# Jurnalul Oficial C 18/2017

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 18 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6019 ianuarie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 18

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6019 ianuarie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | I   Rezoluţii, recomandări şi avize |
| | REZOLUŢII |
| | Consiliu |
| 2017/C 18/01 | Rezoluția Consiliului privind un model de acord privind constituirea unei echipe comune de anchetă (JIT) | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

I   Rezoluţii, recomandări şi avize

REZOLUŢII

Consiliu

2017/C 18/01

Rezoluția Consiliului privind un model de acord privind constituirea unei echipe comune de anchetă (JIT)

1

---

| | II   Comunicări |
| --- | --- |
| | COMUNICĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ŞI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Comisia Europeană |
| 2017/C 18/02 | Comunicare a Comisiei – Legislația UE: o mai bună aplicare pentru obținerea unor rezultate mai bune | 10 |
| 2017/C 18/03 | Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8325 – KKR/Hilding Anders) (
  1
  ) | 21 |
| 2017/C 18/04 | Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8302 – Koch Industries/Guardian Industries) (
  1
  ) | 21 |
| 2017/C 18/05 | Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8204 – Barloworld South Africa/Baywa/JV) (
  1
  ) | 22 |
| 2017/C 18/06 | Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8288 – Permira/Schustermann & Borenstein) (
  1
  ) | 22 |

II   Comunicări

COMUNICĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ŞI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Comisia Europeană

2017/C 18/02

Comunicare a Comisiei – Legislația UE: o mai bună aplicare pentru obținerea unor rezultate mai bune

10

2017/C 18/03

Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8325 – KKR/Hilding Anders) (
  1
  )

1

21

2017/C 18/04

Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8302 – Koch Industries/Guardian Industries) (
  1
  )

1

21

2017/C 18/05

Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8204 – Barloworld South Africa/Baywa/JV) (
  1
  )

1

22

2017/C 18/06

Nonopoziție la o concentrare notificată (Cazul M.8288 – Permira/Schustermann & Borenstein) (
  1
  )

1

22

---

| | IV   Informări |
| --- | --- |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ŞI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Comisia Europeană |
| 2017/C 18/07 | Rata de schimb a monedei euro | 23 |
| | Curtea de Conturi |
| 2017/C 18/08 | Raportul special nr. 34/2016 – Combaterea risipei de alimente: o oportunitate pentru UE de a îmbunătăți eficiența utilizării resurselor în lanțul alimentar | 24 |

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ŞI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Comisia Europeană

2017/C 18/07

Rata de schimb a monedei euro

23

Curtea de Conturi

2017/C 18/08

Raportul special nr. 34/2016 – Combaterea risipei de alimente: o oportunitate pentru UE de a îmbunătăți eficiența utilizării resurselor în lanțul alimentar

24

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de justiţie a AELS |
| 2017/C 18/09 | Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-17/15 – Ferskar kjötvörur ehf./Islanda (Competență – Articolul 8 din Acordul privind SEE – Importul de carne crudă – Directiva 89/662/CEE – Armonizarea cadrului de reglementare a controalelor veterinare) | 25 |
| 2017/C 18/10 | Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-20/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2013/10/UE de modificare a Directivei 75/324/CEE privind generatoarele de aerosoli) | 26 |
| 2017/C 18/11 | Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-21/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/88/UE de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate) | 27 |
| 2017/C 18/12 | Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-22/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/62/UE – Directiva 2012/26/UE) | 28 |
| 2017/C 18/13 | Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-23/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2010/53/UE) | 29 |
| | PROCEDURI REFERITOARE LA PUNEREA ÎN APLICARE A POLITICII ÎN DOMENIUL CONCURENŢEI |
| | Comisia Europeană |
| 2017/C 18/14 | Notificare prealabilă a unei concentrări (Cazul M.8351 – Apollo Management/Lumileds Holding) – Caz care poate face obiectul procedurii simplificate (
  1
  ) | 30 |
| 2017/C 18/15 | Notificare prealabilă a unei concentrări (Cazul M.8283 – General Electric Company/LM Wind Power Holding) (
  1
  ) | 31 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de justiţie a AELS

2017/C 18/09

Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-17/15 – Ferskar kjötvörur ehf./Islanda (Competență – Articolul 8 din Acordul privind SEE – Importul de carne crudă – Directiva 89/662/CEE – Armonizarea cadrului de reglementare a controalelor veterinare)

(Competență – Articolul 8 din Acordul privind SEE – Importul de carne crudă – Directiva 89/662/CEE – Armonizarea cadrului de reglementare a controalelor veterinare)

25

2017/C 18/10

Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-20/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2013/10/UE de modificare a Directivei 75/324/CEE privind generatoarele de aerosoli)

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2013/10/UE de modificare a Directivei 75/324/CEE privind generatoarele de aerosoli)

26

2017/C 18/11

Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-21/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/88/UE de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate)

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/88/UE de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate)

27

2017/C 18/12

Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-22/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/62/UE – Directiva 2012/26/UE)

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/62/UE – Directiva 2012/26/UE)

28

2017/C 18/13

Hotărârea Curții din 1 februarie 2016 în cauza E-23/15 – Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein (Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2010/53/UE)

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2010/53/UE)

29

PROCEDURI REFERITOARE LA PUNEREA ÎN APLICARE A POLITICII ÎN DOMENIUL CONCURENŢEI

Comisia Europeană

2017/C 18/14

Notificare prealabilă a unei concentrări (Cazul M.8351 – Apollo Management/Lumileds Holding) – Caz care poate face obiectul procedurii simplificate (
  1
  )

1

30

2017/C 18/15

Notificare prealabilă a unei concentrări (Cazul M.8283 – General Electric Company/LM Wind Power Holding) (
  1
  )

1

31

---

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text cu relevanță pentru SEE. |

---

(1)   Text cu relevanță pentru SEE.

1

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

I Rezoluţii, recomandări şi avize

REZOLUŢII

Consiliu

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/1 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/1

---

REZOLUȚIA CONSILIULUI PRIVIND UN MODEL DE ACORD PRIVIND CONSTITUIREA UNEI ECHIPE COMUNE DE ANCHETĂ (JIT)

(2017/C 18/01)

CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,

AVÂND ÎN VEDERE articolul 13 din Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene din 29 mai 2000 (1) (denumită în continuare „convenția”) și Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind echipele comune de anchetă (2) (denumită în continuare „decizia-cadru”),

AVÂND ÎN VEDERE Rezoluția 2010/C-70/01 a Consiliului privind un model de acord privind constituirea unei echipe comune de anchetă (JIT) (3) adoptată la 26 februarie 2010,

LUÂND ACT de faptul că un număr semnificativ de echipe comune de anchetă au fost constituite începând cu anul 2010 între un număr tot mai mare de state membre și de faptul că, în acest context, modelul de acord privind JIT este utilizat pe scară largă de către practicieni și considerat util pentru facilitarea constituirii de echipe comune de anchetă, întrucât reprezintă un cadru flexibil care face posibilă cooperarea în ciuda diferențelor dintre cadrele legislative naționale,

CONVINS că, pornind de la bunele practici la care s-a ajuns ca urmare a experienței practice recente în privința instituirii și funcționării unui număr în constantă creștere de echipe comune de anchetă, sunt oportune simplificarea modelului existent de acord și accelerarea procesului de constituire a echipelor,

ȚINÂND SEAMA de concluziile rețelei de experți JIT instituite în 2005, în special de concluziile la care s-a ajuns în cadrul celei de a 9-a, a 10-a, a 11-a și a 12-a reuniuni anuale a acesteia,

CONVINS de faptul că, pornind de la experiența acumulată în ultimii ani sub aspectul participării statelor terțe la echipele comune de anchetă, modelul de acord ar trebui, de asemenea, să permită constituirea de echipe comune de anchetă cu state din afara UE, pe baza instrumentelor internaționale pertinente,

LUÂND ÎN CONSIDERARE, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2016/794 din 11 mai 2016 (4) (denumit în continuare „Regulamentul privind Europolul”), necesitatea de a preciza în modelul de acord condițiile referitoare la participarea personalului Europolului la o echipă comună de anchetă,

ÎNCURAJEAZĂ autoritățile competente ale statelor membre care doresc să constituie o echipă comună de anchetă fie împreună cu autoritățile competente dintr-un alt stat membru, conform prevederilor deciziei-cadru și ale convenției, fie împreună cu autoritățile competente din state din afara UE, pe baza instrumentelor internaționale pertinente, să utilizeze, acolo unde este cazul, modelul de acord care figurează în anexa la prezenta rezoluție pentru a conveni asupra modalităților care vizează echipa comună de anchetă.

---

(1)  JO C 197, 12.7.2000, p. 3.

(2)  JO L 162, 20.6.2002, p. 1.

(3)  JO C 70, 19.3.2010, p. 1.

(4)  JO L 135, 24.5.2016, p. 53.

---

ANEXĂ

MODEL DE ACORD PRIVIND CONSTITUIREA UNEI ECHIPE COMUNE DE ANCHETĂ

În conformitate cu:

[A se indica aici temeiurile juridice aplicabile, care pot fi preluate din instrumentele enumerate mai jos, fără a se limita la acestea:

| — | articolul 13 din Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene din 29 mai 2000
   (1); |
| --- | --- |

—

articolul 13 din Convenția cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene din 29 mai 2000
   (1);

| — | Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind echipele comune de anchetă
   (2); |
| --- | --- |

—

Decizia-cadru a Consiliului din 13 iunie 2002 privind echipele comune de anchetă
   (2);

| — | articolul 1 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind aplicarea anumitor dispoziții ale Convenției din 29 mai 2000 cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene și ale protocolului din 2001 la aceasta, din 29 decembrie 2003
   (3); |
| --- | --- |

—

articolul 1 din Acordul dintre Uniunea Europeană și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind aplicarea anumitor dispoziții ale Convenției din 29 mai 2000 cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală între statele membre ale Uniunii Europene și ale protocolului din 2001 la aceasta, din 29 decembrie 2003
   (3);

| — | articolul 5 din Acordul privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii
   (4); |
| --- | --- |

—

articolul 5 din Acordul privind asistența judiciară reciprocă între Uniunea Europeană și Statele Unite ale Americii
   (4);

| — | articolul 20 din Cel de al doilea protocol adițional la Convenția europeană cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală din 20 aprilie 1959
   (5); |
| --- | --- |

—

articolul 20 din Cel de al doilea protocol adițional la Convenția europeană cu privire la asistența judiciară reciprocă în materie penală din 20 aprilie 1959
   (5);

| — | articolul 9 alineatul (1) litera (c) din Convenția Organizației Națiunilor Unite contra traficului ilicit de stupefiante și substanțe psihotrope (1988)
   (6); |
| --- | --- |

—

articolul 9 alineatul (1) litera (c) din Convenția Organizației Națiunilor Unite contra traficului ilicit de stupefiante și substanțe psihotrope (1988)
   (6);

| — | articolul 19 din Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate (2000)
   (7); |
| --- | --- |

—

articolul 19 din Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva criminalității transnaționale organizate (2000)
   (7);

| — | articolul 49 din Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva corupției (2003)
   (8); |
| --- | --- |

—

articolul 49 din Convenția Organizației Națiunilor Unite împotriva corupției (2003)
   (8);

| — | articolul 27 al Convenției privind cooperarea polițienească în Europa de Sud-Est (2006)
   (9)
  .] |
| --- | --- |

—

articolul 27 al Convenției privind cooperarea polițienească în Europa de Sud-Est (2006)
   (9)
  .]

1.   Părțile la acord

Părțile menționate mai jos au încheiat un acord privind constituirea unei echipe comune de anchetă (denumită în continuare „JIT”):

| 1. | [A se insera, ca parte la acord, numele primei agenții competente/primului organ administrativ competent a/al unui stat]
  și |
| --- | --- |

1.

[A se insera, ca parte la acord, numele primei agenții competente/primului organ administrativ competent a/al unui stat]

și

| 2. | [A se insera, ca parte la acord, numele celei de a doua agenții competente/celui de al doilea organ administrativ competent a/al unui stat] |
| --- | --- |

2.

[A se insera, ca parte la acord, numele celei de a doua agenții competente/celui de al doilea organ administrativ competent a/al unui stat]

Părțile la prezentul acord pot decide, de comun acord, să invite agențiile sau organele administrative ale altor state să devină părți la acesta.

2.   Obiectivul JIT

Prezentul acord se referă la constituirea unei JIT în scopul următor:

[A se furniza o descriere a obiectivului specific al JIT.

Această descriere ar trebui să includă circumstanțele în care a fost comisă infracțiunea anchetată/au fost comise infracțiunile anchetate în statele implicate (data, locul și natura acesteia/acestora) și, dacă este cazul, o trimitere la procedurile interne în curs. Trimiterile la datele cu caracter personal care au legătură cu un caz anume trebuie să fie limitate la maximum.

Această secțiune ar trebui totodată să descrie pe scurt obiectivele JIT (inclusiv, de exemplu, detalii despre colectarea de probe, arestarea coordonată a persoanelor suspectate, înghețarea activelor ...). În acest context, părțile ar trebui să ia în considerare includerea lansării și a finalizării unei anchete financiare pe lista obiectivelor JIT
   (10)
  .]

3.   Perioada care face obiectul prezentului acord

Părțile convin că JIT va opera [a se indica durata exactă], începând de la data intrării în vigoare a prezentului acord.

Prezentul acord intră în vigoare la data semnării sale de către ultima dintre părțile la JIT. Această perioadă poate fi prelungită de comun acord.

4.   Statele în care va interveni JIT

JIT va interveni în statele părților la prezentul acord.

Echipa își desfășoară operațiunile în conformitate cu legislația statelor pe teritoriul cărora operează la oricare moment dat.

5.   Conducătorul (conducătorii) JIT

Conducătorii echipei sunt reprezentanți ai autorităților competente care participă la anchetele penale din statele în care intervine echipa la orice moment dat, sub conducerea cărora membrii JIT își îndeplinesc sarcinile.

