# Jurnalul Oficial C 53/20 f

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 53 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6020 februarie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 53

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6020 februarie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2017/C 53/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2017/C 53/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2017/C 53/02 | Cauza C-503/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Portugalia (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 21, 45 și 49 TFUE — Articolele 28 și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European — Libera circulație a persoanelor — Libera circulație a lucrătorilor — Libertatea de stabilire — Impozitarea persoanelor fizice cu privire la plusvalorile rezultate din schimbul de participații sociale — Impozitarea persoanelor fizice cu privire la plusvalorile rezultate din transferul întregului patrimoniu afectat desfășurării unei activități antreprenoriale și profesionale — Impozitarea la ieșire pentru particulari — Plata imediată a impozitului — Diferența de tratament dintre persoanele fizice care efectuează un schimb de participații sociale și care își păstrează reședința pe teritoriul național și cele care efectuează un astfel de schimb și își transferă reședința pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European — Diferența de tratament dintre persoanele fizice care transferă întregul patrimoniu afectat unei activități desfășurate pe cont propriu către o societate care are sediul și conducerea efectivă pe teritoriul portughez și cele care efectuează un astfel de transfer către o societate care are sediul sau conducerea efectivă pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European — Proporționalitate) | 2 |
| 2017/C 53/03 | Cauza C-524/14 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Hansestadt Lübeck, succesor în drepturi al Flughafen Lübeck GmbH [Recurs — Ajutoare de stat — Taxe de aeroport — Articolul 108 alineatul (2) TFUE — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare — Admisibilitatea acțiunii în anulare — Persoană vizată în mod individual — Interesul de a exercita acţiunea — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Condiţie referitoare la selectivitate] | 3 |
| 2017/C 53/04 | Cauza C-593/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Vestre Landsret – Danemarca) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet (Trimitere preliminară — Libertatea de stabilire — Legislație fiscală în materia subcapitalizării filialelor — Includere în beneficiul impozabil al unei societăți împrumutătoare a dobânzilor la împrumuturi plătite de o filială împrumutată nerezidentă — Scutirea dobânzilor plătite de o filială împrumutătoare rezidentă — Repartizare echitabilă a competenței de impozitare între statele membre — Necesitatea de a preveni riscul de evaziune fiscală) | 3 |
| 2017/C 53/05 | Cauzele conexate C-20/15 P și C-21/15 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/World Duty Free Group SA, fostă Autogrill España, SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) [Recurs — Ajutoare de stat — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Regim fiscal — Impozit pe profit — Deducere — Amortizarea fondului comercial care rezultă din achiziții de titluri de participare de cel puțin 5 % de către întreprinderi cu domiciliul fiscal în Spania în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru — Noțiunea ajutor de stat — Condiție referitoare la selectivitate] | 4 |
| 2017/C 53/06 | Cauza C-51/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Celle – Germania) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover [Trimitere preliminară — Articolul 4 alineatul (2) TUE — Respectarea identității naționale a statelor membre inerente structurilor lor fundamentale politice și constituționale, inclusiv în ceea ce privește autonomia locală și regională — Organizarea internă a statelor membre — Colectivități teritoriale — Instrument juridic care creează o entitate de drept public nouă și care organizează transferul de competențe și de responsabilități în vederea executării de misiuni publice — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Articolul 1 alineatul (2) litera (a) — Noțiunea contract de achiziții publice] | 5 |
| 2017/C 53/07 | Cauza C-76/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Paul Vervloet și alții/Ministerraad (Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Ajutor pus în aplicare de Regatul Belgiei în favoarea societăților cooperative financiare din grupul ARCO — Sisteme de garantare a depozitelor — Directiva 94/19/CE — Domeniu de aplicare — Schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai societăților cooperative care își desfășoară activitatea în sectorul financiar — Excludere — Articolele 107 și 108 TFUE — Decizie a Comisiei prin care un ajutor este declarat incompatibil cu piața internă) | 6 |
| 2017/C 53/08 | Cauza C-119/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polonia) – Biuro podróży Partner sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Directiva 2009/22/CE — Protecția consumatorilor — Efect erga omnes al unor clauze abuzive care figurează într-un registru public — Sancțiune pecuniară aplicată unui profesionist care a utilizat o clauză considerată echivalentă cu cea care figurează în registrul respectiv — Profesionist care nu a participat la procedura ce a condus la constatarea caracterului abuziv al unei clauze — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Noțiunea instanță națională ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern) | 7 |
| 2017/C 53/09 | Cauza C-131/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 – Club Hotel Loutraki/Comisia Europeană, Republica Elenă, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) [Recurs — Ajutoare de stat — Exploatarea unor aparate de loterie video — Acordare de către un stat membru a unei licențe exclusive — Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat — Articolul 108 alineatul (3) TFUE — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolele 4, 7 și 13 — Neinițierea procedurii oficiale de investigare — Noțiunea dificultăți serioase — Data aprecierii — Articolul 296 TFUE — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 41 — Obligația de motivare — Articolul 47 — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Noțiunea avantaj economic — Evaluare comună a măsurilor notificate] | 8 |
| 2017/C 53/10 | Cauzele conexate C-154/15, C-307/15 și C-308/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante – Spania) – Francisco Gutiérrez Naranjo/Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA/Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15) [Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Contracte încheiate cu consumatorii — Împrumuturi ipotecare — Clauze abuzive — Articolul 4 alineatul (2) — Articolul 6 alineatul (1) — Constatarea nulității — Limitarea de către instanța națională a efectelor în timp ale constatării nulității unei clauze abuzive] | 8 |
| 2017/C 53/11 | Cauzele conexate C-164/15 P și C-165/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Irlanda (Recurs — Ajutoare de stat — Taxă națională pe transportul aerian — Aplicarea unor rate diferențiate — Rată redusă pentru zborurile cu destinații situate la maximum 300 km de aeroportul național — Avantaj — Caracter selectiv — Evaluare în cazul în care măsura fiscală este susceptibilă să constituie o restricție în calea liberei prestări a serviciilor — Recuperare — Accize) | 9 |
| 2017/C 53/12 | Cauza C-201/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis (Trimitere preliminară — Directiva 98/59/CE — Apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective — Articolul 49 TFUE — Libertatea de stabilire — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 16 — Libertatea de a desfășura o activitate comercială — Reglementare națională care conferă unei autorități administrative prerogativa de a se opune unor concedieri colective după evaluarea condițiilor de pe piața muncii, a situației întreprinderii și a interesului economiei naționale — Criză economică gravă — Rată a șomajului național deosebit de ridicată) | 10 |
| 2017/C 53/13 | Cauzele conexate C-203/15 și C-698/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Anglia și Țara Galilor) – Tele2 Sverige AB/Post-och telestyrelsen (C-203/15) Secretary of State for the Home Department/Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15) [Trimitere preliminară — Comunicații electronice — Prelucrarea datelor cu caracter personal — Confidențialitatea comunicațiilor electronice — Protecție — Directiva 2002/58/CE — Articolele 5, 6 și 9, precum și articolul 15 alineatul (1) — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 7, 8 și 11, precum și articolul 52 alineatul (1) — Legislaţie naţională — Furnizori de servicii de comunicații electronice — Obligație de păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare — Autorități naționale — Acces la date — Lipsa controlului prealabil de către o instanță sau o autoritate administrativă independentă — Compatibilitate cu dreptul Uniunii] | 11 |
| 2017/C 53/14 | Cauza C-272/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency (Trimitere preliminară — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Obligația de restituire a cotelor de emisie pentru zborurile dintre statele membre ale Uniunii și majoritatea țărilor terțe — Decizia nr. 377/2013/UE — Articolul 1 — Derogare temporară — Excluderea zborurilor înspre și dinspre aerodromuri situate în Elveția — Diferență de tratament între state terțe — Principiul general al egalității de tratament — Inaplicabilitate) | 12 |
| 2017/C 53/15 | Cauza C-327/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – TDC A/S/Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet [Trimitere preliminară — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directiva 2002/22/CE — Serviciu universal — Articolele 12 și 13 — Calculul costului obligațiilor de serviciu universal — Articolul 32 — Compensarea costurilor aferente serviciilor suplimentare obligatorii — Efect direct — Articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE — Servicii de siguranță și de urgență maritimă asigurate în Danemarca și în Groenlanda — Reglementare națională — Formularea unei cereri de compensare a costurilor aferente serviciilor suplimentare obligatorii — Termen de trei luni — Principiile echivalenței și efectivității] | 13 |
| 2017/C 53/16 | Cauza C-355/15: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH/Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 89/665/CEE — Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice — Articolul 1 alineatul (3) — Interesul de a exercita acţiunea — Articolul 2a alineatul (2) — Noțiunea ofertant interesat — Dreptul unui ofertant exclus definitiv de autoritatea contractantă de a formula o cale de atac împotriva deciziei ulterioare de atribuire a contractului] | 14 |
| 2017/C 53/17 | Cauza C-444/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto – Italia) – Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia și alții [Trimitere preliminară — Mediu — Directiva 2001/42/CE — Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului — Articolul 3 alineatul (3) — Planuri și programe care necesită o evaluare ecologică numai în cazul în care statele membre stabilesc că pot avea efecte semnificative asupra mediului — Validitate în raport cu Tratatul FUE și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Noțiunea de utilizare a zonelor mici la nivel local — Reglementare națională care face trimitere la suprafața zonelor vizate] | 15 |
| 2017/C 53/18 | Cauzele conexate C-508/15 și C-509/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin (Trimitere preliminară — Acordul de asociere CEE-Turcia — Decizia nr. 1/80 — Articolul 7 primul paragraf — Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru — Condiții — Lipsa necesității ca lucrătorul turc să fie încadrat pe piața legală a muncii în primii trei ani de ședere a membrului de familie) | 16 |
| 2017/C 53/19 | Cauza C-539/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt [Trimitere preliminară — Politica socială — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolul 2 alineatele (1) şi (2) — Discriminare pe motive de vârstă — Convenţie colectivă de muncă — Prelungire a termenului de promovare din treapta întâi în treapta a doua de salarizare — Inegalitate de tratament indirectă pe motive de vârstă] | 16 |
| 2017/C 53/20 | Cauza C-547/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth [Trimitere preliminară — Codul vamal comunitar — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Articolul 96 — Regim de tranzit extern — Noțiunea transportator — Neprezentarea mărfurilor la biroul vamal de destinație — Răspundere — Subcontractant al transportului care a predat mărfurile transportatorului principal în zona de staționare a biroului vamal de destinație și care a preluat din nou aceste mărfuri cu ocazia unui traseu subsecvent] | 17 |
| 2017/C 53/21 | Cauza C-618/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competență judiciară — Materie delictuală sau cvasidelictuală — Rețea de distribuție selectivă — Revânzare pe internet în afara unei rețele — Acțiune în încetarea perturbării ilicite — Criteriu de legătură] | 18 |
| 2017/C 53/22 | Cauza C-654/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S [Trimitere preliminară — Marcă a Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 9 alineatul (1) litera (b) — Articolul 15 alineatul (1) — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Întinderea dreptului exclusiv acordat titularului — Perioadă de cinci ani după data înregistrării] | 18 |
| 2017/C 53/23 | Cauza C-104/16 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Comisia Europeană (Recurs — Relații externe — Acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsuri de liberalizare în domeniul agriculturii și pescuitului — Decizie de aprobare a încheierii unui acord internațional — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Calitate procesuală activă — Aplicare teritorială a acordului — Interpretarea acordului — Principiul autodeterminării — Principiul efectului relativ al tratatelor) | 19 |
| 2017/C 53/24 | Cauza C-343/16 P: Recurs introdus la 20 iunie 2016 de Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 14 iunie 2016 în cauza T-595/15 P, Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen/Comisia Europeană | 20 |
| 2017/C 53/25 | Cauza C-508/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia) la 26 septembrie 2016 – Karim Boudjellal/Rauwers Contrôle SA | 20 |
| 2017/C 53/26 | Cauza C-559/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 4 noiembrie 2016 – Birgit Bossen și alții/Brussels Airlines | 20 |
| 2017/C 53/27 | Cauza C-569/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 10 noiembrie 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer | 21 |
| 2017/C 53/28 | Cauza C-570/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 10 noiembrie 2016 – Volker Willmeroth în calitate de deținător al TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K./Martina Broßonn | 21 |
| 2017/C 53/29 | Cauza C-572/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 14 noiembrie 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland | 22 |
| 2017/C 53/30 | Cauza C-646/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 15 decembrie 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari | 23 |
| 2017/C 53/31 | Cauza C-663/16 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2016 de Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 12 octombrie 2016 în cauza T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH/Agenţia Europeană pentru Produse Chimice | 25 |
| 2017/C 53/32 | Cauza C-666/16 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2016 de Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH şi Ecolab Deutschland GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 12 octombrie 2016 în cauza T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH/Agenţia Europeană pentru Produse Chimice | 26 |
| | Tribunalul |
| 2017/C 53/33 | Cauza T-577/14: Hotărârea Tribunalului din 10 ianuarie 2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH și Gascogne/Uniunea Europeană (Răspundere extracontractuală — Precizia cererii introductive — Prescripţie — Admisibilitate — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale — Termen rezonabil de soluționare — Prejudiciu material — Pierderi suferite — Dobânzi asupra cuantumului amenzii neplătite — Comisioane de constituire a garanției bancare — Pierdere a unei șanse — Prejudiciu moral — Legătură de cauzalitate) | 27 |
| 2017/C 53/34 | Cauza T-699/14: Hotărârea Tribunalului din 11 ianuarie 2017 – Topps Europe Ltd/Comisia [Concurență — Înțelegeri — Abuz de poziție dominantă — Acordarea de licențe de drepturi de proprietate intelectuală privind obiecte de colecționat care au legătură cu fotbalul — Decizie de respingere a unei plângeri — Acces la dosar — Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 — Eroare vădită de apreciere — Piață relevantă — Licență exclusivă — Marcă unică — Prețuri excesive] | 28 |
| 2017/C 53/35 | Cauza T-774/14: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2016 – Ica Foods/EUIPO – San Lucio (GROK) (Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului) | 29 |
| 2017/C 53/36 | Cauza T-773/16: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Dominik Salehi/Comisia | 29 |
| 2017/C 53/37 | Cauza T-845/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QG/Comisia | 30 |
| 2017/C 53/38 | Cauza T-846/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QF/Comisia | 31 |
| 2017/C 53/39 | Cauza T-851/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia | 31 |
| 2017/C 53/40 | Cauza T-852/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia | 32 |
| 2017/C 53/41 | Cauza T-866/16: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – SilverTours/EUIPO (billiger-mietwagen.de) | 33 |
| 2017/C 53/42 | Cauza T-877/16: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – Verschuur/Comisia | 34 |
| 2017/C 53/43 | Cauza T-879/16: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2016 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa (Vieta) | 34 |
| 2017/C 53/44 | Cauza T-880/16: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2016 – RF/Comisia | 35 |
| 2017/C 53/45 | Cauza T-888/16: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2016 – BP/FRA | 36 |
| 2017/C 53/46 | Cauza T-892/16: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – Apple Sales International și Apple Operations Europe/Comisia | 37 |
| 2017/C 53/47 | Cauza T-896/16: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2016 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC) | 39 |
| 2017/C 53/48 | Cauza T-901/16: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2016 – Elche Club de Fútbol, SAD/Comisia | 40 |
| 2017/C 53/49 | Cauza T-902/16: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2016 – HeidelbergCement/Comisia | 40 |
| 2017/C 53/50 | Cauza T-903/16: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – RE/Comisia Europeană | 41 |
| 2017/C 53/51 | Cauza T-905/16: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE) | 42 |
| 2017/C 53/52 | Cauza T-909/16: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences) | 43 |
| 2017/C 53/53 | Cauza T-910/16: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA) | 44 |
| 2017/C 53/54 | Cauza T-911/16: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Wedl & Hofmann/EUIPO – Hesse (TESTA ROSSA) | 44 |
| 2017/C 53/55 | Cauza T-1/17: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2017 – La Mafia Franchises/EUIPO – Italia (La Mafia SE SIENTA A LA MESA) | 45 |
| 2017/C 53/56 | Cauza T-5/17: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2017 – Sharif/Consiliul | 46 |
| 2017/C 53/57 | Cauza T-67/16: Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2016 – fleur ami/EUIPO – 8 seasons design (Lampes) | 47 |
| 2017/C 53/58 | Cauza T-736/16: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2016 – Amira și alții/Comisia și BCE | 47 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2017/C 53/02

Cauza C-503/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Portugalia (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Articolele 21, 45 și 49 TFUE — Articolele 28 și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European — Libera circulație a persoanelor — Libera circulație a lucrătorilor — Libertatea de stabilire — Impozitarea persoanelor fizice cu privire la plusvalorile rezultate din schimbul de participații sociale — Impozitarea persoanelor fizice cu privire la plusvalorile rezultate din transferul întregului patrimoniu afectat desfășurării unei activități antreprenoriale și profesionale — Impozitarea la ieșire pentru particulari — Plata imediată a impozitului — Diferența de tratament dintre persoanele fizice care efectuează un schimb de participații sociale și care își păstrează reședința pe teritoriul național și cele care efectuează un astfel de schimb și își transferă reședința pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European — Diferența de tratament dintre persoanele fizice care transferă întregul patrimoniu afectat unei activități desfășurate pe cont propriu către o societate care are sediul și conducerea efectivă pe teritoriul portughez și cele care efectuează un astfel de transfer către o societate care are sediul sau conducerea efectivă pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European — Proporționalitate)

2

2017/C 53/03

Cauza C-524/14 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Hansestadt Lübeck, succesor în drepturi al Flughafen Lübeck GmbH [Recurs — Ajutoare de stat — Taxe de aeroport — Articolul 108 alineatul (2) TFUE — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare — Admisibilitatea acțiunii în anulare — Persoană vizată în mod individual — Interesul de a exercita acţiunea — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Condiţie referitoare la selectivitate]

3

2017/C 53/04

Cauza C-593/14: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Vestre Landsret – Danemarca) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet (Trimitere preliminară — Libertatea de stabilire — Legislație fiscală în materia subcapitalizării filialelor — Includere în beneficiul impozabil al unei societăți împrumutătoare a dobânzilor la împrumuturi plătite de o filială împrumutată nerezidentă — Scutirea dobânzilor plătite de o filială împrumutătoare rezidentă — Repartizare echitabilă a competenței de impozitare între statele membre — Necesitatea de a preveni riscul de evaziune fiscală)

3

2017/C 53/05

Cauzele conexate C-20/15 P și C-21/15 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/World Duty Free Group SA, fostă Autogrill España, SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) [Recurs — Ajutoare de stat — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Regim fiscal — Impozit pe profit — Deducere — Amortizarea fondului comercial care rezultă din achiziții de titluri de participare de cel puțin 5 % de către întreprinderi cu domiciliul fiscal în Spania în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru — Noțiunea ajutor de stat — Condiție referitoare la selectivitate]

4

2017/C 53/06

Cauza C-51/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Celle – Germania) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover [Trimitere preliminară — Articolul 4 alineatul (2) TUE — Respectarea identității naționale a statelor membre inerente structurilor lor fundamentale politice și constituționale, inclusiv în ceea ce privește autonomia locală și regională — Organizarea internă a statelor membre — Colectivități teritoriale — Instrument juridic care creează o entitate de drept public nouă și care organizează transferul de competențe și de responsabilități în vederea executării de misiuni publice — Achiziții publice — Directiva 2004/18/CE — Articolul 1 alineatul (2) litera (a) — Noțiunea contract de achiziții publice]

5

2017/C 53/07

Cauza C-76/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Paul Vervloet și alții/Ministerraad (Trimitere preliminară — Ajutoare de stat — Ajutor pus în aplicare de Regatul Belgiei în favoarea societăților cooperative financiare din grupul ARCO — Sisteme de garantare a depozitelor — Directiva 94/19/CE — Domeniu de aplicare — Schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai societăților cooperative care își desfășoară activitatea în sectorul financiar — Excludere — Articolele 107 și 108 TFUE — Decizie a Comisiei prin care un ajutor este declarat incompatibil cu piața internă)

6

2017/C 53/08

Cauza C-119/15: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polonia) – Biuro podróży Partner sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów (Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Directiva 2009/22/CE — Protecția consumatorilor — Efect erga omnes al unor clauze abuzive care figurează într-un registru public — Sancțiune pecuniară aplicată unui profesionist care a utilizat o clauză considerată echivalentă cu cea care figurează în registrul respectiv — Profesionist care nu a participat la procedura ce a condus la constatarea caracterului abuziv al unei clauze — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Noțiunea instanță națională ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern)

7

2017/C 53/09

Cauza C-131/15 P: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 – Club Hotel Loutraki/Comisia Europeană, Republica Elenă, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) [Recurs — Ajutoare de stat — Exploatarea unor aparate de loterie video — Acordare de către un stat membru a unei licențe exclusive — Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat — Articolul 108 alineatul (3) TFUE — Regulamentul (CE) nr. 659/1999 — Articolele 4, 7 și 13 — Neinițierea procedurii oficiale de investigare — Noțiunea dificultăți serioase — Data aprecierii — Articolul 296 TFUE — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 41 — Obligația de motivare — Articolul 47 — Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă — Articolul 107 alineatul (1) TFUE — Noțiunea avantaj economic — Evaluare comună a măsurilor notificate]

8

2017/C 53/10

Cauzele conexate C-154/15, C-307/15 și C-308/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante – Spania) – Francisco Gutiérrez Naranjo/Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA/Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15) [Trimitere preliminară — Directiva 93/13/CEE — Contracte încheiate cu consumatorii — Împrumuturi ipotecare — Clauze abuzive — Articolul 4 alineatul (2) — Articolul 6 alineatul (1) — Constatarea nulității — Limitarea de către instanța națională a efectelor în timp ale constatării nulității unei clauze abuzive]

o

8

2017/C 53/11

Cauzele conexate C-164/15 P și C-165/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Irlanda (Recurs — Ajutoare de stat — Taxă națională pe transportul aerian — Aplicarea unor rate diferențiate — Rată redusă pentru zborurile cu destinații situate la maximum 300 km de aeroportul național — Avantaj — Caracter selectiv — Evaluare în cazul în care măsura fiscală este susceptibilă să constituie o restricție în calea liberei prestări a serviciilor — Recuperare — Accize)

