# Jurnalul Oficial C 30/30 i

| | ISSN 1977-1029 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | C 30 |
| | |
| Ediţia în limba română | Comunicări şi informări | Anul 6030 ianuarie 2017 |

ISSN 1977-1029

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

C 30

Ediţia în limba română

Comunicări şi informări

Anul 6030 ianuarie 2017

---

| Informarea nr. | Cuprins | Pagina |
| --- | --- | --- |
| | IV   Informări |
| | INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE |
| | Curtea de Justiție a Uniunii Europene |
| 2017/C 30/01 | Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | 1 |

Informarea nr.

Cuprins

Pagina

IV   Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

2017/C 30/01

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

1

---

| | V   Anunţuri |
| --- | --- |
| | PROCEDURI JURISDICŢIONALE |
| | Curtea de Justiție |
| 2017/C 30/02 | Cauza C-673/13 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Recurs — Acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Mediu — Convenția de la Aarhus — Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 — Articolul 6 alineatul (1) — Riscul de a aduce atingere intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice — Noțiunea de informații care se referă la emisii în mediu — Documente privind procedura de autorizare a unei substanțe active conținute în produse fitosanitare — Substanța activă glifosat) | 2 |
| 2017/C 30/03 | Cauza C-442/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Țările de Jos) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Trimitere preliminară — Mediu — Convenția de la Aarhus — Directiva 2003/4/CE — Articolul 4 alineatul (2) — Accesul publicului la informații — Noțiunea date privind emisiile în mediu — Directiva 91/414/CEE — Directiva 98/8/CE — Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 — Introducere pe piață a unor produse fitosanitare și biodestructive — Confidențialitate — Protecția intereselor industriale și comerciale) | 3 |
| 2017/C 30/04 | Cauza C-461/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2009/147/CE — Conservarea păsărilor sălbatice — Arii de protecție specială — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Directiva 92/43/CEE — Conservarea habitatelor naturale”) | 4 |
| 2017/C 30/05 | Cauza C-464/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Tributário de Lisboa – Portugalia) – SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA/Fazenda Pública (Trimitere preliminară — Libera circulație a capitalurilor — Articolele 63-65 TFUE — Acordul de asociere CE Tunisia — Articolele 31, 34 și 89 — Acordul de asociere CE Liban — Articolele 31, 33 și 85 — Impozit pe profitul persoanelor juridice — Dividende încasate de la o societate stabilită în statul membru al societății beneficiare — Dividende încasate de la o societate stabilită într-un stat terț parte la acordul de asociere — Diferență de tratament — Restricție — Justificare — Eficacitatea controalelor fiscale — Posibilitatea de a invoca articolul 64 TFUE în prezența acordurilor de asociere CE Tunisia și CE Liban) | 5 |
| 2017/C 30/06 | Cauza C-177/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd [Trimitere preliminară — Informarea și protecția consumatorilor — Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 — Mențiuni nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare — Măsuri tranzitorii — Articolul 28 alineatul (2) — Produse care poartă mărci comerciale sau denumiri comerciale existente înainte de 1 ianuarie 2005 — Preparate pe bază de flori de Bach — Marca Uniunii Europene RESCUE — Produse comercializate ca medicamente înainte de 1 ianuarie 2005 și ca produse alimentare după această dată] | 7 |
| 2017/C 30/07 | Cauza C-314/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/271/CEE — Tratarea apelor urbane reziduale — Articolul 4 alineatele (1) și (3) — Tratare secundară sau tratare echivalentă) | 8 |
| 2017/C 30/08 | Cauza C-395/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Spania) – Mohamed Daouidi/Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolele 1-3 — Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap — Existența unui handicap — Noțiunea incapacități fizice, mentale, intelectuale sau senzoriale pe termen lung — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 3, 15, 21, 30, 31, 34 și 35 — Concedierea unui lucrător aflat în situație de incapacitate temporară de muncă, în sensul dreptului național, pentru o durată incertă) | 9 |
| 2017/C 30/09 | Cauzele conexate C-408/15 P și C-409/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 – Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG și alții (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV și alții (C-409/15 P)/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Recurs — Acțiune în anulare — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Drept la acțiune — Calitate procesuală activă — Act care vizează în mod individual persoane fizice sau juridice în temeiul anumitor calități care le sunt specifice — Regulamentul (UE) nr. 511/2014 — Măsurile de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune — Regulamentul (CE) nr. 2100/94 — Limitarea efectelor protecției comunitare a soiurilor de plante — Scutirea amelioratorilor] | 10 |
| 2017/C 30/10 | Cauza C-443/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de The Labour Court, Irlanda) – David L. Parris/Trinity College Dublin și alții [Trimitere preliminară — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Directiva 2000/78/CE — Articolul 2 — Interzicerea discriminării pe motive de orientare sexuală și de vârstă — Sistem național de pensii — Plata unei pensii de urmaș partenerului civil — Condiție — Încheierea parteneriatului înaintea celei de a șaizecea aniversări a persoanei afiliate la sistemul menționat — Uniune civilă — Imposibilitate în statul membru în cauză anterior anului 2010 — Relație durabilă dovedită — Articolul 6 alineatul (2) — Justificarea unui tratament diferențiat pe motive de vârstă] | 11 |
| 2017/C 30/11 | Cauza C-454/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hessisches Landesarbeitsgericht – Germania) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (curateur à la faillite de Baumarkt Praktiker DIY GmbH) (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2008/94/CE — Articolul 8 — Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului — Dispoziții privind securitatea socială — Domeniu de aplicare — Măsuri necesare în vederea protejării drepturilor dobândite sau pe cale de a fi dobândite ale lucrătorilor salariați în cadrul unui sistem suplimentar de pensii — Obligația de a prevedea un drept la separarea din masa insolvenței a contribuțiilor la pensie neachitate — Inexistență) | 12 |
| 2017/C 30/12 | Cauza C-486/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Franceză, Orange, Republica Federală Germania (Recurs — Ajutoare de stat — Măsuri financiare în favoarea France Télécom — Ofertă de împrumut din partea acționarilor — Declarații publice ale reprezentanților statului francez — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună — Noțiunea ajutor — Noțiunea avantaj economic — Criteriul investitorului privat avizat — Obligația de motivare a Tribunalului — Limitele controlului jurisdicțional — Denaturarea deciziei în litigiu) | 12 |
| 2017/C 30/13 | Cauza C-642/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 – Toni Klement/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Bullerjan GmbH [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Marcă a Uniunii Europene — Marcă tridimensională reprezentând forma unui cuptor — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Cerere de decădere din drepturile asupra unei mărci a Uniunii Europene — Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) — Utilizare serioasă a mărcii — Respingerea cererii de declarare a nulității] | 13 |
| 2017/C 30/14 | Cauza C-645/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Germania) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Freistaat Bayern (Trimitere preliminară — Mediu — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Directiva 2011/92/UE — Proiect supus evaluării — Punctul 7 din anexa I — Acordul european asupra marilor drumuri de circulație internațională (AGR) — Lărgirea unei șosele cu patru benzi pe o lungime de mai puțin de 10 km) | 13 |
| 2017/C 30/15 | Cauza C-662/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Directiva 93/42/CEE — Dispozitive medicale — Dispozitiv din clasa I (pansamente chirurgicale) care a făcut obiectul unei proceduri de evaluare a conformității de către producător — Import paralel — Adăugare pe etichetă a datelor referitoare la importator — Procedură de evaluare suplimentară a conformității] | 14 |
| 2017/C 30/16 | Cauza C-152/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 1 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 — Norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier — Articolul 16 alineatele (1) și (5) — Registrul electronic național al întreprinderilor de transport rutier — Lipsa interconectării cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre] | 15 |
| 2017/C 30/17 | Cauza C-520/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH | 15 |
| 2017/C 30/18 | Cauza C-521/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH | 16 |
| 2017/C 30/19 | Cauza C-529/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht München (Germania) la 17 octombrie 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München | 17 |
| 2017/C 30/20 | Cauza C-538/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 25 octombrie 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA | 17 |
| 2017/C 30/21 | Cauza C-539/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 25 octombrie 2016 – Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional | 18 |
| 2017/C 30/22 | Cauza C-548/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 28 octombrie 2016 – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL | 18 |
| 2017/C 30/23 | Cauza C-549/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italia) la 31 octombrie 2016 – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl | 19 |
| 2017/C 30/24 | Cauza C-551/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 31 octombrie 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen | 20 |
| 2017/C 30/25 | Cauza C-558/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kammergericht Berlin (Germania) la 3 noiembrie 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf | 20 |
| 2017/C 30/26 | Cauza C-574/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 14 noiembrie 2016 – Grupo Norte Facility S.A./Angel Manuel Moreira Gómez | 21 |
| 2017/C 30/27 | Cauza C-586/16 P: Recurs introdus la 17 noiembrie 2016 de Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Comisia Europeană | 22 |
| 2017/C 30/28 | Cauza C-588/16 P: Recurs introdus la 18 noiembrie 2016 de Generics (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-469/13, Generics (UK)/Comisia | 23 |
| 2017/C 30/29 | Cauza C-590/16: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă | 24 |
| 2017/C 30/30 | Cauza C-591/16 P: Recurs introdus la 18 noiembrie 2016 de H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 18 noiembrie 2016 în cauza T-472/13 H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Comisia Europeană | 25 |
| 2017/C 30/31 | Cauza C-598/16 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Viktor Fedorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul | 26 |
| 2017/C 30/32 | Cauza C-599/16 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Oleksandr Viktorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-348/14, Yanukovych/Consiliul | 27 |
| 2017/C 30/33 | Cauza C-600/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de National Iranian Tanker Company împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 14 septembrie 2016 în cauza T-207/15, National Iranian Tanker Company/Consiliul Uniunii Europene | 28 |
| 2017/C 30/34 | Cauza C-601/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Comisia Europeană | 29 |
| 2017/C 30/35 | Cauza C-602/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-111/14, Unitec Bio/Consiliul | 31 |
| 2017/C 30/36 | Cauza C-603/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia și PT Wilmar Nabati Indonesia/Consiliul | 32 |
| 2017/C 30/37 | Cauza C-604/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul | 33 |
| 2017/C 30/38 | Cauza C-605/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Consiliul | 34 |
| 2017/C 30/39 | Cauza C-606/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-80/14, PT Musim Mas/Consiliul | 35 |
| 2017/C 30/40 | Cauza C-607/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauzele T-112/14-T-116/14 și T-119/14, Molinos Río de la Plata și alții/Consiliul | 36 |
| 2017/C 30/41 | Cauza C-608/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-117/14/16: Cargill/Consiliul | 37 |
| 2017/C 30/42 | Cauza C-609/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-118/14, LDC Argentina/Consiliul | 38 |
| 2017/C 30/43 | Cauza C-611/16 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2016 de Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, fostă Zoetis Products LLC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma/Comisia Europeană | 39 |
| 2017/C 30/44 | Cauza C-614/16 P: Recurs introdus la 28 noiembrie 2016 de Merck KGaA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-470/13, Merck KGaA/Comisia Europeană | 40 |
| | Tribunalul |
| 2017/C 30/45 | Cauza T-248/13: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Al-Ghabra/Comisia [Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale unei persoane incluse într-o listă stabilită de un organ al Organizației Națiunilor Unite — Includerea numelui persoanei respective în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 881/2002 — Acțiune în anulare — Termen rezonabil — Obligația de a verifica și de a justifica temeinicia motivelor invocate — Control jurisdicțional] | 42 |
| 2017/C 30/46 | Cauza T-764/14: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisia [Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Asistență tehnică, dezvoltare și punere în aplicare a unui sistem de tranzit vamal al ASEAN (ACTS) — Respingerea ofertei depuse de un ofertant — Atribuirea contractului unui alt ofertant — Criterii de selecție — Criterii de atribuire — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament — Transparență] | 43 |
| 2017/C 30/47 | Cauza T-95/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Printeos și alții/Comisia (Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a plicurilor standard și a plicurilor speciale imprimate — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Coordonarea prețurilor de vânzare și alocarea clientelei — Procedură de tranzacție — Amenzi — Cuantum de bază — Adaptare excepțională — Plafon de 10 % din cifra de afaceri totală — Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Obligația de motivare — Egalitate de tratament) | 43 |
| 2017/C 30/48 | Cauza T-397/15: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO – Symaga (PAL) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marcă a Uniunii Europene figurativă PAL — Declarare în parte a decăderii — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Formă care diferă de marca înregistrată — Norma 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr.o2868/95] | 44 |
| 2017/C 30/49 | Cauza T-548/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Café del Sol — Marca națională figurativă anterioară Café del Sol — Neprezentarea de probe în limba de procedură a opoziției — Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Dreptul la apărare] | 45 |
| 2017/C 30/50 | Cauza T-549/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CAFE DEL SOL — Marca națională figurativă anterioară Café del Sol — Neprezentarea unei dovezi în limba de procedură a opoziției — Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Dreptul la apărare] | 45 |
| 2017/C 30/51 | Cauza T-744/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Puro Italian Style/EUIPO (smartline) [Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative smartline — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.o207/2009] | 46 |
| 2017/C 30/52 | Cauza T-745/15: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – Scorpio Poland/EUIPO – Eckes-Granini Group (YO!) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative YO! — Marcă națională verbală anterioară YO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] | 46 |
| 2017/C 30/53 | Cauza T-24/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marca verbală FONTOLIVA — Marca națională verbală anterioară FUENOLIVA — Motiv relativ de refuz — Valabilitatea înregistrării mărcii anterioare — Prezentarea unor fapte și probe noi la Tribunal — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Competență de reformare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) articolul 42 alineatele (2) și (3) și articolele 65 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] | 47 |
| 2017/C 30/54 | Cauza T-58/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene APAX — Marca internațională verbală anterioară APAX — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor și a serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) literele (a)și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] | 48 |
| 2017/C 30/55 | Cauza T-154/16: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – Grid applications/EUIPO (APlan) [Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale APlan — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009] | 48 |
| 2017/C 30/56 | Cauza T-809/16: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB | 49 |
| 2017/C 30/57 | Cauza T-811/16: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2016 – Di Bernardo/Comisia | 49 |
| 2017/C 30/58 | Cauza T-813/16: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Abes/Comisia | 50 |
| 2017/C 30/59 | Cauza T-818/16: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2016 – Netflix International și Netflix/Comisia | 51 |
| 2017/C 30/60 | Cauza T-832/16: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2016 – Celio International/Comisia | 52 |
| 2017/C 30/61 | Cauza T-835/16: Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2016 – Louvers Belgium/Comisia | 53 |
| 2017/C 30/62 | Cauza T-836/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Rzeczpospolita Polska/Comisia | 54 |
| 2017/C 30/63 | Cauza T-841/16: Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2016 – Alex/Comisia | 55 |
| 2017/C 30/64 | Cauza T-855/16: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fertisac/ECHA | 56 |
| 2017/C 30/65 | Cauza T-865/16: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fútbol Club Barcelona/Comisia | 57 |
| 2017/C 30/66 | Cauza T-868/16: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2016 – QI și alții/Comisia și ECB | 58 |
| 2017/C 30/67 | Cauza T-872/16: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – repowermap/EUIPO – Repower (REPOWER) | 58 |

V   Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

2017/C 30/02

Cauza C-673/13 P: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Recurs — Acces la documentele instituțiilor — Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 — Mediu — Convenția de la Aarhus — Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 — Articolul 6 alineatul (1) — Riscul de a aduce atingere intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice — Noțiunea de informații care se referă la emisii în mediu — Documente privind procedura de autorizare a unei substanțe active conținute în produse fitosanitare — Substanța activă glifosat)

2

2017/C 30/03

Cauza C-442/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Țările de Jos) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden (Trimitere preliminară — Mediu — Convenția de la Aarhus — Directiva 2003/4/CE — Articolul 4 alineatul (2) — Accesul publicului la informații — Noțiunea date privind emisiile în mediu — Directiva 91/414/CEE — Directiva 98/8/CE — Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 — Introducere pe piață a unor produse fitosanitare și biodestructive — Confidențialitate — Protecția intereselor industriale și comerciale)

3

2017/C 30/04

Cauza C-461/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 2009/147/CE — Conservarea păsărilor sălbatice — Arii de protecție specială — Directiva 85/337/CEE — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Directiva 92/43/CEE — Conservarea habitatelor naturale”)

4

2017/C 30/05

Cauza C-464/14: Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Tributário de Lisboa – Portugalia) – SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA/Fazenda Pública (Trimitere preliminară — Libera circulație a capitalurilor — Articolele 63-65 TFUE — Acordul de asociere CE Tunisia — Articolele 31, 34 și 89 — Acordul de asociere CE Liban — Articolele 31, 33 și 85 — Impozit pe profitul persoanelor juridice — Dividende încasate de la o societate stabilită în statul membru al societății beneficiare — Dividende încasate de la o societate stabilită într-un stat terț parte la acordul de asociere — Diferență de tratament — Restricție — Justificare — Eficacitatea controalelor fiscale — Posibilitatea de a invoca articolul 64 TFUE în prezența acordurilor de asociere CE Tunisia și CE Liban)