Părțile au desemnat următoarele persoane pentru a acționa în calitate de conducători ai JIT:

| Nume | Funcție/grad | Autoritate/agenție | Stat |
| --- | --- | --- | --- |
| | | | |
| | | | |

Nume

Funcție/grad

Autoritate/agenție

Stat

În cazul în care vreuna dintre persoanele sus-menționate se află în incapacitatea de a-și îndeplini sarcinile, un înlocuitor va fi desemnat fără întârziere. Înlocuirea în cauză se notifică în scris tuturor părților interesate și este anexată la prezentul acord.

6.   Membrii JIT

În plus față de persoanele menționate la punctul 5, o listă cu membrii JIT este pusă la dispoziție de către părți, într-o anexă la prezentul acord dedicată acestui scop (11).

În cazul în care vreunul dintre membrii JIT se află în incapacitatea de a își îndeplini sarcinile, un înlocuitor va fi desemnat fără întârziere, prin notificare scrisă trimisă de conducătorul JIT competent.

7.   Participanții la echipa comună de anchetă

Părțile la JIT convin să implice [a se insera, de exemplu, Eurojust, Europol, OLAF ...] ca participanți la JIT. Aranjamentele specifice referitoare la participarea [a se insera numele] trebuie abordate în apendicele corespunzător la prezentul acord.

8.   Strângerea informațiilor și obținerea probelor

Conducătorii JIT pot conveni asupra unor proceduri specifice de urmat cu privire la strângerea informațiilor și obținerea probelor de către JIT în statele în care aceasta intervine.

Părțile le încredințează conducătorilor JIT sarcina de a oferi consiliere în ceea ce privește obținerea de probe.

9.   Accesul la informații și la probe

Conducătorii JIT stabilesc procesele și procedurile de urmat în ceea ce privește schimbul de informații și de probe obținute ca urmare a activității JIT în fiecare stat membru.

[În plus, părțile pot conveni asupra unei clauze care să conțină norme mai precise privind accesul la informații și la probe, precum și privind manipularea și utilizarea acestora. O astfel de clauză ar putea fi considerată necesară mai ales atunci când echipa comună de anchetă nu se bazează nici pe convenția UE, nici pe decizia-cadru (care includ deja dispoziții specifice în această privință – a se vedea articolul 13 alineatul (10) din convenție).]

10.   Schimbul de informații și de probe obținute înainte de constituirea JIT

În cadrul prezentului acord, părțile își pot comunica una alteia informațiile sau probele deja disponibile la data intrării în vigoare a prezentului acord și care se referă la ancheta menționată în acesta.

11.   Informațiile și probele obținute de la state care nu iau parte la JIT

În cazul în care devină necesară transmiterea unei cereri de asistență judiciară reciprocă către un stat care nu participă la JIT, statul solicitant are în vedere obținerea acordului statului solicitat de a comunica celeilalte (celorlalte) părți la JIT informațiile sau probele obținute ca rezultat al executării cererii.

12.   Aranjamente specifice referitoare la membrii detașați

[În cazul în care se consideră oportun, părțile pot conveni, în temeiul acestei clauze, cu privire la condițiile specifice în care membrii detașați pot:

| — | să efectueze anchete – inclusiv și cu precădere să ia măsuri coercitive – în statul în care intervin (în cazul în care se consideră oportun, pot fi invocate aici sau pot fi anexate prezentului acord acte legislative interne); |
| --- | --- |

—

să efectueze anchete – inclusiv și cu precădere să ia măsuri coercitive – în statul în care intervin (în cazul în care se consideră oportun, pot fi invocate aici sau pot fi anexate prezentului acord acte legislative interne);

| — | să solicite punerea în aplicare a unor măsuri în statul în care sunt detașați; |
| --- | --- |

—

să solicite punerea în aplicare a unor măsuri în statul în care sunt detașați;

| — | să comunice informații obținute de către echipă; |
| --- | --- |

—

să comunice informații obținute de către echipă;

| — | să aibă dreptul de a purta/face uz de arme.] |
| --- | --- |

—

să aibă dreptul de a purta/face uz de arme.]

13.   Modificări aduse acordului

Prezentul acord poate fi modificat cu acordul comun al părților. Cu excepția cazului în care se prevede altfel în prezentul acord, modificările pot fi făcute în orice formă scrisă convenită de părți (12).

14.   Consultare și coordonare

Părțile se asigură că are loc o consultare între ele ori de câte ori este necesar în vederea coordonării activităților echipei, inclusiv pe următoarele teme, dar fără a se limita la acestea:

| — | evaluarea progresului înregistrat și a prestației echipei; |
| --- | --- |

—

evaluarea progresului înregistrat și a prestației echipei;

| — | momentul precis și modalitatea de intervenție ale anchetatorilor; |
| --- | --- |

—

momentul precis și modalitatea de intervenție ale anchetatorilor;

| — | modalitatea optimă pentru deschiderea eventualelor proceduri judiciare, examinarea locului adecvat pentru desfășurarea procesului și confiscarea. |
| --- | --- |

—

modalitatea optimă pentru deschiderea eventualelor proceduri judiciare, examinarea locului adecvat pentru desfășurarea procesului și confiscarea.

15.   Comunicarea cu mass-media

Dacă este avută în vedere comunicarea cu mass-media, momentul și conținutul acesteia sunt convenite de către părți și respectate de către participanți.

16.   Evaluare

Părțile pot lua în considerare evaluarea prestației JIT, a bunelor practici utilizate și a lecțiilor învățate. Pentru efectuarea evaluării se poate organiza o reuniune dedicată acestui scop.

[În acest context, părțile se pot raporta la formularul special de evaluare a JIT elaborat de rețeaua UE de experți în materie de JIT. Pot fi solicitate fonduri UE pentru susținerea reuniunii de evaluare.]

17.   Aranjamente specifice

[A se adăuga, dacă este cazul. Următoarele subcapitole au scopul de a evidenția posibilele aspecte care ar putea fi descrise în mod detaliat.]

| 17.1. | Normele privind divulgarea |
| --- | --- |

17.1.

Normele privind divulgarea

[Părțile ar putea simți nevoia să clarifice aici normele naționale aplicabile în materie de comunicare a informațiilor către avocatul părții inculpate și/sau să anexeze o copie sau un rezumat al acestora.]

| 17.2. | Gestionarea activelor/a modalităților de recuperare a activelor |
| --- | --- |

17.2.

Gestionarea activelor/a modalităților de recuperare a activelor

| 17.3. | Răspundere |
| --- | --- |

17.3.

Răspundere

[Părțile ar putea simți nevoia să reglementeze acest aspect, mai ales atunci când echipa comună de anchetă nu se bazează nici pe convenția UE, nici pe decizia-cadru (care includ deja dispoziții specifice în această privință – a se vedea articolul 15 și articolul 16 din convenție).]

18.   Modalități de organizare

[A se adăuga, dacă este cazul. Următoarele subcapitole au scopul de a evidenția posibilele aspecte care ar putea fi descrise în mod detaliat.]

| 18.1. | Dotări (spații pentru birouri, vehicule, alte echipamente tehnice) |
| --- | --- |

18.1.

Dotări (spații pentru birouri, vehicule, alte echipamente tehnice)

| 18.2. | Costuri/cheltuieli/asigurări |
| --- | --- |

18.2.

Costuri/cheltuieli/asigurări

| 18.3. | Sprijinul financiar pentru JIT |
| --- | --- |

18.3.

Sprijinul financiar pentru JIT

[În temeiul prezentei clauze, părțile pot conveni asupra unor aranjamente specifice privind rolurile și responsabilitățile în cadrul echipei, sub aspectul depunerii cererilor de finanțare din partea UE.]

| 18.4. | Limba de comunicare |
| --- | --- |

18.4.

Limba de comunicare

Întocmit la (locul semnării), (data)

[Semnăturile tuturor părților]

---

(1)  JO C 197, 12.7.2000, p. 3.

1

(2)  JO L 162, 20.6.2002, p. 1.

2

(3)  JO L 26, 29.1.2004, p. 3.

3

(4)  JO L 181, 19.7.2003, p. 34.

4

(5)  ETS nr. 182.

5

(6)  Culegerea de tratate a ONU, vol. 1582, p. 95.

6

Culegerea de tratate

(7)  Culegerea de tratate a ONU, vol. 2225, p. 209, documentul A/RES/55/25.

7

Culegerea de tratate

(8)  Culegerea de tratate a ONU, vol. 2349, p. 41, documentul A/58/422.

8

Culegerea de tratate

(9)  Înregistrare la Secretariatul Națiunilor Unite: Albania, 3 iunie 2009, nr. 46240.

9

(10)  Părțile ar trebui să facă referire, în acest context, la Concluziile Consiliului și la Planul de acțiune privind calea de urmat în ceea ce privește anchetele financiare (documentele Consiliului 10125/16 + COR1).

10

(11)  Atunci când este necesar, JIT poate include experți naționali în recuperarea activelor.

11

(12)  Exemple de formulări pot fi găsite în apendicele 2 și 3.

12

Apendicele I

LA MODELUL DE ACORD PRIVIND CONSTITUIREA UNEI ECHIPE COMUNE DE ANCHETĂ

Participanții la o echipă comună de anchetă

Acord cu Europolul/Eurojustul/Comisia (OLAF), cu organismele competente în temeiul dispozițiilor adoptate în cadrul tratatelor și cu alte organisme internaționale.

1.   Participanții la echipa comună de anchetă

Următoarele persoane vor participa la JIT:

| Nume | Funcție/grad | Organizație |
| --- | --- | --- |
| | | |
| | | |

Nume

Funcție/grad

Organizație

[A se insera numele statului membru] a decis că membrul său național din cadrul Eurojustului va participa la echipa comună de anchetă în numele Eurojustului/în calitate de autoritate națională competentă (1).

În cazul în care vreuna dintre persoanele sus-menționate se află în incapacitatea de a-și îndeplini sarcinile, va fi desemnat un înlocuitor. Înlocuirea în cauză se notifică în scris tuturor părților interesate și este anexată la prezentul acord.

2.   Aranjamente specifice

Participarea persoanelor sus-menționate va fi supusă următoarelor condiții și se va face numai în următoarele scopuri:

| 2.1. | Primul participant la acord







  2.1.1. | Scopul participării |
| --- | --- | --- |

2.1.

Primul participant la acord

2.1.1.

Scopul participării

| 2.1.2. | Drepturile conferite (dacă există) |
| --- | --- |

2.1.2.

Drepturile conferite (dacă există)

| 2.1.3. | Dispoziții privind costurile |
| --- | --- |

2.1.3.

Dispoziții privind costurile

| 2.1.4. | Scopul și anvergura participării |
| --- | --- |

2.1.4.

Scopul și anvergura participării

| 2.2. | Al doilea participant la acord (dacă este cazul)







  2.2.1. | ... |
| --- | --- | --- |

2.2.

Al doilea participant la acord (dacă este cazul)

2.2.1.

...

3.   Condițiile de participare pentru personalul Europolului

| 3.1. | Personalul Europolului care participă la echipa comună de anchetă oferă sprijin tuturor membrilor echipei și pune la dispoziția anchetei comune întreaga gamă de servicii de sprijin de care dispune Europolul, astfel cum se prevede în Regulamentul privind Europolul și în conformitate cu acesta. Membrii personalului nu aplică măsuri coercitive. Cu toate acestea, personalul Europolului care participă la JIT poate fi prezent, dacă primește instrucțiuni în acest sens și sub coordonarea conducătorului (conducătorilor) echipei, la activitățile operaționale ale echipei comune de anchetă, pentru a oferi consiliere și asistență la fața locului membrilor echipei care execută măsuri coercitive, cu condiția să nu existe constrângeri juridice la nivel național în locul în care intervine echipa. |
| --- | --- |

3.1.

Personalul Europolului care participă la echipa comună de anchetă oferă sprijin tuturor membrilor echipei și pune la dispoziția anchetei comune întreaga gamă de servicii de sprijin de care dispune Europolul, astfel cum se prevede în Regulamentul privind Europolul și în conformitate cu acesta. Membrii personalului nu aplică măsuri coercitive. Cu toate acestea, personalul Europolului care participă la JIT poate fi prezent, dacă primește instrucțiuni în acest sens și sub coordonarea conducătorului (conducătorilor) echipei, la activitățile operaționale ale echipei comune de anchetă, pentru a oferi consiliere și asistență la fața locului membrilor echipei care execută măsuri coercitive, cu condiția să nu existe constrângeri juridice la nivel național în locul în care intervine echipa.

| 3.2. | Articolul 11 litera (a) din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene nu se aplică personalului Europolului pe durata participării acestuia la JIT (2). Pe perioada operațiunilor unei JIT, membrii personalului Europolului sunt supuși, în ceea ce privește infracțiunile comise împotriva lor sau de aceștia, legislației naționale a statului membru în care se desfășoară operațiunile, aplicabilă persoanelor cu funcții comparabile. |
| --- | --- |

3.2.

Articolul 11 litera (a) din Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene nu se aplică personalului Europolului pe durata participării acestuia la JIT (2). Pe perioada operațiunilor unei JIT, membrii personalului Europolului sunt supuși, în ceea ce privește infracțiunile comise împotriva lor sau de aceștia, legislației naționale a statului membru în care se desfășoară operațiunile, aplicabilă persoanelor cu funcții comparabile.

| 3.3. | Personalul Europolului poate fi în legătură directă cu membrii JIT și le poate furniza tuturor acestora toate informațiile necesare, în conformitate cu Regulamentul privind Europolul. |
| --- | --- |

3.3.

Personalul Europolului poate fi în legătură directă cu membrii JIT și le poate furniza tuturor acestora toate informațiile necesare, în conformitate cu Regulamentul privind Europolul.

