V har emellertid blivit alltmer restriktiva, och endast mycket små mängder avfall enligt bilaga I och ett fåtal typer av avfall enligt bilaga V får släppas ut i havet, på särskilda villkor.

22

(23)  Se skäl 3 i direktiv 2000/59/EG.

23

(24)  Kommissionens direktiv 2007/71/EG om ändring av bilaga II till Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/59/EG om mottagningsanordningar i hamn för fartygsgenererat avfall och lastrester.

24

(25)  Regel 11 i bilaga IV till Marpol.

25

(26)  Regel 1.12 i bilaga V till Marpol.

26

(27)  Särskilt ramdirektivet om avfall.

27

(28)  Bilaga II till direktiv 2000/59/EG ändrades genom kommissionens direktiv (EU) 2015/2087 av 18 november 2015, för att i tabellen över den information som ska anmälas inkludera de typer och mängder av avfall som levererats i föregående anlöpshamn.

28

(29)  Användning av IMO:s globala integrerade sjöfartsinformationssystem (Gisis) kan ge information om tillgängliga mottagningsanordningar i de olika hamnarna: https://gisis.imo.org/Public/Default.aspx

29

(30)  Artikel 12.1 d.

30

(31)  EGT L 208, 5.8.2002, s. 10.

31

(32)  Artikel 5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2010/65/EU om rapporteringsformaliteter för fartyg som ankommer till och/eller avgår från hamnar i medlemsstaterna och om upphävande av direktiv 2002/6/EG (EUT L 283, 29.10.2010, s. 1).

32

(33)  Inrättat genom direktiv 2002/59/EG.

33

(34)  Se SafeSeaNet: Incident Report Guidelines.

34

Incident Report Guidelines

(35)  I enlighet med vad som överenskommits med eMS-gruppen, som inrättats genom direktiv 2010/65/EU, Waste message – Business Rules, version 0.9, 19 mars 2012.

35

Waste message – Business Rules

(36)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/16/EG av den 23 april 2009 om hamnstatskontroll (EUT L 131, 28.5.2009, s. 57).

36

(37)  Skäl 18 i direktivet.

37

(38)  Tolkningen tar hänsyn till de definitioner som för närvarande används av Helcom-länderna i rekommendation 28E/10, Guidelines for the establishment of a harmonized ”no-special-fee” system for the delivery of ship-generated oily wastes originating from machinery spaces and for the delivery of sewage and garbage, including marine litter caught in fishing nets, to port reception facilities, som antogs den 15 november 2007, http://helcom.fi/Recommendations/Rec%2028E-10.pdf, och av Storbritannien, ref. UK Marine Guidance Note MGN 387, Guidance on the Merchant Shipping and Fishing Vessels (Port Waste Reception Facilities) Regulations 2003 and amendments.

38

Guidelines for the establishment of a harmonized ”no-special-fee” system for the delivery of ship-generated oily wastes originating from machinery spaces and for the delivery of sewage and garbage, including marine litter caught in fishing nets, to port reception facilities

Guidance on the Merchant Shipping and Fishing Vessels (Port Waste Reception Facilities) Regulations 2003 and amendments

(39)  Återkommande avser pendeltrafik eller resor utan förhandsbokning på mycket korta sträckor.

39

(40)  Exempelvis kan ett roropassagerarfartyg som går i trafik mellan medlemsstaterna A och B ha ett avtal om fast avfall med ett avfallshanteringsföretag i stat A, ett oljeavfallsavtal med ett avfallshanteringsföretag i stat B och ett toalettavfallsavtal med en hamnmyndighet/kommun i stat A.

40

(41)  Betydelsen av detta framgår också av Helcoms riktlinjer som avses i fotnot 38 och där det anges att den stat som beviljar undantaget också bör informera andra hamnstater längs den planerade rutten om de beviljade undantagen.