5

2017/C 30/06

Cauza C-177/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd [Trimitere preliminară — Informarea și protecția consumatorilor — Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 — Mențiuni nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare — Măsuri tranzitorii — Articolul 28 alineatul (2) — Produse care poartă mărci comerciale sau denumiri comerciale existente înainte de 1 ianuarie 2005 — Preparate pe bază de flori de Bach — Marca Uniunii Europene RESCUE — Produse comercializate ca medicamente înainte de 1 ianuarie 2005 și ca produse alimentare după această dată]

7

2017/C 30/07

Cauza C-314/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Franceză (Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Directiva 91/271/CEE — Tratarea apelor urbane reziduale — Articolul 4 alineatele (1) și (3) — Tratare secundară sau tratare echivalentă)

8

2017/C 30/08

Cauza C-395/15: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Spania) – Mohamed Daouidi/Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2000/78/CE — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Articolele 1-3 — Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap — Existența unui handicap — Noțiunea incapacități fizice, mentale, intelectuale sau senzoriale pe termen lung — Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene — Articolele 3, 15, 21, 30, 31, 34 și 35 — Concedierea unui lucrător aflat în situație de incapacitate temporară de muncă, în sensul dreptului național, pentru o durată incertă)

o

9

2017/C 30/09

Cauzele conexate C-408/15 P și C-409/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 – Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG și alții (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV și alții (C-409/15 P)/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene [Recurs — Acțiune în anulare — Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE — Drept la acțiune — Calitate procesuală activă — Act care vizează în mod individual persoane fizice sau juridice în temeiul anumitor calități care le sunt specifice — Regulamentul (UE) nr. 511/2014 — Măsurile de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune — Regulamentul (CE) nr. 2100/94 — Limitarea efectelor protecției comunitare a soiurilor de plante — Scutirea amelioratorilor]

10

2017/C 30/10

Cauza C-443/15: Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de The Labour Court, Irlanda) – David L. Parris/Trinity College Dublin și alții [Trimitere preliminară — Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă — Directiva 2000/78/CE — Articolul 2 — Interzicerea discriminării pe motive de orientare sexuală și de vârstă — Sistem național de pensii — Plata unei pensii de urmaș partenerului civil — Condiție — Încheierea parteneriatului înaintea celei de a șaizecea aniversări a persoanei afiliate la sistemul menționat — Uniune civilă — Imposibilitate în statul membru în cauză anterior anului 2010 — Relație durabilă dovedită — Articolul 6 alineatul (2) — Justificarea unui tratament diferențiat pe motive de vârstă]

11

2017/C 30/11

Cauza C-454/15: Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hessisches Landesarbeitsgericht – Germania) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (curateur à la faillite de Baumarkt Praktiker DIY GmbH) (Trimitere preliminară — Politica socială — Directiva 2008/94/CE — Articolul 8 — Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului — Dispoziții privind securitatea socială — Domeniu de aplicare — Măsuri necesare în vederea protejării drepturilor dobândite sau pe cale de a fi dobândite ale lucrătorilor salariați în cadrul unui sistem suplimentar de pensii — Obligația de a prevedea un drept la separarea din masa insolvenței a contribuțiilor la pensie neachitate — Inexistență)

12

2017/C 30/12

Cauza C-486/15 P: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Franceză, Orange, Republica Federală Germania (Recurs — Ajutoare de stat — Măsuri financiare în favoarea France Télécom — Ofertă de împrumut din partea acționarilor — Declarații publice ale reprezentanților statului francez — Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună — Noțiunea ajutor — Noțiunea avantaj economic — Criteriul investitorului privat avizat — Obligația de motivare a Tribunalului — Limitele controlului jurisdicțional — Denaturarea deciziei în litigiu)

12

2017/C 30/13

Cauza C-642/15 P: Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 – Toni Klement/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Bullerjan GmbH [Recurs — Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Marcă a Uniunii Europene — Marcă tridimensională reprezentând forma unui cuptor — Articolul 51 alineatul (1) litera (a) — Cerere de decădere din drepturile asupra unei mărci a Uniunii Europene — Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) — Utilizare serioasă a mărcii — Respingerea cererii de declarare a nulității]

13

2017/C 30/14

Cauza C-645/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Germania) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Freistaat Bayern (Trimitere preliminară — Mediu — Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului — Directiva 2011/92/UE — Proiect supus evaluării — Punctul 7 din anexa I — Acordul european asupra marilor drumuri de circulație internațională (AGR) — Lărgirea unei șosele cu patru benzi pe o lungime de mai puțin de 10 km)

13

2017/C 30/15

Cauza C-662/15: Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH [Trimitere preliminară — Apropierea legislațiilor — Directiva 93/42/CEE — Dispozitive medicale — Dispozitiv din clasa I (pansamente chirurgicale) care a făcut obiectul unei proceduri de evaluare a conformității de către producător — Import paralel — Adăugare pe etichetă a datelor referitoare la importator — Procedură de evaluare suplimentară a conformității]

14

2017/C 30/16

Cauza C-152/16: Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 1 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului [Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru — Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 — Norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier — Articolul 16 alineatele (1) și (5) — Registrul electronic național al întreprinderilor de transport rutier — Lipsa interconectării cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre]

15

2017/C 30/17

Cauza C-520/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH

15

2017/C 30/18

Cauza C-521/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH

16

2017/C 30/19

Cauza C-529/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht München (Germania) la 17 octombrie 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München

17

2017/C 30/20

Cauza C-538/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 25 octombrie 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

17

2017/C 30/21

Cauza C-539/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 25 octombrie 2016 – Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional

18

2017/C 30/22

Cauza C-548/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 28 octombrie 2016 – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL

18

2017/C 30/23

Cauza C-549/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italia) la 31 octombrie 2016 – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl

19

2017/C 30/24

Cauza C-551/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 31 octombrie 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

20

2017/C 30/25

Cauza C-558/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Kammergericht Berlin (Germania) la 3 noiembrie 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf

20

2017/C 30/26

Cauza C-574/16: Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 14 noiembrie 2016 – Grupo Norte Facility S.A./Angel Manuel Moreira Gómez

21

2017/C 30/27

Cauza C-586/16 P: Recurs introdus la 17 noiembrie 2016 de Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Comisia Europeană

22

2017/C 30/28

Cauza C-588/16 P: Recurs introdus la 18 noiembrie 2016 de Generics (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-469/13, Generics (UK)/Comisia

23

2017/C 30/29

Cauza C-590/16: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă

24

2017/C 30/30

Cauza C-591/16 P: Recurs introdus la 18 noiembrie 2016 de H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 18 noiembrie 2016 în cauza T-472/13 H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Comisia Europeană

25

2017/C 30/31

Cauza C-598/16 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Viktor Fedorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul

26

2017/C 30/32

Cauza C-599/16 P: Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Oleksandr Viktorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-348/14, Yanukovych/Consiliul

27

2017/C 30/33

Cauza C-600/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de National Iranian Tanker Company împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 14 septembrie 2016 în cauza T-207/15, National Iranian Tanker Company/Consiliul Uniunii Europene

28

2017/C 30/34

Cauza C-601/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Comisia Europeană

29

2017/C 30/35

Cauza C-602/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-111/14, Unitec Bio/Consiliul

31

2017/C 30/36

Cauza C-603/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia și PT Wilmar Nabati Indonesia/Consiliul

32

2017/C 30/37

Cauza C-604/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul

33

2017/C 30/38

Cauza C-605/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Consiliul

34

2017/C 30/39

Cauza C-606/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-80/14, PT Musim Mas/Consiliul

35

2017/C 30/40

Cauza C-607/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauzele T-112/14-T-116/14 și T-119/14, Molinos Río de la Plata și alții/Consiliul

36

2017/C 30/41

Cauza C-608/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-117/14/16: Cargill/Consiliul

37

2017/C 30/42

Cauza C-609/16 P: Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-118/14, LDC Argentina/Consiliul

38

2017/C 30/43

Cauza C-611/16 P: Recurs introdus la 25 noiembrie 2016 de Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, fostă Zoetis Products LLC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma/Comisia Europeană

39

2017/C 30/44

Cauza C-614/16 P: Recurs introdus la 28 noiembrie 2016 de Merck KGaA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-470/13, Merck KGaA/Comisia Europeană

40

Tribunalul

2017/C 30/45

Cauza T-248/13: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Al-Ghabra/Comisia [Politica externă și de securitate comună — Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii — Regulamentul (CE) nr. 881/2002 — Înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale unei persoane incluse într-o listă stabilită de un organ al Organizației Națiunilor Unite — Includerea numelui persoanei respective în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 881/2002 — Acțiune în anulare — Termen rezonabil — Obligația de a verifica și de a justifica temeinicia motivelor invocate — Control jurisdicțional]

42

2017/C 30/46

Cauza T-764/14: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisia [Contracte de achiziții publice de servicii — Procedură de cerere de ofertă — Asistență tehnică, dezvoltare și punere în aplicare a unui sistem de tranzit vamal al ASEAN (ACTS) — Respingerea ofertei depuse de un ofertant — Atribuirea contractului unui alt ofertant — Criterii de selecție — Criterii de atribuire — Obligația de motivare — Eroare vădită de apreciere — Egalitate de tratament — Transparență]

43

2017/C 30/47

Cauza T-95/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Printeos și alții/Comisia (Concurență — Înțelegeri — Piața europeană a plicurilor standard și a plicurilor speciale imprimate — Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE — Coordonarea prețurilor de vânzare și alocarea clientelei — Procedură de tranzacție — Amenzi — Cuantum de bază — Adaptare excepțională — Plafon de 10 % din cifra de afaceri totală — Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 — Obligația de motivare — Egalitate de tratament)

43

2017/C 30/48

Cauza T-397/15: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO – Symaga (PAL) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de decădere — Marcă a Uniunii Europene figurativă PAL — Declarare în parte a decăderii — Utilizare serioasă a mărcii — Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Formă care diferă de marca înregistrată — Norma 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr.o2868/95]

o

44

2017/C 30/49

Cauza T-548/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Café del Sol — Marca națională figurativă anterioară Café del Sol — Neprezentarea de probe în limba de procedură a opoziției — Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Dreptul la apărare]

45

2017/C 30/50

Cauza T-549/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CAFE DEL SOL — Marca națională figurativă anterioară Café del Sol — Neprezentarea unei dovezi în limba de procedură a opoziției — Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 — Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 — Dreptul la apărare]

45

2017/C 30/51

Cauza T-744/15: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Puro Italian Style/EUIPO (smartline) [Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative smartline — Motiv absolut de refuz — Lipsa caracterului distinctiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.o207/2009]

o

46

2017/C 30/52

Cauza T-745/15: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – Scorpio Poland/EUIPO – Eckes-Granini Group (YO!) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative YO! — Marcă națională verbală anterioară YO — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

46

2017/C 30/53

Cauza T-24/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană — Marca verbală FONTOLIVA — Marca națională verbală anterioară FUENOLIVA — Motiv relativ de refuz — Valabilitatea înregistrării mărcii anterioare — Prezentarea unor fapte și probe noi la Tribunal — Utilizare serioasă a mărcii anterioare — Competență de reformare — Articolul 8 alineatul (1) litera (b) articolul 42 alineatele (2) și (3) și articolele 65 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

47

2017/C 30/54

Cauza T-58/16: Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX) [Marcă a Uniunii Europene — Procedură de opoziție — Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene APAX — Marca internațională verbală anterioară APAX — Motiv relativ de refuz — Risc de confuzie — Similitudinea produselor și a serviciilor — Articolul 8 alineatul (1) literele (a)și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

48

2017/C 30/55

Cauza T-154/16: Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – Grid applications/EUIPO (APlan) [Marcă a Uniunii Europene — Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale APlan — Motiv absolut de refuz — Caracter descriptiv — Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009]

48

2017/C 30/56

Cauza T-809/16: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB

49

2017/C 30/57

Cauza T-811/16: Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2016 – Di Bernardo/Comisia

49

2017/C 30/58

Cauza T-813/16: Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Abes/Comisia

50

2017/C 30/59

Cauza T-818/16: Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2016 – Netflix International și Netflix/Comisia

51

2017/C 30/60

Cauza T-832/16: Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2016 – Celio International/Comisia

52

2017/C 30/61

Cauza T-835/16: Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2016 – Louvers Belgium/Comisia

53

2017/C 30/62

Cauza T-836/16: Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Rzeczpospolita Polska/Comisia

54

2017/C 30/63

Cauza T-841/16: Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2016 – Alex/Comisia

55

2017/C 30/64

Cauza T-855/16: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fertisac/ECHA

56

2017/C 30/65

Cauza T-865/16: Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fútbol Club Barcelona/Comisia

57

2017/C 30/66

Cauza T-868/16: Acțiune introdusă la 11 decembrie 2016 – QI și alții/Comisia și ECB

58

2017/C 30/67

Cauza T-872/16: Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – repowermap/EUIPO – Repower (REPOWER)

58

---

| RO | |
| --- | --- |

RO

---

IV Informări

INFORMĂRI PROVENIND DE LA INSTITUŢIILE, ORGANELE ȘI ORGANISMELE UNIUNII EUROPENE

Curtea de Justiție a Uniunii Europene

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/1 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/1

---

Ultimele publicații ale Curții de Justiție a Uniunii Europene în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

(2017/C 030/01)

Ultima publicație

JO C 22, 23.1.2017

Publicații anterioare

JO C 14, 16.1.2017

JO C 6, 9.1.2017

JO C 475, 19.12.2016

JO C 462, 12.12.2016

JO C 454, 5.12.2016

JO C 441, 28.11.2016

Aceste texte sunt disponibile pe

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Anunţuri

PROCEDURI JURISDICŢIONALE

Curtea de Justiție

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/2 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/2

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe)

(Cauza C-673/13 P) (1)

((Recurs - Acces la documentele instituțiilor - Regulamentul (CE) nr. 1049/2001 - Mediu - Convenția de la Aarhus - Regulamentul (CE) nr. 1367/2006 - Articolul 6 alineatul (1) - Riscul de a aduce atingere intereselor comerciale ale unei persoane fizice sau juridice - Noțiunea de informații care se referă la emisii în mediu - Documente privind procedura de autorizare a unei substanțe active conținute în produse fitosanitare - Substanța activă glifosat))

(2017/C 030/02)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: B. Smulders, P. Ondrůšek, P. Oliver și L. Pignataro-Nolin, agenți)

Interveniente în susținerea recurentei: American Chemistry Council Inc. (ACC), CropLife America Inc., National Association of Manufacturers of the United States of America (NAM) (repezentanți: M. Abenhaïm, avocat, K. Nordlander, advokat, și P. Harrison, solicitor), CropLife International AISBL (CLI) (reprezentanți: D. Abrahams, barrister, R. Cana și E. Mullier, avocats, precum și A. Patsa, dikigoros), European Chemical Industry Council (Cefic), European Crop Protection Association (ECPA) (reprezentanți: I. Antypas și D. Waelbroeck, avocats, precum și D. Slater, solicitor), European Crop Care Association (ECCA) (reprezentant: S. Pappas, dikigoros), Republica Federală Germania (reprezentanți: T. Henze și A. Lippstreu, agenți)

Celelalte părți din procedură: Stichting Greenpeace Nederland, Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (reprezentanți: B.N. Kloostra și A. van den Biesen, advocaten)

Intervenient în susținerea celeilaltei părţi în proces: Regatul Suediei (reprezentanţi: E. Karlsson, L. Swedenborg, A. Falk, U. Persson, C. Meyer-Seitz și N. Otte Widgren, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 8 octombrie 2013, Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia (T-545/11, EU:T:2013:523). |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 8 octombrie 2013, Stichting Greenpeace Nederland și PAN Europe/Comisia (T-545/11, EU:T:2013:523).

| 2) | Trimite cauza T-545/11 spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Trimite cauza T-545/11 spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

| 3) | Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

3)

Cererile privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

(1)  JO C 71, 8.3.2014.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/3 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/3

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 23 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de College van Beroep voor het Bedrijfsleven – Țările de Jos) – Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting/College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

(Cauza C-442/14) (1)

((Trimitere preliminară - Mediu - Convenția de la Aarhus - Directiva 2003/4/CE - Articolul 4 alineatul (2) - Accesul publicului la informații - Noțiunea „date privind emisiile în mediu” - Directiva 91/414/CEE - Directiva 98/8/CE - Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 - Introducere pe piață a unor produse fitosanitare și biodestructive - Confidențialitate - Protecția intereselor industriale și comerciale))

(2017/C 030/03)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

College van Beroep voor het Bedrijfsleven

Părțile din procedura principală

Reclamante: Bayer CropScience SA-NV, Stichting De Bijenstichting

Pârât: College voor de toelating van gewasbeschermingsmiddelen en biociden

Cu participarea: Makhtesim-Agan Holland BV

Dispozitivul

| 1) | Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că solicitantul unei autorizații de introducere pe piață a unui produs fitosanitar sau biodestructiv nu a cerut, în cadrul procedurii prevăzute pentru obținerea acestei autorizații, aplicarea regimului de confidențialitate în privința informațiilor furnizate în cadrul acestei proceduri în temeiul articolului 14 din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar, al articolului 19 din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive sau al articolului 33 alineatul (4) și al articolului 63 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului nu împiedică autoritatea competentă sesizată, după închiderea procedurii menționate, cu o cerere de acces la informațiile în cauză formulată în temeiul Directivei 2003/4 de către un terț să analizeze opoziția solicitantului în cauză la respectiva cerere de acces și să o respingă pe aceasta din urmă, dacă este cazul, în temeiul articolului 4 alineatul (2) primul paragraf litera (d) din directiva menționată, pentru motivul că dezvăluirea informațiilor în cauză ar aduce atingere confidențialității informațiilor comerciale sau industriale. |
| --- | --- |