---

(1)  Vă rugăm să barați după caz.

(2)  Protocolul privind privilegiile și imunitățile Uniunii Europene (versiunea consolidată) (JO C 326, 26.10.2012, p. 266).

Apendicele II

LA MODELUL DE ACORD PRIVIND CONSTITUIREA UNEI ECHIPE COMUNE DE ANCHETĂ

Acord privind prelungirea activității unei echipe comune de anchetă

Părțile au convenit să prelungească activitatea echipei comune de anchetă (denumită în continuare „JIT”) constituită prin acordul din [a se introduce data], întocmit la [a se introduce locul semnării], un exemplar din acord fiind prevăzut în anexă.

Părțile consideră că activitatea JIT ar trebui prelungită după încheierea perioadei pentru care a fost constituită [a se introduce data la care se încheie această perioadă], deoarece obiectivul acesteia, astfel cum este stabilit la articolul [a se introduce articolul privind obiectivul JIT], nu a fost încă realizat.

Circumstanțele care necesită prelungirea activității JIT au fost atent examinate de toate părțile. Prelungirea activității JIT este considerată esențială pentru realizarea obiectivului pentru care a fost constituită aceasta.

Prin urmare, JIT își va continua activitatea pentru o perioadă suplimentară de [a se indica durata exactă], începând de la data intrării în vigoare a prezentului acord. Perioada menționată anterior poate fi prelungită în continuare de către părți printr-un acord comun.

Data/Semnătura

Apendicele III

LA MODELUL DE ACORD PRIVIND CONSTITUIREA UNEI ECHIPE COMUNE DE ANCHETĂ

Părțile au convenit să modifice acordul scris privind constituirea unei echipe comune de anchetă (denumită în continuare „JIT”) din [a se introduce data], întocmit la [a se introduce locul], un exemplar din acord fiind prevăzut în anexă.

Semnatarii au convenit asupra faptului că următoarele articole se modifică după cum urmează:

| 1. | (Modificare ...) |
| --- | --- |

1.

(Modificare ...)

| 2. | (Modificare ...) |
| --- | --- |

2.

(Modificare ...)

Circumstanțele care necesită modificarea acordului privind JIT au fost atent examinate de toate părțile. Modificarea (modificările) adusă (aduse) acordului privind JIT este considerată esențială/sunt considerate esențiale pentru realizarea obiectivului pentru care a fost constituită JIT.

Data/Semnătura

---

II Comunicări

COMUNICĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ŞI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Comisia Europeană

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/10 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/10

---

COMUNICARE A COMISIEI

Legislația UE: o mai bună aplicare pentru obținerea unor rezultate mai bune

(2017/C 18/02)

1.   Introducere

Uniunea Europeană se întemeiază pe statul de drept și se bazează pe legislație pentru a asigura punerea în aplicare a politicilor și a priorităților sale în statele membre (1). Articolul 17 alineatul (1) din Tratatul privind Uniunea Europeană îi conferă Comisiei responsabilitatea privind transpunerea, punerea în aplicare și asigurarea efectivă a respectării legislației. Aceasta reprezintă o înaltă prioritate politică pentru Comisia Juncker și face parte din angajamentul consolidat al Comisiei cu privire la o mai bună legiferare (2).

Asigurarea eficace a respectării normelor UE, de la libertățile fundamentale, siguranța alimentelor și a produselor și până la calitatea aerului sau protecția monedei unice, este importantă pentru cetățenii europeni și le influențează viața de zi cu zi, servind interesului general. Adesea, când se ivesc probleme, cum ar fi testarea emisiilor provenite de la autovehicule, poluarea apei, depozitele ilegale de deșeuri, siguranța și securitatea transporturilor, cauza nu este absența legislației UE, ci mai degrabă faptul că aceasta nu este aplicată în mod eficace. De aceea, este necesar un sistem solid, eficient și eficace, care să asigure că statele membre transpun integral, pun în aplicare și asigură respectarea legislației UE și oferă cetățenilor mecanisme reparatorii adecvate.

Publicul larg, întreprinderile și societatea civilă contribuie semnificativ la monitorizarea asigurată de Comisie, transmițându-i acesteia informații privind deficiențele care apar în aplicarea legislației UE de către statele membre. Comisia recunoaște rolul esențial jucat de plângerile transmise în depistarea încălcărilor legislației UE.

Politica actuală a Comisiei de asigurare a respectării legislației constă în monitorizarea modului în care legislația UE este transpusă și pusă în aplicare, soluționarea problemelor împreună cu statele membre pentru a remedia eventualele încălcări și lansarea de proceduri în constatarea neîndeplinirii obligațiilor, atunci când acest lucru se impune. Această politică a evoluat și a fost consolidată în mod progresiv în ultimii 15 ani. Principalele comunicări din 2002 (3) și 2007 (4) au furnizat cadrul pentru consolidarea monitorizării, întărirea parteneriatelor și rezolvarea problemelor, îmbunătățind gestionarea cazurilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor și sporind transparența.

Pe lângă gestionarea cazurilor de neîndeplinire a obligațiilor, Comisia a elaborat cadrul pentru statul de drept (5), pe care l-a aplicat în două situații: atunci când „garanțiile statului de drept” de la nivel național nu mai păreau capabile să abordeze în mod eficace o amenințare sistemică la adresa statului de drept într-un stat membru, precum și atunci când o astfel de amenințare nu putea fi abordată prin proceduri în constatarea neîndeplinirii obligațiilor. Acest lucru reflectă faptul că respectarea statului de drept constituie o condiție indispensabilă pentru respectarea tuturor drepturilor și obligațiilor ce decurg din tratate.

De asemenea, Comisia Juncker a adoptat o abordare mai specifică în ceea ce privește politicile și legiferarea. Aceasta are un program de lucru optimizat care se bazează, în toate etapele elaborării politicilor, pe analize de înaltă calitate și pe consultarea publică a părților interesate. Acest nou mod de lucru, care este elementul central al Agendei pentru o mai bună legiferare, are ca obiectiv să asigure că toate măsurile din codul de norme al UE sunt adecvate scopului, ușor de pus în aplicare și respectate în întreaga UE. În comunicarea sa „Rezultate mai bune pentru o Uniune mai puternică”, Comisia s-a angajat să promoveze transpunerea, punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației în condiții mai eficiente (6).

Prin Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare (7), recent semnat, Parlamentul European, Consiliul și Comisia își recunosc responsabilitatea comună în ceea ce privește adoptarea unei legislații a Uniunii de înaltă calitate. În Declarația comună privind prioritățile legislative ale UE pentru 2017 se reiterează angajamentul de a promova punerea în aplicare adecvată a legislației existente și asigurarea respectării acesteia în mod corespunzător (8).

În pofida acestor eforturi, aplicarea și asigurarea respectării legislației UE rămân o provocare și impun acordarea unei atenții sporite asigurării respectării legislației, cu scopul de a servi interesului general. Asigurarea respectării legislației sprijină și completează îndeplinirea priorităților de politică. La definirea priorităților sale de politică, Comisia va acorda atenție nu doar propunerii de noi acte legislative, ci și asigurării respectării acestora. Trebuie să se recunoască faptul că munca depusă pentru a asigura respectarea efectivă a legislației europene existente este la fel de importantă ca cea consacrată elaborării de noi acte legislative. Trebuie consolidat parteneriatul dintre Comisie și statele membre, care joacă un rol crucial în ceea ce privește punerea în aplicare, astfel încât beneficiile legislației UE să se materializeze pentru cetățeni. În același timp, cetățenii, asociațiile comerciale și de întreprinderi, partenerii sociali, Comitetul Economic și Social, Comitetul Regiunilor, precum și societatea civilă sunt încurajate să sprijine Comisia să identifice problemele într-un mod mai structurat.

Prezenta comunicare prezintă modul în care Comisia își va intensifica eforturile privind transpunerea, punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației UE, în conformitate cu angajamentul Comisiei Juncker de a fi „mai mari și mai ambițioși în ceea ce privește aspectele importante și mai mici și mai modești în ceea ce privește aspectele puțin importante” (9). Aceasta înseamnă o abordare mai strategică a procesului de asigurare a respectării legislației, atunci când acesta se referă la cazurile de neîndeplinire a obligațiilor. De asemenea, comunicarea oferă o imagine de ansamblu a altor măsuri pe care Comisia le va întreprinde pentru a ajuta statele membre și publicul să se asigure că legislația UE este aplicată în mod eficace.

2.   Colaborarea cu statele membre pentru asigurarea respectării legislației UE

Statele membre au responsabilitatea primară pentru transpunerea, aplicarea și punerea în aplicare corectă a legislației UE (10). Acestea trebuie, de asemenea, să pună la dispoziție suficiente măsuri reparatorii pentru a asigura o protecție juridică eficace în domeniile reglementate de legislația Uniunii. Acest lucru înseamnă că, în cazul în care drepturile cetățenilor conferite prin legislația UE sunt afectate la nivel național, cetățenii ar trebui să aibă acces la mecanisme reparatorii rapide și eficace la nivel național. Aceste mecanisme trebuie să respecte principiul protecției judiciare efective prevăzut în tratat (11). Instanțele naționale sunt „instanțele comune” pentru asigurarea respectării legislației UE și contribuie efectiv la acest efort în cazuri individuale. Acestea au competența de a admite acțiuni formulate de persoane care solicită protecție împotriva unor măsuri naționale care sunt incompatibile cu legislația Uniunii sau compensații financiare pentru prejudicii provocate de astfel de măsuri.

Pentru a sprijini eforturile statelor membre de a pune în aplicare legislația UE și pentru a se asigura că acestea își îndeplinesc responsabilitățile privind aplicarea corectă a legislației respective, Comisia utilizează o gamă largă de instrumente. Acestea merg de la măsuri preventive și soluționarea din timp a problemelor până la monitorizarea proactivă a legislației și măsuri cu țintă precisă de asigurare a respectării legislației. În cele ce urmează se prezintă modul în care vor fi consolidate actualele acțiuni de sprijin.

Dialogul

Încălcările legislației UE nu sunt chestiuni de rutină și ar trebui discutate în timp util și la un nivel suficient de înalt. Sunt încurajate reuniunile bilaterale la nivel înalt dintre Comisie și statele membre pentru a discuta în mod proactiv respectarea legislației UE, iar acestea vor deveni mai sistematice în toate domeniile legislative. De exemplu, așa cum se prevede în Strategia privind piața unică (12), Comisia va organiza consultări cu statele membre privind conformitatea. Aceste dialoguri se pot referi la cazurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, precum și la aspecte mai largi legate de asigurarea respectării legislației.

Comisia va continua să valorifice activitatea diferitelor comitete și grupuri de experți existente, precum și sprijinul important furnizat de agențiile UE pentru a promova punerea în aplicare și a evalua modul în care legislația este pusă în aplicare în practică. Discuțiile din cadrul acestor foruri s-au dovedit a fi o modalitate eficace de a asigura că statele membre se angajează să pună în aplicare legislația UE, fiind o expresie a principiului de bază al cooperării loiale dintre Comisie și statele membre. În plus, dialogul privind asigurarea respectării dispozițiilor specifice ale legislației UE, care este o condiție prealabilă pentru utilizarea efectivă a fondurilor structurale și de investiții europene (13), contribuie la asigurarea unei transpuneri integrale și la timp a legislației UE.

Cazurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor trebuie să fie tratate cu promptitudine. Comisia și statele membre trebuie să acționeze cu celeritate în investigarea încălcărilor legislației. Dialogul structurat de soluționare a problemelor purtat între Comisie și statele membre, cunoscut ca „EU Pilot”, a fost înființat în scopul rezolvării rapide a posibilelor încălcări ale legislației UE într-un stadiu incipient, în cazurile care se pretează acestui exercițiu. Scopul EU Pilot nu este acela de a adăuga o etapă de durată procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor, care este la rândul său un mijloc de a intra într-un dialog de soluționare a problemelor cu un stat membru. Prin urmare, Comisia va lansa proceduri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor fără a se baza pe acest mecanism de soluționare a problemelor, cu excepția cazului în care se consideră că recurgerea la „EU Pilot” este utilă într-un caz dat (14).

Consolidarea capacităților în statele membre

Comisia va încuraja și va sprijini statele membre să își amelioreze capacitatea de a asigura respectarea legislației UE și de a furniza măsuri reparatorii pentru a garanta că utilizatorii finali ai legislației UE – cetățeni sau întreprinderi – pot beneficia pe deplin de drepturile lor (15). Rețelele și schimbul de bune practici sunt aspecte esențiale ale acestui efort. Comisia va continua să lucreze în parteneriat cu autoritățile naționale prin intermediul unei serii de rețele pentru a se asigura că normele UE sunt aplicate efectiv și în mod consecvent. De exemplu, în privința pieței interne de rețele și servicii de comunicații electronice, Organismul Autorităților Europene de Reglementare în Domeniul Comunicațiilor Electronice oferă Comisiei și autorităților naționale de reglementare sprijin și consiliere pentru punerea în aplicare a cadrului de reglementare al UE pentru comunicațiile electronice. În mod similar, Rețeaua europeană în domeniul concurenței contribuie la punerea în aplicare efectivă și coerentă a normelor în materie de concurență. Rețeaua Uniunii Europene pentru punerea în aplicare și respectarea legislației din domeniul mediului joacă un rol important prin facilitarea schimbului de bune practici privind asigurarea respectării acquis-ului din domeniul mediului și a cerințelor minime pentru efectuarea inspecțiilor. Activitatea acestei rețele va figura în cadrul unor inițiative viitoare menite să sprijine statele membre să asigure conformitatea cu legislația UE din domeniul mediului (16). Grupul de lucru pentru protecția persoanelor în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal (așa-numitul Grup de lucru „Articolul 29”) joacă un rol important în aplicarea legislației privind protecția datelor. Odată cu intrarea în vigoare a noului cadru UE pentru protecția datelor (17), acest grup de lucru va fi înlocuit de Comitetul european pentru protecția datelor.