9

2017/C 53/12

Cauza C-201/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis (Trimitere preliminară — Directiva 98/59/CE — Apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective — Articolul 49 TFUE — Libertatea de stabilire — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolul 16 — Libertatea de a desfășura o activitate comercială — Reglementare națională care conferă unei autorități administrative prerogativa de a se opune unor concedieri colective după evaluarea condițiilor de pe piața muncii, a situației întreprinderii și a interesului economiei naționale — Criză economică gravă — Rată a șomajului național deosebit de ridicată)

10

2017/C 53/13

Cauzele conexate C-203/15 și C-698/15: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Anglia și Țara Galilor) – Tele2 Sverige AB/Post-och telestyrelsen (C-203/15) Secretary of State for the Home Department/Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15) [Trimitere preliminară — Comunicații electronice — Prelucrarea datelor cu caracter personal — Confidențialitatea comunicațiilor electronice — Protecție — Directiva 2002/58/CE — Articolele 5, 6 și 9, precum și articolul 15 alineatul (1) — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 7, 8 și 11, precum și articolul 52 alineatul (1) — Legislaţie naţională — Furnizori de servicii de comunicații electronice — Obligație de păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare — Autorități naționale — Acces la date — Lipsa controlului prealabil de către o instanță sau o autoritate administrativă independentă — Compatibilitate cu dreptul Uniunii]

11

2017/C 53/14

Cauza C-272/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency (Trimitere preliminară — Directiva 2003/87/CE — Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră — Obligația de restituire a cotelor de emisie pentru zborurile dintre statele membre ale Uniunii și majoritatea țărilor terțe — Decizia nr. 377/2013/UE — Articolul 1 — Derogare temporară — Excluderea zborurilor înspre și dinspre aerodromuri situate în Elveția — Diferență de tratament între state terțe — Principiul general al egalității de tratament — Inaplicabilitate)

12

2017/C 53/15

Cauza C-327/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – TDC A/S/Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet [Trimitere preliminară — Rețele și servicii de comunicații electronice — Directiva 2002/22/CE — Serviciu universal — Articolele 12 și 13 — Calculul costului obligațiilor de serviciu universal — Articolul 32 — Compensarea costurilor aferente serviciilor suplimentare obligatorii — Efect direct — Articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE — Servicii de siguranță și de urgență maritimă asigurate în Danemarca și în Groenlanda — Reglementare națională — Formularea unei cereri de compensare a costurilor aferente serviciilor suplimentare obligatorii — Termen de trei luni — Principiile echivalenței și efectivității]

13

2017/C 53/16

Cauza C-355/15: Hotărârea Curții (Camera a opta) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH/Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien [Trimitere preliminară — Achiziții publice — Directiva 89/665/CEE — Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice — Articolul 1 alineatul (3) — Interesul de a exercita acţiunea — Articolul 2a alineatul (2) — Noțiunea ofertant interesat — Dreptul unui ofertant exclus definitiv de autoritatea contractantă de a formula o cale de atac împotriva deciziei ulterioare de atribuire a contractului]

14

2017/C 53/17

Cauza C-444/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto – Italia) – Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia și alții [Trimitere preliminară — Mediu — Directiva 2001/42/CE — Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului — Articolul 3 alineatul (3) — Planuri și programe care necesită o evaluare ecologică numai în cazul în care statele membre stabilesc că pot avea efecte semnificative asupra mediului — Validitate în raport cu Tratatul FUE și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Noțiunea de utilizare a zonelor mici la nivel local — Reglementare națională care face trimitere la suprafața zonelor vizate]

15

2017/C 53/18

Cauzele conexate C-508/15 și C-509/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin (Trimitere preliminară — Acordul de asociere CEE-Turcia — Decizia nr. 1/80 — Articolul 7 primul paragraf — Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru — Condiții — Lipsa necesității ca lucrătorul turc să fie încadrat pe piața legală a muncii în primii trei ani de ședere a membrului de familie)

16

2017/C 53/19

Cauza C-539/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt [Trimitere preliminară — Politica socială — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolul 2 alineatele (1) şi (2) — Discriminare pe motive de vârstă — Convenţie colectivă de muncă — Prelungire a termenului de promovare din treapta întâi în treapta a doua de salarizare — Inegalitate de tratament indirectă pe motive de vârstă]

16

2017/C 53/20

Cauza C-547/15: Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth [Trimitere preliminară — Codul vamal comunitar — Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 — Articolul 96 — Regim de tranzit extern — Noțiunea transportator — Neprezentarea mărfurilor la biroul vamal de destinație — Răspundere — Subcontractant al transportului care a predat mărfurile transportatorului principal în zona de staționare a biroului vamal de destinație și care a preluat din nou aceste mărfuri cu ocazia unui traseu subsecvent]

17

2017/C 53/21

Cauza C-618/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl [Trimitere preliminară — Cooperare judiciară în materie civilă — Regulamentul (CE) nr. 44/2001 — Competență judiciară — Materie delictuală sau cvasidelictuală — Rețea de distribuție selectivă — Revânzare pe internet în afara unei rețele — Acțiune în încetarea perturbării ilicite — Criteriu de legătură]

18

2017/C 53/22

Cauza C-654/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S [Trimitere preliminară — Marcă a Uniunii Europene — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Articolul 9 alineatul (1) litera (b) — Articolul 15 alineatul (1) — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Întinderea dreptului exclusiv acordat titularului — Perioadă de cinci ani după data înregistrării]

18

2017/C 53/23

Cauza C-104/16 P: Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Comisia Europeană (Recurs — Relații externe — Acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsuri de liberalizare în domeniul agriculturii și pescuitului — Decizie de aprobare a încheierii unui acord internațional — Acțiune în anulare — Admisibilitate — Calitate procesuală activă — Aplicare teritorială a acordului — Interpretarea acordului — Principiul autodeterminării — Principiul efectului relativ al tratatelor)

19

2017/C 53/24

Cauza C-343/16 P: Recurs introdus la 20 iunie 2016 de Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 14 iunie 2016 în cauza T-595/15 P, Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen/Comisia Europeană

20

2017/C 53/25

Cauza C-508/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia) la 26 septembrie 2016 – Karim Boudjellal/Rauwers Contrôle SA

20

2017/C 53/26

Cauza C-559/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 4 noiembrie 2016 – Birgit Bossen și alții/Brussels Airlines

20

2017/C 53/27

Cauza C-569/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 10 noiembrie 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer

21

2017/C 53/28

Cauza C-570/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 10 noiembrie 2016 – Volker Willmeroth în calitate de deținător al TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K./Martina Broßonn

21

2017/C 53/29

Cauza C-572/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 14 noiembrie 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland

22

2017/C 53/30

Cauza C-646/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 15 decembrie 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari

23

2017/C 53/31

Cauza C-663/16 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2016 de Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 12 octombrie 2016 în cauza T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH/Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

25

2017/C 53/32

Cauza C-666/16 P: Recurs introdus la 21 decembrie 2016 de Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH şi Ecolab Deutschland GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 12 octombrie 2016 în cauza T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH/Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

26

Tribunalul

2017/C 53/33

Cauza T-577/14: Hotărârea Tribunalului din 10 ianuarie 2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH și Gascogne/Uniunea Europeană (Răspundere extracontractuală — Precizia cererii introductive — Prescripţie — Admisibilitate — Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale — Termen rezonabil de soluționare — Prejudiciu material — Pierderi suferite — Dobânzi asupra cuantumului amenzii neplătite — Comisioane de constituire a garanției bancare — Pierdere a unei șanse — Prejudiciu moral — Legătură de cauzalitate)

27

2017/C 53/34

Cauza T-699/14: Hotărârea Tribunalului din 11 ianuarie 2017 – Topps Europe Ltd/Comisia [Concurență — Înțelegeri — Abuz de poziție dominantă — Acordarea de licențe de drepturi de proprietate intelectuală privind obiecte de colecționat care au legătură cu fotbalul — Decizie de respingere a unei plângeri — Acces la dosar — Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 — Eroare vădită de apreciere — Piață relevantă — Licență exclusivă — Marcă unică — Prețuri excesive]

28

2017/C 53/35

Cauza T-774/14: Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2016 – Ica Foods/EUIPO – San Lucio (GROK) (Marcă a Uniunii Europene — Procedură de declarare a nulității — Retragerea cererii de înregistrare — Nepronunțare asupra fondului)

29

2017/C 53/36

Cauza T-773/16: Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Dominik Salehi/Comisia

29

2017/C 53/37

Cauza T-845/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QG/Comisia

30

2017/C 53/38

Cauza T-846/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QF/Comisia

31

2017/C 53/39

Cauza T-851/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia

31

2017/C 53/40

Cauza T-852/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia

32

2017/C 53/41

Cauza T-866/16: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – SilverTours/EUIPO (billiger-mietwagen.de)

33

2017/C 53/42

Cauza T-877/16: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – Verschuur/Comisia

34

2017/C 53/43

Cauza T-879/16: Acțiune introdusă la 14 decembrie 2016 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa (Vieta)

34

2017/C 53/44

Cauza T-880/16: Acțiune introdusă la 5 decembrie 2016 – RF/Comisia

35

2017/C 53/45

Cauza T-888/16: Acțiune introdusă la 8 decembrie 2016 – BP/FRA

36

2017/C 53/46

Cauza T-892/16: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – Apple Sales International și Apple Operations Europe/Comisia

37

2017/C 53/47

Cauza T-896/16: Acțiune introdusă la 20 decembrie 2016 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC)

39

2017/C 53/48

Cauza T-901/16: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2016 – Elche Club de Fútbol, SAD/Comisia

40

2017/C 53/49

Cauza T-902/16: Acțiune introdusă la 21 decembrie 2016 – HeidelbergCement/Comisia

40

2017/C 53/50

Cauza T-903/16: Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – RE/Comisia Europeană

41

2017/C 53/51

Cauza T-905/16: Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)

42

2017/C 53/52

Cauza T-909/16: Acțiune introdusă la 29 decembrie 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)

43

2017/C 53/53

Cauza T-910/16: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)

44

2017/C 53/54

Cauza T-911/16: Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Wedl & Hofmann/EUIPO – Hesse (TESTA ROSSA)

44

2017/C 53/55

Cauza T-1/17: Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2017 – La Mafia Franchises/EUIPO – Italia (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)

45

2017/C 53/56

Cauza T-5/17: Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2017 – Sharif/Consiliul

46

2017/C 53/57

Cauza T-67/16: Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2016 – fleur ami/EUIPO – 8 seasons design (Lampes)

47

2017/C 53/58

Cauza T-736/16: Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2016 – Amira și alții/Comisia și BCE

47

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2017/C 053/01)

Ultima publicație

JO C 46, 13.2.2017

Publicații anterioare

JO C 38, 6.2.2017

JO C 30, 30.1.2017

JO C 22, 23.1.2017

JO C 14, 16.1.2017

JO C 6, 9.1.2017

JO C 475, 19.12.2016

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/2 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/2

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Portugalia

(Cauza C-503/14) (1)

((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Articolele 21, 45 și 49 TFUE - Articolele 28 și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European - Libera circulație a persoanelor - Libera circulație a lucrătorilor - Libertatea de stabilire - Impozitarea persoanelor fizice cu privire la plusvalorile rezultate din schimbul de participații sociale - Impozitarea persoanelor fizice cu privire la plusvalorile rezultate din transferul întregului patrimoniu afectat desfășurării unei activități antreprenoriale și profesionale - Impozitarea la ieșire pentru particulari - Plata imediată a impozitului - Diferența de tratament dintre persoanele fizice care efectuează un schimb de participații sociale și care își păstrează reședința pe teritoriul național și cele care efectuează un astfel de schimb și își transferă reședința pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European - Diferența de tratament dintre persoanele fizice care transferă întregul patrimoniu afectat unei activități desfășurate pe cont propriu către o societate care are sediul și conducerea efectivă pe teritoriul portughez și cele care efectuează un astfel de transfer către o societate care are sediul sau conducerea efectivă pe teritoriul unui alt stat membru al Uniunii Europene sau al Spațiului Economic European - Proporționalitate))

(2017/C 053/02)

Limba de procedură: portugheza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: G. Braga da Cruz și W. Roels, în calitate de agenți)

Pârâtă: Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes, M. Rebelo și J. Martins da Silva, în calitate de agenți)

Intervenientă în susținerea pârâtei: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și K. Petersen, în calitate de agenți)

Dispozitivul

| 1) | Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a articolului 10 alineatul 9 litera a) din Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (Codul privind impozitul pe venitul persoanelor fizice) – în temeiul căruia, în cazul unui contribuabil care își pierde calitatea de rezident pe teritoriul portughez, este necesar să se includă în categoria plusvalorilor, în impozitul pentru anul în care pierde calitatea de rezident, suma care, în temeiul articolului 10 alineatul 8 din codul menționat, nu a fost impozitată în momentul unui schimb de participații sociale –, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 21, 45 și 49 TFUE, precum și al articolelor 28 și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992. |
| --- | --- |

1)

Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a articolului 10 alineatul 9 litera a) din Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Singulares (Codul privind impozitul pe venitul persoanelor fizice) – în temeiul căruia, în cazul unui contribuabil care își pierde calitatea de rezident pe teritoriul portughez, este necesar să se includă în categoria plusvalorilor, în impozitul pentru anul în care pierde calitatea de rezident, suma care, în temeiul articolului 10 alineatul 8 din codul menționat, nu a fost impozitată în momentul unui schimb de participații sociale –, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolelor 21, 45 și 49 TFUE, precum și al articolelor 28 și 31 din Acordul privind Spațiul Economic European din 2 mai 1992.

| 2) | Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a articolului 38 alineatul 1 litera a) din același cod, care rezervă beneficiul amânării impozitării, prevăzut de această dispoziție, persoanelor fizice care transferă întregul patrimoniu afectat unei activități antreprenoriale și profesionale desfășurate pe cont propriu unei societăți care are sediul social și conducerea efectivă pe teritoriul portughez, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE, precum și al articolului 31 din Acordul privind Spațiul Economic European. |
| --- | --- |

2)

Prin adoptarea și prin menținerea în vigoare a articolului 38 alineatul 1 litera a) din același cod, care rezervă beneficiul amânării impozitării, prevăzut de această dispoziție, persoanelor fizice care transferă întregul patrimoniu afectat unei activități antreprenoriale și profesionale desfășurate pe cont propriu unei societăți care are sediul social și conducerea efectivă pe teritoriul portughez, Republica Portugheză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 49 TFUE, precum și al articolului 31 din Acordul privind Spațiul Economic European.

| 3) | Obligă Republica Portugheză să suporte, în afara propriilor cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

3)

Obligă Republica Portugheză să suporte, în afara propriilor cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

| 4) | Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Republica Federală Germania suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 16, 19.1.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/3

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Hansestadt Lübeck, succesor în drepturi al Flughafen Lübeck GmbH

(Cauza C-524/14 P) (1)

([Recurs - Ajutoare de stat - Taxe de aeroport - Articolul 108 alineatul (2) TFUE - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Decizie de deschidere a procedurii oficiale de investigare - Admisibilitatea acțiunii în anulare - Persoană vizată în mod individual - Interesul de a exercita acţiunea - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Condiţie referitoare la selectivitate])

(2017/C 053/03)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: T. Maxian Rusche, R. Sauer și V. Di Bucci, agenți)

Cealaltă parte din procedură: Hansestadt Lübeck, succesor în drepturi al Flughafen Lübeck GmbH (reprezentanți: M. Núñez Müller și I. Ruck, Rechtsanwälte)

Interveniente în susținerea celeilaltei părți în proces: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și K. Petersen, agenți), Regatul Spaniei (reprezentanți: M. A. Sampol Pucurull, agent)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Hansestadt Lübeck. |
| --- | --- |

2)

Obligă Comisia Europeană să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, și pe cele efectuate de Hansestadt Lübeck.

| 3) | Republica Federală Germania și Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Republica Federală Germania și Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 26, 26.1.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/3

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Vestre Landsret – Danemarca) – Masco Denmark ApS, Damixa ApS/Skatteministeriet

(Cauza C-593/14) (1)

((Trimitere preliminară - Libertatea de stabilire - Legislație fiscală în materia subcapitalizării filialelor - Includere în beneficiul impozabil al unei societăți împrumutătoare a dobânzilor la împrumuturi plătite de o filială împrumutată nerezidentă - Scutirea dobânzilor plătite de o filială împrumutătoare rezidentă - Repartizare echitabilă a competenței de impozitare între statele membre - Necesitatea de a preveni riscul de evaziune fiscală))

(2017/C 053/04)

Limba de procedură: daneza

Instanța de trimitere

Vestre Landsret

Părțile din procedura principală

Reclamante: Masco Denmark ApS și Damixa ApS

Pârât: Skatteministeriet

Dispozitivul

Articolul 49 TFUE coroborat cu articolul 54 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei legislații a unui stat membru precum cea în discuție în litigiul principal, care acordă unei societăți rezidente o scutire fiscală pentru dobânzile plătite de o filială rezidentă, în măsura în care aceasta din urmă nu a putut deduce cheltuielile corespunzătoare ca urmare a normelor de limitare a dreptului de deducere a dobânzilor plătite în cazul subcapitalizării, dar exclude scutirea care ar rezulta din aplicarea propriei legislații privind subcapitalizarea atunci când filiala este rezidentă în alt stat membru.

---

(1)  JO C 73, 2.3.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/4 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/4

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/World Duty Free Group SA, fostă Autogrill España, SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P)

(Cauzele conexate C-20/15 P și C-21/15 P) (1)

([Recurs - Ajutoare de stat - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Regim fiscal - Impozit pe profit - Deducere - Amortizarea fondului comercial care rezultă din achiziții de titluri de participare de cel puțin 5 % de către întreprinderi cu domiciliul fiscal în Spania în întreprinderi cu domiciliul fiscal în afara acestui stat membru - Noțiunea „ajutor de stat” - Condiție referitoare la selectivitate])

(2017/C 053/05)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: R. Lyal, B. Stromsky, C. Urraca Caviedes și P. Němečková, agenți)

Celelalte părți din procedură: World Duty Free Group SA, fostă Autogrill España SA (C-20/15 P), Banco Santander SA, Santusa Holding SL (C-21/15 P) (reprezentanți: J. Buendía Sierra, E. Abad Valdenebro și R. Calvo Salinero, abogados)

Interveniente în susținerea celorlalte părţi din procedură: Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și K. Petersen, agenți), Irlanda (reprezentanți: G. Hodge și E. Creedon, agenți, asistați de B. Doherty, barrister și de A. Goodman, barrister), Regatul Spaniei (reprezentant: M. A. Sampol Pucurull, agent)

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 7 noiembrie 2014, Autogrill España/Comisia (T-219/10, EU:T:2014:939), precum și Hotărârea din 7 noiembrie 2014, Banco Santander și Santusa/Comisia (T-399/11, EU:T:2014:938). |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 7 noiembrie 2014, Autogrill España/Comisia (T-219/10, EU:T:2014:939), precum și Hotărârea din 7 noiembrie 2014, Banco Santander și Santusa/Comisia (T-399/11, EU:T:2014:938).

| 2) | Trimite cauzele spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Trimite cauzele spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

| 3) | Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

3)

Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

| 4) | Republica Federală Germania, Irlanda și Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Republica Federală Germania, Irlanda și Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 81, 9.3.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/5 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/5

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Celle – Germania) – Remondis GmbH & Co. KG Region Nord/Region Hannover

(Cauza C-51/15) (1)

([Trimitere preliminară - Articolul 4 alineatul (2) TUE - Respectarea identității naționale a statelor membre inerente structurilor lor fundamentale politice și constituționale, inclusiv în ceea ce privește autonomia locală și regională - Organizarea internă a statelor membre - Colectivități teritoriale - Instrument juridic care creează o entitate de drept public nouă și care organizează transferul de competențe și de responsabilități în vederea executării de misiuni publice - Achiziții publice - Directiva 2004/18/CE - Articolul 1 alineatul (2) litera (a) - Noțiunea „contract de achiziții publice”])

(2017/C 053/06)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberlandesgericht Celle

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Remondis GmbH & Co. KG Region Nord

Pârâtă: Region Hannover

cu participarea: Zweckverband Abfallwirtschaft Region Hannover

Dispozitivul

Articolul 1 alineatul (2) litera (a) din Directiva 2004/18/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 31 martie 2004 privind coordonarea procedurilor de atribuire a contractelor de achiziții publice de lucrări, de bunuri și de servicii trebuie interpretat în sensul că nu constituie un contract de achiziții publice un acord încheiat între două colectivități teritoriale precum cel în discuție în litigiul principal, în temeiul căruia acestea adoptă un regulament statutar prin care creează o entitate de gestiune a deșeurilor, persoană juridică de drept public, și prin care transferă acestei noi entități publice anumite competențe cu care erau învestite până la acel moment colectivitățile amintite și care sunt în prezent proprii respectivei entități de gestiune a deșeurilor.

Cu toate acestea, un asemenea transfer de competențe privind îndeplinirea unor misiuni publice nu există decât în cazul în care se referă, în același timp, la responsabilitățile legate de competența transferată și la atribuțiile care sunt corolare acesteia, astfel încât autoritatea publică nou-competentă dispune de o autonomie decizională și financiară, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

---

(1)  JO C 155, 11.5.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/6 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/6

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Grondwettelijk Hof – Belgia) – Paul Vervloet și alții/Ministerraad

(Cauza C-76/15) (1)

((Trimitere preliminară - Ajutoare de stat - Ajutor pus în aplicare de Regatul Belgiei în favoarea societăților cooperative financiare din grupul ARCO - Sisteme de garantare a depozitelor - Directiva 94/19/CE - Domeniu de aplicare - Schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai societăților cooperative care își desfășoară activitatea în sectorul financiar - Excludere - Articolele 107 și 108 TFUE - Decizie a Comisiei prin care un ajutor este declarat incompatibil cu piața internă))

(2017/C 053/07)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Grondwettelijk Hof

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Paul Vervloet, Marc De Wit, Edgard Timperman, Godelieve Van Braekel, Patrick Beckx, Marc De Schryver, Guy Deneire, Steve Van Hoof, Organisme voor de financiering van pensioenen Ogeo Fund, Gemeente Schaarbeek, Frédéric Ensch Famenne

Pârât: Ministerraad

cu participarea: Arcofin CVBA, Arcopar CVBA, Arcoplus CVBA

Dispozitivul

| 1) | Articolele 2 și 3 din Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2005, trebuie interpretate în sensul că nu impun statelor membre să adopte o schemă de garantare a acțiunilor unor societăți cooperative autorizate care își desfășoară activitatea în sectorul financiar, precum cea în discuție în litigiul principal, și nici nu se opun ca un stat membru să adopte o astfel de schemă, cu condiția ca această schemă să nu compromită eficiența practică a schemei de garantare a depozitelor a cărei instituire este impusă statelor membre prin directiva amintită, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere, și ca ea să fie conformă cu Tratatul FUE, în special cu articolele 107 și 108 TFUE. |
| --- | --- |

1)

Articolele 2 și 3 din Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2005/1/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 2005, trebuie interpretate în sensul că nu impun statelor membre să adopte o schemă de garantare a acțiunilor unor societăți cooperative autorizate care își desfășoară activitatea în sectorul financiar, precum cea în discuție în litigiul principal, și nici nu se opun ca un stat membru să adopte o astfel de schemă, cu condiția ca această schemă să nu compromită eficiența practică a schemei de garantare a depozitelor a cărei instituire este impusă statelor membre prin directiva amintită, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere, și ca ea să fie conformă cu Tratatul FUE, în special cu articolele 107 și 108 TFUE.

| 2) | Examinarea întrebărilor preliminare adresate de Grondwettelijk Hof (Curtea Constituțională, Belgia) nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Deciziei 2014/686/UE a Comisiei din 3 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.33927 (12/C) (ex 11/NN) pus în aplicare de Belgia – Schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai cooperativelor financiare. |
| --- | --- |

2)

Examinarea întrebărilor preliminare adresate de Grondwettelijk Hof (Curtea Constituțională, Belgia) nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea Deciziei 2014/686/UE a Comisiei din 3 iulie 2014 privind ajutorul de stat SA.33927 (12/C) (ex 11/NN) pus în aplicare de Belgia – Schemă de garantare care protejează acțiunile membrilor persoane fizice ai cooperativelor financiare.

| 3) | Articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei scheme de garantare precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care aceasta din urmă a fost pusă în aplicare cu încălcarea obligațiilor care decurg din respectiva dispoziție. |
| --- | --- |

3)

Articolul 108 alineatul (3) TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune unei scheme de garantare precum cea în discuție în litigiul principal, în măsura în care aceasta din urmă a fost pusă în aplicare cu încălcarea obligațiilor care decurg din respectiva dispoziție.