41

också bör informera andra hamnstater längs den planerade rutten om de beviljade undantagen

---

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/17 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/17

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 31 mars 2016

om utnämning av ledamöter till yrkesinspektörskommittén för en ny mandatperiod

(2016/C 115/06)

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av kommissionens beslut 95/319/EG av den 12 juli 1995 om inrättande av en yrkesinspektörskommitté (1), särskilt artikel 5,

med beaktande av förteckningen över kandidater från medlemsstaterna, och

av följande skäl:

| (1) | I artikel 5.1 i beslut 95/319/EG anges att kommittén ska bestå av en ordinarie ledamot från varje medlemsstat och att en suppleant ska utses för varje ordinarie ledamot. |
| --- | --- |

(1)

I artikel 5.1 i beslut 95/319/EG anges att kommittén ska bestå av en ordinarie ledamot från varje medlemsstat och att en suppleant ska utses för varje ordinarie ledamot.

| (2) | Enligt artikel 5.2 i det beslutet ska kommitténs ordinarie ledamöter och suppleanterna utses av kommissionen på förslag av medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 5.2 i det beslutet ska kommitténs ordinarie ledamöter och suppleanterna utses av kommissionen på förslag av medlemsstaterna.

| (3) | I artikel 5.3 i det beslutet anges att kommittéledamöternas mandatperiod ska vara tre år och att mandatet ska kunna förnyas. |
| --- | --- |

(3)

I artikel 5.3 i det beslutet anges att kommittéledamöternas mandatperiod ska vara tre år och att mandatet ska kunna förnyas.

| (4) | Kommitténs förra mandatperiod löpte ut den 31 december 2015. |
| --- | --- |

(4)

Kommitténs förra mandatperiod löpte ut den 31 december 2015.

| (5) | Kommissionen bör därför på grundval av medlemsstaternas förslag utnämna ledamöter till denna kommitté för en period av tre år. |
| --- | --- |

(5)

Kommissionen bör därför på grundval av medlemsstaternas förslag utnämna ledamöter till denna kommitté för en period av tre år.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   De personer som förtecknas i bilagan till detta beslut utnämns till ordinarie ledamöter och suppleanter i yrkesinspektörskommittén för en period av tre år från och med den 1 januari 2016 till och med den 31 december 2018.

2.   Förteckningen över ledamöter ska offentliggöras för kännedom i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 31 mars 2016.

På kommissionens vägnar

Jean-Claude JUNCKER

Ordförande

---

(1)  EGT L 188, 9.8.1995, s. 11.

1

---

BILAGA

| Medlemsstat | Ordinarie ledamot | Suppleant |
| --- | --- | --- |
| Belgien | Paul TOUSSEYN | Michel ASEGLIO |
| Bulgarien | Rumyana MIHAYLOVA | Irena DIMITROVA |
| Tjeckien | Rudolf HAHN | Pavel HEISIG |
| Danmark | Peter VESTERHEDEN | Annemarie KNUDSEN |
| Tyskland | Kai SCHÄFER | Helmut GOTTWALD |
| Estland | Maret MARIPUU | Rein REISBERG |
| Irland | Brian HIGGISSON | Martin O’HALLORAN |
| Grekland | Chryssoula TOUFEKOULA | Nikolaos MARAGOS |
| Spanien | José Ignacio SACRISTÁN ENCISO | Graciela DE ANDRÉS NOVO |
| Frankrike | Yves CALVEZ | Jessy PRETTO |
| Kroatien | Miroslav BABIĆ | Branko MESIĆ |
| Italien | Danilo PAPA | Roberta FABRIZI |
| Cypern | Anastassios YIANNAKI | Aristodemos ECONOMIDES |
| Lettland | Renārs LŪSIS | Linda MATISĀNE |
| Litauen | Gintaras ČEPAS | Dalia LEGIENE |
| Luxemburg | Marco BOLY | Johny SCHNEIDER |
| Ungern | Péter NESZTINGER | Judit H. NAGY |
| Malta | Mark GAUCI | Vincent ATTARD |
| Nederländerna | J.A. Jan VAN DEN BOS | Marga M.A. ZUURBIER |
| Österrike | Gertrud BREINDL | Josef KERSCHHAGL |
| Polen | Iwona HICKIEWICZ | Leszek ZAJĄC |
| Portugal | Pedro PIMENTA BRAZ | Manuel Joaquim MADURO ROXO |
| Rumänien | Dantes Nicolae BRATU | Larisa Otilia PAPP |
| Slovenien | Nataša TRČEK | Slavko KRIŠTOFELC |
| Slovakien | Andrej GMITTER | Miroslava SKIČKOVÁ |
| Finland | Leo SUOMAA | Raimo ANTILA |
| Sverige | Erna ZELMIN-EKENHEIM | Håkan OLSSON |
| Förenade kungariket | David SNOWBALL | Tim GALLOWAY |