Autoritățile administrative independente sau serviciile de inspecție impuse de legislația UE (de exemplu, în domeniul protecției datelor, al egalității, al energiei, al transporturilor, al serviciilor financiare) joacă un rol esențial în punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației. Prin urmare, Comisia va acorda o atenție deosebită ca acestea să dispună de competențe suficiente și corespunzătoare pentru a-și îndeplini sarcinile. De exemplu, Comisia consideră că autorităților naționale din domeniul concurenței ar trebui să li se confere competențe pentru a asigura mai bine respectarea normelor de concurență. O modalitate de a realiza acest lucru este de a se asigura că autoritățile respective acționează în mod independent și că dispun de instrumente și resurse suficiente pentru a asigura mai bine respectarea normelor privind concurența în Europa, a face piețele mai competitive și a pune la dispoziția consumatorilor o gamă mai largă de bunuri și servicii, la prețuri mai mici și cu o calitate superioară. Un alt aspect important este independența autorităților naționale de reglementare din domeniul serviciilor de comunicații electronice și din sectorul energetic, precum și a organismelor de reglementare din domeniul feroviar și a autorităților naționale de supraveghere financiară (18). În sectorul financiar, autoritățile europene de supraveghere pot investiga cazurile în care o autoritate națională competentă nu își respectă obligațiile care decurg din legislația aplicabilă și pot lua măsuri suplimentare în astfel de situații (19). Comisia va încuraja modernizarea autorităților de asigurare a respectării legii prin intermediul semestrului european – ciclul anual al UE de coordonare a politicilor economice – și, atunci când acest lucru este necesar, prin acte legislative specifice. De exemplu, Comisia a prezentat o propunere de revizuire a Regulamentului privind cooperarea în domeniul protecției consumatorului (20), în scopul de a îmbunătăți capacitatea statelor membre de a aborda încălcările legislației privind protecția consumatorilor, în special în mediul online.

Comisia va continua, de asemenea, să ajute statele membre să își îmbunătățească eficacitatea sistemelor naționale de justiție, în contextul semestrului european, și să sprijine cu fonduri UE reformele din domeniul justiției și al formării judiciare. Tabloul de bord al UE privind justiția (21) contribuie la acest proces, furnizând o imagine generală comparativă privind calitatea, independența și eficiența sistemelor judiciare naționale. Grație acestui tablou de bord, este mai ușor să se identifice deficiențele și cele mai bune practici și să se urmărească progresele înregistrate. Comisia își va intensifica sprijinul pentru consolidarea sistemelor judiciare naționale. Vor fi promovate în continuare programe de formare pentru judecătorii naționali și alți profesioniști din sectorul juridic. Comisia și instanțele naționale cooperează cu succes pentru a asigura respectarea normelor de concurență (22) și a legislației în materie de mediu (23) și pentru a facilita cooperarea judiciară în materie civilă și comercială prin intermediul Rețelei judiciare europene (24). Acest lucru demonstrează că există potențialul de a îmbunătăți schimburile de experiență. O comunicare interpretativă a Comisiei privind accesul la justiție în domeniul mediului va sprijini eforturile menționate (25).

Comisia își va consolida cooperarea cu Rețeaua europeană a ombudsmanilor, care este coordonată de Ombudsmanul European și reunește ombudsmani naționali și regionali, pentru a promova buna administrare în ceea ce privește aplicarea legislației UE la nivel național.

O mai bună transpunere și punere în aplicare grație unei mai bune legiferări

Voința politică de a îmbunătăți calitatea legiferării, de a revizui legislația existentă și de a o actualiza dacă este necesar este comună Parlamentului, Consiliului și Comisiei. Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare confirmă angajamentul acestor instituții de a asigura calitatea legiferării și de a garanta că aceasta este adaptată la nevoile cetățenilor și ale întreprinderilor. Redactarea de texte juridice clare și accesibile contribuie la securitatea juridică și o mai bună transpunere a legislației. Dacă este clară și accesibilă, legislația poate fi efectiv pusă în aplicare, cetățenii și actorii economici își pot înțelege mai ușor drepturile și obligațiile, iar sistemul judiciar poate asigura respectarea acestora.

De aceea, este esențial ca anumite aspecte legate de punerea în aplicare și transpunerea legislației UE să fie luate în considerare în etapa de elaborare a politicilor. Orientările Comisiei pentru o mai bună legiferare (26) ghidează serviciile Comisiei în pregătirea „planurilor de punere în aplicare” pentru identificarea posibilelor dificultăți cu care se confruntă statele membre în punerea în aplicare a legislației UE și sugerează modalități de atenuare a acestor riscuri. Când pregătește propuneri de directive, Comisia colaborează, de asemenea, cu statele membre pentru a determina dacă sunt necesare documente explicative care să stabilească relația cu măsurile naționale de transpunere (27).

Transparența este esențială pentru a se asigura că legislația UE este corect transpusă, aplicată și pusă în practică. Acordul interinstituțional privind o mai bună legiferare invită statele membre să își informeze cetățenii atunci când transpun directivele UE și să indice cu claritate în actul național de transpunere (sau într-un document asociat) unde sunt adăugate elemente care nu au nicio legătură cu respectivele acte legislative ale UE.

3.   O abordare mai strategică în ceea ce privește acțiunile Comisiei de asigurare a respectării legislației

Stabilirea priorităților

Comisia promovează interesul general al Uniunii și asigură aplicarea tratatelor. În calitate de gardian al tratatelor, Comisia are sarcina de a monitoriza punerea în aplicare a legislației UE de către statele membre și de a se asigura că legislația și practicile acestora respectă legislația UE, sub controlul Curții de Justiție a Uniunii Europene (28).

În exercitarea acestui rol, Comisia are puterea discreționară de a hotărî dacă și când să inițieze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sau să sesizeze Curtea de Justiție cu privire la un anumit caz (29). În consecință, jurisprudența recunoaște faptul că acțiunile formulate de persoane fizice împotriva Comisiei nu vor avea succes în cazurile în care aceasta refuză să lanseze o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor (30).

Angajamentul de a fi „mai mari și mai ambițioși în ceea ce privește aspectele importante și mai mici și mai modești în ceea ce privește aspectele puțin importante” ar trebui să se traducă într-o abordare mai strategică și mai eficace a procesului de asigurare a respectării legislației, atunci când acesta se referă la cazurile de neîndeplinire a obligațiilor. Urmând această abordare, Comisia va continua să acorde valoare rolului important jucat de plângerile transmise de cetățeni, întrucât acest lucru permite identificarea unor probleme mai ample la nivelul procesului de asigurare a respectării legislației UE, care afectează interesele cetățenilor și ale întreprinderilor.

Comisia trebuie să își utilizeze puterea discreționară într-o manieră strategică pentru a-și concentra eforturile de asigurare a respectării legislației și să acorde prioritate cazurilor celor mai grave de încălcare a legislației UE, care afectează interesele cetățenilor și ale întreprinderilor. În acest context, Comisia va acționa cu fermitate în cazul încălcărilor care împiedică realizarea unor obiective de politică importante ale UE (31) sau riscă să submineze cele patru libertăți fundamentale.

Comisia va investiga cu prioritate cazurile în care statele membre nu au comunicat măsurile de transpunere sau în care măsurile respective au transpus incorect directive ale UE, precum și cazurile în care statele membre nu s-au conformat unei hotărâri a Curții de Justiție, astfel cum se prevede la articolul 260 alineatul (2) din TFUE sau cele în care statele membre au prejudiciat grav interesele financiare ale UE ori au încălcat competențele exclusive ale UE menționate la articolul 2 alineatul (1) din TFUE, coroborat cu articolul 3 din TFUE.

Obligația de a lua măsurile necesare pentru a se conforma unei hotărâri a Curții de Justiție produce un efect maxim atunci când acțiunea impusă se referă la deficiențe sistemice din sistemul juridic al unui stat membru. Prin urmare, Comisia va acorda prioritate cu precădere încălcărilor care indică deficiențe sistemice ce subminează funcționarea cadrului instituțional al Uniunii. Acest lucru este valabil în special pentru încălcările care afectează capacitatea sistemelor judiciare naționale de a contribui la asigurarea efectivă a respectării legislației UE. Prin urmare, Comisia va urmări cu rigurozitate toate cazurile în care normele sau practicile generale naționale îngreunează procedura de pronunțare a unei hotărâri preliminare de către Curtea de Justiție sau cazurile în care legislația națională împiedică instanțele naționale să recunoască supremația legislației UE. De asemenea, Comisia va urmări cazurile în care legislația națională nu furnizează proceduri reparatorii eficiente în situația unei încălcări a legislației Uniunii sau în care aceasta împiedică sistemele judiciare naționale să asigure că legislația UE este pusă efectiv în aplicare, în conformitate cu cerințele statului de drept și cu articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a UE.

În afara acestor cazuri, Comisia acordă o mare importanță asigurării faptului că legislația națională respectă legislația UE, întrucât o legislație națională incorectă subminează în mod sistematic capacitatea cetățenilor de a-și afirma drepturile, inclusiv drepturile fundamentale, și de a-și valorifica pe deplin beneficiile conferite de legislația UE. De asemenea, Comisia va acorda o atenție deosebită cazurilor în care un stat membru nu aplică corect legislația UE în mod repetat.

Având în vedere puterea discreționară de care dispune pentru a decide dacă să inițieze sau nu o procedură în constatarea neîndeplinirii obligațiilor, Comisia va examina impactul unei încălcări asupra realizării obiectivelor de politică importante ale UE (de exemplu, în cazul încălcărilor libertăților fundamentale prevăzute de tratat, care creează probleme deosebite pentru cetățenii sau întreprinderile care doresc să se deplaseze sau să efectueze tranzacții între statele membre) ori în cazul în care încălcarea ar putea avea un impact sistemic în mai mult de un stat membru. Comisia va face distincție între cazuri în funcție de valoarea adăugată care poate fi realizată prin lansarea procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor și va închide cazul atunci când consideră că acest lucru este adecvat din punct de vedere strategic. Comisia își va exercita această putere discreționară în special atunci când sunt în curs de examinare proceduri de pronunțare a unei hotărâri preliminare în temeiul articolului 267 TFUE cu privire la același subiect, iar o acțiune a Comisiei nu ar accelera în mod semnificativ soluționarea cazului, și atunci când lansarea procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor ar contrazice poziția adoptată de colegiul comisarilor în cadrul unei propuneri legislative.

Anumite categorii de cazuri pot fi adesea tratate în mod satisfăcător prin alte mecanisme mai adecvate de la nivelul UE și de la nivel național. Acest lucru este valabil în special pentru cazurile individuale de aplicare incorectă care nu ridică probleme de principiu, în care nu există dovezi suficiente ale unei practici generale, ale unei probleme de conformitate a legislației naționale cu legislația UE sau a unei nerespectări sistematice a legislației UE. În astfel de cazuri, dacă există o protecție juridică efectivă, Comisia îi orientează de obicei pe reclamanți către nivelul național.

Consolidarea evaluării conformității

Această abordare necesită o evaluare mai structurată, mai sistematică și mai eficace a transpunerii legislației UE în legislația națională și a conformității măsurilor naționale care pun în aplicare legislația UE. În cadrul acestor evaluări se vor utiliza noi metode. De exemplu, Comisia elaborează în prezent un instrument de analiză a datelor pentru a îmbunătăți monitorizarea legislației privind piața unică (32). Acest instrument ar trebui să accelereze evaluarea conformității măsurilor naționale cu legislația UE, să identifice deficiențele și cazurile de transpunere incorectă și, eventual, să detecteze măsurile de suprareglementare care nu au legătură cu transpunerea directivelor. Este posibil ca plângerile transmise de cetățeni să semnaleze deficiențe generale în transpunerea unei directive de către statele membre, nu neapărat aspecte care îi afectează direct pe cetățenii respectivi. Aceste plângeri fac, în mod normal, obiectul unei evaluări a conformității și, în general, Comisia mai degrabă le tratează în contextul mai larg al acestei evaluări, decât să dea curs plângerilor individuale.

Sancțiuni pentru necomunicarea măsurilor de transpunere

Comisia acordă o importanță deosebită transpunerii la timp a directivelor. În acest context, Comisia și-a fixat o țintă de 12 luni în care să sesizeze Curtea de Justiție pentru cazurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor dacă o anumită directivă nu a fost încă transpusă (33). În concordanță cu prioritatea pe care o acordă comunicării la timp a măsurilor de transpunere, Comisia intenționează să utilizeze pe deplin posibilitățile prevăzute la articolul 260 alineatul (3) din TFUE pentru a-și înăspri abordarea în materie de sancțiuni în astfel de cazuri.

Tratatul de la Lisabona a introdus dispoziții importante privind sancțiunile financiare pentru a motiva statele membre să transpună la timp directivele adoptate în conformitate cu o procedură legislativă [articolul 260 alineatul (3) din TFUE] în ordinea lor juridică națională. Cu toate acestea, statele membre continuă să depășească termenele de transpunere. La sfârșitul anului 2015, erau încă deschise 518 cazuri de constatare a neîndeplinirii obligațiilor din cauza transpunerii tardive, reprezentând o creștere de 19 % față de cele 421 de cazuri deschise la sfârșitul anului 2014 (34). În anumite cazuri, statele membre nu iau măsuri pentru a transpune o directivă decât foarte târziu, în cursul procedurilor judiciare inițiate împotriva lor de către Comisie, obținând astfel un timp suplimentar substanțial în care să își îndeplinească obligațiile.