---

(1)  JO C 171, 26.5.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/7

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Sąd Apelacyjny w Warszawie – Polonia) – Biuro podróży „Partner” sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej/Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

(Cauza C-119/15) (1)

((Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Directiva 2009/22/CE - Protecția consumatorilor - Efect erga omnes al unor clauze abuzive care figurează într-un registru public - Sancțiune pecuniară aplicată unui profesionist care a utilizat o clauză considerată echivalentă cu cea care figurează în registrul respectiv - Profesionist care nu a participat la procedura ce a condus la constatarea caracterului abuziv al unei clauze - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Noțiunea „instanță națională ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern”))

(2017/C 053/08)

Limba de procedură: polona

Instanța de trimitere

Sąd Apelacyjny w Warszawie

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Biuro podróży „Partner” sp. z o.o. sp.k. w Dąbrowie Górniczej

Pârât: Prezes Urzędu Ochrony Konkurencji i Konsumentów

Dispozitivul

| 1) | Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii coroborate cu articolele 1 și 2 din Directiva 2009/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind acțiunile în încetare în ceea ce privește protecția intereselor consumatorilor, precum și în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca utilizarea în condițiile generale a unor clauze al căror conținut este echivalent cu cel al unor clauze declarate ilicite printr-o hotărâre judecătorească definitivă și înscrise într-un registru național al clauzelor din condițiile generale declarate ilicite să fie considerată, în privința unui profesionist care nu a fost parte în procedura finalizată cu înscrierea acestor clauze în registrul respectiv, drept un comportament ilicit, cu condiția – fapt ce urmează a fi verificat de instanța de trimitere – ca acest profesionist să beneficieze de un drept la o cale de atac eficientă atât împotriva deciziei prin care se admite echivalența clauzelor comparate privind aspectul dacă, ținând cont de ansamblul împrejurărilor relevante specifice fiecărui caz, aceste clauze sunt identice din punct de vedere material, având în vedere în special efectele produse în detrimentul consumatorilor, cât și împotriva deciziei prin care se stabilește, dacă este cazul, cuantumul amenzii aplicate. |
| --- | --- |

1)

Articolul 6 alineatul (1) și articolul 7 din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii coroborate cu articolele 1 și 2 din Directiva 2009/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 23 aprilie 2009 privind acțiunile în încetare în ceea ce privește protecția intereselor consumatorilor, precum și în lumina articolului 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene trebuie interpretate în sensul că nu se opun ca utilizarea în condițiile generale a unor clauze al căror conținut este echivalent cu cel al unor clauze declarate ilicite printr-o hotărâre judecătorească definitivă și înscrise într-un registru național al clauzelor din condițiile generale declarate ilicite să fie considerată, în privința unui profesionist care nu a fost parte în procedura finalizată cu înscrierea acestor clauze în registrul respectiv, drept un comportament ilicit, cu condiția – fapt ce urmează a fi verificat de instanța de trimitere – ca acest profesionist să beneficieze de un drept la o cale de atac eficientă atât împotriva deciziei prin care se admite echivalența clauzelor comparate privind aspectul dacă, ținând cont de ansamblul împrejurărilor relevante specifice fiecărui caz, aceste clauze sunt identice din punct de vedere material, având în vedere în special efectele produse în detrimentul consumatorilor, cât și împotriva deciziei prin care se stabilește, dacă este cazul, cuantumul amenzii aplicate.

| 2) | Articolul 267 al treilea paragraf TFUE trebuie interpretat în sensul că o instanță precum instanța de trimitere, ale cărei decizii, pronunțate în cadrul unui litigiu precum cel principal, pot face obiectul unui recurs, nu poate fi calificată drept „instanță națională ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern”. |
| --- | --- |

2)

Articolul 267 al treilea paragraf TFUE trebuie interpretat în sensul că o instanță precum instanța de trimitere, ale cărei decizii, pronunțate în cadrul unui litigiu precum cel principal, pot face obiectul unui recurs, nu poate fi calificată drept „instanță națională ale cărei decizii nu sunt supuse vreunei căi de atac în dreptul intern”.

---

(1)  JO C 198, 15.6.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/8

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 – Club Hotel Loutraki/Comisia Europeană, Republica Elenă, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP)

(Cauza C-131/15 P) (1)

([Recurs - Ajutoare de stat - Exploatarea unor aparate de loterie video - Acordare de către un stat membru a unei licențe exclusive - Decizia de constatare a inexistenței unui ajutor de stat - Articolul 108 alineatul (3) TFUE - Regulamentul (CE) nr. 659/1999 - Articolele 4, 7 și 13 - Neinițierea procedurii oficiale de investigare - Noțiunea „dificultăți serioase” - Data aprecierii - Articolul 296 TFUE - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 41 - Obligația de motivare - Articolul 47 - Dreptul la protecție jurisdicțională efectivă - Articolul 107 alineatul (1) TFUE - Noțiunea „avantaj economic” - Evaluare comună a măsurilor notificate])

(2017/C 053/09)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming, Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE, Kazino Aigaiou AE (reprezentanți: I. Ioannidis, dikigoros, S. Pappas, avocat)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană (reprezentanți: A. Bouchagiar și P.-J. Loewenthal, agenți), Republica Elenă, Organismos Prognostikon Agonon Podosfairou AE (OPAP) (reprezentanți: A. Tomtsis, dikigoros, M. Petite, avocat)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE și Kazino Aigaiou AE la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Club Hotel Loutraki AE, Vivere Entertainment AE, Theros International Gaming Inc., Elliniko Casino Kerkyras, Casino Rodos, Porto Carras AE și Kazino Aigaiou AE la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 198, 15.6.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/8 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/8

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante – Spania) – Francisco Gutiérrez Naranjo/Cajasur Banco SAU (C-154/15), Ana María Palacios Martínez/Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Banco Popular Español SA/Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

(Cauzele conexate C-154/15, C-307/15 și C-308/15) (1)

([Trimitere preliminară - Directiva 93/13/CEE - Contracte încheiate cu consumatorii - Împrumuturi ipotecare - Clauze abuzive - Articolul 4 alineatul (2) - Articolul 6 alineatul (1) - Constatarea nulității - Limitarea de către instanța națională a efectelor în timp ale constatării nulității unei clauze abuzive])

(2017/C 053/10)

Limba de procedură: spaniola

Instanțele de trimitere

Juzgado de lo Mercantil no 1 de Granada, Audiencia Provincial de Alicante

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Francisco Gutiérrez Naranjo (C-154/15), Ana María Palacios Martínez (C-307/15), Banco Popular Español SA (C-308/15)

Pârâți: Cajasur Banco SAU (C-154/15), Banco Bilbao Vizcaya Argentaria SA (BBVA) (C-307/15), Emilio Irles López, Teresa Torres Andreu (C-308/15)

Dispozitivul

Articolul 6 alineatul (1) din Directiva 93/13/CEE a Consiliului din 5 aprilie 1993 privind clauzele abuzive în contractele încheiate cu consumatorii trebuie interpretat în sensul că se opune unei jurisprudențe naționale care limitează în timp efectele restitutorii legate de constatarea pe cale judiciară a caracterului abuziv, în sensul articolului 3 alineatul (1) din această directivă, al unei clauze conținute într-un contract încheiat de un profesionist cu un consumator doar la sumele plătite în mod nejustificat în aplicarea unei astfel de clauze, ulterior pronunțării deciziei care a constatat pe cale judecătorească acest caracter abuziv.

---

(1)  JO C 228, 13.7.2015.

JO C 279, 24.8.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/9

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Aer Lingus Ltd, Ryanair Designated Activity Company, Irlanda

(Cauzele conexate C-164/15 P și C-165/15 P) (1)

((Recurs - Ajutoare de stat - Taxă națională pe transportul aerian - Aplicarea unor rate diferențiate - Rată redusă pentru zborurile cu destinații situate la maximum 300 km de aeroportul național - Avantaj - Caracter selectiv - Evaluare în cazul în care măsura fiscală este susceptibilă să constituie o restricție în calea liberei prestări a serviciilor - Recuperare - Accize))

(2017/C 053/11)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: L. Flynn, D. Grespan, T. Maxian Rusche și B. Stromsky, în calitate de agenți)

Celelalte părți din procedură: Aer Lingus Ltd (reprezentanți: K. Bacon și M. A. Robertson, QC, precum și D. Bailey, barrister, mandatat de A. Burnside, solicitor), Ryanair Designated Activity Company, fostă Ryanair Ltd (reprezentanți: M. B. Kennelly, QC, I.-G. Metaxas-Maragkidis, dikigoros, și E. Vahida, avocat), Irlanda (reprezentanți: E. Creedon, J. Quaney și A. Joyce, în calitate de agenți, asistați de E. Regan, SC, și B. Doherty, BL)

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârile Tribunalului Uniunii Europene din 5 februarie 2015, Aer Lingus/Comisia (T-473/12, nepublicată, EU:T:2015:78) și Ryanair/Comisia (T-500/12, nepublicată, EU:T:2015:73) în partea în care acestea anulează articolul 4 din Decizia 2013/199/UE a Comisiei din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Rate diferențiate ale taxei pe transportul aerian aplicate de Irlanda, în măsura în care acest articol dispune recuperarea ajutorului de la beneficiari într-un cuantum stabilit la 8 euro per pasager în considerentul (70) al deciziei menționate. |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârile Tribunalului Uniunii Europene din 5 februarie 2015, Aer Lingus/Comisia (T-473/12, nepublicată, EU:T:2015:78) și Ryanair/Comisia (T-500/12, nepublicată, EU:T:2015:73) în partea în care acestea anulează articolul 4 din Decizia 2013/199/UE a Comisiei din 25 iulie 2012 privind ajutorul de stat SA.29064 (11/C, ex 11/NN) – Rate diferențiate ale taxei pe transportul aerian aplicate de Irlanda, în măsura în care acest articol dispune recuperarea ajutorului de la beneficiari într-un cuantum stabilit la 8 euro per pasager în considerentul (70) al deciziei menționate.

| 2) | Respinge recursurile incidente. |
| --- | --- |

2)

Respinge recursurile incidente.

| 3) | Respinge acțiunile în anulare formulate de Aer Lingus Ltd și de Ryanair Designated Activity Company împotriva Deciziei 2013/199. |
| --- | --- |

3)

Respinge acțiunile în anulare formulate de Aer Lingus Ltd și de Ryanair Designated Activity Company împotriva Deciziei 2013/199.

| 4) | Obligă Aer Lingus Ltd și Ryanair Designated Activity Company să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană atât în procedura în fața Tribunalului Uniunii Europene, cât și în procedura în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

4)

Obligă Aer Lingus Ltd și Ryanair Designated Activity Company să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană atât în procedura în fața Tribunalului Uniunii Europene, cât și în procedura în fața Curții de Justiție a Uniunii Europene.

| 5) | Irlanda suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

5)

Irlanda suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 205, 22.6.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/10 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/10

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Symvoulio tis Epikrateias – Grecia) – Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)/Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

(Cauza C-201/15) (1)

((Trimitere preliminară - Directiva 98/59/CE - Apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective - Articolul 49 TFUE - Libertatea de stabilire - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolul 16 - Libertatea de a desfășura o activitate comercială - Reglementare națională care conferă unei autorități administrative prerogativa de a se opune unor concedieri colective după evaluarea condițiilor de pe piața muncii, a situației întreprinderii și a interesului economiei naționale - Criză economică gravă - Rată a șomajului național deosebit de ridicată))

(2017/C 053/12)

Limba de procedură: greaca

Instanța de trimitere

Symvoulio tis Epikrateias

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Anonymi Geniki Etairia Tsimenton Iraklis (AGET Iraklis)

Pârât: Ypourgos Ergasias, Koinonikis Asfalisis kai Koinonikis Allilengyis

cu participarea: Enosi Ergazomenon Tsimenton Chalkidas

Dispozitivul

| 1) | Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective trebuie interpretată în sensul că nu se opune, în principiu, unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia un angajator nu poate, în lipsa unui acord cu reprezentanții lucrătorilor cu privire la o concediere colectivă preconizată, să efectueze o astfel de concediere decât cu condiția ca autoritatea publică națională competentă căreia trebuie să îi fie notificată această concediere preconizată să nu adopte, în termenul prevăzut de reglementarea menționată și după examinarea dosarului și evaluarea condițiilor de pe piața muncii, a situației întreprinderii, precum și a interesului economiei naționale, o decizie motivată de a nu autoriza realizarea tuturor sau a unei părți din concedierile preconizate. Situația este însă diferită dacă se dovedește, ceea ce revine, dacă este cazul, instanței de trimitere să verifice, că, având în vedere cele trei criterii de evaluare la care face trimitere această reglementare și aplicarea concretă a acestora de către autoritatea publică menționată sub controlul instanțelor competente, reglementarea menționată are drept consecință privarea dispozițiilor acestei directive de efectul lor util.
  Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, unei reglementări naționale precum cea vizată la prima teză de la primul paragraf al prezentului punct. |
| --- | --- |

1)

Directiva 98/59/CE a Consiliului din 20 iulie 1998 privind apropierea legislațiilor statelor membre cu privire la concedierile colective trebuie interpretată în sensul că nu se opune, în principiu, unei reglementări naționale, precum cea în discuție în litigiul principal, în temeiul căreia un angajator nu poate, în lipsa unui acord cu reprezentanții lucrătorilor cu privire la o concediere colectivă preconizată, să efectueze o astfel de concediere decât cu condiția ca autoritatea publică națională competentă căreia trebuie să îi fie notificată această concediere preconizată să nu adopte, în termenul prevăzut de reglementarea menționată și după examinarea dosarului și evaluarea condițiilor de pe piața muncii, a situației întreprinderii, precum și a interesului economiei naționale, o decizie motivată de a nu autoriza realizarea tuturor sau a unei părți din concedierile preconizate. Situația este însă diferită dacă se dovedește, ceea ce revine, dacă este cazul, instanței de trimitere să verifice, că, având în vedere cele trei criterii de evaluare la care face trimitere această reglementare și aplicarea concretă a acestora de către autoritatea publică menționată sub controlul instanțelor competente, reglementarea menționată are drept consecință privarea dispozițiilor acestei directive de efectul lor util.

Articolul 49 TFUE trebuie interpretat în sensul că se opune, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, unei reglementări naționale precum cea vizată la prima teză de la primul paragraf al prezentului punct.

| 2) | Existența eventuală, într-un stat membru, a unui context caracterizat printr-o criză economică gravă și printr-o rată a șomajului deosebit de ridicată nu este de natură să afecteze răspunsurile de la punctul 1 din prezentul dispozitiv. |
| --- | --- |

2)

Existența eventuală, într-un stat membru, a unui context caracterizat printr-o criză economică gravă și printr-o rată a șomajului deosebit de ridicată nu este de natură să afecteze răspunsurile de la punctul 1 din prezentul dispozitiv.

---

(1)  JO C 221, 6.7.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/11 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/11

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Anglia și Țara Galilor) – Tele2 Sverige AB/Post-och telestyrelsen (C-203/15) Secretary of State for the Home Department/Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)

(Cauzele conexate C-203/15 și C-698/15) (1)

([Trimitere preliminară - Comunicații electronice - Prelucrarea datelor cu caracter personal - Confidențialitatea comunicațiilor electronice - Protecție - Directiva 2002/58/CE - Articolele 5, 6 și 9, precum și articolul 15 alineatul (1) - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 7, 8 și 11, precum și articolul 52 alineatul (1) - Legislaţie naţională - Furnizori de servicii de comunicații electronice - Obligație de păstrare generalizată și nediferențiată a datelor de transfer și a datelor de localizare - Autorități naționale - Acces la date - Lipsa controlului prealabil de către o instanță sau o autoritate administrativă independentă - Compatibilitate cu dreptul Uniunii])

(2017/C 053/13)

Limba de procedură: suedeza și engleza

Instanța de trimitere

Kammarrätten i Stockholm, Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Reclamante: Tele2 Sverige AB (C-203/15), Secretary of State for the Home Department (C-698/15)

Pârâți: Post- och telestyrelsen (C-203/15), Tom Watson, Peter Brice, Geoffrey Lewis (C-698/15)

cu participarea: Open Rights Group, Privacy International, The Law Society of England and Wales

Dispozitivul

| 1) | Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, lecturat în lumina articolelor 7 și 8, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, în scopul combaterii infracționalității, o păstrare generalizată și nediferențiată a ansamblului datelor de transfer și al datelor de localizare ale tuturor abonaților și utilizatorilor înregistrați în ceea ce privește toate mijloacele de comunicare electronică. |
| --- | --- |

1)

Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 12 iulie 2002 privind prelucrarea datelor personale și protejarea confidențialității în sectorul comunicațiilor publice (Directiva asupra confidențialității și comunicațiilor electronice), astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 noiembrie 2009, lecturat în lumina articolelor 7 și 8, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care prevede, în scopul combaterii infracționalității, o păstrare generalizată și nediferențiată a ansamblului datelor de transfer și al datelor de localizare ale tuturor abonaților și utilizatorilor înregistrați în ceea ce privește toate mijloacele de comunicare electronică.

| 2) | Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE, lecturat în lumina articolelor 7 și 8, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care guvernează protecția și securitatea datelor de transfer și a datelor de localizare, în special accesul autorităților naționale competente la datele păstrate, fără a limita acest acces, în cadrul combaterii infracționalității, numai la combaterea infracționalității grave, fără a supune respectivul acces unui control prealabil din partea unei instanțe sau a unei autorități administrative independente, și fără a impune ca datele în cauză să fie păstrate pe teritoriul Uniunii. |
| --- | --- |

2)

Articolul 15 alineatul (1) din Directiva 2002/58, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2009/136/CE, lecturat în lumina articolelor 7 și 8, precum și a articolului 52 alineatul (1) din Carta drepturilor fundamentale, trebuie interpretat în sensul că se opune unei reglementări naționale care guvernează protecția și securitatea datelor de transfer și a datelor de localizare, în special accesul autorităților naționale competente la datele păstrate, fără a limita acest acces, în cadrul combaterii infracționalității, numai la combaterea infracționalității grave, fără a supune respectivul acces unui control prealabil din partea unei instanțe sau a unei autorități administrative independente, și fără a impune ca datele în cauză să fie păstrate pe teritoriul Uniunii.

| 3) | A doua întrebare adresată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) [Curtea de Apel (Anglia și Țara Galilor) (Secția civilă), Regatul Unit] este inadmisibilă. |
| --- | --- |

3)

A doua întrebare adresată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) [Curtea de Apel (Anglia și Țara Galilor) (Secția civilă), Regatul Unit] este inadmisibilă.

---

(1)  JO C 221, 6.7.2015,

JO C 98, 14.3.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/12 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/12

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division) – Regatul Unit) – Swiss International Air Lines AG/The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

(Cauza C-272/15) (1)

((Trimitere preliminară - Directiva 2003/87/CE - Sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră - Obligația de restituire a cotelor de emisie pentru zborurile dintre statele membre ale Uniunii și majoritatea țărilor terțe - Decizia nr. 377/2013/UE - Articolul 1 - Derogare temporară - Excluderea zborurilor înspre și dinspre aerodromuri situate în Elveția - Diferență de tratament între state terțe - Principiul general al egalității de tratament - Inaplicabilitate))

(2017/C 053/14)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

Court of Appeal (England & Wales) (Civil Division)

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Swiss International Air Lines AG

Pârâte: The Secretary of State for Energy and Climate Change, Environment Agency

Dispozitivul

Examinarea din perspectiva principiului egalității de tratament a Deciziei nr. 377/2013/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 aprilie 2013 privind derogarea temporară de la Directiva 2003/87/CE de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității nu a relevat niciun element de natură să afecteze validitatea acestei decizii, în măsura în care derogarea temporară, prevăzută la articolul 1 din aceasta, de la cerințele care rezultă din articolul 12 alineatul (2a) și din articolul 16 din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2008/101/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 noiembrie 2008, în ceea ce privește restituirea cotelor de emisie cu efect de seră pentru zborurile operate în cursul anului 2012 între statele membre ale Uniunii Europene și majoritatea țărilor terțe nu se aplică între altele pentru zborurile înspre și dinspre aerodromuri situate în Elveția.