Medlemsstat

Ordinarie ledamot

Suppleant

Belgien

Paul TOUSSEYN

Michel ASEGLIO

Bulgarien

Rumyana MIHAYLOVA

Irena DIMITROVA

Tjeckien

Rudolf HAHN

Pavel HEISIG

Danmark

Peter VESTERHEDEN

Annemarie KNUDSEN

Tyskland

Kai SCHÄFER

Helmut GOTTWALD

Estland

Maret MARIPUU

Rein REISBERG

Irland

Brian HIGGISSON

Martin O’HALLORAN

Grekland

Chryssoula TOUFEKOULA

Nikolaos MARAGOS

Spanien

José Ignacio SACRISTÁN ENCISO

Graciela DE ANDRÉS NOVO

Frankrike

Yves CALVEZ

Jessy PRETTO

Kroatien

Miroslav BABIĆ

Branko MESIĆ

Italien

Danilo PAPA

Roberta FABRIZI

Cypern

Anastassios YIANNAKI

Aristodemos ECONOMIDES

Lettland

Renārs LŪSIS

Linda MATISĀNE

Litauen

Gintaras ČEPAS

Dalia LEGIENE

Luxemburg

Marco BOLY

Johny SCHNEIDER

Ungern

Péter NESZTINGER

Judit H. NAGY

Malta

Mark GAUCI

Vincent ATTARD

Nederländerna

J.A. Jan VAN DEN BOS

Marga M.A. ZUURBIER

Österrike

Gertrud BREINDL

Josef KERSCHHAGL

Polen

Iwona HICKIEWICZ

Leszek ZAJĄC

Portugal

Pedro PIMENTA BRAZ

Manuel Joaquim MADURO ROXO

Rumänien

Dantes Nicolae BRATU

Larisa Otilia PAPP

Slovenien

Nataša TRČEK

Slavko KRIŠTOFELC

Slovakien

Andrej GMITTER

Miroslava SKIČKOVÁ

Finland

Leo SUOMAA

Raimo ANTILA

Sverige

Erna ZELMIN-EKENHEIM

Håkan OLSSON

Förenade kungariket

David SNOWBALL

Tim GALLOWAY

---

UPPLYSNINGAR FRÅN MEDLEMSSTATERNA

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/20

---

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

(2016/C 115/07)

I enlighet med artikel 35.3 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs (1), har ett beslut fattats om att stänga det fiske som anges i följande tabell:

| Datum och tidpunkt för stängning | 26.2.2016 |
| --- | --- |
| Varaktighet | 26.2.2016–31.12.2016 |
| Medlemsstat | Frankrike |
| Bestånd eller grupp av bestånd | SBR/678- |
| Art | Fläckpagell (Pagellus bogaraveo) |
| Område | Unionens vatten och internationella vatten i VI, VII och VIII |
| Typ av fiskefartyg | — |
| Referensnummer | 02/DSS |

Datum och tidpunkt för stängning

26.2.2016

Varaktighet

26.2.2016–31.12.2016

Medlemsstat

Frankrike

Bestånd eller grupp av bestånd

SBR/678-

Art

Fläckpagell (Pagellus bogaraveo)

Område

Unionens vatten och internationella vatten i VI, VII och VIII

Typ av fiskefartyg

—

Referensnummer

02/DSS

---

(1)  EUT L 343, 22.12.2009, s. 1

---

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/20 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/20

---

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

(2016/C 115/08)

I enlighet med artikel 35.3 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs (1), har ett beslut fattats om att stänga det fiske som anges i följande tabell:

| Datum och tidpunkt för stängning | 26.2.2016 |
| --- | --- |
| Varaktighet | 26.2.2016–31.12.2016 |
| Medlemsstat | Frankrike |
| Bestånd eller grupp av bestånd | ANF/8C3411 |
| Art | Marulkfiskar (Lophiidae) |
| Område | VIIIc, IX och X; unionens vatten i Cecaf 34.1.1 |
| Typ av fiskefartyg | — |
| Referensnummer | 03/TQ72 |