1)

Articolul 4 alineatul (2) din Directiva 2003/4/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 28 ianuarie 2003 privind accesul publicului la informațiile despre mediu și de abrogare a Directivei 90/313/CEE a Consiliului trebuie interpretat în sensul că împrejurarea că solicitantul unei autorizații de introducere pe piață a unui produs fitosanitar sau biodestructiv nu a cerut, în cadrul procedurii prevăzute pentru obținerea acestei autorizații, aplicarea regimului de confidențialitate în privința informațiilor furnizate în cadrul acestei proceduri în temeiul articolului 14 din Directiva 91/414/CEE a Consiliului din 15 iulie 1991 privind introducerea pe piață a produselor de uz fitosanitar, al articolului 19 din Directiva 98/8/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 februarie 1998 privind comercializarea produselor biodestructive sau al articolului 33 alineatul (4) și al articolului 63 din Regulamentul (CE) nr. 1107/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 privind introducerea pe piață a produselor fitosanitare și de abrogare a Directivelor 79/117/CEE și 91/414/CEE ale Consiliului nu împiedică autoritatea competentă sesizată, după închiderea procedurii menționate, cu o cerere de acces la informațiile în cauză formulată în temeiul Directivei 2003/4 de către un terț să analizeze opoziția solicitantului în cauză la respectiva cerere de acces și să o respingă pe aceasta din urmă, dacă este cazul, în temeiul articolului 4 alineatul (2) primul paragraf litera (d) din directiva menționată, pentru motivul că dezvăluirea informațiilor în cauză ar aduce atingere confidențialității informațiilor comerciale sau industriale.

| 2) | Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2003/4 trebuie interpretat în sensul că:






  — | se încadrează în noțiunea „emisii în mediu” în sensul acestei dispoziții diseminarea în mediu de produse sau de substanțe, precum produsele fitosanitare sau biodestructive și substanțele pe care aceste produse le conțin, în măsura în care diseminarea în cauză este efectivă sau previzibilă în condiții normale sau realiste de utilizare; |
| --- | --- | --- |

2)

Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2003/4 trebuie interpretat în sensul că:

—

se încadrează în noțiunea „emisii în mediu” în sensul acestei dispoziții diseminarea în mediu de produse sau de substanțe, precum produsele fitosanitare sau biodestructive și substanțele pe care aceste produse le conțin, în măsura în care diseminarea în cauză este efectivă sau previzibilă în condiții normale sau realiste de utilizare;

| — | se încadrează în noțiunea „date privind emisiile în mediu” în sensul dispoziției menționate precizările privind natura, compoziția, cantitatea, data și locul „emisiilor în mediu” ale acestor produse sau substanțe, precum și datele referitoare la efectele emisiilor menționate asupra mediului pe termen mai mult sau mai puțin lung, în special informațiile referitoare la reziduurile prezente în mediu după aplicarea produsului în cauză și studiile privind măsurarea deviațiilor substanței la această aplicare, indiferent dacă datele respective rezultă din studii realizate în tot sau în parte pe teren, din studii realizate în laborator sau din studii privind translocațiile. |
| --- | --- |

—

se încadrează în noțiunea „date privind emisiile în mediu” în sensul dispoziției menționate precizările privind natura, compoziția, cantitatea, data și locul „emisiilor în mediu” ale acestor produse sau substanțe, precum și datele referitoare la efectele emisiilor menționate asupra mediului pe termen mai mult sau mai puțin lung, în special informațiile referitoare la reziduurile prezente în mediu după aplicarea produsului în cauză și studiile privind măsurarea deviațiilor substanței la această aplicare, indiferent dacă datele respective rezultă din studii realizate în tot sau în parte pe teren, din studii realizate în laborator sau din studii privind translocațiile.

| 3) | Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2003/4 trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei cereri de acces la informații privind emisii în mediu a căror dezvăluire ar aduce atingere unuia dintre interesele menționate la articolul 4 alineatul (2) primul paragraf literele (a), (d) și (f)-(h) din această directivă, trebuie să fie dezvăluite numai datele relevante care pot fi extrase din sursa de informație care privesc emisiile în mediu atunci când este posibilă disocierea acestor date de celelalte informații cuprinse în sursa menționată, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice. |
| --- | --- |

3)

Articolul 4 alineatul (2) al doilea paragraf din Directiva 2003/4 trebuie interpretat în sensul că, în cazul unei cereri de acces la informații privind emisii în mediu a căror dezvăluire ar aduce atingere unuia dintre interesele menționate la articolul 4 alineatul (2) primul paragraf literele (a), (d) și (f)-(h) din această directivă, trebuie să fie dezvăluite numai datele relevante care pot fi extrase din sursa de informație care privesc emisiile în mediu atunci când este posibilă disocierea acestor date de celelalte informații cuprinse în sursa menționată, ceea ce revine instanței de trimitere să verifice.

---

(1)  JO C 462, 22.12.2014.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/4 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/4

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Regatul Spaniei

(Cauza C-461/14) (1)

((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 2009/147/CE - Conservarea păsărilor sălbatice - Arii de protecție specială - Directiva 85/337/CEE - Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului - Directiva 92/43/CEE - Conservarea habitatelor naturale”))

(2017/C 030/04)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Hermes, E. Sanfrutos Cano, D. Loma-Osorio Lerena și G. Wilms, agenți)

Pârât: Regatul Spaniei (reprezentant: A. Gavela Llopis, agent)

Dispozitivul

| 1) | Prin neadoptarea măsurilor corespunzătoare pentru a evita în aria de protecție specială „Campiñas de Sevilla” deteriorarea habitatelor naturale și a habitatelor speciilor, precum și perturbările speciilor pentru care a fost stabilită această arie, Regatul Spaniei nu și a îndeplinit, în ceea ce privește perioada anterioară datei de 29 iulie 2008, obligațiile care îi reveneau în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice și, în ceea ce privește perioada ulterioară acestei date, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică. |
| --- | --- |

1)

Prin neadoptarea măsurilor corespunzătoare pentru a evita în aria de protecție specială „Campiñas de Sevilla” deteriorarea habitatelor naturale și a habitatelor speciilor, precum și perturbările speciilor pentru care a fost stabilită această arie, Regatul Spaniei nu și a îndeplinit, în ceea ce privește perioada anterioară datei de 29 iulie 2008, obligațiile care îi reveneau în temeiul articolului 4 alineatul (4) din Directiva 2009/147/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind conservarea păsărilor sălbatice și, în ceea ce privește perioada ulterioară acestei date, obligațiile care îi revin în temeiul articolului 6 alineatul (2) din Directiva 92/43/CEE a Consiliului din 21 mai 1992 privind conservarea habitatelor naturale și a speciilor de faună și floră sălbatică.

| 2) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

2)

Respinge în rest acțiunea.

| 3) | Comisia Europeană și Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

Comisia Europeană și Regatul Spaniei suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 462, 22.12.2014.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/5 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/5

---

Hotărârea Curții (Camera a cincea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Tribunal Tributário de Lisboa – Portugalia) – SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA/Fazenda Pública

(Cauza C-464/14) (1)

((Trimitere preliminară - Libera circulație a capitalurilor - Articolele 63-65 TFUE - Acordul de asociere CE Tunisia - Articolele 31, 34 și 89 - Acordul de asociere CE Liban - Articolele 31, 33 și 85 - Impozit pe profitul persoanelor juridice - Dividende încasate de la o societate stabilită în statul membru al societății beneficiare - Dividende încasate de la o societate stabilită într-un stat terț parte la acordul de asociere - Diferență de tratament - Restricție - Justificare - Eficacitatea controalelor fiscale - Posibilitatea de a invoca articolul 64 TFUE în prezența acordurilor de asociere CE Tunisia și CE Liban))

(2017/C 030/05)

Limba de procedură: portugheza

Instanța de trimitere

Tribunal Tributário de Lisboa

Părțile din procedura principală

Reclamantă: SECIL – Companhia Geral de Cal e Cimento SA

Pârâtă: Fazenda Pública

Dispozitivul

| 1) | Articolele 63 și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că:






  — | o societate stabilită în Portugalia care încasează dividende de la societăți stabilite în Tunisia și, respectiv, în Liban poate invoca articolul 63 TFUE pentru a contesta tratamentul fiscal rezervat acestor dividende în acest stat membru în temeiul unei reglementări care nu are ca obiect să se aplice exclusiv situațiilor în care societatea beneficiară exercită o influență decisivă asupra societății care efectuează distribuirea; |
| --- | --- | --- |

1)

Articolele 63 și 65 TFUE trebuie interpretate în sensul că:

—

o societate stabilită în Portugalia care încasează dividende de la societăți stabilite în Tunisia și, respectiv, în Liban poate invoca articolul 63 TFUE pentru a contesta tratamentul fiscal rezervat acestor dividende în acest stat membru în temeiul unei reglementări care nu are ca obiect să se aplice exclusiv situațiilor în care societatea beneficiară exercită o influență decisivă asupra societății care efectuează distribuirea;

| — | o reglementare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia o societate rezidentă într un stat membru poate efectua o deducere integrală sau parțială a dividendelor din baza sa de impozitare atunci când acestea sunt distribuite de o societate rezidentă în același stat membru, dar nu poate efectua o astfel de deducere atunci când societatea care efectuează distribuirea este rezidentă într un stat terț, constituie o restricție privind circulația capitalurilor între statele membre și statele terțe, care în principiu este interzisă de articolul 63 TFUE; |
| --- | --- |

—

o reglementare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia o societate rezidentă într un stat membru poate efectua o deducere integrală sau parțială a dividendelor din baza sa de impozitare atunci când acestea sunt distribuite de o societate rezidentă în același stat membru, dar nu poate efectua o astfel de deducere atunci când societatea care efectuează distribuirea este rezidentă într un stat terț, constituie o restricție privind circulația capitalurilor între statele membre și statele terțe, care în principiu este interzisă de articolul 63 TFUE;

| — | refuzul de a acorda o deducere integrală sau parțială din baza de impozitare a dividendelor încasate, în conformitate cu articolul 46 alineatele 1 și 8 din Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Coletivas (Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice), în versiunea în vigoare în anul 2009, poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când se dovedește imposibilă pentru autoritățile fiscale ale statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară obținerea din partea statului terț în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea acestor dividende a informațiilor care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la supunerea acestei din urmă societăți la plata impozitului; |
| --- | --- |

—

refuzul de a acorda o deducere integrală sau parțială din baza de impozitare a dividendelor încasate, în conformitate cu articolul 46 alineatele 1 și 8 din Código do Imposto sobre o Rendimento das Pessoas Coletivas (Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice), în versiunea în vigoare în anul 2009, poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când se dovedește imposibilă pentru autoritățile fiscale ale statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară obținerea din partea statului terț în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea acestor dividende a informațiilor care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la supunerea acestei din urmă societăți la plata impozitului;

| — | refuzul de a acorda o deducere parțială în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea menționată, nu poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situații în care supunerea societății care efectuează distribuirea la plata impozitului în statul membru în care este rezidentă nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire revine instanței de trimitere. |
| --- | --- |

—

refuzul de a acorda o deducere parțială în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea menționată, nu poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situații în care supunerea societății care efectuează distribuirea la plata impozitului în statul membru în care este rezidentă nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire revine instanței de trimitere.

| 2) | Articolul 64 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că:






  — | în măsura în care adoptarea regimului de avantaje fiscale pentru investițiile de natură contractuală, prevăzut la articolul 41 alineatul 5 litera b) din Estatuto dos Benefícios Fiscais (Statutul avantajelor fiscale), în versiunea sa în vigoare în anul 2009, și a regimului referitor la dividendele provenite din țări africane în care portugheza este limbă oficială și din Timorul de Est, prevăzut la articolul 42 din acest statut, nu a modificat cadrul juridic referitor la tratamentul dividendelor provenite din Tunisia și din Liban, adoptarea regimurilor menționate nu a afectat calificarea drept restricție existentă a excluderii dividendelor plătite de societățile stabilite în aceste state terțe de la posibilitatea de a beneficia de o deducere integrală sau parțială; |
| --- | --- | --- |

2)

Articolul 64 alineatul (1) TFUE trebuie interpretat în sensul că:

—

în măsura în care adoptarea regimului de avantaje fiscale pentru investițiile de natură contractuală, prevăzut la articolul 41 alineatul 5 litera b) din Estatuto dos Benefícios Fiscais (Statutul avantajelor fiscale), în versiunea sa în vigoare în anul 2009, și a regimului referitor la dividendele provenite din țări africane în care portugheza este limbă oficială și din Timorul de Est, prevăzut la articolul 42 din acest statut, nu a modificat cadrul juridic referitor la tratamentul dividendelor provenite din Tunisia și din Liban, adoptarea regimurilor menționate nu a afectat calificarea drept restricție existentă a excluderii dividendelor plătite de societățile stabilite în aceste state terțe de la posibilitatea de a beneficia de o deducere integrală sau parțială;

| — | un stat membru renunță la posibilitatea prevăzută la articolul 64 alineatul (1) TFUE atunci când, fără a abroga sau a modifica în mod formal reglementarea existentă, încheie un acord internațional, precum un acord de asociere, care prevede, într o dispoziție care are efect direct, o liberalizare a unei categorii de capitaluri vizate la articolul 64 alineatul (1) menționat; în consecință, o astfel de modificare a cadrului juridic trebuie asimilată, în ceea ce privește efectele sale asupra posibilității de a invoca articolul 64 alineatul (1) TFUE, introducerii unei reglementări noi, care are la bază o logică diferită de cea a reglementării existente; |
| --- | --- |

—

un stat membru renunță la posibilitatea prevăzută la articolul 64 alineatul (1) TFUE atunci când, fără a abroga sau a modifica în mod formal reglementarea existentă, încheie un acord internațional, precum un acord de asociere, care prevede, într o dispoziție care are efect direct, o liberalizare a unei categorii de capitaluri vizate la articolul 64 alineatul (1) menționat; în consecință, o astfel de modificare a cadrului juridic trebuie asimilată, în ceea ce privește efectele sale asupra posibilității de a invoca articolul 64 alineatul (1) TFUE, introducerii unei reglementări noi, care are la bază o logică diferită de cea a reglementării existente;

| 3) | Articolul 34 alineatul (1) din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, semnat la Bruxelles la 17 iulie 1995 și aprobat în numele Comunității Europene și al Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului prin Decizia 98/238/CE, CECO a Consiliului și a Comisiei din 26 ianuarie 1998, trebuie interpretat în sensul că:






  — | are efect direct și poate fi invocat într o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în care o societate rezidentă în Portugalia încasează dividende de la o societate rezidentă în Tunisia ca urmare a investiției directe pe care a realizat o în societatea care efectuează distribuirea, pentru a se opune tratamentului fiscal rezervat acestor dividende în Portugalia; |
| --- | --- | --- |

3)

Articolul 34 alineatul (1) din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, semnat la Bruxelles la 17 iulie 1995 și aprobat în numele Comunității Europene și al Comunității Europene a Cărbunelui și Oțelului prin Decizia 98/238/CE, CECO a Consiliului și a Comisiei din 26 ianuarie 1998, trebuie interpretat în sensul că:

—

are efect direct și poate fi invocat într o situație precum cea în discuție în litigiul principal, în care o societate rezidentă în Portugalia încasează dividende de la o societate rezidentă în Tunisia ca urmare a investiției directe pe care a realizat o în societatea care efectuează distribuirea, pentru a se opune tratamentului fiscal rezervat acestor dividende în Portugalia;

| — | o reglementare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia o societate rezidentă într un stat membru poate efectua o deducere integrală sau parțială din baza sa de impozitare a dividendelor încasate atunci când acestea sunt distribuite de o societate rezidentă în același stat membru, dar nu poate efectua o astfel de deducere atunci când societatea care efectuează distribuirea este rezidentă în Tunisia, constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor, interzisă în principiu, în ceea ce privește investițiile directe și în special repatrierea produsului acestor investiții, de articolul 34 alineatul (1) din acest acord; |
| --- | --- |

—

o reglementare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia o societate rezidentă într un stat membru poate efectua o deducere integrală sau parțială din baza sa de impozitare a dividendelor încasate atunci când acestea sunt distribuite de o societate rezidentă în același stat membru, dar nu poate efectua o astfel de deducere atunci când societatea care efectuează distribuirea este rezidentă în Tunisia, constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor, interzisă în principiu, în ceea ce privește investițiile directe și în special repatrierea produsului acestor investiții, de articolul 34 alineatul (1) din acest acord;

| — | efectul acestei dispoziții nu este limitat, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, de articolul 89 din acordul menționat; |
| --- | --- |