---

(1)  JO C 279, 24.8.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/13

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Østre Landsret – Danemarca) – TDC A/S/Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet

(Cauza C-327/15) (1)

([Trimitere preliminară - Rețele și servicii de comunicații electronice - Directiva 2002/22/CE - Serviciu universal - Articolele 12 și 13 - Calculul costului obligațiilor de serviciu universal - Articolul 32 - Compensarea costurilor aferente serviciilor suplimentare obligatorii - Efect direct - Articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE - Servicii de siguranță și de urgență maritimă asigurate în Danemarca și în Groenlanda - Reglementare națională - Formularea unei cereri de compensare a costurilor aferente serviciilor suplimentare obligatorii - Termen de trei luni - Principiile echivalenței și efectivității])

(2017/C 053/15)

Limba de procedură: daneza

Instanța de trimitere

Østre Landsret

Părțile din procedura principală

Reclamantă: TDC A/S

Pârâți: Teleklagenævnet, Erhvervs- og Vækstministeriet

Dispozitivul

| 1) | Dispozițiile Directivei 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) și în special articolul 32 din aceasta trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care prevede un mecanism de compensare pentru furnizarea de servicii suplimentare obligatorii în temeiul căruia o întreprindere nu are dreptul la compensarea de către statul membru a costului net al furnizării unui serviciu suplimentar obligatoriu în cazul în care excedentele realizate de această întreprindere rezultate din alte servicii care țin de obligațiile sale de serviciu universal depășesc deficitul legat de furnizarea acestui serviciu suplimentar obligatoriu. |
| --- | --- |

1)

Dispozițiile Directivei 2002/22/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind serviciul universal și drepturile utilizatorilor cu privire la rețelele și serviciile electronice de comunicații (Directiva privind serviciul universal) și în special articolul 32 din aceasta trebuie interpretate în sensul că se opun unei reglementări naționale care prevede un mecanism de compensare pentru furnizarea de servicii suplimentare obligatorii în temeiul căruia o întreprindere nu are dreptul la compensarea de către statul membru a costului net al furnizării unui serviciu suplimentar obligatoriu în cazul în care excedentele realizate de această întreprindere rezultate din alte servicii care țin de obligațiile sale de serviciu universal depășesc deficitul legat de furnizarea acestui serviciu suplimentar obligatoriu.

| 2) | Directiva 2002/22 trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia o întreprindere desemnată drept furnizor de servicii suplimentare obligatorii are dreptul la compensarea de către statul membru a costului net al furnizării acestor servicii numai dacă acest cost constituie o îndatorire nejustificată pentru această întreprindere. |
| --- | --- |

2)

Directiva 2002/22 trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia o întreprindere desemnată drept furnizor de servicii suplimentare obligatorii are dreptul la compensarea de către statul membru a costului net al furnizării acestor servicii numai dacă acest cost constituie o îndatorire nejustificată pentru această întreprindere.

| 3) | Directiva 2002/22 trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia costul net suportat de o întreprindere desemnată să îndeplinească o obligație de serviciu universal rezultă din diferența dintre toate veniturile și toate costurile legate de furnizarea serviciului în discuție, inclusiv veniturile și costurile pe care întreprinderea le-ar fi înregistrat în cazul în care nu ar fi fost operator de serviciu universal. |
| --- | --- |

3)

Directiva 2002/22 trebuie interpretată în sensul că se opune unei reglementări naționale în temeiul căreia costul net suportat de o întreprindere desemnată să îndeplinească o obligație de serviciu universal rezultă din diferența dintre toate veniturile și toate costurile legate de furnizarea serviciului în discuție, inclusiv veniturile și costurile pe care întreprinderea le-ar fi înregistrat în cazul în care nu ar fi fost operator de serviciu universal.

| 4) | În împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, faptul că întreprinderea responsabilă de furnizarea unui serviciu suplimentar obligatoriu în sensul articolului 32 din Directiva 2002/22 furnizează acest serviciu nu numai pe teritoriul Danemarcei, ci și pe teritoriul Groenlandei nu are nicio incidență asupra interpretării dispozițiilor acestei directive. |
| --- | --- |

4)

În împrejurări precum cele în discuție în litigiul principal, faptul că întreprinderea responsabilă de furnizarea unui serviciu suplimentar obligatoriu în sensul articolului 32 din Directiva 2002/22 furnizează acest serviciu nu numai pe teritoriul Danemarcei, ci și pe teritoriul Groenlandei nu are nicio incidență asupra interpretării dispozițiilor acestei directive.

| 5) | Articolul 32 din Directiva 2002/22 trebuie interpretat în sensul că are efect direct în măsura în care interzice statelor membre să impună întreprinderii căreia îi este încredințată furnizarea unui serviciu suplimentar obligatoriu să suporte în totalitate sau în parte costurile legate de această furnizare. |
| --- | --- |

5)

Articolul 32 din Directiva 2002/22 trebuie interpretat în sensul că are efect direct în măsura în care interzice statelor membre să impună întreprinderii căreia îi este încredințată furnizarea unui serviciu suplimentar obligatoriu să suporte în totalitate sau în parte costurile legate de această furnizare.

| 6) | Principiile loialității, echivalenței și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal, care supune prezentarea de către operatorul însărcinat cu prestarea unui serviciu universal a cererilor de compensare a deficitului aferent exercițiului precedent unui termen de trei luni de la expirarea termenului impus acestui operator pentru a comunica un raport anual autorității naționale competente, cu condiția ca acest termen să nu fie mai puțin favorabil decât cel prevăzut în dreptul național pentru o cerere analogă și să nu fie de natură să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite întreprinderilor de Directiva 2002/22, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere. |
| --- | --- |

6)

Principiile loialității, echivalenței și efectivității trebuie interpretate în sensul că nu se opun unei reglementări precum cea în discuție în litigiul principal, care supune prezentarea de către operatorul însărcinat cu prestarea unui serviciu universal a cererilor de compensare a deficitului aferent exercițiului precedent unui termen de trei luni de la expirarea termenului impus acestui operator pentru a comunica un raport anual autorității naționale competente, cu condiția ca acest termen să nu fie mai puțin favorabil decât cel prevăzut în dreptul național pentru o cerere analogă și să nu fie de natură să facă practic imposibilă sau excesiv de dificilă exercitarea drepturilor conferite întreprinderilor de Directiva 2002/22, aspect a cărui verificare este de competența instanței de trimitere.

---

(1)  JO C 294, 7.9.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/14 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/14

---

Hotărârea Curții (Camera a opta) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Verwaltungsgerichtshof – Austria) – Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH/Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien

(Cauza C-355/15) (1)

([Trimitere preliminară - Achiziții publice - Directiva 89/665/CEE - Proceduri privind căile de atac în materie de atribuire a contractelor de achiziții publice - Articolul 1 alineatul (3) - Interesul de a exercita acţiunea - Articolul 2a alineatul (2) - Noțiunea „ofertant interesat” - Dreptul unui ofertant exclus definitiv de autoritatea contractantă de a formula o cale de atac împotriva deciziei ulterioare de atribuire a contractului])

(2017/C 053/16)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurentă: Bietergemeinschaft. Technische Gebäudebetreuung GesmbH und Caverion Österreich GmbH

Intimate: Universität für Bodenkultur Wien, VAMED Management und Service GmbH & Co. KG in Wien

Dispozitivul

Articolul 1 alineatul (3) din Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/66/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 11 decembrie 2007, trebuie să fie interpretat în sensul că nu se opune ca unui ofertant care a fost exclus dintr-o procedură de atribuire a unui contract de achiziții publice printr-o decizie rămasă definitivă a autorității contractante să îi fie refuzat accesul la o cale de atac împotriva deciziei de atribuire a contractului de achiziții publice în cauză și împotriva încheierii contractului, atunci când numai ofertantul exclus și adjudecatarul acestui contract au depus oferte, iar ofertantul menționat susține că oferta acestui adjudecatar ar fi trebuit să fie de asemenea respinsă.

---

(1)  JO C 320, 28.9.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/15

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto – Italia) – Associazione Italia Nostra Onlus/Comune di Venezia și alții

(Cauza C-444/15) (1)

([Trimitere preliminară - Mediu - Directiva 2001/42/CE - Evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului - Articolul 3 alineatul (3) - Planuri și programe care necesită o evaluare ecologică numai în cazul în care statele membre stabilesc că pot avea efecte semnificative asupra mediului - Validitate în raport cu Tratatul FUE și cu Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Noțiunea de utilizare a „zonelor mici la nivel local” - Reglementare națională care face trimitere la suprafața zonelor vizate])

(2017/C 053/17)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Tribunale Amministrativo Regionale per il Veneto

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Associazione Italia Nostra Onlus

Pârâte: Comune di Venezia, Ministero per i beni e le attività culturali, Regione del Veneto, Ministero delle Infrastrutture e dei Trasporti, Ministero della Difesa Capitaneria di Porto di Venezia, Agenzia del Demanio

cu participarea: Società Ca’ Roman Srl

Dispozitivul

| 1) | Examinarea primei întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 3 alineatul (3) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului, în raport cu dispozițiile din Tratatul FUE și din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

1)

Examinarea primei întrebări nu a evidențiat niciun element de natură să afecteze validitatea articolului 3 alineatul (3) din Directiva 2001/42/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 27 iunie 2001 privind evaluarea efectelor anumitor planuri și programe asupra mediului, în raport cu dispozițiile din Tratatul FUE și din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 2) | Articolul 3 alineatul (3) din Directiva 2001/42, citit în coroborare cu considerentul (10) al acestei directive, trebuie să fie interpretat în sensul că noțiunea „zone mici la nivel local” care figurează la alineatul (3) menționat trebuie definită prin referire la suprafața zonei vizate în următoarele condiții:






  — | planul sau programul este elaborat și/sau adoptat de o autoritate locală, iar nu de o autoritate regională sau națională, și |
| --- | --- | --- |

2)

Articolul 3 alineatul (3) din Directiva 2001/42, citit în coroborare cu considerentul (10) al acestei directive, trebuie să fie interpretat în sensul că noțiunea „zone mici la nivel local” care figurează la alineatul (3) menționat trebuie definită prin referire la suprafața zonei vizate în următoarele condiții:

—

planul sau programul este elaborat și/sau adoptat de o autoritate locală, iar nu de o autoritate regională sau națională, și

| — | această zonă, în interiorul cadrului de competență teritorială a autorității locale, reprezintă, proporțional cu această competență teritorială, o dimensiune redusă. |
| --- | --- |

—

această zonă, în interiorul cadrului de competență teritorială a autorității locale, reprezintă, proporțional cu această competență teritorială, o dimensiune redusă.

---

(1)  JO C 381, 16.11.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/16

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 21 decembrie 2016 (cereri de decizie preliminară formulate de Verwaltungsgericht Berlin – Germania) – Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)/Land Berlin

(Cauzele conexate C-508/15 și C-509/15) (1)

((Trimitere preliminară - Acordul de asociere CEE-Turcia - Decizia nr. 1/80 - Articolul 7 primul paragraf - Drept de ședere al membrilor familiei unui lucrător turc încadrat pe piața legală a muncii dintr-un stat membru - Condiții - Lipsa necesității ca lucrătorul turc să fie încadrat pe piața legală a muncii în primii trei ani de ședere a membrului de familie))

(2017/C 053/18)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgericht Berlin

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Sidika Ucar (C-508/15), Recep Kilic (C-509/15)

Pârât: Land Berlin

Dispozitivul

Articolul 7 primul paragraf prima liniuță din Decizia nr. 1/80 a Consiliului de asociere din 19 septembrie 1980 privind dezvoltarea asocierii trebuie interpretat în sensul că această dispoziție conferă un drept de ședere în statul membru gazdă membrului de familie al unui lucrător turc, care a fost autorizat să intre în acest stat membru în temeiul reîntregirii familiei și care, de la intrarea sa pe teritoriul statului membru respectiv, a locuit împreună cu acest lucrător turc, chiar dacă perioada de cel puțin trei ani în care acesta din urmă a fost încadrat pe piața legală a muncii nu a urmat imediat sosirii membrului de familie în cauză în statul membru gazdă, ci îi este posterioară.

---

(1)  JO C 16, 18.1.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/16 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/16

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberster Gerichtshof – Austria) – Daniel Bowman/Pensionsversicherungsanstalt

(Cauza C-539/15) (1)

([Trimitere preliminară - Politica socială - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolul 2 alineatele (1) şi (2) - Discriminare pe motive de vârstă - Convenţie colectivă de muncă - Prelungire a termenului de promovare din treapta întâi în treapta a doua de salarizare - Inegalitate de tratament indirectă pe motive de vârstă])

(2017/C 053/19)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberster Gerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurent: Daniel Bowman

Intimat: Pensionsversicherungsanstalt

Dispozitivul

Articolul 2 alineatele (1) şi (2) din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că nu se opune unei convenţii colective de muncă precum cea în discuţie în litigiul principal, în temeiul căreia un angajat care beneficiază de luarea în considerare a unor perioade de şcolarizare în vederea încadrării sale în treptele de salarizare este supus unei prelungiri a termenului de promovare din treapta întâi în treapta a doua de salarizare, în măsura în care această prelungire se aplică oricărui angajat care beneficiază de luarea în considerare a acestor perioade, inclusiv în mod retroactiv celor care au ajuns deja în treptele următoare.

---

(1)  JO C 27, 25.1.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/17

---

Hotărârea Curții (Camera a patra) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Kúria – Ungaria) – Interservice d.o.o. Koper/Sándor Horváth

(Cauza C-547/15) (1)

([Trimitere preliminară - Codul vamal comunitar - Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 - Articolul 96 - Regim de tranzit extern - Noțiunea „transportator” - Neprezentarea mărfurilor la biroul vamal de destinație - Răspundere - Subcontractant al transportului care a predat mărfurile transportatorului principal în zona de staționare a biroului vamal de destinație și care a preluat din nou aceste mărfuri cu ocazia unui traseu subsecvent])

(2017/C 053/20)

Limba de procedură: maghiara

Instanța de trimitere

Kúria

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Interservice d.o.o. Koper

Pârât: Sándor Horváth

Dispozitivul

| 1) | Noțiunea „transportator”, care are o obligație de a prezenta mărfurile intacte la biroul vamal de destinație, prevăzută la articolul 96 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005, trebuie interpretată în sensul că desemnează orice persoană, inclusiv un subcontractant al transportului, care realizează efectiv transportul mărfurilor plasate sub regimul de tranzit comunitar extern și care a acceptat transportul respectiv știind că ele erau plasate sub acest regim. |
| --- | --- |

1)

Noțiunea „transportator”, care are o obligație de a prezenta mărfurile intacte la biroul vamal de destinație, prevăzută la articolul 96 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 648/2005 al Parlamentului European și al Consiliului din 13 aprilie 2005, trebuie interpretată în sensul că desemnează orice persoană, inclusiv un subcontractant al transportului, care realizează efectiv transportul mărfurilor plasate sub regimul de tranzit comunitar extern și care a acceptat transportul respectiv știind că ele erau plasate sub acest regim.

| 2) | Articolul 96 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretat în sensul că un subcontractant al transportului precum cel în discuție în litigiul principal care, pe de o parte, a predat mărfurile însoțite de documentul de tranzit transportatorului principal în parcarea biroului vamal de destinație și care, pe de altă parte, a preluat din nou aceste mărfuri cu ocazia unui traseu subsecvent, nu avea obligația de a se asigura de prezentarea lor la biroul vamal de destinație și nu poate fi ținut răspunzător pentru lipsa unei astfel de prezentări decât dacă știa, în momentul în care a luat din nou în primire mărfurile respective, că regimul de tranzit nu luase sfârșit în mod legal, verificarea acestui aspect fiind de competența instanței de trimitere. |
| --- | --- |

2)

Articolul 96 alineatul (2) din Regulamentul nr. 2913/92, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul nr. 648/2005, trebuie interpretat în sensul că un subcontractant al transportului precum cel în discuție în litigiul principal care, pe de o parte, a predat mărfurile însoțite de documentul de tranzit transportatorului principal în parcarea biroului vamal de destinație și care, pe de altă parte, a preluat din nou aceste mărfuri cu ocazia unui traseu subsecvent, nu avea obligația de a se asigura de prezentarea lor la biroul vamal de destinație și nu poate fi ținut răspunzător pentru lipsa unei astfel de prezentări decât dacă știa, în momentul în care a luat din nou în primire mărfurile respective, că regimul de tranzit nu luase sfârșit în mod legal, verificarea acestui aspect fiind de competența instanței de trimitere.

---

(1)  JO C 27, 25.1.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/18

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Cour de cassation – Franța) – Concurrence SARL/Samsung Electronics France SAS, Amazon Services Europe Sàrl

(Cauza C-618/15) (1)

([Trimitere preliminară - Cooperare judiciară în materie civilă - Regulamentul (CE) nr. 44/2001 - Competență judiciară - Materie delictuală sau cvasidelictuală - Rețea de distribuție selectivă - Revânzare pe internet în afara unei rețele - Acțiune în încetarea perturbării ilicite - Criteriu de legătură])

(2017/C 053/21)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour de cassation

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Concurrence SARL

Pârâte: Samsung Electronics France SAS și Amazon Services Europe Sàrl

Dispozitivul

Articolul 5 punctul 3 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială trebuie interpretat, în scopul atribuirii competenței judiciare conferite prin această dispoziție de a judeca o acțiune în răspundere pentru încălcarea interdicției de vânzare în afara unei rețele de distribuție selectivă care rezultă din punerea la dispoziție, pe site-uri internet care operează în diferite state membre, a unor produse care fac obiectul acestei rețele, în sensul că locul în care s-a produs prejudiciul trebuie considerat ca fiind teritoriul statului membru care protejează interdicția de vânzare menționată prin intermediul acțiunii în discuție, teritoriu pe care reclamantul pretinde că a suferit o reducere a vânzărilor sale.

---

(1)  JO C 38, 1.2.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/18 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/18

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 21 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Högsta domstolen – Suedia) – Länsförsäkringar AB/Matek A/S

(Cauza C-654/15) (1)

([Trimitere preliminară - Marcă a Uniunii Europene - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Articolul 9 alineatul (1) litera (b) - Articolul 15 alineatul (1) - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) - Întinderea dreptului exclusiv acordat titularului - Perioadă de cinci ani după data înregistrării])

(2017/C 053/22)

Limba de procedură: suedeza

Instanța de trimitere

Högsta domstolen

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Länsförsäkringar AB

Pârâtă: Matek A/S

Dispozitivul

Articolul 9 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 al Consiliului din 26 februarie 2009 privind marca [Uniunii Europene] coroborat cu articolul 15 alineatul (1) și cu articolul 51 alineatul (1) litera (a) din acest regulament trebuie interpretat în sensul că, în perioada de cinci ani care urmează înregistrării unei mărci a Uniunii Europene, titularul său poate, în cazul unui risc de confuzie, să interzică terților să utilizeze în comerț un semn identic sau similar cu marca sa pentru toate produsele și serviciile identice sau similare cu cele pentru care a fost înregistrată această marcă, fără să fie obligat să demonstreze o utilizare serioasă a mărcii respective pentru aceste produse sau servicii.

---

(1)  JO C 48, 8.2.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/19 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/19

---

Hotărârea Curții (Marea Cameră) din 21 decembrie 2016 – Consiliul Uniunii Europene/Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario), Comisia Europeană

(Cauza C-104/16 P) (1)

((Recurs - Relații externe - Acord între Uniunea Europeană și Regatul Maroc privind măsuri de liberalizare în domeniul agriculturii și pescuitului - Decizie de aprobare a încheierii unui acord internațional - Acțiune în anulare - Admisibilitate - Calitate procesuală activă - Aplicare teritorială a acordului - Interpretarea acordului - Principiul autodeterminării - Principiul efectului relativ al tratatelor))

(2017/C 053/23)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Legal, A. de Elera-San Miguel Hurtado și A. Westerhof Löfflerová, în calitate de agenți)

Celelalte părți din procedură: Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Front Polisario) (reprezentanți: G. Devers, avocat), Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castillo de la Torre, E. Paasivirta și B. Eggers, în calitate de agenți)

Interveniente în susținerea reclamantei: Regatul Belgiei (reprezentanți: C. Pochet și M. J.-C. Halleux, în calitate de agenți), Republica Federală Germania (reprezentant: T. Henze, în calitate de agent), Regatul Spaniei (reprezentanți: M. Sampol Pucurull și S. Centeno Huerta, în calitate de agenți), Republica Franceză (reprezentanți: F. Alabrune, G. de Bergues, D. Colas, F. Fize și B. Fodda, în calitate de agenți), Republica Portugheză (reprezentanți: L. Inez Fernandes și M. Figueiredo, în calitate de agenți) Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) (reprezentanți: J.-F. Bellis, M. Struys, A. Bailleux, L. Eskenazi și R. Hicheri, avocați)

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 10 decembrie 2015, Front Polisario/Consiliul (T-512/12, EU:T:2015:953). |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 10 decembrie 2015, Front Polisario/Consiliul (T-512/12, EU:T:2015:953).

| 2) | Respinge ca inadmisibilă acțiunea Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Frontul Polisario). |
| --- | --- |

2)

Respinge ca inadmisibilă acțiunea Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Frontul Polisario).

| 3) | Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Frontul Polisario) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene. |
| --- | --- |

3)

Front populaire pour la libération de la saguia-el-hamra et du rio de oro (Frontul Polisario) suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Consiliul Uniunii Europene.

| 4) | Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Portugheză, Comisia Europeană și Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Regatul Belgiei, Republica Federală Germania, Regatul Spaniei, Republica Franceză, Republica Portugheză, Comisia Europeană și Confédération marocaine de l’agriculture et du développement rural (Comader) suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 111, 29.3.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/20 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/20

---

Recurs introdus la 20 iunie 2016 de Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a treia) din 14 iunie 2016 în cauza T-595/15 P, Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen/Comisia Europeană

(Cauza C-343/16 P)

(2017/C 053/24)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurenți: Europäischer Tier- und Naturschutz e.V. și Horst Giesen (reprezentant: P. Brockmann, Rechtsanwalt)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Prin Ordonanța din 12 ianuarie 2017, Curtea de Justiție a Uniunii Europene)Camera a opta) a respins recursul și a decis că recurenții suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/20 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia) la 26 septembrie 2016 – Karim Boudjellal/Rauwers Contrôle SA

(Cauza C-508/16)

(2017/C 053/25)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Tribunal de première instance francophone de Bruxelles

Părțile din procedura principală

Apelant: Karim Boudjellal

Intimat: Rauwers Contrôle SA

Prin Ordonanța din 11 ianuarie 2017, Curtea (Camera a șaptea) s-a declarat vădit necompetentă să răspundă la întrebările adresate de Tribunal de première instance francophone de Bruxelles (Belgia).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/20 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hamburg (Germania) la 4 noiembrie 2016 – Birgit Bossen și alții/Brussels Airlines

(Cauza C-559/16)

(2017/C 053/26)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hamburg

Părțile din procedura principală

Reclamante: Birgit Bossen, Anja Bossen, Gudula Gräßmann

Pârâtă: Brussels Airlines

Întrebarea preliminară:

Articolul 7 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „distanță” include numai distanța directă măsurată prin metoda rutei ortodromice între locul de plecare și ultima destinație, indiferent de distanța de zbor parcursă efectiv?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 10 noiembrie 2016 – Stadt Wuppertal/Maria Elisabeth Bauer

(Cauza C-569/16)

(2017/C 053/27)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesarbeitsgericht

Părțile din procedura principală

Reclamant: Stadt Wuppertal

Pârâtă: Maria Elisabeth Bauer

Întrebarea preliminară

Articolul 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (1) sau articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) recunoaște moștenitorului unui angajat care a decedat în timpul exercitării raportului de muncă dreptul la o compensație financiară pentru concediul anual care îi revenea angajatului înaintea decesului, drept exclus de articolul 7 alineatul 4 din Legea federală privind concediul (Bundesurlaubsgesetz, denumită în continuare „BUrlG”) coroborat cu articolul 1922 alineatul 1 din Codul civil german (Bürgerliches Gesetzbuch, denumit în continuare „BGB”)?