În comunicarea sa din 2011 privind punerea în aplicare a articolului 260 alineatul (3) din tratat (35), Comisia a anunțat că, în cazurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor referitoare la netranspunerea unei directive legislative, va cere în general Curții să impună numai o penalitate cu titlu cominatoriu. Comisia a mai precizat că își rezerva totuși dreptul de a solicita Curții, în anumite cazuri, să impună și plata unei sume forfetare. Totodată, Comisia a anunțat că își va revizui practica de a nu solicita, în general, plata unei sume forfetare, în funcție de modul în care statele membre reacționează la abordarea sa de a solicita numai plata unor penalități cu titlu cominatoriu.

În urma experienței acumulate, Comisia își va ajusta acum practica referitoare la cazurile pentru care sesizează Curtea de Justiție în temeiul articolului 260 alineatul (3) din TFUE, după cum a procedat și pentru cazurile transmise Curții în temeiul articolului 260 alineatul (2) din TFUE (36), și va cere sistematic Curții să impună plata atât a unei sume forfetare, cât și a unor penalități cu titlu cominatoriu. La stabilirea cuantumului sumei forfetare potrivit practicii sale (37), Comisia va lua în considerare gradul de transpunere pentru a determina gravitatea netranspunerii legislației.

Consecința logică a abordării privind plata sumei forfetare este că, în cazurile în care un stat membru remediază situația transpunând directiva în cursul procedurii în instanță, acest motiv nu va mai fi suficient pentru Comisie să își retragă acțiunea. Curtea de Justiție nu ar mai putea lua o decizie prin care să impună plata unei penalități cu titlu cominatoriu, întrucât o astfel de decizie nu ar mai servi unui scop util. Cu toate acestea, Curtea va putea impune plata unei sume forfetare care să sancționeze durata neîndeplinirii obligațiilor până la momentul în care situația a fost remediată, întrucât acest aspect al cauzei nu a rămas fără obiect. Comisia va depune eforturi pentru a informa fără întârziere Curtea ori de câte ori un stat membru pune capăt unei încălcări, indiferent de etapa procesului judiciar. Comisia va proceda în același fel și în cazul în care, în urma unei hotărâri pronunțate în temeiul articolului 260 alineatul (3) din TFUE, un stat membru remediază situația, iar astfel se stinge obligația de a plăti penalități cu titlu cominatoriu.

Ca normă tranzitorie, Comisia își va aplica practica ajustată prezentată mai sus în cazul procedurilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor pentru care decizia de a trimite scrisoarea de punere în întârziere va fi luată după data publicării prezentei comunicări.

În cele din urmă, trebuie reamintit că, după cum a indicat deja în comunicarea sa din 2011, Comisia va acorda o atenție specială distincției dintre transpunerea incorectă și absența (parțială) a transpunerii.

4.   Asigurarea faptului că cetățenii beneficiază de legislația UE: sfaturi și mecanisme reparatorii

O mai bună asigurare a respectării legislației aduce beneficii atât cetățenilor, cât și întreprinderilor. Aceștia au nevoie de sfaturi practice simple privind drepturile care le sunt conferite de legislația UE și modul în care și le pot exercita. Când li se încalcă drepturile individuale, este important ca cetățenii și întreprinderile să fie orientați pentru a găsi cu ușurință și a utiliza mecanismele reparatorii cele mai adecvate de la nivel național sau de la nivelul UE.

Comisia va ajuta cetățenii sensibilizându-i cu privire la drepturile conferite de legislația UE și la diferitele instrumente de soluționare a problemelor existente la nivel național și la nivelul UE. Comisia va orienta, consilia și încuraja cetățenii să utilizeze mecanismul cel mai adecvat de soluționare a problemelor. În acest context, este extrem de important ca cetățenii să înțeleagă natura procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor și să își definească așteptările în consecință. Mulți cetățeni depun plângeri în speranța de a obține compensații financiare sau alte despăgubiri pentru o încălcare a legislației UE. Aceștia sunt dezamăgiți să constate că, deși este creată pentru a promova interesul general al Uniunii, procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor nu poate fi în toate situațiile instrumentul adecvat care să rezolve astfel de probleme. Scopul principal al procedurii de constatare a neîndeplinirii obligațiilor este de a se asigura că statele membre pun în aplicare legislația UE în interesul general, și nu furnizarea unor compensații individuale. Instanțele naționale sunt competente să primească acțiuni formulate de persoane fizice care solicită anularea măsurilor naționale sau compensații financiare pentru prejudicii cauzate de astfel de măsuri. La rândul lor, autoritățile naționale joacă un rol important în garantarea drepturilor persoanelor fizice. Acest lucru trebuie să fie comunicat în mod clar persoanelor care depun plângeri pentru a obține măsuri reparatorii individuale.

Având în vedere că plângerile sunt un mijloc important de depistare a încălcărilor legislației UE, Comisia își va intensifica eforturile pentru a ameliora gestionarea plângerilor. În scopul de a îmbunătăți baza pentru evaluarea fondului plângerilor și a facilita o mai bună gestionare a acestora și transmiterea unui răspuns, reclamanții ar trebui să utilizeze de acum înainte formularul standard de plângere. Comisia se angajează să informeze reclamanții cu privire la tratarea plângerilor lor. În acest sens, este necesară o revizuire a procedurilor administrative existente pentru gestionarea relațiilor cu reclamanții cu privire la aceste aspecte (38) (a se vedea anexa).

Portalul digital unic (39) va furniza cetățenilor și întreprinderilor un punct unic de acces la toate informațiile legate de piața unică, inclusiv la servicii de asistență, consiliere și soluționare a problemelor la nivelul UE și/sau la nivel național. Portalul va include, de asemenea, procedurile naționale și de la nivelul UE necesare pentru desfășurarea unei activități în UE. Acest portal va informa cetățenii și întreprinderile cu privire la aspectele pentru care Comisia are sau nu competențe, la lungimea estimată a procedurilor și la eventualele rezultatele ale acestora. Portalul îi va orienta, de asemenea, către servicii care pot oferi sfaturi și soluții personalizate.

În acest scop, Comisia și statele membre vor trebui să colaboreze pentru a elabora un inventar al mecanismelor reparatorii disponibile la nivel național la care cetățenii pot recurge pentru a obține despăgubiri în cazuri individuale. Acest inventar va include mecanismele UE existente, cum ar fi SOLVIT (care oferă cetățenilor informații și asistență și se ocupă de problemele de aplicare necorespunzătoare a legislației UE de către autoritățile naționale în situații transfrontaliere) și Rețeaua Centrelor Europene ale Consumatorilor (care oferă consumatorilor consiliere și asistență cu privire la drepturile lor în legătură cu achizițiile efectuate într-o altă țară sau online și la soluționarea litigiilor relevante cu întreprinderile).

Planul de acțiune SOLVIT, care consolidează rolul SOLVIT în gestionarea plângerilor referitoare la legislația UE, va demonstra angajamentul Comisiei de a întări și mai mult rolul unor astfel de mecanisme. Comisia intenționează să modernizeze rețeaua SOLVIT. De asemenea, Comisia explorează posibilitatea de a introduce un instrument de informare privind piața unică pentru a colecta informații cantitative și calitative direct de la anumiți actori de pe piață și pentru a orienta mai bine cooperarea cu statele membre, cu scopul de a îmbunătăți asigurarea respectării legislației. Această cooperare administrativă cu statele membre (40) ar trebui să continue să contribuie la rezolvarea problemelor individuale și la îmbunătățirea schimbului de bune practici. Cooperarea va fi utilizată și pentru a încuraja autoritățile naționale să ofere informații mai fiabile prin intermediul tuturor platformelor existente, cum ar fi portalul e-justiție (41).

Comisia va asigura aplicarea deplină a legislației UE privind medierea și soluționarea alternativă a litigiilor. Mecanismele de soluționare alternativă a litigiilor joacă un rol important, permițând consumatorilor și comercianților să își soluționeze litigiile într-un mod simplu, rapid și necostisitor, fără a apela la o instanță. În luna februarie 2016, Comisia a lansat o platformă de soluționare online a litigiilor, oferind consumatorilor și comercianților din UE un instrument pentru soluționarea alternativă a litigiilor contractuale legate de achizițiile online. În sectorul financiar, Comisia a înființat rețeaua de soluționare a disputelor financiare în sectorul serviciilor financiare, cu scopul de a facilita soluționarea litigiilor transfrontaliere dintre consumatori și furnizorii de servicii financiare. Alte acte legislative ale UE prevăd standarde comune pentru toate statele membre privind gestionarea plângerilor și mecanismele reparatorii [de exemplu, regulamentele privind drepturile pasagerilor (42), achizițiile publice (43) și cererile cu valoare redusă (44)].

5.   Concluzii

Aplicarea uniformă a legislației UE în toate statele membre este esențială pentru succesul Uniunii Europene. Prin urmare, Comisia acordă o importanță deosebită asigurării aplicării efective a legislației UE. Transpunerea, punerea în aplicare și asigurarea respectării legislației Uniunii Europene reprezintă o provocare la care atât UE, cât și statele membre trebuie să răspundă. Pentru a obține rezultatele de politică scontate, este esențială o abordare mai strategică în ceea ce privește asigurarea respectării legislației UE. Această abordare trebuie să se concentreze pe problemele în cazul cărora acțiunea de asigurare a respectării legislației conduce la rezultate cu adevărat semnificative. În concordanță cu prioritatea pe care Comisia o acordă comunicării la timp a măsurilor de transpunere a unei directive, abordarea strategică a asigurării respectării legislației UE este însoțită de o revizuire a abordării Comisiei cu privire la sancțiunile prevăzute la articolul 260 alineatul (3) din TFUE. Comisia va sprijini statele membre să se asigure că cetățenii și întreprinderile își pot exercita drepturile și au acces la mecanisme reparatorii legale la nivel național. Efortul concertat al tuturor actorilor implicați, la nivelul Uniunii și la nivelul statelor membre, va asigura o mai bună aplicare a legislației UE, în beneficiul tuturor.

Abordarea din prezenta comunicare va fi aplicată de la data publicării acesteia în Jurnalul Oficial.

---

(1)  Articolul 2 din TUE: „Uniunea se întemeiază pe valorile respectării demnității umane, libertății, democrației, egalității, statului de drept, precum și pe respectarea drepturilor omului, inclusiv a drepturilor persoanelor care aparțin minorităților. Aceste valori sunt comune statelor membre într-o societate caracterizată prin pluralism, nediscriminare, toleranță, justiție, solidaritate și egalitate între femei și bărbați.”

(2)  Orientările politice pentru viitoarea Comisie Europeană din 15 iulie 2014 și scrisorile de misiune din 1 noiembrie 2014 adresate de președinte vicepreședinților și comisarilor.

(3)  Comunicarea „O mai bună monitorizare a aplicării legislației comunitare”, COM(2002) 725/final/4, 16.5.2003.

(4)  Comunicarea „Către o Europă a rezultatelor – aplicarea legislației comunitare”, COM(2007) 502 final, 5.9.2007.

(5)  Comunicarea „Un nou cadru al UE pentru consolidarea statului de drept”, COM(2014) 158, 11.3.2014.

(6)  Comunicarea „Rezultate mai bune pentru o Uniune mai puternică”, COM(2016) 615 final, 14.9.2016.

(7)  Acordul interinstituțional între Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene și Comisia Europeană privind o mai bună legiferare (JO L 123, 12.5.2016, p. 1).

(8)  Declarația comună privind prioritățile legislative ale UE pentru 2017, semnată la 13 decembrie de președinții Parlamentului European, Consiliului și Comisiei.

(9)  Orientările politice pentru viitoarea Comisie Europeană din 15 iulie 2014 și scrisorile de misiune din 1 noiembrie 2014 adresate de președinte vicepreședinților și comisarilor.

(10)  Articolul 4 alineatul (3) din TUE, articolul 288 alineatul (3) și articolul 291 alineatul (1) din TFUE.

(11)  Articolul 19 alineatul (1) al doilea paragraf din TUE și articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale.

(12)  Comunicarea „Ameliorarea pieței unice: mai multe oportunități pentru cetățeni și pentru întreprinderi”, COM(2015) 550 final, 28.10.2015.

(13)  Articolul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1303/2013 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 decembrie 2013 de stabilire a unor dispoziții comune privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune, Fondul european agricol pentru dezvoltare rurală și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime, precum și de stabilire a unor dispoziții generale privind Fondul european de dezvoltare regională, Fondul social european, Fondul de coeziune și Fondul european pentru pescuit și afaceri maritime și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 1083/2006 al Consiliului.

(14)  Metodele de lucru cu statele membre privind „EU Pilot” vor fi acum ajustate în consecință.

(15)  Astfel cum s-a anunțat în comunicarea referitoare la Strategia privind piața unică [COM(2015) 550 final], Comisia va lansa un set cuprinzător de măsuri menite să sporească eforturile de a împiedica intrarea pe piața UE a produselor neconforme prin consolidarea supravegherii pieței și furnizarea de stimulente adecvate pentru operatorii economici.

(16)  A se vedea Comunicarea Comisiei COM(2016) 710 final, „Programul de lucru al Comisiei pentru 2017 – Construirea unei Europe care le oferă cetățenilor săi protecție, îi ajută să își afirme drepturile și îi apără”, prioritatea nr. 10.

(17)  Regulamentul (UE) 2016/679 al Parlamentului European și al Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Directivei 95/46/CE (Regulamentul general privind protecția datelor) și Directiva (UE) 2016/680 a Parlamentului European și a Consiliului din 27 aprilie 2016 privind protecția persoanelor fizice referitor la prelucrarea datelor cu caracter personal de către autoritățile competente în scopul prevenirii, depistării, investigării sau urmăririi penale a infracțiunilor sau al executării pedepselor și privind libera circulație a acestor date și de abrogare a Deciziei-cadru 2008/977/JAI a Consiliului.