—

efectul acestei dispoziții nu este limitat, într-o situație precum cea în discuție în litigiul principal, de articolul 89 din acordul menționat;

| — | refuzul de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatele 1 și 8 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea în vigoare în anul 2009, o deducere integrală sau parțială a dividendelor încasate din baza de impozitare a societății beneficiare poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când se dovedește imposibilă pentru autoritățile fiscale ale statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară obținerea din partea Republicii Tunisiene, stat în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea acestor dividende, a unor informații care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la supunerea la plata impozitului a societății care efectuează distribuirea dividendelor menționate; |
| --- | --- |

—

refuzul de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatele 1 și 8 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea în vigoare în anul 2009, o deducere integrală sau parțială a dividendelor încasate din baza de impozitare a societății beneficiare poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când se dovedește imposibilă pentru autoritățile fiscale ale statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară obținerea din partea Republicii Tunisiene, stat în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea acestor dividende, a unor informații care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la supunerea la plata impozitului a societății care efectuează distribuirea dividendelor menționate;

| — | refuzul de a acorda o astfel de deducere parțială, în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea menționată, nu poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situațiile în care supunerea societății care efectuează distribuirea la plata impozitului în Tunisia, stat în care această societate este rezidentă, nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire revine instanței de trimitere. |
| --- | --- |

—

refuzul de a acorda o astfel de deducere parțială, în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea menționată, nu poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situațiile în care supunerea societății care efectuează distribuirea la plata impozitului în Tunisia, stat în care această societate este rezidentă, nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire revine instanței de trimitere.

| 4) | Articolul 31 din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, semnat la Luxemburg la 17 iunie 2002 și aprobat în numele Comunității Europene prin Decizia 2006/356/CE a Consiliului din 14 februarie 2006, trebuie interpretat în sensul că:






  — | are efect direct; |
| --- | --- | --- |

4)

Articolul 31 din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, semnat la Luxemburg la 17 iunie 2002 și aprobat în numele Comunității Europene prin Decizia 2006/356/CE a Consiliului din 14 februarie 2006, trebuie interpretat în sensul că:

—

are efect direct;

| — | o situație precum cea în discuție în litigiul principal, care privește tratamentul fiscal al dividendelor care decurg din investiții directe realizate în Liban de o persoană rezidentă în Portugalia, se înscrie în ipoteza vizată la articolul 33 alineatul (2) din acest acord; în consecință, articolul 33 alineatul (1) din acordul menționat nu se opune ca articolul 31 din acesta din urmă să fie invocat în speță; |
| --- | --- |

—

o situație precum cea în discuție în litigiul principal, care privește tratamentul fiscal al dividendelor care decurg din investiții directe realizate în Liban de o persoană rezidentă în Portugalia, se înscrie în ipoteza vizată la articolul 33 alineatul (2) din acest acord; în consecință, articolul 33 alineatul (1) din acordul menționat nu se opune ca articolul 31 din acesta din urmă să fie invocat în speță;

| — | o reglementare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia o societate rezidentă într un stat membru poate efectua o deducere integrală sau parțială din baza sa de impozitare a dividendelor încasate atunci când acestea sunt distribuite de o societate rezidentă în același stat membru, dar nu poate efectua o astfel de deducere atunci când societatea care efectuează distribuirea este rezidentă în Liban, constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor, interzisă în principiu de articolul 31 din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte; |
| --- | --- |

—

o reglementare precum cea în discuție în litigiul principal, potrivit căreia o societate rezidentă într un stat membru poate efectua o deducere integrală sau parțială din baza sa de impozitare a dividendelor încasate atunci când acestea sunt distribuite de o societate rezidentă în același stat membru, dar nu poate efectua o astfel de deducere atunci când societatea care efectuează distribuirea este rezidentă în Liban, constituie o restricție privind libera circulație a capitalurilor, interzisă în principiu de articolul 31 din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte;

| — | efectul acestei dispoziții nu este limitat, într o situație precum cea în discuție în litigiul principal, de articolul 85 din acordul menționat; |
| --- | --- |

—

efectul acestei dispoziții nu este limitat, într o situație precum cea în discuție în litigiul principal, de articolul 85 din acordul menționat;

| — | refuzul de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatele 1 și 8 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea în vigoare în anul 2009, o deducere integrală sau parțială a dividendelor încasate din baza de impozitare a societății beneficiare poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când se dovedește imposibilă pentru autoritățile fiscale ale statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară obținerea din partea Republicii Libaneze, stat în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea acestor dividende, a unor informații care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la supunerea la plata impozitului a societății care efectuează distribuirea dividendelor menționate; |
| --- | --- |

—

refuzul de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatele 1 și 8 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea în vigoare în anul 2009, o deducere integrală sau parțială a dividendelor încasate din baza de impozitare a societății beneficiare poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când se dovedește imposibilă pentru autoritățile fiscale ale statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară obținerea din partea Republicii Libaneze, stat în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea acestor dividende, a unor informații care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la supunerea la plata impozitului a societății care efectuează distribuirea dividendelor menționate;

| — | refuzul de a acorda o asemenea deducere parțială, în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea menționată, nu poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situații în care supunerea societății care efectuează distribuirea la plata impozitului în Liban, stat în care această societate este rezidentă, nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire revine instanței de trimitere. |
| --- | --- |

—

refuzul de a acorda o asemenea deducere parțială, în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea menționată, nu poate fi justificat prin motive imperative de interes general întemeiate pe necesitatea de a asigura eficacitatea controalelor fiscale atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situații în care supunerea societății care efectuează distribuirea la plata impozitului în Liban, stat în care această societate este rezidentă, nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire revine instanței de trimitere.

| 5) | În ceea ce privește consecințele interpretării articolelor 63-65 TFUE, precum și a Acordului euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, și ale Acordului euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, asupra litigiului principal:






  — | atunci când autoritățile statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară pot să obțină din partea Republicii Tunisiene, stat în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea dividendelor, informații care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la impozitarea societății care efectuează distribuirea acestor dividende, articolele 63 și 65 TFUE, precum și articolul 34 alineatul (1) din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, se opun refuzului de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatul 1 sau cu articolul 46 alineatul 8 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea în vigoare în anul 2009, o deducere integrală sau parțială din baza de impozitare a societății beneficiare a dividendelor distribuite, fără ca Republica Portugheză să poată invoca în această privință articolul 64 alineatul (1) TFUE; |
| --- | --- | --- |

5)

În ceea ce privește consecințele interpretării articolelor 63-65 TFUE, precum și a Acordului euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, și ale Acordului euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, asupra litigiului principal:

—

atunci când autoritățile statului membru în care este rezidentă societatea beneficiară pot să obțină din partea Republicii Tunisiene, stat în care este rezidentă societatea care efectuează distribuirea dividendelor, informații care permit să se verifice dacă este îndeplinită condiția referitoare la impozitarea societății care efectuează distribuirea acestor dividende, articolele 63 și 65 TFUE, precum și articolul 34 alineatul (1) din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, se opun refuzului de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatul 1 sau cu articolul 46 alineatul 8 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, în versiunea în vigoare în anul 2009, o deducere integrală sau parțială din baza de impozitare a societății beneficiare a dividendelor distribuite, fără ca Republica Portugheză să poată invoca în această privință articolul 64 alineatul (1) TFUE;

| — | articolele 63 și 65 TFUE, precum și articolul 34 alineatul (1) din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, și articolul 31 din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, se opun refuzului de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, o deducere parțială din baza de impozitare a societății beneficiare a dividendelor distribuite atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situații în care supunerea la plata impozitului a societăților care efectuează distribuirea în Tunisia și în Liban, state în care sunt rezidente aceste societăți, nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire îi revine instanței de trimitere, fără ca Republica Portugheză să poată invoca în această privință articolul 64 alineatul (1) TFUE; |
| --- | --- |

—

articolele 63 și 65 TFUE, precum și articolul 34 alineatul (1) din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitățile Europene și statele membre ale acestora, pe de o parte, și Republica Tunisiană, pe de altă parte, și articolul 31 din Acordul euromediteraneean de instituire a unei asocieri între Comunitatea Europeană și statele membre ale acesteia, pe de o parte, și Republica Libaneză, pe de altă parte, se opun refuzului de a acorda, în conformitate cu articolul 46 alineatul 11 din Codul privind impozitul pe profitul persoanelor juridice, o deducere parțială din baza de impozitare a societății beneficiare a dividendelor distribuite atunci când această dispoziție poate fi aplicată în situații în care supunerea la plata impozitului a societăților care efectuează distribuirea în Tunisia și în Liban, state în care sunt rezidente aceste societăți, nu poate fi verificată, aspect a cărui stabilire îi revine instanței de trimitere, fără ca Republica Portugheză să poată invoca în această privință articolul 64 alineatul (1) TFUE;

| — | sumele percepute cu încălcarea dreptului Uniunii Europene trebuie restituite contribuabilului cu dobândă. |
| --- | --- |

—

sumele percepute cu încălcarea dreptului Uniunii Europene trebuie restituite contribuabilului cu dobândă.

---

(1)  JO C 34, 2.2.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/7 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/7

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 23 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bundesgerichtshof – Germania) – Nelsons GmbH/Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

(Cauza C-177/15) (1)

([Trimitere preliminară - Informarea și protecția consumatorilor - Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 - Mențiuni nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare - Măsuri tranzitorii - Articolul 28 alineatul (2) - Produse care poartă mărci comerciale sau denumiri comerciale existente înainte de 1 ianuarie 2005 - Preparate pe bază de „flori de Bach” - Marca Uniunii Europene RESCUE - Produse comercializate ca medicamente înainte de 1 ianuarie 2005 și ca produse alimentare după această dată])

(2017/C 030/06)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bundesgerichtshof

Părțile din procedura principală

Recurentă: Nelsons GmbH

Intimate: Ayonnax Nutripharm GmbH, Bachblütentreff Ltd

Dispozitivul

Articolul 28 alineatul (2) prima teză din Regulamentul (CE) nr. 1924/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind mențiunile nutriționale și de sănătate înscrise pe produsele alimentare, astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 107/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 ianuarie 2008, trebuie interpretat în sensul că această dispoziție se aplică în situația în care un produs alimentar care poartă o marcă comercială sau o denumire comercială era, înainte de 1 ianuarie 2005, comercializat ca medicament, iar apoi, deși prezenta aceleași caracteristici materiale și purta aceeași marcă comercială sau aceeași denumire comercială, ca produs alimentar după această dată.

---

(1)  JO C 213, 29.6.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/8 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/8

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 23 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Franceză

(Cauza C-314/15) (1)

((Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Directiva 91/271/CEE - Tratarea apelor urbane reziduale - Articolul 4 alineatele (1) și (3) - Tratare secundară sau tratare echivalentă))

(2017/C 030/07)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: O. Beynet și E. Manhaeve, agenți)

Pârâtă: Republica Franceză (reprezentanți: S. Ghiandoni, A. Daly și D. Colas, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Prin faptul că nu a asigurat o tratare secundară sau o tratare echivalentă a apelor urbane reziduale provenite din aglomerările Goyave, Bastelica, Morne-à-l’Eau, Aiguilles-Château-Ville Vieille, Borgo-Nord, Isola, Plombières-les-Bains, Saint-Céré, Vincey, Etueffont, precum și Volx și Villeneuve, pentru toate evacuările, pentru aglomerări cu un echivalent-locuitor cuprins între 10 000 și 15 000, și pentru evacuările în ape dulci și în estuare, pentru aglomerări cu un echivalent-locuitor cuprins între 2 000 și 10 000, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 4 alineatele (1) și (3) din Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale, astfel cum a fost modificată de Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008. |
| --- | --- |

1)

Prin faptul că nu a asigurat o tratare secundară sau o tratare echivalentă a apelor urbane reziduale provenite din aglomerările Goyave, Bastelica, Morne-à-l’Eau, Aiguilles-Château-Ville Vieille, Borgo-Nord, Isola, Plombières-les-Bains, Saint-Céré, Vincey, Etueffont, precum și Volx și Villeneuve, pentru toate evacuările, pentru aglomerări cu un echivalent-locuitor cuprins între 10 000 și 15 000, și pentru evacuările în ape dulci și în estuare, pentru aglomerări cu un echivalent-locuitor cuprins între 2 000 și 10 000, Republica Franceză nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul dispozițiilor articolului 4 alineatele (1) și (3) din Directiva 91/271/CEE a Consiliului din 21 mai 1991 privind tratarea apelor urbane reziduale, astfel cum a fost modificată de Regulamentul (CE) nr. 1137/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 22 octombrie 2008.

| 2) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

2)

Respinge în rest acțiunea.

| 3) | Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

3)

Obligă Republica Franceză la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 294, 7.9.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/9 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/9

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona – Spania) – Mohamed Daouidi/Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal

(Cauza C-395/15) (1)

((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2000/78/CE - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Articolele 1-3 - Interzicerea oricărei discriminări pe motive de handicap - Existența unui „handicap” - Noțiunea „incapacități fizice, mentale, intelectuale sau senzoriale pe termen lung” - Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene - Articolele 3, 15, 21, 30, 31, 34 și 35 - Concedierea unui lucrător aflat în situație de incapacitate temporară de muncă, în sensul dreptului național, pentru o durată incertă))

(2017/C 030/08)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Juzgado de lo Social no 33 de Barcelona

Părțile din procedura principală

Reclamant: Mohamed Daouidi

Pârâte: Bootes Plus SL, Fondo de Garantía Salarial, Ministerio Fiscal

Dispozitivul

Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretată în sensul că:

| — | faptul că persoana în cauză se află în situație de incapacitate temporară de muncă, în sensul dreptului național, pentru o durată incertă, ca urmare a unui accident de muncă, nu înseamnă, în sine, că limitarea capacității acestei persoane poate fi calificată ca fiind „pe termen lung”, în sensul definiției termenului „handicap” vizate de această directivă, interpretată în lumina Convenției Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap, care a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2010/48/CE a Consiliului din 26 noiembrie 2009; |
| --- | --- |

—

faptul că persoana în cauză se află în situație de incapacitate temporară de muncă, în sensul dreptului național, pentru o durată incertă, ca urmare a unui accident de muncă, nu înseamnă, în sine, că limitarea capacității acestei persoane poate fi calificată ca fiind „pe termen lung”, în sensul definiției termenului „handicap” vizate de această directivă, interpretată în lumina Convenției Organizației Națiunilor Unite privind drepturile persoanelor cu handicap, care a fost aprobată în numele Comunității Europene prin Decizia 2010/48/CE a Consiliului din 26 noiembrie 2009;

| — | printre indiciile care permit să se considere că o astfel de limitare este „pe termen lung” figurează în special faptul că, la data faptei pretins discriminatorii, incapacitatea persoanei în cauză nu prezintă o perspectivă bine delimitată în ceea ce privește încetarea sa în scurt timp sau faptul că această incapacitate se poate prelungi semnificativ înainte de însănătoșirea persoanei respective și |
| --- | --- |

—

printre indiciile care permit să se considere că o astfel de limitare este „pe termen lung” figurează în special faptul că, la data faptei pretins discriminatorii, incapacitatea persoanei în cauză nu prezintă o perspectivă bine delimitată în ceea ce privește încetarea sa în scurt timp sau faptul că această incapacitate se poate prelungi semnificativ înainte de însănătoșirea persoanei respective și

| — | în cadrul verificării aspectului dacă limitarea capacității este „pe termen lung”, instanța de trimitere trebuie să se întemeieze pe toate elementele obiective de care dispune, în special pe documente și pe certificate privind starea acestei persoane, întocmite pe baza cunoștințelor și a datelor medicale și științifice actuale. |
| --- | --- |

—

în cadrul verificării aspectului dacă limitarea capacității este „pe termen lung”, instanța de trimitere trebuie să se întemeieze pe toate elementele obiective de care dispune, în special pe documente și pe certificate privind starea acestei persoane, întocmite pe baza cunoștințelor și a datelor medicale și științifice actuale.