---

(1)  JO L 299, p. 9, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 3.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/21 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Bundesarbeitsgericht (Germania) la 10 noiembrie 2016 – Volker Willmeroth în calitate de deținător al TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K./Martina Broßonn

(Cauza C-570/16)

(2017/C 053/28)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesarbeitsgericht

Părțile din procedura principală

Recurent: Volker Willmeroth în calitate de deținător al TWI Technische Wartung und Instandsetzung Volker Willmeroth e. K.

Intimată: Martina Broßonn

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (1) sau articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) recunoaște moștenitorului unui angajat care a decedat în timpul exercitării raportului de muncă dreptul la o compensație financiară pentru concediul anual care îi revenea angajatului înaintea decesului, drept exclus de articolul 7 alineatul 4 din Legea federală privind concediul (Bundesurlaubsgesetz, denumită în continuare „BUrlG”) coroborat cu articolul 1922 alineatul 1 din Codul civil german (Bürgerliches Gesetzbuch, denumit în continuare „BGB”)? |
| --- | --- |

1)

Articolul 7 din Directiva 2003/88/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 4 noiembrie 2003 privind anumite aspecte ale organizării timpului de lucru (1) sau articolul 31 alineatul (2) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) recunoaște moștenitorului unui angajat care a decedat în timpul exercitării raportului de muncă dreptul la o compensație financiară pentru concediul anual care îi revenea angajatului înaintea decesului, drept exclus de articolul 7 alineatul 4 din Legea federală privind concediul (Bundesurlaubsgesetz, denumită în continuare „BUrlG”) coroborat cu articolul 1922 alineatul 1 din Codul civil german (Bürgerliches Gesetzbuch, denumit în continuare „BGB”)?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:
  Acest lucru este valabil și în cazul în care raportul de muncă a existat între două persoane fizice? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ la prima întrebare:

Acest lucru este valabil și în cazul în care raportul de muncă a existat între două persoane fizice?

---

(1)  JO L 299, p. 9, Ediţie specială, 05/vol. 7, p. 3.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/22 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/22

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgericht Berlin (Germania) la 14 noiembrie 2016 – INEOS Köln GmbH/Bundesrepublik Deutschland

(Cauza C-572/16)

(2017/C 053/29)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgericht Berlin

Părțile din procedura principală

Reclamantă: INEOS Köln GmbH

Pârâtă: Bundesrepublik Deutschland

Întrebarea preliminară

Dispozițiile articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 octombrie 2003 de stabilire a unui sistem de comercializare a cotelor de emisie de gaze cu efect de seră în cadrul Comunității și de modificare a Directivei 96/61/CE a Consiliului (1), precum și dispozițiile Deciziei Comisiei din 27 aprilie 2011 de stabilire, pentru întreaga Uniune, a normelor tranzitorii privind alocarea armonizată și cu titlu gratuit a cotelor de emisii în temeiul articolului 10a din Directiva 2003/87/CE a Parlamentului European și a Consiliului (2011/278/EU) (2) se opun unei reglementări a unui stat membru care prevede, pentru perioada de comercializare 2013-2020, un termen de decădere material pentru cereri de alocare cu titlu gratuit a cotelor de emisii pentru instalații autorizate, care nu au fost depuse la termen și care exclude astfel o corecție a erorilor constatate abia după expirarea termenului stabilit de statul membru respectiv sau o completare a informațiilor (incomplete) din cererea de alocare după expirarea acestui termen?

---

(1)  JO 2003, L 275, p. 32.

(2)  JO 2011, L 130, p. 1.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/23 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/23

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Verwaltungsgerichtshof (Austria) la 15 decembrie 2016 – Khadija Jafari, Zainab Jafari

(Cauza C-646/16)

(2017/C 053/30)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurente: Khadija Jafari, Zainab Jafari

Autoritate pârâtă: Bundesamt für Fremdenwesen und Asyl

Întrebările preliminare

| 1. | Pentru înțelegerea sensului articolului 2 litera (m) și a articolelor 12 și 13 din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și a mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (reformare) – denumit în continuare „Regulamentul Dublin III” – trebuie să fie avute în vedere și alte acte juridice la care face trimitere acest regulament sau trebuie să se atribuie dispozițiilor acestui regulament un înțeles propriu, independent de prevederile altor acte juridice? |
| --- | --- |

1.

Pentru înțelegerea sensului articolului 2 litera (m) și a articolelor 12 și 13 din Regulamentul (UE) nr. 604/2013 (1) al Parlamentului European și al Consiliului din 26 iunie 2013 de stabilire a criteriilor și a mecanismelor de determinare a statului membru responsabil de examinarea unei cereri de protecție internațională prezentate într-unul dintre statele membre de către un resortisant al unei țări terțe sau de către un apatrid (reformare) – denumit în continuare „Regulamentul Dublin III” – trebuie să fie avute în vedere și alte acte juridice la care face trimitere acest regulament sau trebuie să se atribuie dispozițiilor acestui regulament un înțeles propriu, independent de prevederile altor acte juridice?

| 2. | În cazul în care dispozițiile Regulamentului Dublin III trebuie interpretate independent de alte acte juridice:







  a) | În împrejurările din litigiul principal, caracterizate de faptul că s-au produs într-o perioadă în care autoritățile naționale ale statelor membre implicate în principal s-au confruntat cu un număr neobișnuit de ridicat de oameni care au solicitat permisiunea de a tranzita teritoriul lor național, intrarea de fapt permisă de către un stat membru pe teritoriul său național, al cărei singur scop a fost acela de a tranzita tocmai acest stat membru și de a prezenta o cerere de protecție internațională într-un alt stat membru, trebuie considerată „viză” în sensul articolului 2 litera (m) și al articolului 12 din Regulamentul Dublin III?
  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 2.a): |
| --- | --- | --- |

2.

În cazul în care dispozițiile Regulamentului Dublin III trebuie interpretate independent de alte acte juridice:

a)

În împrejurările din litigiul principal, caracterizate de faptul că s-au produs într-o perioadă în care autoritățile naționale ale statelor membre implicate în principal s-au confruntat cu un număr neobișnuit de ridicat de oameni care au solicitat permisiunea de a tranzita teritoriul lor național, intrarea de fapt permisă de către un stat membru pe teritoriul său național, al cărei singur scop a fost acela de a tranzita tocmai acest stat membru și de a prezenta o cerere de protecție internațională într-un alt stat membru, trebuie considerată „viză” în sensul articolului 2 litera (m) și al articolului 12 din Regulamentul Dublin III?

| b) | Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” și-a pierdut valabilitatea odată cu plecarea din statul membru în cauză? |
| --- | --- |

b)

Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” și-a pierdut valabilitatea odată cu plecarea din statul membru în cauză?

| c) | Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” este în continuare valabilă în cazul în care nu a fost părăsit statul membru în cauză sau că această „viză” își pierde valabilitatea indiferent dacă a fost sau nu a fost părăsit teritoriul național al acestui stat în momentul în care un solicitant renunță definitiv la intenția de a pleca în alt stat membru? |
| --- | --- |

c)

Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” este în continuare valabilă în cazul în care nu a fost părăsit statul membru în cauză sau că această „viză” își pierde valabilitatea indiferent dacă a fost sau nu a fost părăsit teritoriul național al acestui stat în momentul în care un solicitant renunță definitiv la intenția de a pleca în alt stat membru?

| d) | Renunțarea solicitantului la intenția de a pleca în statul membru avut în vedere inițial ca punct de destinație are drept consecință faptul că trebuie să se aibă în vedere comiterea unei fraude după eliberarea „vizei” în sensul articolului 12 alineatul (5) din Regulamentul Dublin III, astfel încât statul membru care a emis „viza” nu este responsabil?
  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 2.a): |
| --- | --- |

d)

Renunțarea solicitantului la intenția de a pleca în statul membru avut în vedere inițial ca punct de destinație are drept consecință faptul că trebuie să se aibă în vedere comiterea unei fraude după eliberarea „vizei” în sensul articolului 12 alineatul (5) din Regulamentul Dublin III, astfel încât statul membru care a emis „viza” nu este responsabil?

| e) | Sintagma de la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III „a trecut ilegal frontiera într-un stat membru pe uscat, pe mare sau pe calea aerului venind dintr-o țară terță” trebuie să fie înțeleasă în sensul că, în împrejurările speciale ale litigiului principal, nu se poate constata existența unei treceri ilegale a frontierei externe? |
| --- | --- |

e)

Sintagma de la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III „a trecut ilegal frontiera într-un stat membru pe uscat, pe mare sau pe calea aerului venind dintr-o țară terță” trebuie să fie înțeleasă în sensul că, în împrejurările speciale ale litigiului principal, nu se poate constata existența unei treceri ilegale a frontierei externe?

| 3. | În cazul în care dispozițiile Regulamentului Dublin III trebuie interpretate ținând seama de alte acte juridice:







  a) | Pentru aprecierea aspectului dacă, în sensul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III, există o „trecere ilegală” a frontierei, trebuie să se țină seama în special de aspectul dacă, potrivit Codului Frontierelor Schengen – în special conform articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane, relevant în litigiul principal datorită momentului în care a avut loc intrarea – sunt îndeplinite condițiile de intrare?
  În cazul unui răspuns negativ la întrebarea 3. a): |
| --- | --- | --- |

3.

În cazul în care dispozițiile Regulamentului Dublin III trebuie interpretate ținând seama de alte acte juridice:

a)

Pentru aprecierea aspectului dacă, în sensul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III, există o „trecere ilegală” a frontierei, trebuie să se țină seama în special de aspectul dacă, potrivit Codului Frontierelor Schengen – în special conform articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 562/2006 (2) al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane, relevant în litigiul principal datorită momentului în care a avut loc intrarea – sunt îndeplinite condițiile de intrare?

| b) | Care sunt dispozițiile din dreptul Uniunii care trebuie avute în vedere în principal la aprecierea problemei dacă există o „trecere ilegală” a frontierei în sensul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III?
  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebarea 3.a): |
| --- | --- |

b)

Care sunt dispozițiile din dreptul Uniunii care trebuie avute în vedere în principal la aprecierea problemei dacă există o „trecere ilegală” a frontierei în sensul articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III?

| c) | În împrejurările din litigiul principal, caracterizate de faptul că s-au produs într-o perioadă în care autoritățile naționale ale statelor membre implicate în principal s-au confruntat cu un număr neobișnuit de ridicat de oameni care au solicitat permisiunea de a tranzita teritoriul lor național, intrarea de fapt permisă de către un stat membru pe teritoriul său național fără a examina împrejurările cazului concret în care se acordă această permisiune, al cărei singur scop a fost acela de a tranzita tocmai acest stat membru și de a prezenta o cerere de protecție internațională într-un alt stat membru, trebuie considerată autorizație de intrare în sensul articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Codul Frontierelor Schengen?
  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările 3.a) și 3.c): |
| --- | --- |

c)

În împrejurările din litigiul principal, caracterizate de faptul că s-au produs într-o perioadă în care autoritățile naționale ale statelor membre implicate în principal s-au confruntat cu un număr neobișnuit de ridicat de oameni care au solicitat permisiunea de a tranzita teritoriul lor național, intrarea de fapt permisă de către un stat membru pe teritoriul său național fără a examina împrejurările cazului concret în care se acordă această permisiune, al cărei singur scop a fost acela de a tranzita tocmai acest stat membru și de a prezenta o cerere de protecție internațională într-un alt stat membru, trebuie considerată autorizație de intrare în sensul articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Codul Frontierelor Schengen?

| d) | Autorizarea de intrare potrivit articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Codul Frontierelor Schengen implică faptul că trebuie să se considere existența unei permisiuni asimilate unei vize în sensul articolului 5 alineatul (1) litera (b) din codul citat și astfel a unei „vize” în sensul articolului 2 litera (m) din Regulamentul Dublin III, astfel încât, la aplicarea dispozițiilor relevante pentru determinarea statului membru responsabil potrivit Regulamentului Dublin III, trebuie avut în vedere și articolul 12 din acesta?
  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările 3.a), 3.c) și 3.d): |
| --- | --- |

d)

Autorizarea de intrare potrivit articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Codul Frontierelor Schengen implică faptul că trebuie să se considere existența unei permisiuni asimilate unei vize în sensul articolului 5 alineatul (1) litera (b) din codul citat și astfel a unei „vize” în sensul articolului 2 litera (m) din Regulamentul Dublin III, astfel încât, la aplicarea dispozițiilor relevante pentru determinarea statului membru responsabil potrivit Regulamentului Dublin III, trebuie avut în vedere și articolul 12 din acesta?

| e) | Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” și-a pierdut valabilitatea odată cu părăsirea statului membru respectiv? |
| --- | --- |

e)

Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” și-a pierdut valabilitatea odată cu părăsirea statului membru respectiv?

| f) | Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” este în continuare valabilă, în cazul în care titularul acesteia nu a părăsit încă statul membru respectiv sau că – indiferent de părăsirea sau nepărăsirea statului membru – „viza” își pierde valabilitatea în momentul în care solicitantul renunță în mod definitiv la intenția de a pleca într-un alt stat membru? |
| --- | --- |

f)

Având în vedere permisiunea de intrare de fapt în scopul tranzitării, trebuie să se considere că „viza” este în continuare valabilă, în cazul în care titularul acesteia nu a părăsit încă statul membru respectiv sau că – indiferent de părăsirea sau nepărăsirea statului membru – „viza” își pierde valabilitatea în momentul în care solicitantul renunță în mod definitiv la intenția de a pleca într-un alt stat membru?

| g) | Renunțarea solicitantului la intenția de a pleca în statul membru avut în vedere inițial ca punct de destinație implică faptul că trebuie să se aibă în vedere comiterea unei fraude după eliberarea „vizei” în sensul articolului 12 alineatul (5) din Regulamentul Dublin III, astfel încât statul membru care a emis „viza” nu este responsabil?
  În cazul unui răspuns afirmativ la întrebările 3.a) și 3.c) și al unui răspuns negativ la întrebarea 3.d): |
| --- | --- |

g)

Renunțarea solicitantului la intenția de a pleca în statul membru avut în vedere inițial ca punct de destinație implică faptul că trebuie să se aibă în vedere comiterea unei fraude după eliberarea „vizei” în sensul articolului 12 alineatul (5) din Regulamentul Dublin III, astfel încât statul membru care a emis „viza” nu este responsabil?

| h) | Sintagma de la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III „a trecut ilegal frontiera într-un stat membru pe uscat, pe mare sau pe calea aerului venind dintr-o țară terță” trebuie interpretată în sensul că, în împrejurările speciale ale litigiului principal, trecerea frontierei care trebuie calificată drept autorizație de intrare în sensul articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Codul Frontierelor Schengen nu reprezintă o trecere ilegală a frontierei externe? |
| --- | --- |

h)

Sintagma de la articolul 13 alineatul (1) din Regulamentul Dublin III „a trecut ilegal frontiera într-un stat membru pe uscat, pe mare sau pe calea aerului venind dintr-o țară terță” trebuie interpretată în sensul că, în împrejurările speciale ale litigiului principal, trecerea frontierei care trebuie calificată drept autorizație de intrare în sensul articolului 5 alineatul (4) litera (c) din Codul Frontierelor Schengen nu reprezintă o trecere ilegală a frontierei externe?

---

(1)  JO L 180, p. 31.

(2)  Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul Frontierelor Schengen) (JO L 105, p. 1, Ediţie specială, 19/vol. 8, p. 5).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/25 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/25

---

Recurs introdus la 21 decembrie 2016 de Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 12 octombrie 2016 în cauza T-669/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH/Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

(Cauza C-663/16 P)

(2017/C 053/31)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH (reprezentanți: M. Grunchard, avocat, K. Van Maldegem, avocat, și P. Sellar, Advocate)

Cealaltă parte din procedură: Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

Concluziile recurentelor

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea Ordonanței Tribunalului în cauza T-669/15 și |
| --- | --- |

—

anularea Ordonanței Tribunalului în cauza T-669/15 și

| — | pronunțarea asupra admisibilității și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru judecarea fondului cauzei; |
| --- | --- |

—

pronunțarea asupra admisibilității și trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru judecarea fondului cauzei;

| — | în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru a se pronunța asupra admisibilității acțiunii în anularea actului atacat formulată de recurente și, dacă este cazul, pentru a se pronunța apoi asupra fondului cauzei; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru a se pronunța asupra admisibilității acțiunii în anularea actului atacat formulată de recurente și, dacă este cazul, pentru a se pronunța apoi asupra fondului cauzei;

| — | obligarea intimatei la plata tuturor cheltuielilor de judecată (inclusiv a cheltuielilor aferente excepției de inadmisibilitate invocate în fața Tribunalului). |
| --- | --- |

—

obligarea intimatei la plata tuturor cheltuielilor de judecată (inclusiv a cheltuielilor aferente excepției de inadmisibilitate invocate în fața Tribunalului).

Motivele și principalele argumente

Recurentele susțin că Tribunalul a interpretat și a aplicat legea în mod eronat, motiv pentru care a săvârșit o eroare de drept prin faptul că a declarat inadmisibilă acțiunea în anularea actului atacat formulată de recurente.

În special, recurentele arată că Tribunalul a săvârșit mai multe erori de motivare și de interpretare a cadrului legal aplicabil situației recurentelor. Aceasta a determinat comiterea următoarele erori de drept de către Tribunal:

| — | Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin faptul că a intrat pe fondul cauzei; |
| --- | --- |

—

Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin faptul că a intrat pe fondul cauzei;

| — | Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin faptul că nu a amânat soluționarea excepției de inadmisibilitate până la prezentarea completă a argumentelor privind fondul cauzei. |
| --- | --- |

—

Tribunalul a interpretat și a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Tribunalului prin faptul că nu a amânat soluționarea excepției de inadmisibilitate până la prezentarea completă a argumentelor privind fondul cauzei.

În plus, prin faptul ca a declarat inadmisibilă acțiunea recurentelor, Tribunalul a încălcat dreptul la apărare al acestora, dreptul lor de acces la justiție și obligația de motivare care constituie drepturi fundamentale ale persoanelor și, prin urmare, reflectă principiile generale ale dreptului Uniunii.

Pentru aceste motive, recurentele susțin că Ordonanța Tribunalului în cauza T-669/15 trebuie anulată, iar Curtea trebuie să se pronunțe asupra admisibilității și să trimită cauza spre rejudecare la Tribunal pentru judecarea fondului cauzei.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/26 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/26

---

Recurs introdus la 21 decembrie 2016 de Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH şi Ecolab Deutschland GmbH împotriva Ordonanţei Tribunalului (Camera a cincea) din 12 octombrie 2016 în cauza T-543/15, Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH și Ecolab Deutschland GmbH/Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

(Cauza C-666/16 P)

(2017/C 053/32)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Lysoform Dr. Hans Rosemann GmbH, Ecolab Deutschland GmbH (reprezentanți: M. Grunchard, avocat, K. Van Maldegem, avocat, P. Sellar, avocat)

Cealaltă parte din procedură: Agenţia Europeană pentru Produse Chimice

Concluziile recurentelor

Recurentele solicită Curţii:

| — | anularea Ordonanţei Tribunalului în cauza T-543/15; şi |
| --- | --- |

—

anularea Ordonanţei Tribunalului în cauza T-543/15; şi

| — | pronunţarea cu privire la admisibilitate şi trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunţa cu privire la fondul cauzei; |
| --- | --- |

—

pronunţarea cu privire la admisibilitate şi trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunţa cu privire la fondul cauzei;

| — | în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunţa cu privire la admisibilitatea cererii recurentelor de anulare a actului atacat şi, dacă este cazul, pentru a se pronunţa în continuare cu privire la fondul cauzei; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunţa cu privire la admisibilitatea cererii recurentelor de anulare a actului atacat şi, dacă este cazul, pentru a se pronunţa în continuare cu privire la fondul cauzei;

| — | obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente acestor proceduri (inclusiv a cheltuielilor de judecată aferente excepţiei de inadmisibilitate invocate în faţa Tribunalului). |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata tuturor cheltuielilor de judecată aferente acestor proceduri (inclusiv a cheltuielilor de judecată aferente excepţiei de inadmisibilitate invocate în faţa Tribunalului).

Motivele și principalele argumente

Recurentele susţin că Tribunalul a interpretat şi a aplicat în mod eronat dreptul, săvârşind astfel o eroare de drept, întrucât a declarat inadmisibilă cererea recurentelor privind anularea actului atacat.

În special, recurentele arată că Tribunalul a săvârşit o serie de erori în motivare şi în interpretarea cadrului legal aplicabil situaţiei acestora. Astfel, Tribunalul a săvârşit următoarele erori de drept:

| — | a interpretat şi a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât a intrat în dezbaterea fondului cauzei; |
| --- | --- |

—

a interpretat şi a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (1) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât a intrat în dezbaterea fondului cauzei;

| — | a interpretat şi a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât nu a amânat pronunţarea cu privire la admisibilitate până după prezentarea completă a argumentelor privind fondul cauzei. |
| --- | --- |

—

a interpretat şi a aplicat în mod eronat articolul 130 alineatul (7) din Regulamentul de procedură al Tribunalului, întrucât nu a amânat pronunţarea cu privire la admisibilitate până după prezentarea completă a argumentelor privind fondul cauzei.

Mai mult, declarând inadmisibilă acţiunea recurentelor, Tribunalul a încălcat dreptul acestora la apărare, dreptul lor de acces la justiţie şi obligaţia de motivare, care constituie drepturi fundamentale ale persoanelor şi reflectă astfel principiile generale ale dreptului UE.