(18)  A se vedea articolul 3 alineatul (3a) din Directiva-cadru 2002/21/CE pentru comunicațiile electronice, articolul 55 din Directiva 2012/34/UE privind instituirea spațiului feroviar unic european, articolul 4 alineatul (4) din Directiva 2013/36/UE (CRD IV) și articolul 27 și următoarele din Directiva 2009/138/CE (Solvabilitate II), precum și considerentul 123 din Directiva 2014/65/UE (MiFID II).

(19)  Regulamentul (UE) nr. 1093/2010 de înființare a Autorității Bancare Europene, Regulamentul (UE) nr. 1094/2010 de instituire a Autorității Europene de Asigurări și Pensii Ocupaționale și Regulamentul (UE) nr. 1095/2010 de instituire a Autorității Europene pentru Valori Mobiliare și Piețe.

(20)  Propunere de revizuire a Regulamentului privind cooperarea în materie de protecție a consumatorului, COM(2016) 283 final, 25.5.2016.

(21)  Comunicarea „Tabloul de bord 2016 privind justiția în UE”, COM(2016) 199 final, 11.4.2016.

(22)  Comunicarea Comisiei „Modificări aduse Comunicării Comisiei privind cooperarea dintre Comisie și instanțele statelor membre ale Uniunii Europene în aplicarea articolelor 81 și 82 din Tratatul CE” (JO C 256, 5.8.2015, p. 5).

(23)  http://ec.europa.eu/environment/legal/law/training_package.htm

(24)  Decizia 2001/470/CE a Consiliului din 28 mai 2001 de creare a unei Rețele Judiciare Europene în materie civilă și comercială (JO L 174, 27.6.2001, p. 25).

(25)  „Programul de lucru al Comisiei pentru 2017 – Construirea unei Europe care le oferă cetățenilor săi protecție, îi ajută să își afirme drepturile și îi apără”, COM(2016) 710 final, prioritatea nr. 10.

(26)  Comunicarea „O mai bună legiferare pentru rezultate mai bune – O agendă a UE”, COM(2015) 215 final, 19.5.2015.

(27)  Politica se regăsește în (1) Declarația politică comună din 28 septembrie 2011 a statelor membre și a Comisiei (JO C 369, 17.12.2011, p. 14) și în (2) Declarația politică comună din 27 octombrie 2011 a Parlamentului European, a Consiliului și a Comisiei (JO C 369, 17.12.2011, p. 15).

(28)  Articolul 17 alineatul (1) din TUE.

(29)  A se vedea, în special: Hotărârea din 6 decembrie 1989 în cauza C-329/88, Comisia/Grecia, Rec. 1989, p. 4159; Hotărârea din 1 iunie 1994 în cauza C-317/92, Comisia/Germania, Rec. 1994, p. I-2039; Hotărârea din 6 octombrie 2009 în cauza C-562/07, Comisia/Spania, Rep. 2009, p. I-9553; Hotărârea din 14 septembrie 1995 în cauza T-571/93, Lefebvre și alții/Comisia, Rec. 1995, p. II-2379; Hotărârea din 19 mai 2009 în cauza C-531/06, Comisia/Italia, Rep. 2009, p. I-4103.

(30)  A se vedea hotărârea din 14 septembrie 1995 în cauza T-571/93, Lefebvre și alții/Comisia, Rec. 1995, p. II-2379.

(31)  În special, obiectivele stabilite în prezent în Agenda strategică a Consiliului European din 27 iunie 2014 și în Orientările politice pentru viitoarea Comisie Europeană din 15 iulie 2014.

(32)  Comunicarea referitoare la Strategia privind piața unică [COM(2015) 550 final].

(33)  Comunicarea Comisiei „Către o Europă a rezultatelor – aplicarea legislației comunitare”, COM(2007) 502 final.

(34)  A se vedea Al 33-lea raport anual privind monitorizarea aplicării legislației UE, p. 27.

(35)  JO C 12, 15.1.2011, p. 1.

(36)  Comunicare reformată privind aplicarea articolului 228 din Tratatul CE, SEC(2005) 1658, 9.12.2005, punctele 10 și 12 care fac trimitere la cauza C-304/02 Comisia/Franța, Rec. 2005, p. I-6263, punctele 80-86, 89-95, în care Curtea a confirmat că pentru același caz de constatare a neîndeplinirii obligațiilor se pot aplica în mod cumulativ atât penalități cu titlu cominatoriu, cât și sume forfetare.

(37)  Cuantumul sumei forfetare va fi calculat utilizând metoda stabilită la punctele 19-24 din Comunicarea reformată din 2005 privind aplicarea articolului 228 din Tratatul CE, SEC(2005) 1658.

(38)  Comunicarea „Actualizarea gestionării relațiilor cu petiționarii în ceea ce privește aplicarea dreptului Uniunii”, COM(2012) 154, 2.4.2012.

(39)  După cum s-a anunțat în Comunicarea privind piața unică digitală [COM(2015) 192 final, p. 17] și în Comunicarea referitoare la Strategia privind piața unică [COM(2015) 550 final, pp. 5 și 17].

(40)  În temeiul articolului 197 din TFUE.

(41)  Acest portal ajută cetățenii să își exercite drepturile fundamentale, furnizând o listă a organismelor nejudiciare naționale cu competențe în materie de drepturi ale omului. Portalul va fi extins în 2017 pentru a include o bază de date în domeniul legislației europene a consumatorilor, care va furniza informații referitoare la aplicarea legislației europene privind protecția consumatorilor de către instanțe și autorități.

(42)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO L 46, 17.2.2004, p. 1); Regulamentul (CE) nr. 1371/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 23 octombrie 2007 privind drepturile și obligațiile călătorilor din transportul feroviar (JO L 315, 3.12.2007, p. 14); Regulamentul (UE) nr. 1177/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 24 noiembrie 2010 privind drepturile pasagerilor care călătoresc pe mare și pe căi navigabile interioare și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 (JO L 334, 17.12.2010, p. 1); Regulamentul (UE) nr. 181/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 privind drepturile pasagerilor care călătoresc cu autobuzul și autocarul și de modificare a Regulamentului (CE) nr. 2006/2004 (JO L 55, 28.2.2011, p. 1).

(43)  Directiva 89/665/CEE a Consiliului din 21 decembrie 1989 privind coordonarea actelor cu putere de lege și a actelor administrative privind aplicarea procedurilor care vizează căile de atac față de atribuirea contractelor de achiziții publice de produse și a contractelor publice de lucrări (JO L 395, 30.12.1989, p. 33); Directiva 92/13/CEE a Consiliului din 25 februarie 1992 privind coordonarea actelor cu putere de lege și actelor administrative referitoare la aplicarea normelor comunitare cu privire la procedurile de achiziții publice ale entităților care desfășoară activități în sectoarele apei, energiei, transporturilor și telecomunicațiilor (JO L 76, 23.3.1992, p. 14).

(44)  Regulamentul (CE) nr. 861/2007 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 iulie 2007 de stabilire a unei proceduri europene cu privire la cererile cu valoare redusă (JO L 199, 31.7.2007, p. 1).

---

ANEXĂ

Proceduri administrative pentru gestionarea relațiilor cu reclamanții în ceea ce privește aplicarea legislației Uniunii Europene

1.   Definiții și domeniu de aplicare

„Plângere” înseamnă orice demers scris adresat Comisiei, care face trimitere la măsuri, la absența de măsuri sau la practici imputabile unui stat membru care intră în contradicție cu legislația Uniunii Europene.

„Reclamant” înseamnă orice persoană fizică sau juridică care depune o plângere la Comisie.

„Procedura de constatare a neîndeplinirii obligațiilor” înseamnă etapa precontencioasă a procedurii inițiate de Comisie în temeiul articolului 258 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (TFUE) sau al articolului 106a din Tratatul de instituire a Comunității Europene a Energiei Atomice (Tratatul Euratom).

Abordarea descrisă aici se aplică relațiilor dintre reclamanți și Comisie în legătură cu măsuri sau practici care ar putea intra în domeniul de aplicare al articolului 258 din TFUE. Abordarea nu se aplică plângerilor referitoare la alte dispoziții ale tratatului, în special plângerilor referitoare la ajutoarele de stat care intră sub incidența articolelor 107 și 108 din TFUE sau a Regulamentului (UE) 2015/1589 al Consiliului (1) și plângerilor care se referă exclusiv la articolele 101 și 102 din TFUE.

2.   Principii generale

Orice persoană poate înainta Comisiei, gratuit, o plângere împotriva unui stat membru cu privire la orice tip de măsuri (legi, acte cu putere de lege sau acte administrative), la absența unei măsuri sau la practici imputabile unui stat membru pe care le consideră incompatibile cu legislația Uniunii.

Reclamanții nu sunt obligați să demonstreze existența unui interes legitim pentru depunerea plângerii și nici să demonstreze că sunt afectați în mod principal și direct de măsură, de absența măsurii sau de practica care face obiectul plângerii.

Sub rezerva excepțiilor menționate la punctul 3, Comisia va înregistra plângerea conform indicațiilor autorului acesteia, după cum rezultă din formular.

Comisia poate decide dacă este necesar sau nu să dea curs unei plângeri.

3.   Înregistrarea plângerilor

O plângere privind aplicarea legislației Uniunii de către un stat membru trebuie înregistrată de Comisie într-un registru special.

Nu ar trebui să facă obiectul unei investigații a Comisiei ca plângere și, așadar, nu ar trebui înregistrată în registrul special corespondența care:

| — | este anonimă, nu indică adresa expeditorului sau indică o adresă incompletă; |
| --- | --- |

—

este anonimă, nu indică adresa expeditorului sau indică o adresă incompletă;

| — | nu face trimitere, în mod explicit sau implicit, la un stat membru căruia să îi poată fi atribuite măsurile sau practicile contrare legislației Uniunii; |
| --- | --- |

—

nu face trimitere, în mod explicit sau implicit, la un stat membru căruia să îi poată fi atribuite măsurile sau practicile contrare legislației Uniunii;

| — | denunță actele sau omisiunile unei persoane sau ale unui organism privat, cu excepția cazului în care măsura sau plângerea arată implicarea autorităților publice sau susține că acestea nu și-au respectat obligația de a acționa pentru a răspunde acestor acte sau omisiuni. În toate cazurile, Comisia trebuie să verifice dacă respectiva corespondență denunță practici care încalcă normelor în materie de concurență (articolele 101 și 102 din TFUE); |
| --- | --- |

—

denunță actele sau omisiunile unei persoane sau ale unui organism privat, cu excepția cazului în care măsura sau plângerea arată implicarea autorităților publice sau susține că acestea nu și-au respectat obligația de a acționa pentru a răspunde acestor acte sau omisiuni. În toate cazurile, Comisia trebuie să verifice dacă respectiva corespondență denunță practici care încalcă normelor în materie de concurență (articolele 101 și 102 din TFUE);

| — | nu formulează o plângere; |
| --- | --- |

—

nu formulează o plângere;

| — | formulează o plângere cu privire la care Comisia a adoptat, în mod clar și public, o poziție constantă, care trebuie comunicată reclamantului; |
| --- | --- |

—

formulează o plângere cu privire la care Comisia a adoptat, în mod clar și public, o poziție constantă, care trebuie comunicată reclamantului;

| — | formulează o plângere care, în mod evident, nu se încadrează în domeniul de aplicare al legislației Uniunii. |
| --- | --- |

—

formulează o plângere care, în mod evident, nu se încadrează în domeniul de aplicare al legislației Uniunii.

4.   Confirmare de primire

Comisia trebuie să emită o confirmare de primire pentru toate plângerile în termen de 15 zile lucrătoare de la recepționarea acestora. Această confirmare trebuie să precizeze numărul de înregistrare, care trebuie menționat în orice corespondență ulterioară.

În cazul în care se depun mai multe plângeri în legătură cu același subiect, confirmările de primire individuale pot fi înlocuite prin publicarea unui anunț pe site-ul web al Uniunii Europene, Europa
   (2).

În cazul în care Comisia decide să nu înregistreze plângerea, aceasta îl informează pe autorul plângerii în acest sens printr-o scrisoare obișnuită care prezintă unul sau mai multe motive dintre cele enumerate la punctul 3 al doilea paragraf.

Într-un astfel de caz, Comisia îl va informa pe reclamant cu privire la toate formele reparatorii alternative, cum ar fi recurgerea la instanțele naționale, la Ombudsmanul European, la ombudsmanul național sau la orice alte proceduri de plângere naționale sau internaționale.

5.   Metode de depunere a unei plângeri

Plângerile trebuie transmise utilizând formularul standard de plângere. Plângerile trebuie depuse online sau în scris, într-o scrisoare adresată Secretariatului General al Comisiei la adresa „1049 Bruxelles, Belgia”, ori pot fi depuse la unul din birourile Comisiei din statele membre.

Plângerile trebuie redactate într-una din limbile oficiale ale Uniunii.

Formularul de plângere poate fi obținut, la cerere, de la Comisie și este disponibil online pe site-ul web Europa
   (3). În cazul în care consideră că reclamantul nu respectă cerințele din formularul de plângere, Comisia trebuie să îl informeze în acest sens și să îl invite să completeze formularul într-un termen stabilit, care în mod normal nu trebuie să depășească o lună. În cazul în care reclamantul nu răspunde în termenul stabilit, se va considera că plângerea a fost retrasă. În situații excepționale, în care este evident că reclamantul nu poate utiliza formularul, se poate renunța la această cerință.

6.   Protecția reclamanților și a datelor personale

Divulgarea identității reclamanților și a informațiile transmise de aceștia către statul membru în cauză se face sub rezerva acordului prealabil al acestora și trebuie să respecte, printre altele, Regulamentul (CE) nr. 45/2001 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2000 privind protecția persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal de către instituțiile și organele comunitare și privind libera circulație a acestor date (4).

7.   Comunicarea cu reclamanții

După înregistrare, o plângere poate fi analizată în continuare în colaborare cu statul membru în cauză. Comisia îl va informa în scris în acest sens pe reclamant.