---

(1)  JO C 354, 26.10.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/10 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/10

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 – Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG și alții (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV și alții (C-409/15 P)/Parlamentul European, Consiliul Uniunii Europene

(Cauzele conexate C-408/15 P și C-409/15 P) (1)

([Recurs - Acțiune în anulare - Articolul 263 al patrulea paragraf TFUE - Drept la acțiune - Calitate procesuală activă - Act care vizează în mod individual persoane fizice sau juridice în temeiul „anumitor calități care le sunt specifice” - Regulamentul (UE) nr. 511/2014 - Măsurile de conformitate destinate utilizatorilor prevăzute în Protocolul de la Nagoya privind accesul la resursele genetice și împărțirea corectă și echitabilă a beneficiilor care rezultă din utilizarea acestora în Uniune - Regulamentul (CE) nr. 2100/94 - Limitarea efectelor protecției comunitare a soiurilor de plante - Scutirea amelioratorilor])

(2017/C 030/09)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Ackermann Saatzucht GmbH & Co.KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG (C-408/15 P), ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV, Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV (C-409/15 P) (reprezentanți: P. de Jong, E. Bertolotto, K. Claeyé, P. Vlaemminck și B. Van Vooren, avocați)

Celelalte părți din procedură: Parlamentul European (reprezentanți: L. Visaggio, J. Rodrigues și R. van de Westelaken, agenți), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: M. Simm și M. Moore, agenți)

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursurile. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursurile.

| 2) | Obligă Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, M. Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV și Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Ackermann Saatzucht GmbH & Co. KG, Böhm-Nordkartoffel Agrarproduktion GmbH & Co. OHG, Deutsche Saatveredelung AG, Ernst Benary, Samenzucht GmbH, Freiherr Von Moreau Saatzucht GmbH, Hybro Saatzucht GmbH & Co. KG, Klemm + Sohn GmbH & Co. KG, KWS Saat AG, Norddeutsche Pflanzenzucht Hans-Georg Lembke KG, Nordsaat Saatzuchts GmbH, M. Peter Franck-Oberaspach, P. H. Petersen Saatzucht Lundsgaard GmbH, Saatzucht Streng – Engelen GmbH & Co. KG, Saka Pflanzenzucht GmbH & Co. KG, Strube Research GmbH & Co. KG, Gartenbau und Spezialkulturen Westhoff GbR, W. von Borries-Eckendorf GmbH & Co. KG, ABZ Aardbeien Uit Zaad Holding BV, Agriom BV, Agrisemen BV, Anthura BV, Barenbrug Holding BV, De Bolster BV, Evanthia BV, Gebr. Vletter & Den Haan VOF, Hilverda Kooij BV, Holland-Select BV, Könst Breeding BV, Koninklijke Van Zanten BV, Kweek- en Researchbedrijf Agirco BV, Kwekerij de Wester-Bouwing BV, Limgroup BV și Ontwikkelingsmaatschappij Het Idee BV la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 328, 5.10.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/11 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/11

---

Hotărârea Curții (Camera întâi) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de The Labour Court, Irlanda) – David L. Parris/Trinity College Dublin și alții

(Cauza C-443/15) (1)

([Trimitere preliminară - Egalitate de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă - Directiva 2000/78/CE - Articolul 2 - Interzicerea discriminării pe motive de orientare sexuală și de vârstă - Sistem național de pensii - Plata unei pensii de urmaș partenerului civil - Condiție - Încheierea parteneriatului înaintea celei de a șaizecea aniversări a persoanei afiliate la sistemul menționat - Uniune civilă - Imposibilitate în statul membru în cauză anterior anului 2010 - Relație durabilă dovedită - Articolul 6 alineatul (2) - Justificarea unui tratament diferențiat pe motive de vârstă])

(2017/C 030/10)

Limba de procedură: engleza

Instanța de trimitere

The Labour Court, Irlanda

Părțile din procedura principală

Recurent: Dr. David L. Parris

Intimați: Trinity College Dublin, Higher Education Authority, Department of Public Expenditure and Reform and Department of Education and Skills

Dispozitivul

| 1) | Articolul 2 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională care, în cadrul unui sistem de pensii ocupaționale, subordonează dreptul partenerilor civili supraviețuitori ai persoanelor afiliate de a beneficia de o pensie de urmaș condiției ca parteneriatul civil să fi fost încheiat înainte ca persoana afiliată să fi împlinit 60 de ani, cu toate că dreptul național nu permitea persoanei afiliate în cauză să încheie un parteneriat civil înainte de a atinge această limită de vârstă, nu constituie o discriminare pe motive de orientare sexuală. |
| --- | --- |

1)

Articolul 2 din Directiva 2000/78/CE a Consiliului din 27 noiembrie 2000 de creare a unui cadru general în favoarea egalității de tratament în ceea ce privește încadrarea în muncă și ocuparea forței de muncă trebuie interpretat în sensul că o reglementare națională care, în cadrul unui sistem de pensii ocupaționale, subordonează dreptul partenerilor civili supraviețuitori ai persoanelor afiliate de a beneficia de o pensie de urmaș condiției ca parteneriatul civil să fi fost încheiat înainte ca persoana afiliată să fi împlinit 60 de ani, cu toate că dreptul național nu permitea persoanei afiliate în cauză să încheie un parteneriat civil înainte de a atinge această limită de vârstă, nu constituie o discriminare pe motive de orientare sexuală.

| 2) | Articolul 2 și articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78 trebuie interpretate în sensul că o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal, care, în cadrul unui sistem de pensii ocupaționale, subordonează dreptul partenerilor civili supraviețuitori ai persoanelor afiliate de a beneficia de o pensie de urmaș condiției ca parteneriatul civil să fi fost încheiat înainte ca persoana afiliată să fi împlinit 60 de ani, cu toate că dreptul național nu permitea persoanei afiliate în cauză să încheie un parteneriat civil înainte de a atinge această limită de vârstă, nu constituie o discriminare pe motive de vârstă. |
| --- | --- |

2)

Articolul 2 și articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78 trebuie interpretate în sensul că o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal, care, în cadrul unui sistem de pensii ocupaționale, subordonează dreptul partenerilor civili supraviețuitori ai persoanelor afiliate de a beneficia de o pensie de urmaș condiției ca parteneriatul civil să fi fost încheiat înainte ca persoana afiliată să fi împlinit 60 de ani, cu toate că dreptul național nu permitea persoanei afiliate în cauză să încheie un parteneriat civil înainte de a atinge această limită de vârstă, nu constituie o discriminare pe motive de vârstă.

| 3) | Articolul 2 și articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78 trebuie interpretate în sensul că o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal nu este susceptibilă să instituie o discriminare bazată pe efectul combinat al orientării sexuale și al vârstei în cazul în care această reglementare nu constituie o discriminare nici pe motive de orientare sexuală, nici pe motive de vârstă, privite în mod izolat. |
| --- | --- |

3)

Articolul 2 și articolul 6 alineatul (2) din Directiva 2000/78 trebuie interpretate în sensul că o reglementare națională precum cea în discuție în litigiul principal nu este susceptibilă să instituie o discriminare bazată pe efectul combinat al orientării sexuale și al vârstei în cazul în care această reglementare nu constituie o discriminare nici pe motive de orientare sexuală, nici pe motive de vârstă, privite în mod izolat.

---

(1)  JO C 354, 26.10.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/12

---

Hotărârea Curții (Camera a doua) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Hessisches Landesarbeitsgericht – Germania) – Jürgen Webb-Sämann/Christopher Seagon (curateur à la faillite de Baumarkt Praktiker DIY GmbH)

(Cauza C-454/15) (1)

((Trimitere preliminară - Politica socială - Directiva 2008/94/CE - Articolul 8 - Protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului - Dispoziții privind securitatea socială - Domeniu de aplicare - Măsuri necesare în vederea protejării drepturilor dobândite sau pe cale de a fi dobândite ale lucrătorilor salariați în cadrul unui sistem suplimentar de pensii - Obligația de a prevedea un drept la separarea din masa insolvenței a contribuțiilor la pensie neachitate - Inexistență))

(2017/C 030/11)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Hessisches Landesarbeitsgericht

Părțile din procedura principală

Reclamant: Jürgen Webb-Sämann

Pârât: Christopher Seagon (acționând în calitate de lichidator al Baumarkt Praktiker DIY GmbH)

Dispozitivul

Articolul 8 din Directiva 2008/94/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 22 octombrie 2008 privind protecția lucrătorilor salariați în cazul insolvenței angajatorului trebuie interpretat în sensul că nu impune ca, în cazul insolvenței angajatorului, reținerile din salariu convertite în contribuții la pensie ale unui fost angajat, pe care respectivul angajator ar fi trebuit să le plătească într un cont de pensie în beneficiul acestui angajat, să fie excluse din masa insolvenței.

---

(1)  JO C 389, 23.11.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/12 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/12

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 30 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Franceză, Orange, Republica Federală Germania

(Cauza C-486/15 P) (1)

((Recurs - Ajutoare de stat - Măsuri financiare în favoarea France Télécom - Ofertă de împrumut din partea acționarilor - Declarații publice ale reprezentanților statului francez - Decizie prin care ajutorul este declarat incompatibil cu piața comună - Noțiunea „ajutor” - Noțiunea „avantaj economic” - Criteriul investitorului privat avizat - Obligația de motivare a Tribunalului - Limitele controlului jurisdicțional - Denaturarea deciziei în litigiu))

(2017/C 030/12)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Recurentă: Comisia Europeană (reprezentanți: C. Giolito, B. Stromsky, D. Grespan și T. Maxian Rusche, agenți)

Celelalte părți din procedură: Republica Franceză (reprezentanți: G. de Bergues, D. Colas și J. Bousin, agenți), Orange, fostă France Télécom (reprezentanți: S. Hautbourg și S. Cochard-Quesson, avocați), Republica Federală Germania

Dispozitivul

| 1) | Respinge recursul. |
| --- | --- |

1)

Respinge recursul.

| 2) | Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 381, 16.11.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/13

---

Hotărârea Curții (Camera a treia) din 1 decembrie 2016 – Toni Klement/Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO), Bullerjan GmbH

(Cauza C-642/15 P) (1)

([Recurs - Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Marcă a Uniunii Europene - Marcă tridimensională reprezentând forma unui cuptor - Articolul 51 alineatul (1) litera (a) - Cerere de decădere din drepturile asupra unei mărci a Uniunii Europene - Articolul 15 alineatul (1) al doilea paragraf litera (a) - Utilizare serioasă a mărcii - Respingerea cererii de declarare a nulității])

(2017/C 030/13)

Limba de procedură: germana

Părțile

Recurent: Toni Klement (reprezentant: J. Weiser, avocat)

Celelalte părți din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: A. Schifko, agent), Bullerjan GmbH

Dispozitivul

| 1) | Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 24 septembrie 2015, Klement/OAPI – Bullerjan (Forma unui cuptor) (T-211/14, nepublicată, EU:T:2015:688). |
| --- | --- |

1)

Anulează Hotărârea Tribunalului Uniunii Europene din 24 septembrie 2015, Klement/OAPI – Bullerjan (Forma unui cuptor) (T-211/14, nepublicată, EU:T:2015:688).

| 2) | Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene. |
| --- | --- |

2)

Trimite cauza spre rejudecare Tribunalului Uniunii Europene.

| 3) | Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul. |
| --- | --- |

3)

Cererea privind cheltuielile de judecată se soluționează odată cu fondul.

---

(1)  JO C 68, 22.2.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/13 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/13

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Bayerischer Verwaltungsgerichtshof – Germania) – Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde/Freistaat Bayern

(Cauza C-645/15) (1)

((Trimitere preliminară - Mediu - Evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului - Directiva 2011/92/UE - Proiect supus evaluării - Punctul 7 din anexa I - Acordul european asupra marilor drumuri de circulație internațională (AGR) - Lărgirea unei șosele cu patru benzi pe o lungime de mai puțin de 10 km))

(2017/C 030/14)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Bayerischer Verwaltungsgerichtshof

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Bund Naturschutz in Bayern e.V., Harald Wilde

Pârât: Freistaat Bayern

Cu participarea. Stadt Nürnberg

Dispozitivul

| 1) | Punctul 7 litera (c) din anexa I la Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului nu poate fi interpretat în sensul că această dispoziție vizează un proiect de amenajare rutieră care, deși privește, precum în cauza principală, o porțiune de șosea cu lungimea de mai puțin de 10 km, constă într-o lărgire sau într-o amenajare a unei șosele existente cu patru benzi sau mai mult. |
| --- | --- |

1)

Punctul 7 litera (c) din anexa I la Directiva 2011/92/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 13 decembrie 2011 privind evaluarea efectelor anumitor proiecte publice și private asupra mediului nu poate fi interpretat în sensul că această dispoziție vizează un proiect de amenajare rutieră care, deși privește, precum în cauza principală, o porțiune de șosea cu lungimea de mai puțin de 10 km, constă într-o lărgire sau într-o amenajare a unei șosele existente cu patru benzi sau mai mult.

| 2) | Punctul 7 litera (b) din anexa I la Directiva 2011/92 trebuie interpretat în sensul că „drumurile expres” în sensul acestei dispoziții reprezintă drumurile ale căror caracteristici tehnice sunt cele cuprinse în definiția care figurează la punctul II. 3 din anexa II la Acordul european asupra marilor drumuri de circulație internațională (AGR), semnat la Geneva la 15 noiembrie 1975, chiar și în cazul în care aceste drumuri nu fac parte din rețeaua de mari drumuri de circulație internațională, reglementată prin acest acord, sau sunt situate într-o zonă urbană. |
| --- | --- |

2)

Punctul 7 litera (b) din anexa I la Directiva 2011/92 trebuie interpretat în sensul că „drumurile expres” în sensul acestei dispoziții reprezintă drumurile ale căror caracteristici tehnice sunt cele cuprinse în definiția care figurează la punctul II. 3 din anexa II la Acordul european asupra marilor drumuri de circulație internațională (AGR), semnat la Geneva la 15 noiembrie 1975, chiar și în cazul în care aceste drumuri nu fac parte din rețeaua de mari drumuri de circulație internațională, reglementată prin acest acord, sau sunt situate într-o zonă urbană.

| 3) | Noțiunea „construire” în sensul punctului 7 litera (b) din anexa I la Directiva 2011/92 trebuie interpretată ca vizând realizarea unor lucrări inexistente anterior sau modificarea, în sens fizic, a unor lucrări preexistente. Pentru a aprecia dacă o astfel de modificare poate fi considerată echivalentă, prin amploarea și prin modalitățile sale, cu o astfel de construire, revine instanței de trimitere sarcina de a ține seama de ansamblul caracteristicilor lucrării vizate, iar nu numai de lungimea sa ori de menținerea rutei inițiale. |
| --- | --- |

3)

Noțiunea „construire” în sensul punctului 7 litera (b) din anexa I la Directiva 2011/92 trebuie interpretată ca vizând realizarea unor lucrări inexistente anterior sau modificarea, în sens fizic, a unor lucrări preexistente. Pentru a aprecia dacă o astfel de modificare poate fi considerată echivalentă, prin amploarea și prin modalitățile sale, cu o astfel de construire, revine instanței de trimitere sarcina de a ține seama de ansamblul caracteristicilor lucrării vizate, iar nu numai de lungimea sa ori de menținerea rutei inițiale.

---

(1)  JO C 90, 7.3.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/14 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/14

---

Hotărârea Curții (Camera a șasea) din 24 noiembrie 2016 (cerere de decizie preliminară formulată de Oberlandesgericht Düsseldorf – Germania) – Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG/BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH

(Cauza C-662/15) (1)

([Trimitere preliminară - Apropierea legislațiilor - Directiva 93/42/CEE - Dispozitive medicale - Dispozitiv din clasa I (pansamente chirurgicale) care a făcut obiectul unei proceduri de evaluare a conformității de către producător - Import paralel - Adăugare pe etichetă a datelor referitoare la importator - Procedură de evaluare suplimentară a conformității])

(2017/C 030/15)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Oberlandesgericht Düsseldorf

Părțile din procedura principală

Reclamantă și apelantă: Lohmann & Rauscher International GmbH & Co. KG

Pârâtă și intimată: BIOS Medical Services GmbH, fostă BIOS Naturprodukte GmbH

Dispozitivul

Articolul 1 alineatul (2) litera (f) și articolul 11 din Directiva 93/42/CEE a Consiliului din 14 iunie 1993 privind dispozitivele medicale, astfel cum a fost modificată prin Directiva 2007/47/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 5 septembrie 2007, trebuie interpretate în sensul că nu obligă un importator paralel al unui dispozitiv medical, precum cel în discuție în litigiul principal, care poartă marcajul CE și care a făcut obiectul unei evaluări a conformității în sensul articolului 11 menționat, să efectueze o nouă evaluare destinată să ateste conformitatea informațiilor care permit identificarea sa pe care le adaugă etichetei acestui dispozitiv în vederea introducerii sale pe piața statului membru în care are loc importul.