Pentru aceste motive, recurentele solicită Curţii anularea Ordonanţei Tribunalului în cauza T-543/15, pronunţarea cu privire la admisibilitate şi trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului pentru a se pronunţa cu privire la fondul cauzei.

---

Tribunalul

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/27 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/27

---

Hotărârea Tribunalului din 10 ianuarie 2017 – Gascogne Sack Deutschland GmbH și Gascogne/Uniunea Europeană

(Cauza T-577/14) (1)

((„Răspundere extracontractuală - Precizia cererii introductive - Prescripţie - Admisibilitate - Articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale - Termen rezonabil de soluționare - Prejudiciu material - Pierderi suferite - Dobânzi asupra cuantumului amenzii neplătite - Comisioane de constituire a garanției bancare - Pierdere a unei șanse - Prejudiciu moral - Legătură de cauzalitate”))

(2017/C 053/33)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamante: Gascogne Sack Deutschland GmbH (Wieda, Germania) și Gascogne (Saint-Paul-les-Dax, Franța) (reprezentanți: F. Puel, E. Durand și L. Marchal, avocați)

Pârâtă: Uninea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene (reprezentanți: inițial A. Placco, ulterior J. Inghelram și S. Chantre, agenți)

Intervenientă în susținerea pârâtei: Comisia Europeană (reprezentanţi: N. Khan, V. Bottka și P. van Nuffel, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 268 TFUE și prin care se urmărește repararea prejudiciului pretins suferit de reclamante ca urmare a duratei procedurii în fața Tribunalului în cadrul cauzelor în care s-au pronunțat Hotărârile din 16 noiembrie 2011, Groupe Gascogne/Comisia (T-72/06, nepublicată, EU:T:2011:671) și Sachsa Verpackung/Comisia (T-79/06, nepublicată, EU:T:2011:674)

Dispozitivul

| 1) | Obligă Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, la plata unei despăgubiri de 47 064,33 euro către Gascogne pentru prejudiciul material suferit de această societate ca urmare a încălcării termenului rezonabil de soluționare în cauzele în care s-au pronunțat Hotărârile din 16 noiembrie 2011, Groupe Gascogne/Comisia (T-72/06, nepublicată, EU:T:2011:671) și Sachsa Verpackung/Comisia (T-79/06, nepublicată, EU:T:2011:674). Această despăgubire va fi reevaluată prin calcularea de dobânzi compensatorii, începând cu 4 august 2014 și până la pronunțarea prezentei hotărâri, la rata anuală a inflației constatată, pentru perioada în cauză, de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care este stabilită această societate. |
| --- | --- |

1)

Obligă Uniunea Europeană, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, la plata unei despăgubiri de 47 064,33 euro către Gascogne pentru prejudiciul material suferit de această societate ca urmare a încălcării termenului rezonabil de soluționare în cauzele în care s-au pronunțat Hotărârile din 16 noiembrie 2011, Groupe Gascogne/Comisia (T-72/06, nepublicată, EU:T:2011:671) și Sachsa Verpackung/Comisia (T-79/06, nepublicată, EU:T:2011:674). Această despăgubire va fi reevaluată prin calcularea de dobânzi compensatorii, începând cu 4 august 2014 și până la pronunțarea prezentei hotărâri, la rata anuală a inflației constatată, pentru perioada în cauză, de Eurostat (Oficiul de Statistică al Uniunii Europene) în statul membru în care este stabilită această societate.

| 2) | Obligă Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, la plata unei despăgubiri de 5 000 de euro către Gascogne Sack Deutschland GmbH și a unei despăgubiri de 5 000 de euro către Gascogne pentru prejudiciul moral pe care fiecare dintre aceste societăți l-a suferit ca urmare a încălcării termenului rezonabil de soluționare în cauzele T-72/06 și T-79/06. |
| --- | --- |

2)

Obligă Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, la plata unei despăgubiri de 5 000 de euro către Gascogne Sack Deutschland GmbH și a unei despăgubiri de 5 000 de euro către Gascogne pentru prejudiciul moral pe care fiecare dintre aceste societăți l-a suferit ca urmare a încălcării termenului rezonabil de soluționare în cauzele T-72/06 și T-79/06.

| 3) | Fiecare dintre despăgubirile menționate la punctele 1) și 2) de mai sus va fi majorată cu dobânzi moratorii, de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale. |
| --- | --- |

3)

Fiecare dintre despăgubirile menționate la punctele 1) și 2) de mai sus va fi majorată cu dobânzi moratorii, de la data pronunțării prezentei hotărâri și până la plata integrală, la rata stabilită de Banca Centrală Europeană (BCE) pentru principalele sale operațiuni de refinanțare, majorată cu două puncte procentuale.

| 4) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

4)

Respinge în rest acțiunea.

| 5) | Obligă Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Gascogne Sack Deutschland și de Gascogne, aferente excepției de inadmisibilitate în urma căreia a fost dată Ordonanța din 2 februarie 2015, Gascogne Sack Deutschland și Gascogne/Uniunea Europeană (T-577/14, nepublicată, EU:T:2015:80). |
| --- | --- |

5)

Obligă Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, să suporte, pe lângă propriile cheltuieli de judecată, cheltuielile de judecată efectuate de Gascogne Sack Deutschland și de Gascogne, aferente excepției de inadmisibilitate în urma căreia a fost dată Ordonanța din 2 februarie 2015, Gascogne Sack Deutschland și Gascogne/Uniunea Europeană (T-577/14, nepublicată, EU:T:2015:80).

| 6) | Gascogne Sack Deutschland și Gascogne, pe de o parte, și Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată aferente acțiunii care a condus la pronunțarea prezentei hotărâri. |
| --- | --- |

6)

Gascogne Sack Deutschland și Gascogne, pe de o parte, și Uniunea, reprezentată de Curtea de Justiție a Uniunii Europene, pe de altă parte, suportă propriile cheltuieli de judecată aferente acțiunii care a condus la pronunțarea prezentei hotărâri.

| 7) | Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

7)

Comisia Europeană suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 351, 6.10.2014.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/28 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/28

---

Hotărârea Tribunalului din 11 ianuarie 2017 – Topps Europe Ltd/Comisia

(Cauza T-699/14) (1)

([„Concurență - Înțelegeri - Abuz de poziție dominantă - Acordarea de licențe de drepturi de proprietate intelectuală privind obiecte de colecționat care au legătură cu fotbalul - Decizie de respingere a unei plângeri - Acces la dosar - Articolul 8 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 773/2004 - Eroare vădită de apreciere - Piață relevantă - Licență exclusivă - Marcă unică - Prețuri excesive”])

(2017/C 053/34)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Topps Europe Ltd (Milton Keynes, Regatul Unit) (reprezentanți: inițial R. Vidal, A. Penny, solicitors și B. Kennelly, QC, ulterior R. Subiotto, QC, și A. Cleenewerck de Crayencour, avocat și apoi T. de la Mare, QC)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Jimeno Fernández și M. Farley, agenți)

Interveniente în susținerea pârâtei: Fédération internationale de football association (FIFA) (Zurich, Elveția) (reprezentanți: A. Barav și D. Reymond, avocați) și Panini SpA (Modena, Italia) (reprezentanți: F. Wijckmans, F. Tuytschaever și M. Varga, avocați)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei C(2014) 5123 final a Comisiei din 15 iulie 2014 de respingere a plângerii introduse de reclamantă în cauza AT.39899 – acordarea de licențe de drepturi de proprietate intelectuală pentru obiecte de colecționat din domeniul fotbalului

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Topps Europe Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană, de Fédération internationale de football association (FIFA) și de Panini Spa. |
| --- | --- |

2)

Topps Europe Ltd suportă propriile cheltuieli de judecată, precum și pe cele efectuate de Comisia Europeană, de Fédération internationale de football association (FIFA) și de Panini Spa.

---

(1)  JO C 448, 15.12.2014.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/29 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/29

---

Ordonanța Tribunalului din 16 decembrie 2016 – Ica Foods/EUIPO – San Lucio (GROK)

(Cauza T-774/14) (1)

((„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de declarare a nulității - Retragerea cererii de înregistrare - Nepronunțare asupra fondului”))

(2017/C 053/35)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Ica Foods SpA (Pomezia, Italia) (reprezentant: A. Nespega, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă în faţa Tribunalului: San Lucio Srl (San Gervasio Bresciano, Italia) (reprezentant: F. Sangiacomo, avocat)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 9 septembrie 2014 (cauza R 1815/2013-2) privind o procedură de declarare a nulității între San Lucio Srl și Ica Foods SpA

Dispozitivul

| 1) | Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei. |
| --- | --- |

1)

Nu mai este necesar să se pronunțe asupra fondului cauzei.

| 2) | Obligă Ica Foods SpA și San Lucio Srl să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Obligă Ica Foods SpA și San Lucio Srl să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și, fiecare, jumătate din cheltuielile de judecată ale Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

---

(1)  JO C 26, 26.1.2015.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/29 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/29

---

Acțiune introdusă la 7 noiembrie 2016 – Dominik Salehi/Comisia

(Cauza T-773/16)

(2017/C 053/36)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamant: Dominik Salehi (Bremen, Germania) (reprezentant: C. Drews, Rechtsanwältin)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | constatarea încălcării de către pârâtă a articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul nr. 539/2001 [modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1289/2013] în măsura în care nu a adoptat, la cererile reclamantului din 1 iulie 2016 și din 16 septembrie 2016, măsurile prevăzute la dispoziția menționată și nu i-a adresat acestuia o comunicare; |
| --- | --- |

—

constatarea încălcării de către pârâtă a articolului 1 alineatul (4) din Regulamentul nr. 539/2001 [modificat prin Regulamentul (UE) nr. 1289/2013] în măsura în care nu a adoptat, la cererile reclamantului din 1 iulie 2016 și din 16 septembrie 2016, măsurile prevăzute la dispoziția menționată și nu i-a adresat acestuia o comunicare;

| — | obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă două motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului reciprocității prin aplicarea cu strictețe a Visa Waiver Program Improvement and Terrorist Travel Prevention Act of 2015. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe încălcarea principiului reciprocității prin aplicarea cu strictețe a Visa Waiver Program Improvement and Terrorist Travel Prevention Act of 2015.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe inacțiunea pârâtei |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe inacțiunea pârâtei

Potrivit reclamantului, Comisia nu a luat măsurile care se impun în conformitate cu articolul 1 alineatul (4) litera (e) punctul (i) din Regulamentul (CE) nr. 539/2001 al Consiliului din 15 martie 2001 de stabilire a listei țărilor terțe ai căror resortisanți trebuie să dețină viză pentru trecerea frontierelor externe și a listei țărilor terțe ai căror resortisanți sunt exonerați de această obligație.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/30 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/30

---

Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QG/Comisia

(Cauza T-845/16)

(2017/C 053/37)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamant: QG (Madrid, Spania) (reprezentanți: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet și A. Hernández Pardo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că Decizia Comisiei din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal încalcă articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE, întrucât posibilitatea de a consolida conturile, rezultată din autorizarea a patru cluburi să participe la diferite discipline sportive prin Legea 10/1990, la fel ca aplicarea unei cote de impozitare reduse a impozitului pe profit, este de asemenea un ajutor de stat incompatibil cu piața internă, fapt pe care Comisia ar fi trebuit să îl constate; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că Decizia Comisiei din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal încalcă articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE, întrucât posibilitatea de a consolida conturile, rezultată din autorizarea a patru cluburi să participe la diferite discipline sportive prin Legea 10/1990, la fel ca aplicarea unei cote de impozitare reduse a impozitului pe profit, este de asemenea un ajutor de stat incompatibil cu piața internă, fapt pe care Comisia ar fi trebuit să îl constate;

| — | în consecință, dispunerea desființării/anulării măsurii și obligarea Regatului Spaniei să recupereze de la beneficiari ajutorul incompatibil cu piața internă. Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

în consecință, dispunerea desființării/anulării măsurii și obligarea Regatului Spaniei să recupereze de la beneficiari ajutorul incompatibil cu piața internă. Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă încălcarea articolului 107 alineatul (1) și a articolului 108 alineatul (3) TFUE.

Reclamantul, un club de baschet, îşi exprimă acordul faţă de actul atacat în măsura în care în cadrul acestuia se consideră ca fiind un ajutor de stat incompatibil cu piața internă măsura introdusă prin Legea 10/1990, constând în a acorda anumitor cluburi de fotbal un tratament preferenţial în materie de impozit pe profit prin intermediul unei cote de impozitare reduse.

Cu toate acestea, reclamantul consideră că Comisia ar fi trebuit să ajungă la aceeași concluzie în legătură cu privilegiul fiscal care este de asemenea prevăzut de Legea 10/990 şi care constă în a permite acelorași cluburi să participe la diferite discipline sportive.

Numai cluburile care puteau participa la competiții profesionale în cadrul unor discipline sportive diferite puteau consolida conturile privind fotbalul și baschetul, principalele sporturi în Europa, cu efecte directe asupra calculului bazei de impozitare pentru impozitul pe profit. Astfel, prin consolidarea conturilor, veniturile semnificative din fotbal se reduc cu pierderile din baschet și, prin urmare, baza de impozitare pentru impozitul pe profit se reduce substanțial, împreună cu impozitul datorat.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/31

---

Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – QF/Comisia

(Cauza T-846/16)

(2017/C 053/38)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantul: QF (Barcelona, Spania) (reprezentanți: L. Ruiz Ezquerra, R. Oncina Borrego, I. Sobrepera Millet și A. Hernández Pardo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că Decizia Comisiei din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal încalcă articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE, întrucât posibilitatea de a consolida conturile, rezultată din autorizarea a patru cluburi să participe la diferite discipline sportive prin Legea 10/1990, la fel ca aplicarea unei cote de impozitare reduse a impozitului pe profit, este de asemenea un ajutor de stat incompatibil cu piața internă, fapt pe care Comisia ar fi trebuit să îl constate; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că Decizia Comisiei din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013/C) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal încalcă articolul 107 alineatul (1) și articolul 108 alineatul (3) TFUE, întrucât posibilitatea de a consolida conturile, rezultată din autorizarea a patru cluburi să participe la diferite discipline sportive prin Legea 10/1990, la fel ca aplicarea unei cote de impozitare reduse a impozitului pe profit, este de asemenea un ajutor de stat incompatibil cu piața internă, fapt pe care Comisia ar fi trebuit să îl constate;

| — | în consecință, dispunerea desființării/anulării măsurii și obligarea Regatului Spaniei să recupereze de la beneficiari ajutorul incompatibil cu piața internă. Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

în consecință, dispunerea desființării/anulării măsurii și obligarea Regatului Spaniei să recupereze de la beneficiari ajutorul incompatibil cu piața internă. Obligarea pârâtei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

Motivele și principalele argumente sunt cele invocate în cauza T-845/16, QG/Comisia.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/31 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/31

---

Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia

(Cauza T-851/16)

(2017/C 053/39)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Access Info Europe (Madrid, Spania) (reprezentanți: O. Brouwer, E. Raedts și J. Wolfhagen, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei C(2016) 6029 a Comisiei din 19 septembrie 2016, prin care s-a respins cererea de acces la documentele solicitate de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1); |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C(2016) 6029 a Comisiei din 19 septembrie 2016, prin care s-a respins cererea de acces la documentele solicitate de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1);

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu desfășurarea procedurii, inclusiv a cheltuielilor de judecată ale tuturor intervenienților. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în legătură cu desfășurarea procedurii, inclusiv a cheltuielilor de judecată ale tuturor intervenienților.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere relațiilor internaționale. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere relațiilor internaționale.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere protecției procedurilor judiciare pendinte inițiate în cauzele T-192/16, T-193/16 și T-257/16 și că accesul la documentele respective ar aduce atingere interesului Comisiei de a solicita consultanță juridică și de a obține opinii sincere, obiective și complete. Se susține de asemenea în cadrul acestui motiv că Comisia nu a recunoscut faptul că accesul la documentele solicitate prezintă un interes public superior și că, din acest motiv, ar trebui divulgate. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere protecției procedurilor judiciare pendinte inițiate în cauzele T-192/16, T-193/16 și T-257/16 și că accesul la documentele respective ar aduce atingere interesului Comisiei de a solicita consultanță juridică și de a obține opinii sincere, obiective și complete. Se susține de asemenea în cadrul acestui motiv că Comisia nu a recunoscut faptul că accesul la documentele solicitate prezintă un interes public superior și că, din acest motiv, ar trebui divulgate.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a interpretat în mod eronat articolul 4 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere procesului decizional și/sau prin faptul că nu a recunoscut existența unui interes public superior, dat fiind în particular faptul că procesul decizional în discuție s-a încheiat. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că Comisia a interpretat în mod eronat articolul 4 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o gravă atingere procesului decizional și/sau prin faptul că nu a recunoscut existența unui interes public superior, dat fiind în particular faptul că procesul decizional în discuție s-a încheiat.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat, cu titlu subsidiar, pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prin faptul că nu a acordat cel puțin un acces parțial la documentele solicitate, pe care a refuzat integral să le divulge. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat, cu titlu subsidiar, pe faptul că Comisia a aplicat în mod eronat articolul 4 alineatul (6) din Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 prin faptul că nu a acordat cel puțin un acces parțial la documentele solicitate, pe care a refuzat integral să le divulge.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei, JO 2001 L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/32 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/32

---

Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Access Info Europe/Comisia

(Cauza T-852/16)

(2017/C 053/40)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Access Info Europe (Madrid, Spania) (reprezentanți: O. Brouwer, E. Raedts și J. Wolfhagen, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei C(2016) 6030 a Comisiei din 19 septembrie 2016 prin care se refuză accesul la documentele solicitate de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001; |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei C(2016) 6030 a Comisiei din 19 septembrie 2016 prin care se refuză accesul la documentele solicitate de reclamantă în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1049/2001;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procesului, precum și a cheltuielilor de judecată ale oricărui intervenient. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă în cadrul procesului, precum și a cheltuielilor de judecată ale oricărui intervenient.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă relațiilor internaționale. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (1) litera (a) a treia liniuță din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (1) atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă relațiilor internaționale.

| 2. | Al doilea motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă protecției procedurilor judiciare în curs în cauzele T-192/16, T-193/16 și T-257/16 și că accesul la documentele menționate ar aduce atingere interesului Comisiei de a obține consultanță juridică și de a primi o consiliere sinceră, obiectivă și completă. Se susține de asemenea în cadrul acestui motiv că Comisia nu a recunoscut că accesul la documentele solicitate ține de un interes public superior și că ele ar trebui divulgate pentru acest motiv. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (2) a doua liniuță din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă protecției procedurilor judiciare în curs în cauzele T-192/16, T-193/16 și T-257/16 și că accesul la documentele menționate ar aduce atingere interesului Comisiei de a obține consultanță juridică și de a primi o consiliere sinceră, obiectivă și completă. Se susține de asemenea în cadrul acestui motiv că Comisia nu a recunoscut că accesul la documentele solicitate ține de un interes public superior și că ele ar trebui divulgate pentru acest motiv.

| 3. | Al treilea motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă procesului decizional și/sau atunci când nu a recunoscut existenta unui interes public superior, în special având în vedere faptul că procesul decizional în discuție se încheiase. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, prin care se susține că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (3) primul și al doilea paragraf din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 atunci când a decis că accesul la documentele solicitate ar aduce o atingere gravă procesului decizional și/sau atunci când nu a recunoscut existenta unui interes public superior, în special având în vedere faptul că procesul decizional în discuție se încheiase.

| 4. | Al patrulea motiv, prin care se susține, în subsidiar, că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (6) din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 prin aceea că nu a acordat cel puțin un acces parțial la documentele solicitate, divulgarea fiind refuzată pentru ansamblul lor. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, prin care se susține, în subsidiar, că Comisia a aplicat greșit articolul 4 alineatul (6) din Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 prin aceea că nu a acordat cel puțin un acces parțial la documentele solicitate, divulgarea fiind refuzată pentru ansamblul lor.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/33 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/33

---

Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – SilverTours/EUIPO (billiger-mietwagen.de)

(Cauza T-866/16)

(2017/C 053/41)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: SilverTours GmbH (Freiburg im Breisgau, Germania) (reprezentant: P. Neuwald, Rechtsanwalt)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „billiger-mietwagen.de” – cererea de înregistrare nr. 14 343 099

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 3 noiembrie 2016 în cauza R 206/2016-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 76 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/34

---

Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – Verschuur/Comisia

(Cauza T-877/16)

(2017/C 053/42)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: Steven Verschuur (Baarn, Țările de Jos) (reprezentant: P. Kreijger, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei C(2016) 6455 final a Comisiei din 3 octombrie 2016 prin care se respinge cererea de confirmare a reclamantului (1) de acces la documente conform Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (2) (GESTDEM 2015/3732); |
| --- | --- |

—

anularea deciziei C(2016) 6455 final a Comisiei din 3 octombrie 2016 prin care se respinge cererea de confirmare a reclamantului (1) de acces la documente conform Regulamentului (CE) nr. 1049/2001 (2) (GESTDEM 2015/3732);

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamant. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor efectuate de reclamant.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la protecția obiectivelor activităților de anchetă, săvârșind astfel și o eroare vădită de fapt. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (2) a treia liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la protecția obiectivelor activităților de anchetă, săvârșind astfel și o eroare vădită de fapt.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la protecția procesului decizional al Comisiei, oferind astfel și o motivare insuficientă. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (3) primul paragraf din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la protecția procesului decizional al Comisiei, oferind astfel și o motivare insuficientă.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, referitor la protecția intereselor comerciale ale unei persoane juridice, și a articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la obligația acestei instituții de a acorda accesul parțial atunci când doar unele părți ale unui document se încadrează într-una sau mai multe excepții, oferind astfel și o motivare insuficientă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea de către Comisie a articolului 4 alineatul (2) prima liniuță din Regulamentul nr. 1049/2001, referitor la protecția intereselor comerciale ale unei persoane juridice, și a articolului 4 alineatul (6) din Regulamentul nr. 1049/2001 referitor la obligația acestei instituții de a acorda accesul parțial atunci când doar unele părți ale unui document se încadrează într-una sau mai multe excepții, oferind astfel și o motivare insuficientă.

---

(1)  Cerere de acces la unele documente referitoare la decizia Comisiei din 21 octombrie 2015 în cazul SA.38374, ajutor de stat acordat Starbucks de Țările de Jos.