Datum och tidpunkt för stängning

26.2.2016

Varaktighet

26.2.2016–31.12.2016

Medlemsstat

Frankrike

Bestånd eller grupp av bestånd

ANF/8C3411

Art

Marulkfiskar (Lophiidae)

Område

VIIIc, IX och X; unionens vatten i Cecaf 34.1.1

Typ av fiskefartyg

—

Referensnummer

03/TQ72

---

(1)  EUT L 343, 22.12.2009, s. 1.

---

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/21

---

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

(2016/C 115/09)

I enlighet med artikel 35.3 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs (1), har ett beslut fattats om att stänga det fiske som anges i följande tabell:

| Datum och tidpunkt för stängning | 1.1.2016 |
| --- | --- |
| Varaktighet | 1.1.2016–31.12.2016 |
| Medlemsstat | Spanien |
| Bestånd eller grupp av bestånd | WHM/ATLANT |
| Art | Vit marlin (Tetrapturus albidus) |
| Område | Atlanten |
| Typ av fiskefartyg | — |
| Referensnummer | 04/TQ72 |

Datum och tidpunkt för stängning

1.1.2016

Varaktighet

1.1.2016–31.12.2016

Medlemsstat

Spanien

Bestånd eller grupp av bestånd

WHM/ATLANT

Art

Vit marlin (Tetrapturus albidus)

Område

Atlanten

Typ av fiskefartyg

—

Referensnummer

04/TQ72

---

(1)  EUT L 343, 22.12.2009, s. 1.

---

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/21 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/21

---

Uppgifter från medlemsstaterna om stängning av fiske

(2016/C 115/10)

I enlighet med artikel 35.3 i rådets förordning (EG) nr 1224/2009 av den 20 november 2009 om införande av ett kontrollsystem i gemenskapen för att säkerställa att bestämmelserna i den gemensamma fiskeripolitiken efterlevs (1), har ett beslut fattats om att stänga det fiske som anges i följande tabell:

| Datum och tidpunkt för stängning | 1.1.2016 |
| --- | --- |
| Varaktighet | 1.1.2016–31.12.2016 |
| Medlemsstat | Spanien |
| Bestånd eller grupp av bestånd | BUM/ATLANT |
| Art | Blå marlin (Makaira nigricans) |
| Område | Atlanten |
| Typ av fiskefartyg | — |
| Referensnummer | 05/TQ72 |

Datum och tidpunkt för stängning

1.1.2016

Varaktighet

1.1.2016–31.12.2016

Medlemsstat

Spanien

Bestånd eller grupp av bestånd

BUM/ATLANT

Art

Blå marlin (Makaira nigricans)

Område

Atlanten

Typ av fiskefartyg

—

Referensnummer

05/TQ72

---

(1)  EUT L 343, 22.12.2009, s. 1

---

V Yttranden

FÖRFARANDEN FÖR GENOMFÖRANDE AV KONKURRENSPOLITIKEN

Europeiska kommissionen

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/22 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/22

---

Förhandsanmälan av en koncentration

(Ärende M.7988 – Rhône Capital/AP/Garda World Security)

Ärendet kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande

(Text av betydelse för EES)

(2016/C 115/11)

| 1. | Europeiska kommissionen mottog den 22 mars 2016 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken enheter kontrollerade av företaget Rhône Capital L.L.C. (Rhône Capital, Förenta staterna) och företaget Apax Partners LLP (AP, Förenade kungariket), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, förvärvar gemensam kontroll över företaget Garda World Security Corporation (Garda, Kanada) genom förvärv av aktier. |
| --- | --- |

1.