---

(1)  JO C 118, 4.4.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/15

---

Hotărârea Curții (Camera a zecea) din 1 decembrie 2016 – Comisia Europeană/Marele Ducat al Luxemburgului

(Cauza C-152/16) (1)

([Neîndeplinirea obligațiilor de către un stat membru - Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 - Norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier - Articolul 16 alineatele (1) și (5) - Registrul electronic național al întreprinderilor de transport rutier - Lipsa interconectării cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre])

(2017/C 030/16)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentant: J. Hottiaux, agent)

Pârât: Marele Ducat al Luxemburgului (reprezentant: D. Holderer, agent)

Dispozitivul

| 1) | Prin faptul că nu a instituit un registru electronic național al întreprinderilor de transport rutier pe deplin conform și interconectat cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului. |
| --- | --- |

1)

Prin faptul că nu a instituit un registru electronic național al întreprinderilor de transport rutier pe deplin conform și interconectat cu registrele electronice naționale ale celorlalte state membre, Marele Ducat al Luxemburgului nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 16 alineatele (1) și (5) din Regulamentul (CE) nr. 1071/2009 al Parlamentului European și al Consiliului din 21 octombrie 2009 de stabilire a unor norme comune privind condițiile care trebuie îndeplinite pentru exercitarea ocupației de operator de transport rutier și de abrogare a Directivei 96/26/CE a Consiliului.

| 2) | Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Marele Ducat al Luxemburgului la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 191, 30.5.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/15 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/15

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel/Germanwings GmbH

(Cauza C-520/16)

(2017/C 030/17)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Andrea Witzel, Jannis Witzel, Jazz Witzel

Pârâtă: Germanwings GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de caracter evitabil se referă numai la împrejurări excepționale survenite sau și la consecințele acestor împrejurări excepționale, mai precis la anularea sau întârzierea considerabilă? |
| --- | --- |

1)

Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de caracter evitabil se referă numai la împrejurări excepționale survenite sau și la consecințele acestor împrejurări excepționale, mai precis la anularea sau întârzierea considerabilă?

| 2) | În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Atunci când împrejurările excepționale afectează aeronava care a efectuat zborul anterior, operatorul efectiv de transport aerian trebuie să depună eforturi în direcția organizării unei aeronave înlocuitoare imediat după intervenția împrejurărilor excepționale la zborul anterior sau poate să aștepte până când este evident că împrejurările excepționale conduc la o întârziere considerabilă a zborului următor? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Atunci când împrejurările excepționale afectează aeronava care a efectuat zborul anterior, operatorul efectiv de transport aerian trebuie să depună eforturi în direcția organizării unei aeronave înlocuitoare imediat după intervenția împrejurărilor excepționale la zborul anterior sau poate să aștepte până când este evident că împrejurările excepționale conduc la o întârziere considerabilă a zborului următor?

| 3) | În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Rezervarea unui zbor subcharter nu este rezonabilă, atunci când costurile sunt aproximativ de trei ori mai mari decât costurile zborului efectiv? |
| --- | --- |

3)

În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Rezervarea unui zbor subcharter nu este rezonabilă, atunci când costurile sunt aproximativ de trei ori mai mari decât costurile zborului efectiv?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/16 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/16

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Amtsgericht Hannover (Germania) la 5 octombrie 2016 – Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter/Germanwings GmbH

(Cauza C-521/16)

(2017/C 030/18)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Amtsgericht Hannover

Părțile din procedura principală

Reclamanți: Ralf-Achim Vetter, Susanne Glang-Vetter, Anna Louisa Vetter, Carolin Marie Vetter

Pârâtă: Germanwings GmbH

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de caracter evitabil se referă numai la împrejurări excepționale survenite sau și la consecințele acestor împrejurări excepționale, mai precis la anularea sau întârzierea considerabilă? |
| --- | --- |

1)

Articolul 5 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea de caracter evitabil se referă numai la împrejurări excepționale survenite sau și la consecințele acestor împrejurări excepționale, mai precis la anularea sau întârzierea considerabilă?

| 2) | În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Atunci când împrejurările excepționale afectează aeronava care a efectuat zborul anterior, operatorul efectiv de transport aerian trebuie să depună eforturi în direcția organizării unei aeronave înlocuitoare imediat după intervenția împrejurărilor excepționale la zborul anterior sau poate să aștepte până când este evident că împrejurările excepționale conduc la o întârziere considerabilă a zborului următor? |
| --- | --- |

2)

În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Atunci când împrejurările excepționale afectează aeronava care a efectuat zborul anterior, operatorul efectiv de transport aerian trebuie să depună eforturi în direcția organizării unei aeronave înlocuitoare imediat după intervenția împrejurărilor excepționale la zborul anterior sau poate să aștepte până când este evident că împrejurările excepționale conduc la o întârziere considerabilă a zborului următor?

| 3) | În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Rezervarea unui zbor subcharter nu este rezonabilă, atunci când costurile sunt aproximativ de trei ori mai mari decât costurile zborului efectiv? |
| --- | --- |

3)

În cazul în care, în cadrul răspunsului la prima întrebare, Curtea consideră că noțiunea de caracter evitabil se referă la întârziere: Rezervarea unui zbor subcharter nu este rezonabilă, atunci când costurile sunt aproximativ de trei ori mai mari decât costurile zborului efectiv?

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/17

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Finanzgericht München (Germania) la 17 octombrie 2016 – Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH/Hauptzollamt München

(Cauza C-529/16)

(2017/C 030/19)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Finanzgericht München

Părțile din procedura principală

Reclamantă: Hamamatsu Photonics Deutschland GmbH

Pârât: Hauptzollamt München

Întrebările preliminare

| 1) | Dispozițiile articolului 28 și următoarele din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2000 (2), permit să se reţină drept valoare în vamă, pe baza unei chei de repartizare, un preț de transfer convenit, compus dintr-o sumă inițial facturată și declarată și dintr-o corecție forfetară efectuată după expirarea perioadei de decontare, indiferent dacă la finalul perioadei de decontare are loc o debitare sau o creditare ulterioară a persoanei implicate? |
| --- | --- |

1)

Dispozițiile articolului 28 și următoarele din Regulamentul (CEE) nr. 2913/92 al Consiliului din 12 octombrie 1992 de instituire a Codului vamal comunitar (1), astfel cum a fost modificat prin Regulamentul (CE) nr. 2700/2000 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 noiembrie 2000 (2), permit să se reţină drept valoare în vamă, pe baza unei chei de repartizare, un preț de transfer convenit, compus dintr-o sumă inițial facturată și declarată și dintr-o corecție forfetară efectuată după expirarea perioadei de decontare, indiferent dacă la finalul perioadei de decontare are loc o debitare sau o creditare ulterioară a persoanei implicate?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ:
  Poate fi verificată și, respectiv, stabilită valoarea în vamă cu ajutorul unor abordări simplificate, dacă trebuie să fie recunoscute efectele ajustărilor ulterioare ale prețurilor de transfer (atât în sus, cât și în jos)? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ:

Poate fi verificată și, respectiv, stabilită valoarea în vamă cu ajutorul unor abordări simplificate, dacă trebuie să fie recunoscute efectele ajustărilor ulterioare ale prețurilor de transfer (atât în sus, cât și în jos)?

---

(1)  JO 1992, L 302, p. 1, Ediție specială, 02/vol. 5, p. 58.

(2)  JO L 311, p. 17, Ediție specială, 02/vol. 13, p. 12.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/17 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/17

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 25 octombrie 2016 – Kevin Joseph Devine/Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

(Cauza C-538/16)

(2017/C 030/20)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Frankfurt am Main

Părțile din procedura principală

Reclamant: Kevin Joseph Devine

Pârâtă: Air Nostrum, Líneas Aéreas del Mediterráneo SA

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „în materie contractuală” include și dreptul la compensație, prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) și invocat în raport cu un operator efectiv de transport aerian, care nu este partener contractual al pasagerului în discuție? |
| --- | --- |

1)

Articolul 7 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 12 decembrie 2012 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „în materie contractuală” include și dreptul la compensație, prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) și invocat în raport cu un operator efectiv de transport aerian, care nu este partener contractual al pasagerului în discuție?

| 2) | În măsura în care se aplică articolul 7 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012:
  În cazul unui transport aerian de persoane pe o rută compusă din două zboruri, care nu presupune o ședere cu o durată considerabilă pe aeroportul de transfer, se consideră că locul executării, în sensul articolului 7 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1215/2012, este destinația finală a pasagerului, chiar dacă dreptul la compensație prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 și invocat în acțiunea introdusă se întemeiază pe o perturbare care a intervenit în timpul primului zbor, iar acțiunea a fost introdusă împotriva operatorului efectiv de transport aerian care a efectuat primul zbor al rutei, dar care nu este parte în contractul de transport? |
| --- | --- |

2)

În măsura în care se aplică articolul 7 punctul 1 din Regulamentul (UE) nr. 1215/2012:

În cazul unui transport aerian de persoane pe o rută compusă din două zboruri, care nu presupune o ședere cu o durată considerabilă pe aeroportul de transfer, se consideră că locul executării, în sensul articolului 7 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 1215/2012, este destinația finală a pasagerului, chiar dacă dreptul la compensație prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 și invocat în acțiunea introdusă se întemeiază pe o perturbare care a intervenit în timpul primului zbor, iar acțiunea a fost introdusă împotriva operatorului efectiv de transport aerian care a efectuat primul zbor al rutei, dar care nu este parte în contractul de transport?

---

(1)  JO L 351, p. 1.

(2)  JO L 36, p. 5.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Landgericht Frankfurt am Main (Germania) la 25 octombrie 2016 – Richard Rodriguez Serin/HOP!-Regional

(Cauza C-539/16)

(2017/C 030/21)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Landgericht Frankfurt am Main

Părțile din procedura principală

Reclamant: Richard Rodriguez Serin

Pârâtă: HOP!-Regional

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „în materie contractuală” include și dreptul la compensație, prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) și invocat împotriva unui operator de transport aerian care a efectuat zborul și care nu este partenerul contractual al pasagerilor în discuție? |
| --- | --- |

1)

Articolul 5 punctul 1 litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 44/2001 al Consiliului din 22 decembrie 2000 privind competența judiciară, recunoașterea și executarea hotărârilor în materie civilă și comercială (1) trebuie interpretat în sensul că noțiunea „în materie contractuală” include și dreptul la compensație, prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 al Parlamentului European și al Consiliului din 11 februarie 2004 de stabilire a unor norme comune în materie de compensare și de asistență a pasagerilor în eventualitatea refuzului la îmbarcare și anulării sau întârzierii prelungite a zborurilor și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 295/91 (2) și invocat împotriva unui operator de transport aerian care a efectuat zborul și care nu este partenerul contractual al pasagerilor în discuție?

| 2) | În măsura în care se aplică articolul 5 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001:
  În cazul unui transport aerian de persoane pe o rută compusă din două zboruri, care nu presupune o ședere cu o durată considerabilă pe aeroportul de transfer, se consideră că locul executării, în sensul articolului 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001, este locul de destinație al pasagerului, chiar dacă dreptul la compensație prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 și invocat în acțiunea introdusă se întemeiază pe o împrejurare care a intervenit în timpul primului zbor, iar acțiunea a fost introdusă împotriva operatorului de transport aerian care a efectuat primul zbor al rutei, dar care nu este parte în contractul de transport? |
| --- | --- |

2)

În măsura în care se aplică articolul 5 punctul 1 din Regulamentul (CE) nr. 44/2001:

În cazul unui transport aerian de persoane pe o rută compusă din două zboruri, care nu presupune o ședere cu o durată considerabilă pe aeroportul de transfer, se consideră că locul executării, în sensul articolului 5 punctul 1 litera (b) a doua liniuță din Regulamentul (CE) nr. 44/2001, este locul de destinație al pasagerului, chiar dacă dreptul la compensație prevăzut la articolul 7 din Regulamentul (CE) nr. 261/2004 și invocat în acțiunea introdusă se întemeiază pe o împrejurare care a intervenit în timpul primului zbor, iar acțiunea a fost introdusă împotriva operatorului de transport aerian care a efectuat primul zbor al rutei, dar care nu este parte în contractul de transport?

---

(1)  JO 2001, L 12, p. 1, Ediție specială, 19/vol. 3, p. 74

(2)  JO 2004, L 46, p. 1, Ediție specială, 07/vol. 12, p. 218

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/18 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/18

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Cour d'appel de Mons (Belgia) la 28 octombrie 2016 – État belge/Biologie Dr Antoine SPRL

(Cauza C-548/16)

(2017/C 030/22)

Limba de procedură: franceza

Instanța de trimitere

Cour d'appel de Mons

Părțile din procedura principală

Apelant: État belge

Intimată: Biologie Dr Antoine SPRL

Întrebarea preliminară

Este compatibil cu normele de întocmire a bilanțului prevăzute de A patra directivă a Consiliului din 25 iulie 1978 privind conturile anuale ale anumitor forme de societăți comerciale (Directiva 78/660/CEE, JO 1978, L 222, p. 11, Ediție specială, 17/vol. 1, p. 21), norme potrivit cărora:

| — | conturile anuale trebuie să ofere o imagine fidelă a patrimoniului, a situației financiare, precum și a rezultatelor societății [articolul 2 alineatul (3) din directivă]; |
| --- | --- |

—

conturile anuale trebuie să ofere o imagine fidelă a patrimoniului, a situației financiare, precum și a rezultatelor societății [articolul 2 alineatul (3) din directivă];

| — | provizioanele pentru riscuri și cheltuieli sunt destinate acoperirii pierderilor sau datoriilor a căror natură este clar definită și care, la data închiderii bilanțului, sunt fie probabile, fie sigure, dar în privința cărora nu sunt determinate valoarea sau data la care urmează să survină [articolul 20 alineatul (1) din directivă]; |
| --- | --- |

—

provizioanele pentru riscuri și cheltuieli sunt destinate acoperirii pierderilor sau datoriilor a căror natură este clar definită și care, la data închiderii bilanțului, sunt fie probabile, fie sigure, dar în privința cărora nu sunt determinate valoarea sau data la care urmează să survină [articolul 20 alineatul (1) din directivă];

| — | evaluarea trebuie efectuată cu respectarea principiului prudenței, în special:






  — | pot fi incluse doar beneficiile realizate la data închiderii bilanțului; |
| --- | --- | --- |

—

evaluarea trebuie efectuată cu respectarea principiului prudenței, în special:

—

pot fi incluse doar beneficiile realizate la data închiderii bilanțului;

| — | trebuie să se țină cont de toate riscurile previzibile și pierderile potențiale apărute în cursul exercițiului financiar în cauză sau în cursul exercițiului anterior, chiar dacă astfel de riscuri sau pierderi devin evidente între data închiderii bilanțului și data întocmirii acestuia [articolul 31 alineatul (1) litera (c) punctele (aa) și (bb) din directivă]; |
| --- | --- |

—

trebuie să se țină cont de toate riscurile previzibile și pierderile potențiale apărute în cursul exercițiului financiar în cauză sau în cursul exercițiului anterior, chiar dacă astfel de riscuri sau pierderi devin evidente între data închiderii bilanțului și data întocmirii acestuia [articolul 31 alineatul (1) litera (c) punctele (aa) și (bb) din directivă];

| — | trebuie să se țină cont de veniturile și cheltuielile aferente exercițiului la care se raportează conturile, indiferent de data încasării sau a plății veniturilor sau a cheltuielilor în cauză [articolul 31 alineatul (1) litera (d) din directivă]; |
| --- | --- |

—

trebuie să se țină cont de veniturile și cheltuielile aferente exercițiului la care se raportează conturile, indiferent de data încasării sau a plății veniturilor sau a cheltuielilor în cauză [articolul 31 alineatul (1) litera (d) din directivă];

| — | elementele posturilor de activ și de pasiv trebuie evaluate separat [articolul 31 alineatul (1) litera (e) din directivă] |
| --- | --- |

—

elementele posturilor de activ și de pasiv trebuie evaluate separat [articolul 31 alineatul (1) litera (e) din directivă]

faptul ca o societate emitentă a unei opțiuni pe acțiuni să poată contabiliza ca venit prețul cesiunii opțiunii respective în cursul exercițiului contabil în care se ridică opțiunea respectivă sau la expirarea duratei de valabilitate a acesteia pentru a ține seama de riscul pe care și-l asumă emitentul opțiunii în urma angajamentului asumat, [iar nu] în cursul exercițiului în care se realizează cesiunea opțiunii și prețul acesteia este dobândit în mod definitiv, riscul asumat de emitentul opțiunii fiind evaluat separat prin contabilizarea unui provizion?

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/19 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/19

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano (Italia) la 31 octombrie 2016 – Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano/Palais Kaiserkron Srl

(Cauza C-549/16)

(2017/C 030/23)

Limba de procedură: italiana

Instanța de trimitere

Commissione tributaria di Secondo Grado di Bolzano

Părțile din procedura principală

Apelantă: Agenzia delle Entrate – Direzione provinciale Ufficio controlli di Bolzano

Intimată: Palais Kaiserkron Srl

Întrebarea preliminară

Articolul 401 din Directiva 2006/112/CE a Consiliului din 28 noiembrie 2006 privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) trebuie interpretat în sensul că taxa pe valoarea adăugată și taxa de înregistrare [aplicate contractelor de locațiune de active de exploatare prevăzute la articolul 40 din Decretul Președintelui Republicii nr. 131 din 26 aprilie 1986 și la articolul 5 alineatul 1 litera a-bis) din partea întâi a tarifului anexat la același decret] pot fi colectate în mod cumulativ sau în sensul că acest din urmă impozit are caracter de taxă pe cifra de afaceri?