(2)  Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 30 mai 2001 privind accesul public la documentele Parlamentului European, ale Consiliului și ale Comisiei (JO 2001, L 145, p. 43, Ediție specială, 01/vol. 3, p. 76).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/34 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/34

---

Acțiune introdusă la 14 decembrie 2016 – Sony Interactive Entertainment Europe/EUIPO – Marpefa (Vieta)

(Cauza T-879/16)

(2017/C 053/43)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Sony Interactive Entertainment Europe Ltd (Londra, Regatul Unit) (reprezentant: S. Malynicz, QC)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Marpefa, SL (Barcelona, Spania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „VIETA” – marca Uniunii Europene nr. 1 790 674

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de decădere

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 4 octombrie 2016 în cauza R 1010/2016-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și a celeilalte părți să suporte propriile cheltuieli de judecată și să le plătească pe cele efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a celeilalte părți să suporte propriile cheltuieli de judecată și să le plătească pe cele efectuate de reclamantă.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 65 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 65 alineatul (6) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea principiului clarității și preciziei termenilor din domeniul mărcilor. |
| --- | --- |

—

încălcarea principiului clarității și preciziei termenilor din domeniul mărcilor.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/35

---

Acțiune introdusă la 5 decembrie 2016 – RF/Comisia

(Cauza T-880/16)

(2017/C 053/44)

Limba de procedură: polona

Părțile

Reclamantă: RF (Gdynia, Polonia) (reprezentant: K. Komar-Komarowski, consilier juridic)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei Comisiei Europene C(2016) 5925 final din 15 septembrie 2016 de respingere a plângerii în cauza COMP AT.40251 – Transport feroviar, expediere de mărfuri și retrimiterea cauzei Comisiei în vederea reexaminării; |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei Comisiei Europene C(2016) 5925 final din 15 septembrie 2016 de respingere a plângerii în cauza COMP AT.40251 – Transport feroviar, expediere de mărfuri și retrimiterea cauzei Comisiei în vederea reexaminării;

| — | Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 13 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 167) ca urmare a unei interpretări greșite sau eventual a unei aplicări inexacte. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe încălcarea articolului 13 din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat (JO 2003, L 1, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 167) ca urmare a unei interpretări greșite sau eventual a unei aplicări inexacte.

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 105 alineatul (1) TFUE. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 105 alineatul (1) TFUE.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/36 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/36

---

Acțiune introdusă la 8 decembrie 2016 – BP/FRA

(Cauza T-888/16)

(2017/C 053/45)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: BP (Viena, Austria) (reprezentanți: E. Lazar, avocat)

Pârâtă: Agenția pentru Drepturi Fundamentale a Uniunii Europene (FRA)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei autorității abilitate să încheie contracte de muncă (AAIC) din 21 aprilie 2016 de a nu reînnoi contractul de muncă al reclamantei; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei autorității abilitate să încheie contracte de muncă (AAIC) din 21 aprilie 2016 de a nu reînnoi contractul de muncă al reclamantei;

| — | obligarea pârâtei să despăgubească reclamanta pentru prejudiciul material și nematerial suferit ca urmare, pe de o parte, a deciziei nelegale de nereînnoire a contractului și, pe de altă parte, a executării nelegale a Hotărârii din cauza T-658/13 P (1): 63 246 de euro pentru beneficiul nerealizat; 26 630 de euro pentru despăgubirea reclamantei ca urmare a pierderii drepturilor de pensie timp de 19 luni sau orice sumă forfetară stabilită eventual de Tribunal ex aequo et bono; 1 200 de euro pentru rambursarea cheltuielilor juridice efectuate de reclamantă în faza precontencioasă, începând de la data proiectului de decizie din 29 ianuarie 2016 și până la data deciziei pârâtei din 21 aprilie 2016; 60 000 de euro pentru pierderea șansei de a obține un contract cu durată nedeterminată sau orice sumă stabilită eventual de Tribunal ex aequo et bono; 50 000 de euro pentru prejudiciul nematerial cauzat reclamantei ca urmare a unor erori, neregularități și prejudicii invocate, săvârșite de pârâtă în cursul procedurii de executare a Hotărârii pronunțate în cauza T-658/13 P; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei să despăgubească reclamanta pentru prejudiciul material și nematerial suferit ca urmare, pe de o parte, a deciziei nelegale de nereînnoire a contractului și, pe de altă parte, a executării nelegale a Hotărârii din cauza T-658/13 P (1): 63 246 de euro pentru beneficiul nerealizat; 26 630 de euro pentru despăgubirea reclamantei ca urmare a pierderii drepturilor de pensie timp de 19 luni sau orice sumă forfetară stabilită eventual de Tribunal ex aequo et bono; 1 200 de euro pentru rambursarea cheltuielilor juridice efectuate de reclamantă în faza precontencioasă, începând de la data proiectului de decizie din 29 ianuarie 2016 și până la data deciziei pârâtei din 21 aprilie 2016; 60 000 de euro pentru pierderea șansei de a obține un contract cu durată nedeterminată sau orice sumă stabilită eventual de Tribunal ex aequo et bono; 50 000 de euro pentru prejudiciul nematerial cauzat reclamantei ca urmare a unor erori, neregularități și prejudicii invocate, săvârșite de pârâtă în cursul procedurii de executare a Hotărârii pronunțate în cauza T-658/13 P;

| — | obligarea pârâtei la repararea prejudiciului material și nematerial suferit de reclamantă, pe de o parte ca urmare a neadoptării de către pârâtă a unor norme licite în materie de evaluare, reclasificare și reînnoire, precum și a prejudiciilor conexe rezultate din inexistența unor asemenea norme licite și, pe de altă parte, ca urmare a finalizării cu întârziere a rapoartelor de notare a reclamantei, precum și a prejudiciilor conexe rezultate din inexistența unor asemenea rapoarte finalizate în timp util; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la repararea prejudiciului material și nematerial suferit de reclamantă, pe de o parte ca urmare a neadoptării de către pârâtă a unor norme licite în materie de evaluare, reclasificare și reînnoire, precum și a prejudiciilor conexe rezultate din inexistența unor asemenea norme licite și, pe de altă parte, ca urmare a finalizării cu întârziere a rapoartelor de notare a reclamantei, precum și a prejudiciilor conexe rezultate din inexistența unor asemenea rapoarte finalizate în timp util;

| — | declararea liniilor directoare ale pârâtei aplicabile procedurii de evaluare și de reclasificare și a normelor privind procedura de reînnoire drept nelegale, întrucât aceste norme au fost adoptate în urma unei proceduri nelegale de către un autor lipsit de competența adecvată; |
| --- | --- |

—

declararea liniilor directoare ale pârâtei aplicabile procedurii de evaluare și de reclasificare și a normelor privind procedura de reînnoire drept nelegale, întrucât aceste norme au fost adoptate în urma unei proceduri nelegale de către un autor lipsit de competența adecvată;

| — | exercitarea competenței depline pentru asigurarea eficacității deciziei adoptate; |
| --- | --- |

—

exercitarea competenței depline pentru asigurarea eficacității deciziei adoptate;

| — | obligarea pârâtei la plata penalităților de întârziere la dobânda de referință a Băncii Centrale Europene, majorată cu două puncte procentuale din suma acordată în final sau la plata oricăror alte dobânzi pe care Tribunalul le va considera juste și adecvate și |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata penalităților de întârziere la dobânda de referință a Băncii Centrale Europene, majorată cu două puncte procentuale din suma acordată în final sau la plata oricăror alte dobânzi pe care Tribunalul le va considera juste și adecvate și

| — | obligarea pârâtei la plata ansamblului cheltuielilor de judecată, chiar în cazul respingerii acțiunii. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la plata ansamblului cheltuielilor de judecată, chiar în cazul respingerii acțiunii.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare:






  — | încălcarea dreptului de a fi ascultat, omisiunea autorității de numire a FRA de a organiza o audiere echitabilă și eficace, precum și încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale; |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea dreptului la apărare:

—

încălcarea dreptului de a fi ascultat, omisiunea autorității de numire a FRA de a organiza o audiere echitabilă și eficace, precum și încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (a) din Carta drepturilor fundamentale;

| — | încălcarea celei de a doua componente a dreptului la apărare (dreptul de acces la dosar), refuzul de a acorda accesul la dosarul personal și la documentele utilizate pentru decizia negativă din 27 februarie 2012, încălcarea articolelor 25 și 26 din Statutul funcționarilor, precum și încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (b) din cartă. |
| --- | --- |

—

încălcarea celei de a doua componente a dreptului la apărare (dreptul de acces la dosar), refuzul de a acorda accesul la dosarul personal și la documentele utilizate pentru decizia negativă din 27 februarie 2012, încălcarea articolelor 25 și 26 din Statutul funcționarilor, precum și încălcarea articolului 41 alineatul (2) litera (b) din cartă.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea unor norme fundamentale de procedură.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o deturnare de putere și pe un conflict de interese, pe încălcarea interesul serviciului, pe o eroare vădită de apreciere, precum și pe aplicarea eronată a principiului retroactivității. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o deturnare de putere și pe un conflict de interese, pe încălcarea interesul serviciului, pe o eroare vădită de apreciere, precum și pe aplicarea eronată a principiului retroactivității.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de a se conforma în mod onest și cu bună-credință Hotărârii din cauza T-658/13 P. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea obligației de a se conforma în mod onest și cu bună-credință Hotărârii din cauza T-658/13 P.

---

(1)  Hotărârea din 3 iunie 2015, BP/FRA, T-658/13 P, EU:T:2015:356.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/37 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/37

---

Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – Apple Sales International și Apple Operations Europe/Comisia

(Cauza T-892/16)

(2017/C 053/46)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Apple Sales International (Cork, Irlanda) și Apple Operations Europe (Cork, Irlanda) (reprezentanți: A. von Bonin și E. van der Stok, avocați, D. Beard QC, A. Bates, L. Osepciu și J. Bourke, barristers)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comisiei Europene din 30 august 2016 privind ajutorul de stat SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) acordat Apple de către Irlanda; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comisiei Europene din 30 august 2016 privind ajutorul de stat SA.38373 (2014/C) (ex 2014/NN) (ex 2014/CP) acordat Apple de către Irlanda;

| — | în subsidiar, anularea în parte a deciziei și |
| --- | --- |

—

în subsidiar, anularea în parte a deciziei și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamante.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă 14 motive.

| 1. | Primul motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de interpretare a dreptului irlandez.






  — | Reclamantele consideră că, în calitatea lor de întreprinderi irlandeze nerezidente, acestea datorau numai impozitul pe profit perceput întreprinderilor din Irlanda în temeiul secțiunii 25 din Taxes Consolidation Act 1997 [Legea consolidată privind taxele și impozitele din 1997] privind „profitul impozitabil” obținut din activitățile realizate de sucursalele lor din Irlanda. Avizele au reflectat în mod adecvat „profitul impozabil” al sucursalelor și, prin urmare, nu le-au conferit un avantaj. De asemenea, Comisia ar fi săvârșit o eroare prin faptul că a considerat că repartizarea profitului în temeiul secțiunii 25 trebuie efectuată în conformitate cu „principiul deplinei concurențe” (denumit în continuare „PDC”). |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv întemeiat pe faptul că Comisia a săvârșit o eroare de interpretare a dreptului irlandez.

—

Reclamantele consideră că, în calitatea lor de întreprinderi irlandeze nerezidente, acestea datorau numai impozitul pe profit perceput întreprinderilor din Irlanda în temeiul secțiunii 25 din Taxes Consolidation Act 1997 [Legea consolidată privind taxele și impozitele din 1997] privind „profitul impozitabil” obținut din activitățile realizate de sucursalele lor din Irlanda. Avizele au reflectat în mod adecvat „profitul impozabil” al sucursalelor și, prin urmare, nu le-au conferit un avantaj. De asemenea, Comisia ar fi săvârșit o eroare prin faptul că a considerat că repartizarea profitului în temeiul secțiunii 25 trebuie efectuată în conformitate cu „principiul deplinei concurențe” (denumit în continuare „PDC”).

| 2. | Al doilea motiv întemeiat pe faptul că PDC nu poate fi utilizat ca test de verificare a ajutoarelor de stat în cadrul evaluărilor fiscale în temeiul articolului 107 TFUE.






  — | Comisia ar fi constatat în mod eronat că articolul 107 alineatul (1) TFUE impune Irlandei obligația să calculeze profitul impozabil al reclamantelor prevăzut la secțiunea 25 în conformitate cu PDC al Comisiei. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv întemeiat pe faptul că PDC nu poate fi utilizat ca test de verificare a ajutoarelor de stat în cadrul evaluărilor fiscale în temeiul articolului 107 TFUE.

—

Comisia ar fi constatat în mod eronat că articolul 107 alineatul (1) TFUE impune Irlandei obligația să calculeze profitul impozabil al reclamantelor prevăzut la secțiunea 25 în conformitate cu PDC al Comisiei.

| 3. | Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit erori fundamentale cu privire la activitățile desfășurate de reclamante în afara Irlandei.






  — | Comisia ar fi săvârșit erori fundamentale prin faptul că nu a recunoscut că activitățile generatoare de profit ale reclamantelor, în special dezvoltarea și comercializarea proprietății intelectuale (denumită în continuare „PI Apple”), au fost controlate și conduse din Statele Unite ale Americii. Profitul obținut din aceste activități trebuia considerat obținut în Statele Unite, iar nu în Irlanda. Comisia ar fi luat în considerare în mod greșit doar procesele-verbale ale ședințelor organului de conducere al reclamantelor, ignorând toate celelalte probe privind activitățile. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit erori fundamentale cu privire la activitățile desfășurate de reclamante în afara Irlandei.

—

Comisia ar fi săvârșit erori fundamentale prin faptul că nu a recunoscut că activitățile generatoare de profit ale reclamantelor, în special dezvoltarea și comercializarea proprietății intelectuale (denumită în continuare „PI Apple”), au fost controlate și conduse din Statele Unite ale Americii. Profitul obținut din aceste activități trebuia considerat obținut în Statele Unite, iar nu în Irlanda. Comisia ar fi luat în considerare în mod greșit doar procesele-verbale ale ședințelor organului de conducere al reclamantelor, ignorând toate celelalte probe privind activitățile.

| 4. | Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit erori fundamentale legate de activitățile reclamantelor în Irlanda.






  — | Comisia nu ar fi ținut seama de faptul că sucursalele irlandeze au efectuat doar activități de rutină și nu au fost implicate în activitățile de dezvoltare și de comercializare a PI Apple care au dus la obținerea profitului. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv întemeiat pe faptul că Comisia ar fi săvârșit erori fundamentale legate de activitățile reclamantelor în Irlanda.

—

Comisia nu ar fi ținut seama de faptul că sucursalele irlandeze au efectuat doar activități de rutină și nu au fost implicate în activitățile de dezvoltare și de comercializare a PI Apple care au dus la obținerea profitului.

| 5. | Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că prezumțiile Comisiei sunt contrare sarcinii probei, orientărilor OCDE și probelor unanim acceptate ale experților; concluzia este contradictorie.






  — | Comisia a presupus că toate activitățile generatoare de profit ale reclamantelor au fost desfășurate de sucursalele irlandeze, fără a evalua corect probele, inclusiv numeroasele probe prezentate de experți care arată că profitul nu putea fi atribuit activităților din Irlanda. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv întemeiat pe faptul că prezumțiile Comisiei sunt contrare sarcinii probei, orientărilor OCDE și probelor unanim acceptate ale experților; concluzia este contradictorie.

—

Comisia a presupus că toate activitățile generatoare de profit ale reclamantelor au fost desfășurate de sucursalele irlandeze, fără a evalua corect probele, inclusiv numeroasele probe prezentate de experți care arată că profitul nu putea fi atribuit activităților din Irlanda.

| 6. | Al șaselea motiv întemeiat pe faptul că reclamantele au fost tratate în același mod ca și alți contribuabili nerezidenți din Irlanda și nu au beneficiat de un tratament selectiv.






  — | Comisia nu a fost în măsură să demonstreze selectivitatea: aceasta, în mod eronat, a tratat reclamantele drept întreprinderi irlandeze rezidente, considerând, astfel, că acestea ar trebui impozitate pe baza profiturilor obținute la nivel global. |
| --- | --- | --- |

6.

Al șaselea motiv întemeiat pe faptul că reclamantele au fost tratate în același mod ca și alți contribuabili nerezidenți din Irlanda și nu au beneficiat de un tratament selectiv.

—

Comisia nu a fost în măsură să demonstreze selectivitatea: aceasta, în mod eronat, a tratat reclamantele drept întreprinderi irlandeze rezidente, considerând, astfel, că acestea ar trebui impozitate pe baza profiturilor obținute la nivel global.

| 7. | Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că motivarea principală trebuie să fie anulată pentru încălcarea unei norme fundamentale de procedură.






  — | În decizia de inițiere a procedurii nu a fost enunțată motivarea principală. Dacă ar fi fost enunțată, Apple ar fi fost în măsură să prezinte probe care ar fi putut schimba și ar fi schimbat rezultatul. |
| --- | --- | --- |

7.

Al șaptelea motiv întemeiat pe faptul că motivarea principală trebuie să fie anulată pentru încălcarea unei norme fundamentale de procedură.

—

În decizia de inițiere a procedurii nu a fost enunțată motivarea principală. Dacă ar fi fost enunțată, Apple ar fi fost în măsură să prezinte probe care ar fi putut schimba și ar fi schimbat rezultatul.

| 8. | Al optulea motiv întemeiat pe erori de fapt și de apreciere în aplicarea de către Comisie a TNMM [metoda marjei nete] sucursalelor irlandeze potrivit motivării expuse în subsidiar.






  — | Motivarea subsidiară a Comisiei respinge în mod eronat probele prezentate de experți, fără a explica care ar fi analiza corectă a atribuirii profitului. |
| --- | --- | --- |

8.

Al optulea motiv întemeiat pe erori de fapt și de apreciere în aplicarea de către Comisie a TNMM [metoda marjei nete] sucursalelor irlandeze potrivit motivării expuse în subsidiar.

—

Motivarea subsidiară a Comisiei respinge în mod eronat probele prezentate de experți, fără a explica care ar fi analiza corectă a atribuirii profitului.

| 9. | Al nouălea motiv întemeiat pe împrejurarea că motivarea expusă cu titlu alternativ este viciată de încălcarea unor norme fundamentale de procedură și de o eroare vădită de apreciere.






  — | Comisia a săvârșit o eroare comparând avizele în cauză cu alte avize emise de Irish Revenue [administrația fiscală irlandeză] unor terți, întrucât împrejurările de fapt erau diferite. |
| --- | --- | --- |

9.

Al nouălea motiv întemeiat pe împrejurarea că motivarea expusă cu titlu alternativ este viciată de încălcarea unor norme fundamentale de procedură și de o eroare vădită de apreciere.

—

Comisia a săvârșit o eroare comparând avizele în cauză cu alte avize emise de Irish Revenue [administrația fiscală irlandeză] unor terți, întrucât împrejurările de fapt erau diferite.

| 10. | Al zecelea motiv întemeiat pe faptul că motivarea subsidiară și motivarea expusă cu titlu alternativ nu permit calcularea valorii de recuperat.






  — | Această decizie nu cuprinde nicio explicație cu privire la valoarea ce urmează să fie recuperată în conformitate cu motivarea subsidiară și cu motivarea expusă cu titlu alternativ, iar acest lucru este contrar normelor privind ajutoarele de stat și principiului securității juridice. |
| --- | --- | --- |

10.

Al zecelea motiv întemeiat pe faptul că motivarea subsidiară și motivarea expusă cu titlu alternativ nu permit calcularea valorii de recuperat.

—

Această decizie nu cuprinde nicio explicație cu privire la valoarea ce urmează să fie recuperată în conformitate cu motivarea subsidiară și cu motivarea expusă cu titlu alternativ, iar acest lucru este contrar normelor privind ajutoarele de stat și principiului securității juridice.

| 11. | Al unsprezecelea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat principiile securității juridice și neretroactivității prin faptul că a dispus recuperarea pretinsului ajutor. |
| --- | --- |

11.

Al unsprezecelea motiv întemeiat pe faptul că Comisia a încălcat principiile securității juridice și neretroactivității prin faptul că a dispus recuperarea pretinsului ajutor.

| 12. | Al doisprezecelea motiv întemeiat pe nerespectarea obligației de a efectua o investigație diligentă și imparțială. |
| --- | --- |

12.

Al doisprezecelea motiv întemeiat pe nerespectarea obligației de a efectua o investigație diligentă și imparțială.

| 13. | Al treisprezecelea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE și a articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

13.

Al treisprezecelea motiv întemeiat pe încălcarea articolului 296 TFUE și a articolului 41 alineatul (2) litera (c) din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 14. | Al paisprezecelea motiv întemeiat pe faptul că decizia excede competența Comisiei stabilită la articolul 107 alineatul (1) TFUE.






  — | Comisia a încălcat principiul securității juridice atunci când a dispus recuperarea în temeiul unei interpretări imprevizibile a legislației privind ajutoarele de stat; a omis să examineze toate probele relevante, contrar obligației sale de diligență; nu a motivat decizia în mod corespunzător și și-a depășit competența stabilită la articolul 107 TFUE, încercând să modifice sistemul impozitului pe profit din Irlanda. |
| --- | --- | --- |

14.

Al paisprezecelea motiv întemeiat pe faptul că decizia excede competența Comisiei stabilită la articolul 107 alineatul (1) TFUE.

—

Comisia a încălcat principiul securității juridice atunci când a dispus recuperarea în temeiul unei interpretări imprevizibile a legislației privind ajutoarele de stat; a omis să examineze toate probele relevante, contrar obligației sale de diligență; nu a motivat decizia în mod corespunzător și și-a depășit competența stabilită la articolul 107 TFUE, încercând să modifice sistemul impozitului pe profit din Irlanda.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/39 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/39

---

Acțiune introdusă la 20 decembrie 2016 – Puma/EUIPO – Senator (TRINOMIC)

(Cauza T-896/16)

(2017/C 053/47)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Puma SE (Herzogenaurach, Germania) (reprezentant: M. Schunke, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Senator GmbH & Co. KGaA (Groß-Bieberau, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Solicitantul: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene verbală „TRINOMIC” – cerere de înregistrare nr. 12 697 074

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 octombrie 2016 în cauza R 70/2016-4.