Europeiska kommissionen mottog den 22 mars 2016 en anmälan om en föreslagen koncentration enligt artikel 4 i rådets förordning (EG) nr 139/2004 (1), genom vilken enheter kontrollerade av företaget Rhône Capital L.L.C. (Rhône Capital, Förenta staterna) och företaget Apax Partners LLP (AP, Förenade kungariket), på det sätt som avses i artikel 3.1 b i koncentrationsförordningen, förvärvar gemensam kontroll över företaget Garda World Security Corporation (Garda, Kanada) genom förvärv av aktier.

| 2. | De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:
  —   Rhône Capital: Riskkapitalbolag.
  —   AP: Tillhandahåller investeringsrådgivningstjänster.
  —   Garda: Tillhandahåller inhemska och internationella skyddstjänster och penningtransporttjänster. |
| --- | --- |

2.

De berörda företagen bedriver följande affärsverksamhet:

—   Rhône Capital: Riskkapitalbolag.

—   AP: Tillhandahåller investeringsrådgivningstjänster.

—   Garda: Tillhandahåller inhemska och internationella skyddstjänster och penningtransporttjänster.

| 3. | Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av koncentrationsförordningen, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2). |
| --- | --- |

3.

Kommissionen har vid en preliminär granskning kommit fram till att den anmälda transaktionen kan omfattas av koncentrationsförordningen, dock med det förbehållet att ett slutligt beslut i denna fråga fattas senare. Det bör noteras att detta ärende kan komma att handläggas enligt ett förenklat förfarande, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om ett förenklat förfarande för handläggning av vissa koncentrationer enligt rådets förordning (EG) nr 139/2004 (2).

| 4. | Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.
  Synpunkterna ska ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande och kan, med angivande av referens M.7988 – Rhône Capital/AP/Garda World Security, sändas per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per brev till





  Europeiska kommissionen |
| --- | --- |
| Generaldirektoratet för konkurrens |
| Registreringsenheten för företagskoncentrationer |
| 1049 Bryssel |
| BELGIEN |

4.

Kommissionen uppmanar berörda tredje parter att till den lämna eventuella synpunkter på den föreslagna koncentrationen.

Synpunkterna ska ha inkommit till kommissionen senast tio dagar efter detta offentliggörande och kan, med angivande av referens M.7988 – Rhône Capital/AP/Garda World Security, sändas per fax (+32 22964301), per e-post till COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu eller per brev till

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för konkurrens

Registreringsenheten för företagskoncentrationer

1049 Bryssel

BELGIEN

---

(1)  EUT L 24, 29.1.2004, s. 1 (koncentrationsförordningen).

(2)  EUT C 366, 14.12.2013, s. 5.

---

ÖVRIGA AKTER

Europeiska kommissionen

| 1.4.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | C 115/23 |
| --- | --- | --- | --- |

1.4.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

C 115/23

---

Meddelande till Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi som genom kommissionens genomförandeförordning (EU) 2016/473 lagts till i den förteckning som avses i artiklarna 2, 3 och 7 i rådets förordning (EG) nr 881/2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter

(2016/C 115/12)

| 1. | Genom gemensam ståndpunkt 2002/402/Gusp (1) uppmanas unionen att frysa tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör medlemmar av al-Qaida-organisationen och andra personer, grupper, företag och enheter som är associerade med dem, enligt den förteckning som upprättats i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolutioner 1267(1999) och 1333(2000) och som ska uppdateras regelbundet av den FN-kommitté som inrättats genom FN:s säkerhetsråds resolution 1267(1999).
  Den förteckning som upprättats av FN-kommittén omfattar






  — | al-Qaida, |
| --- | --- | --- |

1.

Genom gemensam ståndpunkt 2002/402/Gusp (1) uppmanas unionen att frysa tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör medlemmar av al-Qaida-organisationen och andra personer, grupper, företag och enheter som är associerade med dem, enligt den förteckning som upprättats i enlighet med FN:s säkerhetsråds resolutioner 1267(1999) och 1333(2000) och som ska uppdateras regelbundet av den FN-kommitté som inrättats genom FN:s säkerhetsråds resolution 1267(1999).