---

(1)  JO L 347, p. 1, Ediție specială, 09/vol. 3, p. 7.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Centrale Raad van Beroep (Țările de Jos) la 31 octombrie 2016 – J. Klein Schiphorst/Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

(Cauza C-551/16)

(2017/C 030/24)

Limba de procedură: neerlandeza

Instanța de trimitere

Centrale Raad van Beroep

Părțile din procedura principală

Apelant: J. Klein Schiphorst

Intimat: Raad van bestuur van het Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen

Întrebările preliminare

| 1) | Competența conferită prin articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1) poate fi exercitată, având în vedere articolul 63 și articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004, obiectivul și finalitatea Regulamentului nr. 883/2004, precum și libera circulație a persoanelor și a lucrătorilor, în sensul respingerii din principiu a unei cereri de prelungire a duratei de export a ajutorului de șomaj, cu excepția situației în care Uwv [Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen] consideră că prelungirea perioadei de export a prestațiilor nu poate fi refuzată în mod rezonabil, în cazul unor circumstanțe specifice ale cazului concret, de exemplu existența unei perspective dovedite și concrete de încadrare în muncă? |
| --- | --- |

1)

Competența conferită prin articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 883/2004 (1) poate fi exercitată, având în vedere articolul 63 și articolul 7 din Regulamentul nr. 883/2004, obiectivul și finalitatea Regulamentului nr. 883/2004, precum și libera circulație a persoanelor și a lucrătorilor, în sensul respingerii din principiu a unei cereri de prelungire a duratei de export a ajutorului de șomaj, cu excepția situației în care Uwv [Uitvoeringsinstituut werknemersverzekeringen] consideră că prelungirea perioadei de export a prestațiilor nu poate fi refuzată în mod rezonabil, în cazul unor circumstanțe specifice ale cazului concret, de exemplu existența unei perspective dovedite și concrete de încadrare în muncă?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ, în ce mod trebuie statele membre să exercite competența care le-a fost conferită prin articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 883/2004? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ, în ce mod trebuie statele membre să exercite competența care le-a fost conferită prin articolul 64 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 883/2004?

---

(1)  Regulamentul Parlamentului European și al Consiliului din 29 aprilie 2004 privind coordonarea sistemelor de securitate socială (JO 2004, L 166, p. 1, Ediție specială, 05/vol. 7, p. 82).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/20 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/20

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Kammergericht Berlin (Germania) la 3 noiembrie 2016 – Doris Margret Lisette Mahnkopf

(Cauza C-558/16)

(2017/C 030/25)

Limba de procedură: germana

Instanța de trimitere

Kammergericht Berlin

Părțile din procedura principală

Reclamantă și apelantă: Doris Margret Lisette Mahnkopf

Pârât: Sven Mahnkopf

Întrebările preliminare

| 1) | Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 650/2012 (1) trebuie interpretat în sensul că domeniul de aplicare al regulamentului („succesiunile privind patrimoniile persoanelor decedate”) se referă și la dispoziții naționale, precum articolul 1371 alineatul 1 din Codul Civil german (Bürgerliches Gesetzbuch, denumit în continuare „BGB”), care reglementează aspecte patrimoniale ale regimului matrimonial după decesul unui soț, prin majorarea cotei-părți din moștenire care revine celuilalt soț? |
| --- | --- |

1)

Articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul nr. 650/2012 (1) trebuie interpretat în sensul că domeniul de aplicare al regulamentului („succesiunile privind patrimoniile persoanelor decedate”) se referă și la dispoziții naționale, precum articolul 1371 alineatul 1 din Codul Civil german (Bürgerliches Gesetzbuch, denumit în continuare „BGB”), care reglementează aspecte patrimoniale ale regimului matrimonial după decesul unui soț, prin majorarea cotei-părți din moștenire care revine celuilalt soț?

| 2) | În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 68 litera (l) și articolul 67 alineatul (1) din Regulamentul nr. 650/2012 trebuie interpretate în sensul că cota de moștenire a soțului supraviețuitor poate fi inclusă integral în certificatul european de moștenitor, chiar dacă această cotă rezultă în parte dintr-o majorare efectuată în temeiul unei norme din materia aspectelor patrimoniale ale unui regim matrimonial precum cea prevăzută la articolul 1371 alineatul 1 BGB?
  În cazul unui răspuns negativ în principiu la întrebarea de mai sus, se poate totuși răspunde afirmativ în mod excepțional în cazul unor situații de fapt în care






  a) | certificatul de moștenitor are ca unic obiectiv să permită moștenitorilor să invoce, într-un alt stat membru determinat, drepturile asupra patrimoniului defunctului situat în acel alt stat membru, și |
| --- | --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns negativ la prima întrebare, articolul 68 litera (l) și articolul 67 alineatul (1) din Regulamentul nr. 650/2012 trebuie interpretate în sensul că cota de moștenire a soțului supraviețuitor poate fi inclusă integral în certificatul european de moștenitor, chiar dacă această cotă rezultă în parte dintr-o majorare efectuată în temeiul unei norme din materia aspectelor patrimoniale ale unui regim matrimonial precum cea prevăzută la articolul 1371 alineatul 1 BGB?

În cazul unui răspuns negativ în principiu la întrebarea de mai sus, se poate totuși răspunde afirmativ în mod excepțional în cazul unor situații de fapt în care

a)

certificatul de moștenitor are ca unic obiectiv să permită moștenitorilor să invoce, într-un alt stat membru determinat, drepturile asupra patrimoniului defunctului situat în acel alt stat membru, și

| b) | decizia în materie succesorală (articolele 4 și 21 din Regulamentul nr. 650/2012) și – indiferent de normele privind conflictul de legi aplicate – aspectele privind drepturile patrimoniale ale soților trebuie apreciate în temeiul aceleiași ordini juridice? |
| --- | --- |

b)

decizia în materie succesorală (articolele 4 și 21 din Regulamentul nr. 650/2012) și – indiferent de normele privind conflictul de legi aplicate – aspectele privind drepturile patrimoniale ale soților trebuie apreciate în temeiul aceleiași ordini juridice?

| 3) | În cazul unui răspuns negativ la primele două întrebări, articolul 68 litera (l) din Regulamentul nr. 650/2012 trebuie interpretat în sensul că cota de moștenire a soțului supraviețuitor, majorată în temeiul unei norme din materia regimului matrimonial poate fi înscrisă integral – dar numai cu titlu informativ – în certificatul european de moștenitor? |
| --- | --- |

3)

În cazul unui răspuns negativ la primele două întrebări, articolul 68 litera (l) din Regulamentul nr. 650/2012 trebuie interpretat în sensul că cota de moștenire a soțului supraviețuitor, majorată în temeiul unei norme din materia regimului matrimonial poate fi înscrisă integral – dar numai cu titlu informativ – în certificatul european de moștenitor?

---

(1)  Regulamentul (UE) nr. 650/2012 al Parlamentului European și al Consiliului din 4 iulie 2012 privind competența, legea aplicabilă, recunoașterea și executarea hotărârilor judecătorești și acceptarea și executarea actelor autentice în materie de succesiuni și privind crearea unui certificat european de moștenitor (JO L 201, p. 107).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/21 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/21

---

Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunal Superior de Justicia de Galicia (Spania) la 14 noiembrie 2016 – Grupo Norte Facility S.A./Angel Manuel Moreira Gómez

(Cauza C-574/16)

(2017/C 030/26)

Limba de procedură: spaniola

Instanța de trimitere

Tribunal Superior de Justicia de Galicia

Părțile din procedura principală

Apelantă: Grupo Norte Facility S.A.

Intimat: Angel Manuel Moreira Gómez

Întrebările preliminare

| 1) | În sensul principiului echivalenței între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată, trebuie considerate „situații comparabile” încetarea contractului de muncă pe baza unor „circumstanțe obiective” în temeiul articolului 49 alineatul 1 litera c) din ET [Estatuto de los Trabajadores (Statutul lucrătorilor), denumit în continuare „ET”] și cea bazată pe „motive obiective” în temeiul articolului 52 din ET și, prin urmare, diferența dintre valoarea indemnizațiilor acordate în cele două situații constituie un tratament diferențiat între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată, interzis de Directiva 1999/70/CE (1) a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP? |
| --- | --- |

1)

În sensul principiului echivalenței între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată, trebuie considerate „situații comparabile” încetarea contractului de muncă pe baza unor „circumstanțe obiective” în temeiul articolului 49 alineatul 1 litera c) din ET [Estatuto de los Trabajadores (Statutul lucrătorilor), denumit în continuare „ET”] și cea bazată pe „motive obiective” în temeiul articolului 52 din ET și, prin urmare, diferența dintre valoarea indemnizațiilor acordate în cele două situații constituie un tratament diferențiat între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată, interzis de Directiva 1999/70/CE (1) a Consiliului din 28 iunie 1999 privind acordul cadru cu privire la munca pe durată determinată, încheiat între CES, UNICE și CEEP?

| 2) | În cazul unui răspuns afirmativ, trebuie să se considere că obiectivele de politică socială care au condus la crearea contractului de suplinire justifică, de asemenea, conform clauzei 4 punctul 1 din acordul cadrul menționat anterior, tratamentul diferențiat constând în acordarea unei indemnizații mai mici pentru încetarea raportului de muncă, atunci când angajatorul optează în mod liber pentru încheierea pe durată determinată a contractului de suplinire? |
| --- | --- |

2)

În cazul unui răspuns afirmativ, trebuie să se considere că obiectivele de politică socială care au condus la crearea contractului de suplinire justifică, de asemenea, conform clauzei 4 punctul 1 din acordul cadrul menționat anterior, tratamentul diferențiat constând în acordarea unei indemnizații mai mici pentru încetarea raportului de muncă, atunci când angajatorul optează în mod liber pentru încheierea pe durată determinată a contractului de suplinire?

| 3) | În vederea asigurării efectului util al Directivei 1999/70/CE, în cazul în care se consideră că nu există un motiv rezonabil în sensul clauzei 4 punctul 1, trebuie să se interpreteze că tratamentul diferențiat existent în legislația spaniolă menționată între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată cu privire la indemnizația pentru încetarea contractului de muncă constituie una dintre formele de discriminare interzise de articolul 21 din cartă, fiind contrar principiilor egalității de tratament și nediscriminării, care fac parte dintre principiile generale ale dreptului Uniunii? |
| --- | --- |

3)

În vederea asigurării efectului util al Directivei 1999/70/CE, în cazul în care se consideră că nu există un motiv rezonabil în sensul clauzei 4 punctul 1, trebuie să se interpreteze că tratamentul diferențiat existent în legislația spaniolă menționată între lucrătorii temporari și cei pe durată nedeterminată cu privire la indemnizația pentru încetarea contractului de muncă constituie una dintre formele de discriminare interzise de articolul 21 din cartă, fiind contrar principiilor egalității de tratament și nediscriminării, care fac parte dintre principiile generale ale dreptului Uniunii?

---

(1)  JO 1999, L 175, p. 43, Ediţie specială, 05/vol. 5, p. 129.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/22 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/22

---

Recurs introdus la 17 noiembrie 2016 de Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-460/13, Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-586/16 P)

(2017/C 030/27)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Sun Pharmaceutical Industries Ltd, fostă Ranbaxy Laboratories Ltd, Ranbaxy (UK) Ltd (reprezentanți: R. Vidal, A. Penny, Solicitors, B. Kennelly QC, Barrister)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile recurentei

| — | Anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-460/13 în măsura în care respinge cererea de anulare a Deciziei Comisiei Europene din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 – Lundbeck (citalopram) formulată de recurente, în care s-a stabilit o încălcare prin obiect a articolului 101 alineatul (1) TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, în măsura în care le vizează pe recurente, |
| --- | --- |

—

Anularea Hotărârii Tribunalului în cauza T-460/13 în măsura în care respinge cererea de anulare a Deciziei Comisiei Europene din 19 iunie 2013 în cazul COMP/39226 – Lundbeck (citalopram) formulată de recurente, în care s-a stabilit o încălcare prin obiect a articolului 101 alineatul (1) TFUE și a articolului 53 din Acordul privind SEE, în măsura în care le vizează pe recurente,

| — | Anularea articolului 1 alineatul (4) din decizie în măsura în care le vizează pe recurente, |
| --- | --- |

—

Anularea articolului 1 alineatul (4) din decizie în măsura în care le vizează pe recurente,

| — | Anularea articolului 2 alineatul (4) din decizie în măsura în care impune amenzi recurentelor sau, în mod alternativ, reducerea cuantumului amenzii și |
| --- | --- |

—

Anularea articolului 2 alineatul (4) din decizie în măsura în care impune amenzi recurentelor sau, în mod alternativ, reducerea cuantumului amenzii și

| — | Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente în cauză și dispunerea oricăror alte măsuri pe care Curtea le consideră adecvate. |
| --- | --- |

—

Obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de recurente în cauză și dispunerea oricăror alte măsuri pe care Curtea le consideră adecvate.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Tribunalul a aplicat în mod eronat testul pentru demonstrarea încălcării articolului 101 alineatul (1) „prin obiect” instituit de Curtea de Justiție a UE (CJUE) în Cartes Bancaires/Comisia, C-67/13 P, ECLI:EU:C:2014:2204 (cunoscută sub numele „Cartes Bancaires”). Acordul dintre recurente și H. Lundbeck A/S (denumită în continuare „Lundbeck”), care a intrat în vigoare la 16 iunie 2002 (denumit în continuare „acordul”), prin natura sa, nu denatura concurența. Obiectivul său era soluționarea prima facie a unui litigiu dintre recurente și Lundbeck. Pentru a se stabili dacă acordul a denaturat sau nu a denaturat în realitate concurența, a fost necesar ca Comisia să îi examineze efectele. |
| --- | --- |

1.

Tribunalul a aplicat în mod eronat testul pentru demonstrarea încălcării articolului 101 alineatul (1) „prin obiect” instituit de Curtea de Justiție a UE (CJUE) în Cartes Bancaires/Comisia, C-67/13 P, ECLI:EU:C:2014:2204 (cunoscută sub numele „Cartes Bancaires”). Acordul dintre recurente și H. Lundbeck A/S (denumită în continuare „Lundbeck”), care a intrat în vigoare la 16 iunie 2002 (denumit în continuare „acordul”), prin natura sa, nu denatura concurența. Obiectivul său era soluționarea prima facie a unui litigiu dintre recurente și Lundbeck. Pentru a se stabili dacă acordul a denaturat sau nu a denaturat în realitate concurența, a fost necesar ca Comisia să îi examineze efectele.

| 2. | Cu ocazia stabilirii faptului că exista o „concurență potențială” materială între recurente și Lundbeck la data încheierii acordului, Tribunalul a denaturat în mod vădit probele din dosarul Curții. S-a solicitat Comisiei să demonstreze în mod obiectiv că recurentele aveau posibilitatea reală și concretă de a intra pe piață într-un mod viabil din punct de vedere economic. Probele demonstrau că (a) o astfel de intrare nu era o posibilitate reală sau concretă, nici obiectiv, nici în termeni de viabilitate economică, anterior expirării acordului și (b) în cadrul negocierilor premergătoare acordului, recurentele nu au fost încurajate să se exprime onest cu privire la gradul lor de pregătire pentru a intra pe piață și au indus în eroare Lundbeck să accepte atât să furnizeze propriul produs recurentelor la un preț redus și să facă o plată către acestea. Astfel, acest lucru a permis recurentelor să intre imediat pe piață, ceea ce, în mod fundamental, altfel nu ar fi putut face. Tribunalul nu a ținut seama de diferența principală dintre recurente și ceilalți producători de medicamente generice care au încheiat acorduri cu Lundbeck, respectiv de faptul că recurentele nu aveau nicio posibilitate realistă și concretă de a obține o autorizație de introducere pe piață în termenul prevăzut de acord. |
| --- | --- |

2.

Cu ocazia stabilirii faptului că exista o „concurență potențială” materială între recurente și Lundbeck la data încheierii acordului, Tribunalul a denaturat în mod vădit probele din dosarul Curții. S-a solicitat Comisiei să demonstreze în mod obiectiv că recurentele aveau posibilitatea reală și concretă de a intra pe piață într-un mod viabil din punct de vedere economic. Probele demonstrau că (a) o astfel de intrare nu era o posibilitate reală sau concretă, nici obiectiv, nici în termeni de viabilitate economică, anterior expirării acordului și (b) în cadrul negocierilor premergătoare acordului, recurentele nu au fost încurajate să se exprime onest cu privire la gradul lor de pregătire pentru a intra pe piață și au indus în eroare Lundbeck să accepte atât să furnizeze propriul produs recurentelor la un preț redus și să facă o plată către acestea. Astfel, acest lucru a permis recurentelor să intre imediat pe piață, ceea ce, în mod fundamental, altfel nu ar fi putut face. Tribunalul nu a ținut seama de diferența principală dintre recurente și ceilalți producători de medicamente generice care au încheiat acorduri cu Lundbeck, respectiv de faptul că recurentele nu aveau nicio posibilitate realistă și concretă de a obține o autorizație de introducere pe piață în termenul prevăzut de acord.

| 3. | În orice caz, nu ar fi trebuit să se impună vreo sancțiune recurentelor. La data acordului, în orientările Comisiei nu se considera că un astfel de acord constituie o încălcare „prin obiect”. Este vorba despre un caz nou, în care Lundbeck a beneficiat de protecție prima facie față de concurență, sub forma brevetelor sale și a barierelor legislative, pe când recurentele și-au ameliorat capacitatea de a concura cu Lundbeck pe piața relevantă prin obținerea unor cantități la preț redus din produsul Lundbeck, pe care recurentele puteau aplica eticheta proprie. Sancțiunea aplicată recurentelor a ignorat caracterul de noutate al încălcării și întârzierea nerezonabilă a Comisiei: notificarea privind investigația s-ar fi putut transmite recurentelor cu mai mult de cinci ani anterior datei la care s-a transmis efectiv. |
| --- | --- |

3.