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura din fața camerei de recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a celor efectuate în procedura din fața camerei de recurs.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea principiului egalității de tratament și a principiului că administrația este ținută de propriile decizii. |
| --- | --- |

—

încălcarea principiului egalității de tratament și a principiului că administrația este ținută de propriile decizii.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/40 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/40

---

Acțiune introdusă la 21 decembrie 2016 – Elche Club de Fútbol, SAD/Comisia

(Cauza T-901/16)

(2017/C 053/48)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Elche Club de Fútbol, SAD (Elche, Spania) (reprezentanți: M. Segura Catalán și M. Clayton, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | admiterea motivelor de anulare invocate în cerere; |
| --- | --- |

—

admiterea motivelor de anulare invocate în cerere;

| — | declararea nulității Deciziei Comisiei Europene din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.36387 (2013/C) (ex 2013/CP) acordat de Spania în favoarea Elche Club de Fútbol S.A.D. (și a altor cluburi de fotbal), în special în privința Elche CF; |
| --- | --- |

—

declararea nulității Deciziei Comisiei Europene din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.36387 (2013/C) (ex 2013/CP) acordat de Spania în favoarea Elche Club de Fútbol S.A.D. (și a altor cluburi de fotbal), în special în privința Elche CF;

| — | anularea articolului 1 din decizie în ceea ce privește măsura 3; |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 din decizie în ceea ce privește măsura 3;

| — | anularea articolului 2 din decizie în ceea ce privește recuperarea de la Elche CF a ajutoarelor de stat aferente măsurii 3; |
| --- | --- |

—

anularea articolului 2 din decizie în ceea ce privește recuperarea de la Elche CF a ajutoarelor de stat aferente măsurii 3;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o eroare de analiză și de motivare în identificarea măsurii de ajutor și a beneficiarului, prin aceea că s-a considerat că beneficiarul, în sensul articolului 107 TFUE, al garanțiilor acordate de Instituto Valenciano de Finanzas (IVF) în favoarea Fundación Elche CF a fost Elche CF. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o eroare de analiză și de motivare în identificarea măsurii de ajutor și a beneficiarului, prin aceea că s-a considerat că beneficiarul, în sensul articolului 107 TFUE, al garanțiilor acordate de Instituto Valenciano de Finanzas (IVF) în favoarea Fundación Elche CF a fost Elche CF.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE și pe un viciu de motivare cu privire la calificarea drept ajutor de stat a garanțiilor acordate de IVF în favoarea Fundación Elche CF. Comisia nu a demonstrat nici imputabilitatea în sarcina statului, nici acordarea unui avantaj și caracterul selectiv al acestuia și nu a evaluat denaturarea concurenței, nici nu a motivat suficient efectul asupra schimburilor în Spațiul Economic European. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE și pe un viciu de motivare cu privire la calificarea drept ajutor de stat a garanțiilor acordate de IVF în favoarea Fundación Elche CF. Comisia nu a demonstrat nici imputabilitatea în sarcina statului, nici acordarea unui avantaj și caracterul selectiv al acestuia și nu a evaluat denaturarea concurenței, nici nu a motivat suficient efectul asupra schimburilor în Spațiul Economic European.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE în cuantificarea ajutorului și a cuantumului recuperării. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE în cuantificarea ajutorului și a cuantumului recuperării.

| 4. | Al patrulea motiv, cu caracter subsidiar, referitor la încălcarea articolului 107 TFUE în evaluarea compatibilității ajutorului și în aplicarea Liniilor directoare privind salvarea și restructurarea. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, cu caracter subsidiar, referitor la încălcarea articolului 107 TFUE în evaluarea compatibilității ajutorului și în aplicarea Liniilor directoare privind salvarea și restructurarea.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/40 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/40

---

Acțiune introdusă la 21 decembrie 2016 – HeidelbergCement/Comisia

(Cauza T-902/16)

(2017/C 053/49)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: HeidelbergCement AG (Heidelberg, Germania) (reprezentanți: U. Denzel, C. von Köckritz, P. Pichler și H. Weiß, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | Anularea Deciziei (2016) 6591 final a Comisiei din 10 octombrie 2016 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 6 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 (1) al Consiliului în cazul M. 7878 – HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia privind preconizata achiziție de către Duna-Dráva Cement Kft. a 100 % din acțiunile Cemex Hratska dd. și Cemex Hungária Építőanyagok Kft. și |
| --- | --- |

—

Anularea Deciziei (2016) 6591 final a Comisiei din 10 octombrie 2016 de inițiere a procedurii prevăzute la articolul 6 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 (1) al Consiliului în cazul M. 7878 – HeidelbergerCement/Schwenk/Cemex Hungary/Cemex Croatia privind preconizata achiziție de către Duna-Dráva Cement Kft. a 100 % din acțiunile Cemex Hratska dd. și Cemex Hungária Építőanyagok Kft. și

| — | în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

în orice caz, obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă un singur motiv.

În opinia reclamantei, Comisia a săvârșit o eroare vădită de apreciere atunci când a considerat că reclamanta și Schwenk Zement KG – iar nu Duna-Dráva Cement Kft., societate în comun cu funcționalitate deplină în care reclamanta și Schwenk Zement KG dețin fiecare o participație de control de 50 % – sunt „întreprinderi implicate” și a concluzionat astfel că operațiunea are o „dimensiune comunitară” în sensul articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului. În opinia reclamantei, în realitate, Comisia nu este competentă să adopte decizia contestată și să evalueze operațiunea pe baza regulamentului menționat și, prin urmare, decizia atacată încalcă articolul 1 din acest regulament și principiile securității juridice și subsidiarității, care stau la baza acestuia.

În primul rând, reclamanta susține că Comisia a săvârșit o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere întemeindu-se pe articolul 147 din Comunicarea jurisdicțională consolidată (2) pentru a califica reclamanta și SchwenkZement KG, iar nu Duna-Dráva Cement Kft., drept „întreprinderi implicate”.

În al doilea rând, reclamanta susține că articolul 147 din Comunicarea jurisdicțională consolidată ar fi nelegal dacă ar putea efectiv să fie aplicat în speță, din cauza unei încălcări a articolului 1 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 și a principiilor securității juridice și subsidiarității, care stau la baza acestuia.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului din 20 ianuarie 2004 privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO L 24, p. 1, Ediţie specială, 08/vol. 1, p. 201).

(2)  Comunicare jurisdicţională consolidată a Comisiei în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului privind controlul concentrărilor economice între întreprinderi (JO C 95, p. 1).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/41 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/41

---

Acțiune introdusă la 19 decembrie 2016 – RE/Comisia Europeană

(Cauza T-903/16)

(2017/C 053/50)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: RE (Abu Dhabi, Emiratele Arabe Unite) (reprezentant: S. Pappas, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei SEC 10.20/06/15 a Comisiei Europene din 12 octombrie 2016, în partea referitoare la Regulamentul 45/2011, și obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro drept reparație justă și echitabilă a prejudiciului moral suferit ca urmare a refuzului ilegal de a-i acorda acces la datele sale cu caracter personal; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei SEC 10.20/06/15 a Comisiei Europene din 12 octombrie 2016, în partea referitoare la Regulamentul 45/2011, și obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 10 000 de euro drept reparație justă și echitabilă a prejudiciului moral suferit ca urmare a refuzului ilegal de a-i acorda acces la datele sale cu caracter personal;

| — | obligarea pârâtei să prezinte un document referitor la recrutarea reclamantului, în conformitate cu articolul 91 litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului sau, cu titlu subsidiar, să comunice acest document Tribunalului în conformitate cu articolul 104 din Regulamentul de procedură și obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 30 000 de euro drept reparație a prejudiciului moral rezultat din tratamentul ilegal și contrar eticii al datelor sale cu caracter personal în cursul anchetei; |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei să prezinte un document referitor la recrutarea reclamantului, în conformitate cu articolul 91 litera (c) din Regulamentul de procedură al Tribunalului sau, cu titlu subsidiar, să comunice acest document Tribunalului în conformitate cu articolul 104 din Regulamentul de procedură și obligarea pârâtei la plata către reclamant a sumei de 30 000 de euro drept reparație a prejudiciului moral rezultat din tratamentul ilegal și contrar eticii al datelor sale cu caracter personal în cursul anchetei;

| — | obligarea pârâtei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în prezenta procedură. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtei la suportarea propriilor cheltuieli de judecată, precum și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamant în prezenta procedură.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii în anulare, reclamantul invocă faptul că decizia atacată este afectată de o lipsă totală de motivare, întrucât nu a fost invocată nicio excepție care ar justifica refuzul de a acorda reclamantului accesul la datele cu caracter personal în cauză.

În plus, reclamantul susține că, în măsura în care i-a împiedicat accesul la datele cu caracter personal în temeiul unei excepții privind protecția anchetelor prevăzute la articolul 20 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul 45/2001 (1), decizia atacată trebuie considerată nelegală, întrucât aceasta nu demonstrează în ce mod o asemenea excepție ar putea continua să se aplice după închiderea anchetei care îl vizează pe reclamant.

Reclamantul susține în plus că respingerea, în decizia atacată, a cererii sale specifice de acces sub o formă cenzurată/reformulată, introdusă pentru prima dată împreună cu cererea sa din 21 septembrie 2016, trebuie să fie considerată ilegală, întrucât decizia este lipsită de motivare cu privire la imposibilitatea de a divulga reclamantului datele cu caracter personal solicitate într-o formă cenzurată, în special după terminarea anchetei.

În sprijinul cererii sale de despăgubire, reclamantul susține că a suferit un prejudiciu moral care decurge din refuzul ilegal al Direcției Generale Resurse Umane și Securitate de a-i acorda accesul la datele cu caracter personal solicitate, că a suferit un prejudiciu semnificativ în ceea ce privește avansarea profesională, imputabil direcției generale menționate anterior, și, mai precis, un prejudiciu ca urmare a divulgării ilegale de informații referitoare la anchetă cu scopul de a împiedica dezvoltarea carierei sale, prejudiciu care poate fi reparat numai prin anularea deciziei atacate. În acest context, reclamantul solicită Tribunalului să ia în considerare două documente pentru a examina cererea sa de reparare a prejudiciului moral cauzat de conduita administrației și să oblige pârâta la repararea prejudiciului menționat.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (JO 2001 L 8, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 30, p. 142).

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/42 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/42

---

Acțiune introdusă la 22 decembrie 2016 – Chefaro Ireland/EUIPO – Laboratoires M&L (NUIT PRECIEUSE)

(Cauza T-905/16)

(2017/C 053/51)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Chefaro Ireland DAC (Dublin, Irlanda) (reprezentanți: P. Maeyaert și J. Muyldermans, avocați)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Laboratoires M&L SA (Manosque, Franța)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii figurative care cuprinde elementul verbal „NUIT PRECIEUSE” – înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 063 952

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei a patra de recurs a EUIPO din 19 octombrie 2016 în cauza R 2596/2015-4

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a intervenientei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/43

---

Acțiune introdusă la 29 decembrie 2016 – Laboratorios Ern/EUIPO – Sharma (NRIM Life Sciences)

(Cauza T-909/16)

(2017/C 053/52)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: Laboratorios Ern, SA (Barcelona, Spania) (reprezentant: S. Correa Rodríguez, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Anil K. Sharma (Hillingdon, Regatul Unit)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca verbală a Uniunii Europene „NRIM life Sciences” – cererea de înregistrare nr. 13 031 455

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de opoziție

Decizia atacată: Decizia Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 septembrie 2016 în cauza R 2376/2015-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate și respingerea cererii de înregistrare a mărcii nr. 13 031 455 a Uniunii Europene „NRIM life Sciences” pentru toate produsele din clasa 5; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate și respingerea cererii de înregistrare a mărcii nr. 13 031 455 a Uniunii Europene „NRIM life Sciences” pentru toate produsele din clasa 5;

| — | obligarea EUIPO, precum și a Anil K. Sharma în cazul în care intervine în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO, precum și a Anil K. Sharma în cazul în care intervine în prezenta procedură, la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/44 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/44

---

Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Hesse/EUIPO – Wedl & Hofmann (TESTA ROSSA)

(Cauza T-910/16)

(2017/C 053/53)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamant: Kurt Hesse (Nürnberg, Germania) (reprezentant: M. Krogmann, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austria)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „TESTA ROSSA” – marca Uniunii Europene nr. 7 070 519

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de decădere

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 octombrie 2016 în cauza R 68/2016-1.

Concluziile

Reclamantul solicită:

| — | anularea deciziei atacate și constatarea decăderii mărcii Uniunii Europene 0707519 și pentru următoarele produse:
  Clasa 21 – Recipiente de menaj și bucătărie; sticlărie, porţelan, în special veselă; pahare pentru băut;
  Clasa 25 – Articole de îmbrăcăminte, și anume șorțuri, cămăși, tricouri polo și tricouri; articole pentru acoperirea capului; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate și constatarea decăderii mărcii Uniunii Europene 0707519 și pentru următoarele produse:

Clasa 21 – Recipiente de menaj și bucătărie; sticlărie, porţelan, în special veselă; pahare pentru băut;

Clasa 25 – Articole de îmbrăcăminte, și anume șorțuri, cămăși, tricouri polo și tricouri; articole pentru acoperirea capului;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivul invocat

| — | încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/44 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/44

---

Acțiune introdusă la 23 decembrie 2016 – Wedl & Hofmann/EUIPO – Hesse (TESTA ROSSA)

(Cauza T-911/16)

(2017/C 053/54)

Limba în care a fost formulată acțiunea: germana

Părțile

Reclamantă: Wedl & Hofmann GmbH (Mils/Hall in Tirol, Austria) (reprezentant: T. Raubal, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Kurt Hesse (Nürnberg, Germania)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementele verbale „TESTA ROSSA” – marca Uniunii Europene nr. 7070519

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de decădere

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 5 octombrie 2016 în cauza R 68/2016-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea sau modificarea deciziei atacate în partea în care a respins calea de atac a reclamantei și a constatat decăderea mărcii reclamantului pentru clasele 7, 11 și 20, parțial pentru clasele 21 și 25, pentru clasa 28, parțial pentru clasa 30, și pentru clasele 34 și 38, precum și în partea în care a confirmat decizia diviziei de anulare din 17 noiembrie 2015 în această privință (cu toate acestea, reclamanta nu contestă partea din decizia atacată în care i s-a admis calea de atac); |
| --- | --- |

—

anularea sau modificarea deciziei atacate în partea în care a respins calea de atac a reclamantei și a constatat decăderea mărcii reclamantului pentru clasele 7, 11 și 20, parțial pentru clasele 21 și 25, pentru clasa 28, parțial pentru clasa 30, și pentru clasele 34 și 38, precum și în partea în care a confirmat decizia diviziei de anulare din 17 noiembrie 2015 în această privință (cu toate acestea, reclamanta nu contestă partea din decizia atacată în care i s-a admis calea de atac);

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 51 alineatul (1) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 15 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea normei 40 alineatul (5) din Regulamentul nr. 2868/95 coroborată cu norma 22 alineatele (3) și (4) din același regulament. |
| --- | --- |

—

încălcarea normei 40 alineatul (5) din Regulamentul nr. 2868/95 coroborată cu norma 22 alineatele (3) și (4) din același regulament.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/45 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/45

---

Acțiune introdusă la 2 ianuarie 2017 – La Mafia Franchises/EUIPO – Italia (La Mafia SE SIENTA A LA MESA)

(Cauza T-1/17)

(2017/C 053/55)

Limba în care a fost formulată acțiunea: engleza

Părțile

Reclamantă: La Mafia Franchises, SL (Zaragoza, Spania) (reprezentant: I. Sempere Massa, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Republica Italiană

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: reclamanta

Marca în litigiu: marca Uniunii Europene figurativă care cuprinde elementul verbal „La Mafia SE SIENTA A LA MESA” – marca Uniunii Europene nr. 5 510 921

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: Decizia Camerei întâi de recurs a EUIPO din 27 octombrie 2016 în cauza R 803/2016-1

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | constatarea validității mărcii Uniunii Europene atacate nr. 5 510 921„La Mafia SE SIENTA A LA MESA”; |
| --- | --- |

—

constatarea validității mărcii Uniunii Europene atacate nr. 5 510 921„La Mafia SE SIENTA A LA MESA”;

| — | obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 52 alin. (1) lit. (a) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 52 alin. (1) lit. (a) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 7 alin. (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alin. (1) litera (f) din Regulamentul nr. 207/2009.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/46 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/46

---

Acțiune introdusă la 4 ianuarie 2017 – Sharif/Consiliul

(Cauza T-5/17)

(2017/C 053/56)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: Ammar Sharif (Damasc, Siria) (reprezentanți: B. Kennelly, QC și J. Pobjoy, Barrister)

Pârâtă: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2016/1897 a Consiliului din 27 octombrie 2016 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2016, L 293, p. 36, denumită în continuare „decizia atacată”) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1893 al Consiliului din 27 octombrie 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2016, L 293, p. 25, denumit în continuare „regulamentul atacat”), în măsura în care acestea se aplică reclamantului; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei de punere în aplicare (PESC) 2016/1897 a Consiliului din 27 octombrie 2016 privind punerea în aplicare a Deciziei 2013/255/PESC privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2016, L 293, p. 36, denumită în continuare „decizia atacată”) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2016/1893 al Consiliului din 27 octombrie 2016 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 36/2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria (JO 2016, L 293, p. 25, denumit în continuare „regulamentul atacat”), în măsura în care acestea se aplică reclamantului;

| — | declararea faptului că, în conformitate cu articolul 277 TFUE, articolul 28 alineatul (2) litera (a) din Decizia 2013/255/PESC a Consiliului din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2013, L 147, p. 14) și articolul 15 alineatul (1a) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO 2012, L 16, p. 1) sunt inaplicabile în măsura în care îl privesc pe reclamant, și, în consecință, anularea deciziei atacate și a regulamentului atacat, în măsura în care acestea se aplică reclamantului; |
| --- | --- |

—

declararea faptului că, în conformitate cu articolul 277 TFUE, articolul 28 alineatul (2) litera (a) din Decizia 2013/255/PESC a Consiliului din 31 mai 2013 privind măsuri restrictive împotriva Siriei (JO 2013, L 147, p. 14) și articolul 15 alineatul (1a) litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 36/2012 al Consiliului din 18 ianuarie 2012 privind măsuri restrictive având în vedere situația din Siria și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 442/2011 (JO 2012, L 16, p. 1) sunt inaplicabile în măsura în care îl privesc pe reclamant, și, în consecință, anularea deciziei atacate și a regulamentului atacat, în măsura în care acestea se aplică reclamantului;

| — | obligarea la plata de despăgubiri către reclamant, în conformitate cu articolul 340 alineatul (2) TFUE, pentru prejudiciile rezultate din răspunderea extracontractuală a Uniunii pentru actele nelegale ale Consiliului și |
| --- | --- |

—

obligarea la plata de despăgubiri către reclamant, în conformitate cu articolul 340 alineatul (2) TFUE, pentru prejudiciile rezultate din răspunderea extracontractuală a Uniunii pentru actele nelegale ale Consiliului și

| — | obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a comis erori vădite de apreciere atunci când a considerat că criteriile pentru includerea reclamantului în lista vizată la articolul 28 din Decizia 2013/255/PESC și la articolul 15 din Regulamentul nr. 36/2012 erau îndeplinite. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a comis erori vădite de apreciere atunci când a considerat că criteriile pentru includerea reclamantului în lista vizată la articolul 28 din Decizia 2013/255/PESC și la articolul 15 din Regulamentul nr. 36/2012 erau îndeplinite.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat, în mod nejustificat și disproporționat, drepturile fundamentale ale reclamantului, inclusiv dreptul acestuia la protecția proprietății, a reputației și a activității comerciale. Impactul măsurilor atacate asupra bunurilor reclamantului și asupra reputației sale la nivel mondial este semnificativ. Consiliul nu a dovedit că înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale reclamantului avea legătură cu un scop legitim sau că era justificată de un astfel de scop, și cu atât mai puțin că era proporțională cu acesta. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că Consiliul a încălcat, în mod nejustificat și disproporționat, drepturile fundamentale ale reclamantului, inclusiv dreptul acestuia la protecția proprietății, a reputației și a activității comerciale. Impactul măsurilor atacate asupra bunurilor reclamantului și asupra reputației sale la nivel mondial este semnificativ. Consiliul nu a dovedit că înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale reclamantului avea legătură cu un scop legitim sau că era justificată de un astfel de scop, și cu atât mai puțin că era proporțională cu acesta.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, în cazul în care, contrar tezei principale a reclamantului, criteriul de desemnare trebuie interpretat în sensul includerii oricărui important om de afaceri din Siria, indiferent dacă acel om de afaceri prezintă o asociere sau o legătură cu regimul sirian și indiferent dacă acea persoană beneficiază de avantaje de pe urma regimului sirian sau dacă sprijină acest regim, reclamantul solicită declararea faptului că articolul 28 alineatul (2) litera (a) din Decizia 2013/255/PESC și articolul 15 alineatul (1a) litera (a) din Regulamentul nr. 36/2012 sunt inaplicabile în măsura în care îl privesc pe reclamant, pentru motivul că criteriul de desemnare este disproporționat în raport cu obiectivele, de altfel legitime, ale acelor dispoziții. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că, în cazul în care, contrar tezei principale a reclamantului, criteriul de desemnare trebuie interpretat în sensul includerii oricărui important om de afaceri din Siria, indiferent dacă acel om de afaceri prezintă o asociere sau o legătură cu regimul sirian și indiferent dacă acea persoană beneficiază de avantaje de pe urma regimului sirian sau dacă sprijină acest regim, reclamantul solicită declararea faptului că articolul 28 alineatul (2) litera (a) din Decizia 2013/255/PESC și articolul 15 alineatul (1a) litera (a) din Regulamentul nr. 36/2012 sunt inaplicabile în măsura în care îl privesc pe reclamant, pentru motivul că criteriul de desemnare este disproporționat în raport cu obiectivele, de altfel legitime, ale acelor dispoziții.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/47 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/47

---

Ordonanța Tribunalului din 21 decembrie 2016 – fleur ami/EUIPO – 8 seasons design (Lampes)

(Cauza T-67/16) (1)

(2017/C 053/57)

Limba de procedură: germana

Președintele Camerei a cincea a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 111, 29.3.2016.

---

| 20.2.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 53/47 |
| --- | --- | --- | --- |

20.2.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 53/47

---

Ordonanța Tribunalului din 20 decembrie 2016 – Amira și alții/Comisia și BCE

(Cauza T-736/16) (1)

(2017/C 053/58)

Limba de procedură: engleza

Președintele Camerei a treia a dispus radierea cauzei.

---

(1)  JO C 475, 19.12.2016.

---