Den förteckning som upprättats av FN-kommittén omfattar

—

al-Qaida,

| — | fysiska eller juridiska personer, enheter, organ och grupper som är associerade med al-Qaida, och |
| --- | --- |

—

fysiska eller juridiska personer, enheter, organ och grupper som är associerade med al-Qaida, och

| — | juridiska personer, enheter och organ som ägs eller kontrolleras av, eller som på annat sätt stöder, någon av dessa associerade personer, enheter, organ och grupper. |
| --- | --- |

—

juridiska personer, enheter och organ som ägs eller kontrolleras av, eller som på annat sätt stöder, någon av dessa associerade personer, enheter, organ och grupper.

Sådana handlingar eller sådan verksamhet som anger att en person, en grupp, ett företag eller en enhet är ”associerad med” al-Qaida omfattar

| a) | deltagande i finansiering, planering, underlättande, förberedande eller genomförande av handlingar eller verksamhet som företas av, tillsammans med, i namnet av, på vägnar av eller till stöd för al-Qaida alternativt celler, filialer, utbrytargrupper eller avknoppningar till denna organisation, |
| --- | --- |

a)

deltagande i finansiering, planering, underlättande, förberedande eller genomförande av handlingar eller verksamhet som företas av, tillsammans med, i namnet av, på vägnar av eller till stöd för al-Qaida alternativt celler, filialer, utbrytargrupper eller avknoppningar till denna organisation,

| b) | tillhandahållande, försäljning eller överförande av vapen och därtill hörande materiel till någon av dessa, |
| --- | --- |

b)

tillhandahållande, försäljning eller överförande av vapen och därtill hörande materiel till någon av dessa,

| c) | rekrytering till någon av dessa, eller |
| --- | --- |

c)

rekrytering till någon av dessa, eller

| d) | annat stöd till deras handlingar eller verksamhet. |
| --- | --- |

d)

annat stöd till deras handlingar eller verksamhet.

| 2. | FN:s säkerhetsråd godkände den 28 mars 2016 att Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi läggs till i den förteckning som upprättats av sanktionskommittén för al-Qaida.
  Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi får när som helst lämna in en begäran till FN:s ombudsman, tillsammans med styrkande handlingar, om att beslutet att föra upp honom på FN:s förteckning ska omprövas. En sådan begäran ska ställas till följande adress:





  United Nations - Office of the Ombudsperson |
| --- | --- |
| Room TB-08041D |
| New York, NY 10017 |
| FÖRENTA STATERNA |
| Tfn +1 2129632671 |
| Fax +1 2129631300/3778 |
| E-post: ombudsperson@un.org |

2.

FN:s säkerhetsråd godkände den 28 mars 2016 att Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi läggs till i den förteckning som upprättats av sanktionskommittén för al-Qaida.

Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi får när som helst lämna in en begäran till FN:s ombudsman, tillsammans med styrkande handlingar, om att beslutet att föra upp honom på FN:s förteckning ska omprövas. En sådan begäran ska ställas till följande adress:

United Nations - Office of the Ombudsperson

Room TB-08041D

New York, NY 10017

FÖRENTA STATERNA

Tfn +1 2129632671

Fax +1 2129631300/3778

E-post: ombudsperson@un.org

För ytterligare information, se https://www.un.org/sc/suborg/en/sanctions/1267/aq_sanctions_list/procedures-for-delisting

| 3. | Som en följd av det FN-beslut som avses i punkt 2 har kommissionen antagit genomförandeförordning (EU) 2016/473 (2), som ändrar bilaga I till rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter (3). Genom ändringen, som görs med stöd av artiklarna 7.1 a och 7a.1 i förordning (EG) nr 881/2002, läggs Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi till i förteckningen i bilaga I till förordningen (nedan kallad bilaga I).
  De personer och enheter som läggs till i bilaga I omfattas av följande åtgärder enligt förordning (EG) nr 881/2002:






  (1) | Frysning av alla tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör eller ägs eller innehas av de berörda personerna och enheterna samt förbud (för alla) mot att direkt eller indirekt göra tillgångar och ekonomiska resurser tillgängliga för, eller till förmån för, de berörda personerna och enheterna (artiklarna 2 och 2a). och |
| --- | --- | --- |

3.