În cazul în care, ulterior, se lansează o procedură în constatarea neîndeplinirii obligațiilor pe baza unei plângeri, Comisia îi va informa pe reclamanți în scris cu privire la fiecare etapă procedurală (scrisoare de punere în întârziere, aviz motivat, sesizarea Curții sau închiderea cazului). În cazul în care se depun mai multe plângeri în legătură cu același subiect, această corespondență scrisă poate fi înlocuită prin publicarea unui anunț pe site-ul Europa.

În orice moment pe durata procedurii, reclamanții pot solicita să li se acorde posibilitatea de a explica sau de a clarifica motivele plângerii în fața Comisiei, la sediul acesteia și pe propria lor cheltuială.

8.   Termenul de investigare a plângerilor

Ca regulă generală, Comisia va investiga plângerile vizând luarea unei decizii de a emite o scrisoare de punere în întârziere sau de a închide cazul în termen de cel mult un an de la data înregistrării plângerii, cu condiția ca reclamantul să fi depus toate informațiile solicitate.

În cazul în care acest termen este depășit, Comisia îl va informa în scris pe reclamant.

9.   Rezultatul investigării plângerilor

După investigarea plângerii, Comisia poate fie să emită o scrisoare de punere în întârziere prin care inițiază o procedură împotriva statului membru în cauză, fie să închidă cazul definitiv.

Comisia va decide, utilizându-și puterea discreționară, dacă să inițieze sau să închidă o procedură de constatare a neîndeplinirii obligațiilor.

10.   Închiderea cazului

Cu excepția cazului în care există circumstanțe excepționale care necesită măsuri urgente, dacă se preconizează că nu se va întreprinde nicio măsură în legătură cu o plângere, Comisia notifică acest lucru reclamantului printr-o scrisoare în care prezintă motivele pentru care se propune închiderea cazului și prin care reclamantul este invitat să prezinte eventuale observații în termen de patru săptămâni. În cazul în care se depun mai multe plângeri în legătură cu același subiect, această corespondență scrisă poate fi înlocuită prin publicarea unui anunț pe site-ul web Europa.

În cazul în care reclamantul nu răspunde sau nu poate fi contactat din motive care îi sunt imputabile ori în care observațiile acestuia nu conving Comisia să își reconsidere poziția, cazul va fi închis.

În cazul în care observațiile reclamantului conving Comisia să își reconsidere poziția, investigarea plângerii va continua.

Reclamantul va fi informat în scris cu privire la închiderea cazului.

11.   Publicarea deciziilor de constatare a neîndeplinirii obligațiilor

Informații privind deciziile Comisiei de constatare a neîndeplinirii obligațiilor sunt publicate pe site-ul Europa
   (5).

12.   Accesul la documente privind cazurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor

Accesul la documente privind cazurile de constatare a neîndeplinirii obligațiilor este reglementat de Regulamentul (CE) nr. 1049/2001, astfel cum a fost pus în aplicare prin dispozițiile din anexa la Decizia 2001/937/CE, CECO, Euratom a Comisiei (6).

13.   Plângere depusă la Ombudsmanul European

În cazul în care reclamantul consideră că, în tratarea plângerii sale, Comisia s-a făcut vinovată de administrare defectuoasă prin faptul că nu a respectat oricare dintre măsurile de mai sus, acesta poate sesiza Ombudsmanul European în temeiul articolelor 24 și 228 din TFUE.

---

(1)  JO L 248, 24.9.2015, p. 9.

(2)  http://ec.europa.eu/atwork/applying-eu-law/multiple_complaint_form_ro.htm

(3)  https://ec.europa.eu/assets/sg/report-a-breach/complaints_ro/

(4)  JO L 8, 12.1.2001, p. 1.

(5)  http://ec.europa.eu/atwork/applying-eu-law/infringements-proceedings/infringement_decisions/?lang_code=ro.

(6)  JO L 345, 29.12.2001, p. 94.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/21

---

Nonopoziție la o concentrare notificată

(Cazul M.8325 – KKR/Hilding Anders)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2017/C 18/03)

La 9 ianuarie 2017, Comisia a decis să nu se opună concentrării notificate menționate mai sus și să o declare compatibilă cu piața internă. Prezenta decizie se bazează pe articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1). Textul integral al deciziei este disponibil doar în limba engleză și va fi făcut public după ce vor fi eliminate orice secrete de afaceri pe care le-ar putea conține. Va fi disponibil:

| — | pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale; |
| --- | --- |

—

pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale;

| — | în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8325. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană. |
| --- | --- |

—

în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8325. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană.

---

(1)  JO L 24, 29.1.2004, p. 1.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/21 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/21

---

Nonopoziție la o concentrare notificată

(Cazul M.8302 – Koch Industries/Guardian Industries)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2017/C 18/04)

La 5 ianuarie 2017, Comisia a decis să nu se opună concentrării notificate menționate mai sus și să o declare compatibilă cu piața internă. Prezenta decizie se bazează pe articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1). Textul integral al deciziei este disponibil doar în limba engleză și va fi făcut public după ce vor fi eliminate orice secrete de afaceri pe care le-ar putea conține. Va fi disponibil:

| — | pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale; |
| --- | --- |

—

pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale;

| — | în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8302. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană. |
| --- | --- |

—

în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8302. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană.

---

(1)  JO L 24, 29.1.2004, p. 1.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/22 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/22

---

Nonopoziție la o concentrare notificată

(Cazul M.8204 – Barloworld South Africa/Baywa/JV)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2017/C 18/05)

La 9 ianuarie 2017, Comisia a decis să nu se opună concentrării notificate menționate mai sus și să o declare compatibilă cu piața internă. Prezenta decizie se bazează pe articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1). Textul integral al deciziei este disponibil doar în limba engleză și va fi făcut public după ce vor fi eliminate orice secrete de afaceri pe care le-ar putea conține. Va fi disponibil:

| — | pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale; |
| --- | --- |

—

pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale;

| — | în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8204. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană. |
| --- | --- |

—

în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8204. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană.

---

(1)  JO L 24, 29.1.2004, p. 1.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/22 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/22

---

Nonopoziție la o concentrare notificată

(Cazul M.8288 – Permira/Schustermann & Borenstein)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2017/C 18/06)

La 10 ianuarie 2017, Comisia a decis să nu se opună concentrării notificate menționate mai sus și să o declare compatibilă cu piața internă. Prezenta decizie se bazează pe articolul 6 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1). Textul integral al deciziei este disponibil doar în limba engleză și va fi făcut public după ce vor fi eliminate orice secrete de afaceri pe care le-ar putea conține. Va fi disponibil:

| — | pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale; |
| --- | --- |

—

pe site-ul internet al Direcției Generale Concurență din cadrul Comisiei, în secțiunea consacrată concentrărilor (http://ec.europa.eu/competition/mergers/cases/). Acest site internet oferă diverse facilități care permit identificarea deciziilor de concentrare individuale, inclusiv întreprinderea, numărul cazului, data și indexurile sectoriale;

| — | în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8288. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană. |
| --- | --- |

—

în format electronic, pe site-ul internet EUR-Lex (http://eur-lex.europa.eu/homepage.html?locale=ro), cu numărul de document 32017M8288. EUR-Lex permite accesul online la legislația europeană.

---

(1)  JO L 24, 29.1.2004, p. 1.

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ŞI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Comisia Europeană

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/23 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/23

---

Rata de schimb a monedei euro (1)

18 ianuarie 2017

(2017/C 18/07)

1 euro =

| | Moneda | Rata de schimb |
| --- | --- | --- |
| USD | dolar american | 1,0664 |
| JPY | yen japonez | 121,05 |
| DKK | coroana daneză | 7,4361 |
| GBP | lira sterlină | 0,86833 |
| SEK | coroana suedeză | 9,5328 |
| CHF | franc elvețian | 1,0706 |
| ISK | coroana islandeză | |
| NOK | coroana norvegiană | 9,0330 |
| BGN | leva bulgărească | 1,9558 |
| CZK | coroana cehă | 27,021 |
| HUF | forint maghiar | 307,92 |
| PLN | zlot polonez | 4,3673 |
| RON | leu românesc nou | 4,4928 |
| TRY | lira turcească | 4,0371 |
| AUD | dolar australian | 1,4128 |
| CAD | dolar canadian | 1,3986 |
| HKD | dolar Hong Kong | 8,2716 |
| NZD | dolar neozeelandez | 1,4838 |
| SGD | dolar Singapore | 1,5176 |
| KRW | won sud-coreean | 1 249,39 |
| ZAR | rand sud-african | 14,4632 |
| CNY | yuan renminbi chinezesc | 7,2931 |
| HRK | kuna croată | 7,5275 |
| IDR | rupia indoneziană | 14 228,44 |
| MYR | ringgit Malaiezia | 4,7500 |
| PHP | peso Filipine | 53,222 |
| RUB | rubla rusească | 63,2480 |
| THB | baht thailandez | 37,655 |
| BRL | real brazilian | 3,4367 |
| MXN | peso mexican | 23,1335 |
| INR | rupie indiană | 72,6365 |

Moneda

Rata de schimb

USD

dolar american

1,0664

JPY

yen japonez

121,05

DKK

coroana daneză

7,4361

GBP

lira sterlină

0,86833

SEK

coroana suedeză

9,5328

CHF

franc elvețian

1,0706

ISK

coroana islandeză

NOK

coroana norvegiană

9,0330

BGN

leva bulgărească

1,9558

CZK

coroana cehă

27,021

HUF

forint maghiar

307,92

PLN

zlot polonez

4,3673

RON

leu românesc nou

4,4928

TRY

lira turcească

4,0371

AUD

dolar australian

1,4128

CAD

dolar canadian

1,3986

HKD

dolar Hong Kong

8,2716

NZD

dolar neozeelandez

1,4838

SGD

dolar Singapore

1,5176

KRW

won sud-coreean

1 249,39

ZAR

rand sud-african

14,4632

CNY

yuan renminbi chinezesc

7,2931

HRK

kuna croată

7,5275

IDR

rupia indoneziană

14 228,44

MYR

ringgit Malaiezia

4,7500

PHP

peso Filipine

53,222

RUB

rubla rusească

63,2480

THB

baht thailandez

37,655

BRL

real brazilian

3,4367

MXN

peso mexican

23,1335

INR

rupie indiană

72,6365

---

(1)  Sursă: rata de schimb de referință publicată de către Banca Centrală Europeană.

---

Curtea de Conturi

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/24 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/24

---

Raportul special nr. 34/2016

„Combaterea risipei de alimente: o oportunitate pentru UE de a îmbunătăți eficiența utilizării resurselor în lanțul alimentar”

(2017/C 18/08)

Curtea de Conturi Europeană vă informează că s-a publicat Raportul special nr. 34/2016 intitulat „Combaterea risipei de alimente: o oportunitate pentru UE de a îmbunătăți eficiența utilizării resurselor în lanțul alimentar”.

Raportul poate fi consultat sau descărcat de pe site-ul Curții de Conturi Europene: http://eca.europa.eu sau de pe site-ul EU Bookshop: https://bookshop.europa.eu.

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de justiţie a AELS

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/25 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/25

---

HOTĂRÂREA CURȚII

din 1 februarie 2016

în cauza E-17/15

Ferskar kjötvörur ehf./Islanda

(Competență – Articolul 8 din Acordul privind SEE – Importul de carne crudă – Directiva 89/662/CEE – Armonizarea cadrului de reglementare a controalelor veterinare)

(2017/C 18/09)

În cauza E-17/15, Ferskar kjötvörur ehf./Islanda – Cerere adresată Curții în temeiul articolului 34 din Acordul dintre statele AELS privind instituirea unei Autorități de Supraveghere și a unei Curți de Justiție de către Tribunalul districtual din Reykjavik (Héraðsdómur Reykjavíkur) cu privire la aplicabilitatea dispozițiilor Acordului privind Spațiul Economic European la importul în Islanda de produse din carne crudă, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

| 1. | Domeniul de aplicare al Acordului privind SEE, definit la articolul 8 din Acordul privind SEE, nu implică faptul că un stat SEE are competența discreționară de a stabili norme privind importul de produse din carne crudă, întrucât această competență discreționară poate fi limitată de dispozițiile cuprinse în anexa la Acordul privind SEE. |
| --- | --- |

1.

Domeniul de aplicare al Acordului privind SEE, definit la articolul 8 din Acordul privind SEE, nu implică faptul că un stat SEE are competența discreționară de a stabili norme privind importul de produse din carne crudă, întrucât această competență discreționară poate fi limitată de dispozițiile cuprinse în anexa la Acordul privind SEE.

| 2. | Nu este compatibilă cu dispozițiile Directivei 89/662/CEE aplicarea de către un stat SEE a unor norme care impun unui importator de produse din carne crudă să solicite un permis special înainte de a importa produsele respective și să prezinte un certificat atestând că, înainte de vămuire, carnea a fost depozitată în stare congelată pentru o anumită perioadă de timp. |
| --- | --- |

2.

Nu este compatibilă cu dispozițiile Directivei 89/662/CEE aplicarea de către un stat SEE a unor norme care impun unui importator de produse din carne crudă să solicite un permis special înainte de a importa produsele respective și să prezinte un certificat atestând că, înainte de vămuire, carnea a fost depozitată în stare congelată pentru o anumită perioadă de timp.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/26 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/26

---

HOTĂRÂREA CURȚII

din 1 februarie 2016

în cauza E-20/15

Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2013/10/UE de modificare a Directivei 75/324/CEE privind generatoarele de aerosoli)

(2017/C 18/10)

În cauza E-20/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – Cerere de constatare a faptului că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din actul menționat la punctul 1 din capitolul VIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European [Directiva 2013/10/UE a Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Directivei 75/324/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli în vederea adaptării dispozițiilor privind etichetarea la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor], astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

Curtea:

| 1. | Declară că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din actul menționat la punctul 1 din capitolul VIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European [Directiva 2013/10/UE a Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Directivei 75/324/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli în vederea adaptării dispozițiilor privind etichetarea la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor], astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut. |
| --- | --- |

1.