Som en följd av det FN-beslut som avses i punkt 2 har kommissionen antagit genomförandeförordning (EU) 2016/473 (2), som ändrar bilaga I till rådets förordning (EG) nr 881/2002 av den 27 maj 2002 om införande av vissa särskilda restriktiva åtgärder mot vissa med organisationerna Isil (Daesh) och al-Qaida associerade personer och enheter (3). Genom ändringen, som görs med stöd av artiklarna 7.1 a och 7a.1 i förordning (EG) nr 881/2002, läggs Nayef Salam Muhammad Ujaym Al-Hababi till i förteckningen i bilaga I till förordningen (nedan kallad bilaga I).

De personer och enheter som läggs till i bilaga I omfattas av följande åtgärder enligt förordning (EG) nr 881/2002:

(1)

Frysning av alla tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör eller ägs eller innehas av de berörda personerna och enheterna samt förbud (för alla) mot att direkt eller indirekt göra tillgångar och ekonomiska resurser tillgängliga för, eller till förmån för, de berörda personerna och enheterna (artiklarna 2 och 2a). och

| (2) | förbud mot att direkt eller indirekt bevilja, sälja, tillhandahålla eller överföra teknisk rådgivning, tekniskt stöd eller teknisk utbildning som rör militär verksamhet till de berörda personerna och enheterna (artikel 3). |
| --- | --- |

(2)

förbud mot att direkt eller indirekt bevilja, sälja, tillhandahålla eller överföra teknisk rådgivning, tekniskt stöd eller teknisk utbildning som rör militär verksamhet till de berörda personerna och enheterna (artikel 3).

| 4. | I artikel 7a i förordning (EG) nr 881/2002 föreskrivs ett förfarande för omprövning om någon som uppförts på förteckningen lägger fram synpunkter på skälen till att vederbörande förts upp på förteckningen. De personer och enheter som genom genomförandeförordning (EU) 2016/473 läggs till i bilaga I får begära information från kommissionen om skälen till att de förts upp på förteckningen. En sådan begäran ska ställas till följande adress:





  Europeiska kommissionen |
| --- | --- |
| ”Restrictive measures” |
| Rue de la Loi/Wetstraat 200 |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIEN |

4.

I artikel 7a i förordning (EG) nr 881/2002 föreskrivs ett förfarande för omprövning om någon som uppförts på förteckningen lägger fram synpunkter på skälen till att vederbörande förts upp på förteckningen. De personer och enheter som genom genomförandeförordning (EU) 2016/473 läggs till i bilaga I får begära information från kommissionen om skälen till att de förts upp på förteckningen. En sådan begäran ska ställas till följande adress:

Europeiska kommissionen

”Restrictive measures”

Rue de la Loi/Wetstraat 200

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIEN

| 5. | De berörda personerna och enheterna uppmärksammas också på möjligheten att väcka talan mot genomförandeförordning (EU) 2016/473 vid Europeiska unionens tribunal enligt villkoren i artikel 263 fjärde och sjätte styckena i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt. |
| --- | --- |

5.

De berörda personerna och enheterna uppmärksammas också på möjligheten att väcka talan mot genomförandeförordning (EU) 2016/473 vid Europeiska unionens tribunal enligt villkoren i artikel 263 fjärde och sjätte styckena i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.

| 6. | De personer och enheter som lagts till i bilaga I uppmärksammas på möjligheten att vända sig till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten/medlemsstaterna i fråga, enligt förteckningen i bilaga II till förordning (EG) nr 881/2002, med en ansökan om tillstånd att få använda frysta tillgångar och ekonomiska resurser för grundläggande behov eller särskilda betalningar i enlighet med artikel 2a i den förordningen. |
| --- | --- |

6.

De personer och enheter som lagts till i bilaga I uppmärksammas på möjligheten att vända sig till de behöriga myndigheterna i medlemsstaten/medlemsstaterna i fråga, enligt förteckningen i bilaga II till förordning (EG) nr 881/2002, med en ansökan om tillstånd att få använda frysta tillgångar och ekonomiska resurser för grundläggande behov eller särskilda betalningar i enlighet med artikel 2a i den förordningen.

---

(1)  EGT L 139, 29.5.2002, s. 4.

(2)  EUT L 85, 1.4.2016, s. 30.

(3)  EGT L 139, 29.5.2002, s. 9.

---