Declară că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 3 din actul menționat la punctul 1 din capitolul VIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European [Directiva 2013/10/UE a Comisiei din 19 martie 2013 de modificare a Directivei 75/324/CEE a Consiliului privind apropierea legislațiilor statelor membre referitoare la generatoarele de aerosoli în vederea adaptării dispozițiilor privind etichetarea la Regulamentul (CE) nr. 1272/2008 al Parlamentului European și al Consiliului privind clasificarea, etichetarea și ambalarea substanțelor și a amestecurilor], astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut.

| 2. | Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda. |
| --- | --- |

2.

Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/27 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/27

---

HOTĂRÂREA CURȚII

din 1 februarie 2016

în cauza E-21/15

Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/88/UE de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate)

(2017/C 18/11)

În cauza E-21/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Islanda – CERERE de constatare a faptului că Islanda nu și-a neîndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din actul menționat la punctul 1a din capitolul XXIV al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/88/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2011 de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen (judecător-raportor) și Páll Hreinsson, judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

Curtea:

| 1. | Declară că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din actul menționat la punctul 1a din capitolul XXIV al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/88/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2011 de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut. |
| --- | --- |

1.

Declară că Islanda nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din actul menționat la punctul 1a din capitolul XXIV al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/88/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 noiembrie 2011 de modificare a Directivei 97/68/CE în ceea ce privește dispozițiile aplicabile motoarelor introduse pe piață în cadrul regimului de flexibilitate), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, și în temeiul articolului 7 din acord, prin faptul că nu a adoptat măsurile necesare pentru transpunerea actului în termenul prevăzut.

| 2. | Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda. |
| --- | --- |

2.

Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Islanda.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/28 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/28

---

HOTĂRÂREA CURȚII

din 1 februarie 2016

în cauza E-22/15

Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2011/62/UE – Directiva 2012/26/UE)

(2017/C 18/12)

În cauza E-22/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein – CERERE de constatare a faptului că, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru transpunerea actelor menționate la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare și Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de modificare a Directivei 2001/83/CE în ceea ce privește farmacovigilența), astfel cum au fost adaptate la acord prin Protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din fiecare act și al articolului 7 din acord, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

Curtea:

| 1. | Declară că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru transpunerea actelor menționate la a noua și a zecea liniuță de la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare și Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de modificare a Directivei 2001/83/CE în ceea ce privește farmacovigilența), astfel cum au fost adaptate la acord prin Protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din fiecare act și al articolului 7 din Acordul privind SEE. |
| --- | --- |

1.

Declară că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru transpunerea actelor menționate la a noua și a zecea liniuță de la punctul 15q din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2011/62/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 8 iunie 2011 de modificare a Directivei 2001/83/CE de instituire a unui cod comunitar cu privire la medicamentele de uz uman în ceea ce privește prevenirea pătrunderii medicamentelor falsificate în lanțul legal de aprovizionare și Directiva 2012/26/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 25 octombrie 2012 de modificare a Directivei 2001/83/CE în ceea ce privește farmacovigilența), astfel cum au fost adaptate la acord prin Protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 2 din fiecare act și al articolului 7 din Acordul privind SEE.

| 2. | Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Principatul Liechtenstein. |
| --- | --- |

2.

Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Principatul Liechtenstein.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/29 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/29

---

HOTĂRÂREA CURȚII

din 1 februarie 2016

în cauza E-23/15

Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein

(Neîndeplinirea de către un stat SEE/AELS a obligațiilor care îi revin – Nerespectarea obligației de transpunere – Directiva 2010/53/UE)

(2017/C 18/13)

În cauza E-23/15, Autoritatea AELS de Supraveghere/Principatul Liechtenstein – CERERE de constatare a faptului că, prin neadoptarea, în termenul prevăzut, a măsurilor necesare pentru transpunerea articolelor 15 și 16 din actul menționat la punctul 15zn din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2010/53/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind standardele de calitate și siguranță referitoare la organele umane destinate transplantului, rectificată), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta și prin Decizia nr. 164/2013 din 8 octombrie 2013 a Comitetului mixt al SEE, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 din actul menționat și al articolului 7 din acord, Curtea, compusă din Carl Baudenbacher, președinte, Per Christiansen și Páll Hreinsson (judecător-raportor), judecători, a pronunțat la 1 februarie 2016 hotărârea al cărei dispozitiv prevede următoarele:

Curtea:

| 1. | Declară că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru transpunerea articolelor 15 și 16 din actul menționat la punctul 15zn din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2010/53/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind standardele de calitate și siguranță referitoare la organele umane destinate transplantului, rectificată), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 din actul menționat și al articolului 7 din Acordul privind SEE. |
| --- | --- |

1.

Declară că, prin faptul că nu a adoptat, în termenul prevăzut, măsurile necesare pentru transpunerea articolelor 15 și 16 din actul menționat la punctul 15zn din capitolul XIII al anexei II la Acordul privind Spațiul Economic European (Directiva 2010/53/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 iulie 2010 privind standardele de calitate și siguranță referitoare la organele umane destinate transplantului, rectificată), astfel cum a fost adaptat la acord prin protocolul 1 la acesta, Principatul Liechtenstein nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 31 din actul menționat și al articolului 7 din Acordul privind SEE.

| 2. | Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Principatul Liechtenstein. |
| --- | --- |

2.

Dispune suportarea cheltuielilor de judecată de către Principatul Liechtenstein.

---

PROCEDURI REFERITOARE LA PUNEREA ÎN APLICARE A POLITICII ÎN DOMENIUL CONCURENŢEI

Comisia Europeană

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/30 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/30

---

Notificare prealabilă a unei concentrări

(Cazul M.8351 – Apollo Management/Lumileds Holding)

Caz care poate face obiectul procedurii simplificate

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2017/C 18/14)

| 1. | La data de 12 ianuarie 2017, Comisia Europeană a primit, în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), o notificare a unei concentrări propuse prin care întreprinderea Apollo Management, L.P. („Apollo”, Statele Unite ale Americii) dobândește, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind concentrările economice, controlul unic asupra întreprinderii Lumileds Holding B.V. („Lumileds”, Țările de Jos), prin achiziționare de acțiuni. |
| --- | --- |

1.

La data de 12 ianuarie 2017, Comisia Europeană a primit, în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), o notificare a unei concentrări propuse prin care întreprinderea Apollo Management, L.P. („Apollo”, Statele Unite ale Americii) dobândește, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind concentrările economice, controlul unic asupra întreprinderii Lumileds Holding B.V. („Lumileds”, Țările de Jos), prin achiziționare de acțiuni.

| 2. | Activitățile economice ale întreprinderilor respective sunt:
  —   în cazul întreprinderii Apollo: investiții private;
  —   în cazul întreprinderii Lumileds: fabricarea și vânzarea de produse de iluminat convenționale și LED la scară mondială. |
| --- | --- |

2.

Activitățile economice ale întreprinderilor respective sunt:

—   în cazul întreprinderii Apollo: investiții private;

—   în cazul întreprinderii Lumileds: fabricarea și vânzarea de produse de iluminat convenționale și LED la scară mondială.

| 3. | În urma unei examinări prealabile, Comisia Europeană constată că tranzacția notificată ar putea intra sub incidența Regulamentului privind concentrările economice. Cu toate acestea, nu se ia o decizie finală în această privință. În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind o procedură simplificată de analiză a anumitor concentrări în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (2), trebuie precizat că acest caz poate fi tratat conform procedurii prevăzute în comunicare. |
| --- | --- |

3.

În urma unei examinări prealabile, Comisia Europeană constată că tranzacția notificată ar putea intra sub incidența Regulamentului privind concentrările economice. Cu toate acestea, nu se ia o decizie finală în această privință. În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind o procedură simplificată de analiză a anumitor concentrări în temeiul Regulamentului (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (2), trebuie precizat că acest caz poate fi tratat conform procedurii prevăzute în comunicare.

| 4. | Comisia Europeană invită părțile terțe interesate să îi prezinte eventualele observații cu privire la operațiunea propusă.
  Observațiile trebuie primite de către Comisia Europeană în termen de cel mult 10 zile de la data publicării prezentei. Observațiile pot fi trimise Comisiei, cu referința M.8351 – Apollo Management/Lumileds Holding, prin fax (nr. +32 22964301), prin e-mail, la adresa COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu sau prin poștă, la următoarea adresă:





  Commission européenne |
| --- | --- |
| Direction générale de la concurrence |
| Greffe des concentrations |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Comisia Europeană invită părțile terțe interesate să îi prezinte eventualele observații cu privire la operațiunea propusă.

Observațiile trebuie primite de către Comisia Europeană în termen de cel mult 10 zile de la data publicării prezentei. Observațiile pot fi trimise Comisiei, cu referința M.8351 – Apollo Management/Lumileds Holding, prin fax (nr. +32 22964301), prin e-mail, la adresa COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu sau prin poștă, la următoarea adresă:

Commission européenne

Direction générale de la concurrence

Greffe des concentrations

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  JO L 24, 29.1.2004, p. 1 („Regulamentul privind concentrările economice”).

(2)  JO C 366, 14.12.2013, p. 5.

---

| 19.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 18/31 |
| --- | --- | --- | --- |

19.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 18/31

---

Notificare prealabilă a unei concentrări

(Cazul M.8283 – General Electric Company/LM Wind Power Holding)

(Text cu relevanță pentru SEE)

(2017/C 18/15)

| 1. | La 11 ianuarie 2017, Comisia Europeană a primit, în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), o notificare a unei concentrări propuse prin care întreprinderea General Electric Company („GE”, SUA) urmează să dobândească, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind concentrările economice, controlul unic asupra întreprinderii LM Wind Power Holding A/S („LM”, Danemarca), prin achiziționare de acțiuni. |
| --- | --- |

1.

La 11 ianuarie 2017, Comisia Europeană a primit, în temeiul articolului 4 din Regulamentul (CE) nr. 139/2004 al Consiliului (1), o notificare a unei concentrări propuse prin care întreprinderea General Electric Company („GE”, SUA) urmează să dobândească, în sensul articolului 3 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul privind concentrările economice, controlul unic asupra întreprinderii LM Wind Power Holding A/S („LM”, Danemarca), prin achiziționare de acțiuni.

| 2. | Activitățile economice ale întreprinderilor respective sunt:
  —   în cazul întreprinderii GE: societate care desfășoară activități la nivel mondial în sectoarele producției, tehnologiilor și serviciilor. Aceasta este constituită dintr-o serie de unități operaționale, fiecare având propriile sale diviziuni. Filiala acesteia, GE Renewable Energy, produce și furnizează, la nivel mondial, turbine eoliene pentru utilizare pe uscat și în larg. Aceasta furnizează, de asemenea, servicii de întreținere pentru turbinele eoliene, în principal pentru propriul său parc de turbine instalate;
  —   în cazul întreprinderii LM: societate care proiectează, testează, produce și furnizează palete pentru turbinele eoliene, atât în SEE, cât și în întreaga lume. |
| --- | --- |

2.

Activitățile economice ale întreprinderilor respective sunt:

—   în cazul întreprinderii GE: societate care desfășoară activități la nivel mondial în sectoarele producției, tehnologiilor și serviciilor. Aceasta este constituită dintr-o serie de unități operaționale, fiecare având propriile sale diviziuni. Filiala acesteia, GE Renewable Energy, produce și furnizează, la nivel mondial, turbine eoliene pentru utilizare pe uscat și în larg. Aceasta furnizează, de asemenea, servicii de întreținere pentru turbinele eoliene, în principal pentru propriul său parc de turbine instalate;

—   în cazul întreprinderii LM: societate care proiectează, testează, produce și furnizează palete pentru turbinele eoliene, atât în SEE, cât și în întreaga lume.

| 3. | În urma unei examinări prealabile, Comisia Europeană constată că tranzacția notificată ar putea intra sub incidența Regulamentului privind concentrările economice. Cu toate acestea, nu se ia o decizie finală în această privință. |
| --- | --- |

3.

În urma unei examinări prealabile, Comisia Europeană constată că tranzacția notificată ar putea intra sub incidența Regulamentului privind concentrările economice. Cu toate acestea, nu se ia o decizie finală în această privință.

| 4. | Comisia Europeană invită părțile terțe interesate să îi prezinte eventualele observații cu privire la operațiunea propusă.
  Observațiile trebuie primite de către Comisia Europeană în termen de cel mult 10 zile de la data publicării prezentei. Observațiile pot fi trimise Comisiei Europene, cu referința M.8283 – General Electric Company/LM Wind Power Holding, prin fax (nr. +32 22964301), prin e-mail, la adresa COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu, sau prin poștă, la următoarea adresă:





  Commission européenne |
| --- | --- |
| Direction générale de la concurrence |
| Greffe des concentrations |
| 1049 Bruxelles/Brussel |
| BELGIQUE/BELGIË |

4.

Comisia Europeană invită părțile terțe interesate să îi prezinte eventualele observații cu privire la operațiunea propusă.

Observațiile trebuie primite de către Comisia Europeană în termen de cel mult 10 zile de la data publicării prezentei. Observațiile pot fi trimise Comisiei Europene, cu referința M.8283 – General Electric Company/LM Wind Power Holding, prin fax (nr. +32 22964301), prin e-mail, la adresa COMP-MERGER-REGISTRY@ec.europa.eu, sau prin poștă, la următoarea adresă:

Commission européenne

Direction générale de la concurrence

Greffe des concentrations

1049 Bruxelles/Brussel

BELGIQUE/BELGIË

---

(1)  JO L 24, 29.1.2004, p. 1 („Regulamentul privind concentrările economice”).

---