În orice caz, nu ar fi trebuit să se impună vreo sancțiune recurentelor. La data acordului, în orientările Comisiei nu se considera că un astfel de acord constituie o încălcare „prin obiect”. Este vorba despre un caz nou, în care Lundbeck a beneficiat de protecție prima facie față de concurență, sub forma brevetelor sale și a barierelor legislative, pe când recurentele și-au ameliorat capacitatea de a concura cu Lundbeck pe piața relevantă prin obținerea unor cantități la preț redus din produsul Lundbeck, pe care recurentele puteau aplica eticheta proprie. Sancțiunea aplicată recurentelor a ignorat caracterul de noutate al încălcării și întârzierea nerezonabilă a Comisiei: notificarea privind investigația s-ar fi putut transmite recurentelor cu mai mult de cinci ani anterior datei la care s-a transmis efectiv.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/23 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/23

---

Recurs introdus la 18 noiembrie 2016 de Generics (UK) Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-469/13, Generics (UK)/Comisia

(Cauza C-588/16 P)

(2017/C 030/28)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Generics (UK) Ltd (reprezentanți: I. Vandenborre, advocaat, T. Goetz, avocat)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile recurentei

| — | Anularea hotărârii sau adoptarea oricărei alte măsuri necesare. |
| --- | --- |

—

Anularea hotărârii sau adoptarea oricărei alte măsuri necesare.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Primul motiv. Tribunalul nu a demonstrat că acordurile de soluționare pe cale amiabilă constituie încălcări „prin obiect” în sensul Hotărârii Cartes Bancaires. În special, Tribunalul nu explică modul în care acordurile de soluționare pe cale amiabilă prezintă prin ele însele un grad suficient de nocivitate pentru concurență fără necesitatea de a se evalua efectele prezente și potențiale. În schimb, Tribunalul își exprimă dubiile și incertitudinea cu privire la aspectele critice din analiza acordurilor de soluționare pe cale amiabilă. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv. Tribunalul nu a demonstrat că acordurile de soluționare pe cale amiabilă constituie încălcări „prin obiect” în sensul Hotărârii Cartes Bancaires. În special, Tribunalul nu explică modul în care acordurile de soluționare pe cale amiabilă prezintă prin ele însele un grad suficient de nocivitate pentru concurență fără necesitatea de a se evalua efectele prezente și potențiale. În schimb, Tribunalul își exprimă dubiile și incertitudinea cu privire la aspectele critice din analiza acordurilor de soluționare pe cale amiabilă.

| 2. | Al doilea motiv. Probele care susțin concluziile Tribunalului nu îndeplinesc condițiile privind probele pertinente, fiabile, concordante și complete, pe care Tribunalul le-a identificat drept necesare pentru a proba o încălcare „prin obiect”. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv. Probele care susțin concluziile Tribunalului nu îndeplinesc condițiile privind probele pertinente, fiabile, concordante și complete, pe care Tribunalul le-a identificat drept necesare pentru a proba o încălcare „prin obiect”.

| 3. | Al treilea motiv. Tribunalul inversează sarcina probei atunci când impune Generics (UK) cerința de a demonstra că o acțiune în justiție ar fi urmat în mod cert în cazul unei intrări cu risc și că Generics (UK) ar fi pierdut în mod cert, pentru a susține legalitatea acordurilor de soluționare pe cale amiabilă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv. Tribunalul inversează sarcina probei atunci când impune Generics (UK) cerința de a demonstra că o acțiune în justiție ar fi urmat în mod cert în cazul unei intrări cu risc și că Generics (UK) ar fi pierdut în mod cert, pentru a susține legalitatea acordurilor de soluționare pe cale amiabilă.

| 4. | Al patrulea motiv. Tribunalul nu a realizat o analiză completă a respingerii aplicabilității articolului 101 alineatul (3) TFUE de către Comisie. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv. Tribunalul nu a realizat o analiză completă a respingerii aplicabilității articolului 101 alineatul (3) TFUE de către Comisie.

| 5. | Al cincilea motiv. Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când și-a aplicat competențele de control judecătoresc ultra vires la stabilirea unei noi încălcări a articolului 101 alineatul (1) TFUE care nu a fost formulat în decizie și prin care a substituit concluziile Comisiei cu cele proprii. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv. Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când și-a aplicat competențele de control judecătoresc ultra vires la stabilirea unei noi încălcări a articolului 101 alineatul (1) TFUE care nu a fost formulat în decizie și prin care a substituit concluziile Comisiei cu cele proprii.

| 6. | Al șaselea motiv. Tribunalul nu a identificat probe clare, precise și concordante în susținerea concluziei potrivit căreia Generics (UK) a săvârșit încălcarea invocată cu intenție sau din neglijență, astfel cum se impune în temeiul articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul Consiliului (CE) nr. 1/2003 (1) din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea motiv. Tribunalul nu a identificat probe clare, precise și concordante în susținerea concluziei potrivit căreia Generics (UK) a săvârșit încălcarea invocată cu intenție sau din neglijență, astfel cum se impune în temeiul articolului 23 alineatul (2) din Regulamentul Consiliului (CE) nr. 1/2003 (1) din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat.

---

(1)  JO 2003, L 1, p. 1.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/24 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/24

---

Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Comisia Europeană/Republica Elenă

(Cauza C-590/16)

(2017/C 030/29)

Limba de procedură: greaca

Părțile

Reclamantă: Comisia Europeană (reprezentanți: Flavia Tomat și Aikaterini Kyratsou, agenți)

Pârâtă: Republica Elenă

Concluziile reclamantei

| — | Constatarea faptului că, în temeiul articolului 258 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, prin adoptarea și menținerea în vigoare a unei reglementări care permite punerea la dispoziție de produse petroliere fără aplicarea de accize în stațiile de distribuție a carburanților ale societății „Hellenic Duty Free Shops SA” situate la punctele de trecere a frontierei din Kipoi pe fluviul Evros, Kakavia și Evzoni, care sunt toate situate la frontieră cu țări terțe – mai precis, cu Turcia, Albania și, respectiv, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei – Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE (1); |
| --- | --- |

—

Constatarea faptului că, în temeiul articolului 258 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, prin adoptarea și menținerea în vigoare a unei reglementări care permite punerea la dispoziție de produse petroliere fără aplicarea de accize în stațiile de distribuție a carburanților ale societății „Hellenic Duty Free Shops SA” situate la punctele de trecere a frontierei din Kipoi pe fluviul Evros, Kakavia și Evzoni, care sunt toate situate la frontieră cu țări terțe – mai precis, cu Turcia, Albania și, respectiv, fosta Republică iugoslavă a Macedoniei – Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul articolului 7 alineatul (1) din Directiva 2008/118/CE (1);

| — | obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Republicii Elene la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Potrivit avizului motivat din 1 septembrie 2014 transmis de Comisie autorităților elene, prin aprobarea punerii la dispoziție, în stațiile de distribuție a carburanților gestionate de societatea „Hellenic Duty Free Shops SA”, situate la punctele de trecere a frontierei din Kipoi pe fluviul Evros, Kakavia și Evzoni, de produse petroliere cărora nu le sunt aplicate accize, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2008/118/CE privind regimul general al accizelor, întrucât aceasta nu consideră că punerea la dispoziție constituie o adevărată eliberare pentru consum. Furnizarea directă de combustibil vehiculelor în stațiile de distribuție a carburanților menționate constituie o eliberare pentru consum și este supusă accizelor. |
| --- | --- |

1.

Potrivit avizului motivat din 1 septembrie 2014 transmis de Comisie autorităților elene, prin aprobarea punerii la dispoziție, în stațiile de distribuție a carburanților gestionate de societatea „Hellenic Duty Free Shops SA”, situate la punctele de trecere a frontierei din Kipoi pe fluviul Evros, Kakavia și Evzoni, de produse petroliere cărora nu le sunt aplicate accize, Republica Elenă nu și-a îndeplinit obligațiile care îi revin în temeiul Directivei 2008/118/CE privind regimul general al accizelor, întrucât aceasta nu consideră că punerea la dispoziție constituie o adevărată eliberare pentru consum. Furnizarea directă de combustibil vehiculelor în stațiile de distribuție a carburanților menționate constituie o eliberare pentru consum și este supusă accizelor.

| 2. | Cazurile de derogare de la principiul general potrivit căruia accizele devin exigibile în statul membru în care are loc consumul sunt expres indicate de legiuitorul Uniunii. Aplicarea procedurilor simplificate pentru export într-o țară terță cu ocazia punerii la dispoziție de produse petroliere supuse accizelor este contrară Directivei 2008/118, întrucât nu intră în domeniul de aplicare al uneia dintre dispozițiile relevante ale acesteia din urmă. |
| --- | --- |

2.

Cazurile de derogare de la principiul general potrivit căruia accizele devin exigibile în statul membru în care are loc consumul sunt expres indicate de legiuitorul Uniunii. Aplicarea procedurilor simplificate pentru export într-o țară terță cu ocazia punerii la dispoziție de produse petroliere supuse accizelor este contrară Directivei 2008/118, întrucât nu intră în domeniul de aplicare al uneia dintre dispozițiile relevante ale acesteia din urmă.

---

(1)  JO 2009, L 9, p. 9.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/25 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/25

---

Recurs introdus la 18 noiembrie 2016 de H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 18 noiembrie 2016 în cauza T-472/13 H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-591/16 P)

(2017/C 030/30)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: H. Lundbeck A/S, Lundbeck Ltd (reprezentanți: R. Subiotto QC, Barrister, T. Kuhn, avocați)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA)

Concluziile recurentei

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea, în tot sau în parte, a hotărârii; |
| --- | --- |

—

anularea, în tot sau în parte, a hotărârii;

| — | anularea deciziei, în măsura în care este aplicabilă recurentelor sau, cu titlu subsidiar, anularea amenzilor aplicate recurentelor în temeiul deciziei sau, cu titlu mai subsidiar, reducerea substanțială a amenzilor aplicate recurentelor în temeiul deciziei; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei, în măsura în care este aplicabilă recurentelor sau, cu titlu subsidiar, anularea amenzilor aplicate recurentelor în temeiul deciziei sau, cu titlu mai subsidiar, reducerea substanțială a amenzilor aplicate recurentelor în temeiul deciziei;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli ale recurentelor, aferente prezentei proceduri și procedurii în fața Tribunalului; |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și a altor cheltuieli ale recurentelor, aferente prezentei proceduri și procedurii în fața Tribunalului;

| — | în cazul în care este necesar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare în conformitate cu hotărârea Curții; |
| --- | --- |

—

în cazul în care este necesar, trimiterea cauzei Tribunalului spre rejudecare în conformitate cu hotărârea Curții;

| — | dispunerea oricăror alte măsuri pe care Curtea le consideră adecvate. |
| --- | --- |

—

dispunerea oricăror alte măsuri pe care Curtea le consideră adecvate.

Motivele și principalele argumente

Prin intermediul primului motiv, recurentele susțin că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept întrucât a confirmat concluzia Comisiei potrivit căreia acordurile aveau ca obiect restrângerea concurenței. Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept întrucât a considerat că un acord restrânge concurența prin obiect chiar dacă intră în domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck. Un astfel de acord nu poate fi considerat prin însăși natura sa dăunător pentru concurență din moment ce conține restrângeri comparabile cu cele pe care titularul brevetului le-ar fi putut obține prin decizii judiciare adoptate pentru punerea în aplicare a brevetelor sale. O simplă plată nu poate transforma un acord, de altfel legitim și neproblematic, precum un acord de soluționare amiabilă care intră în domeniul de aplicare al brevetului, într-o restrângere a concurenței prin obiect. În consecință, acordul GUK UK, cu privire la care Tribunalul a considerat că intră în domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck, nu ar fi trebuit să fie considerat că restrânge concurența prin obiect. Aceeași concluzie se aplică celorlalte cinci acorduri, întrucât Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a considerat că depășesc domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck.

Prin intermediul celui de al doilea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a aplicat criteriul juridic corect pentru a examina dacă cinci dintre cele șase acorduri conțineau restrângeri care depășeau domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck. Tribunalul ar fi trebuit să examineze dacă exista un „acord de voințe” în sensul articolului 101 TFEU între Lundbeck și fiecare dintre întreprinderile de generice pentru ca acordul (acordurile relevante), cu excepția acordului GUK UK, să impună restrângeri care depășesc domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck. Aplicarea acestui criteriu conduce inevitabil la concluzia juridică că acordurile intrau în obiectul brevetelor deținute de Lundbeck.

Prin intermediul celui de al treilea motiv, recurentele susțin că, chiar dacă calificarea juridică a Tribunalului potrivit căreia cinci sau mai puține dintre cele șase acorduri depășeau domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck ar fi corectă, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a ajuns la concluzia că acordurile care depășeau cadrul brevetelor restrângeau concurența prin obiect. În contextul lor economic și juridic, acordurile nu erau prin însăși natura lor dăunătoare pentru concurență și nu sunt comparabile cu acordurile de împărțire a pieței, iar Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât nu a examinat un scenariu contrafactual.

Prin intermediul celui de al patrulea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și o eroare vădită de apreciere a probelor și a oferit o motivare contradictorie întrucât a confirmat concluzia Comisiei potrivit căreia Lundbeck și întreprinderile de generice erau concurenți reali sau potențiali la momentul încheierii acordurilor, indiferent dacă produsele întreprinderilor de generice încălcau sau nu brevetele deținute de Lundbeck. În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a făcut abstracție de existența unor obstacole juridice, și anume brevetele deținute de Lundbeck, care împiedicau intrarea pe piață a întreprinderilor de generice cu produse de citalopram contrafăcute. În al doilea rând, concluzia Tribunalului potrivit căreia Lundbeck se îndoia de validitatea brevetelor sale este viciată de o eroare de drept, de o eroare vădită de apreciere a probelor și de o motivare contradictorie. În al treilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept considerând că probele care datau de după încheierea acordurilor, dar care totuși în multe cazuri datau de dinainte de expirarea acordurilor, nu pot fi decisive pentru a examina dacă întreprinderile de generice erau concurenți potențiali pentru Lundbeck. Aceste documente includ dovezi științifice că întreprinderile de generice și producătorii lor de IFA au încălcat brevetele deținute de Lundbeck, ordonanțe ale instanțelor naționale prin care fuseseră emise somații preliminare sau alte forme de măsuri provizorii în favoarea Lundbeck împotriva produselor de citalopram bazate pe IFA pe care unele dintre întreprinderile generice le-au folosit și confirmarea Oficiului European de Brevete (OEB) cu privire la validitatea brevetului de cristalizare al Lundbeck sub toate aspectele relevante, a cărui forță Comisia o pusese la îndoială. În cele din urmă, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și nu a motivat întrucât a considerat că fiecare dintre întreprinderile de generice a avut posibilități reale și concrete de a intra pe piață fără a examina în mod adecvat dacă ar putea face acest lucru cu citalopram necontrafăcut.

Prin intermediul celui de al cincilea motiv, recurentele susțin că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a confirmat amenzile aplicate de Comisie Lundbeck. În primul rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a aplicat în mod greșit criteriul culpabilității. În al doilea rând, Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a confirmat concluzia Comisiei potrivit căreia Lundbeck nu putea să nu aibă cunoștință de natura anticoncurențială a comportamentului său. În al treilea rând, Tribunalul a încălcat principiul securității juridice și pe cel al neretroactivității întrucât a confirmat aplicarea unei amenzi mai mult decât simbolice.

Prin intermediul celui de al șaselea motiv, recurentele susțin, în subsidiar, că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept și nu și-a îndeplinit obligația de motivare întrucât a confirmat calculul Comisiei cu privire la amenzile aplicate recurentelor. Valoarea vânzărilor pe care se bazează amenzile include vânzările realizate de Lundbeck în anumite state membre ale SEE în care întreprinderilor de generice le era efectiv interzis să intre întrucât au obținut o autorizație de introducere pe piață doar după expirarea acordurilor sau, în ceea ce privește Austria, întrucât brevetul privind moleculele de citalopram deținut de Lundbeck era încă în vigoare în cursul unei părți însemnate din durata acordurilor. În plus, această situație garantează aplicarea unei cote de gravitate mai mici, în special deoarece acordurile nu sunt comparabile cu cartelurile, iar domeniul lor de aplicare geografică efectiv era mult mai limitat decât domeniul lor de aplicare geografică literal.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/26 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/26

---

Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Viktor Fedorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, Yanukovych/Consiliul

(Cauza C-598/16 P)

(2017/C 030/31)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Viktor Fedorovych Yanukovych (reprezentant: T. Beazley, QC)

Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană, Republica Polonă

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curţii:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, în măsura precizată în recurs, şi anume punctele 2 şi 4 din dispozitivul hotărârii menţionate; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-346/14, în măsura precizată în recurs, şi anume punctele 2 şi 4 din dispozitivul hotărârii menţionate;

| — | admiterea concluziilor formulate de recurent în procedura în faţa Tribunalului în măsura precizată mai jos, şi anume:






  — | anularea Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (1) (denumită în continuare „a doua decizie de modificare”); |
| --- | --- | --- |

—

admiterea concluziilor formulate de recurent în procedura în faţa Tribunalului în măsura precizată mai jos, şi anume:

—

anularea Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (1) (denumită în continuare „a doua decizie de modificare”);

| — | anularea Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (2), şi |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (2), şi

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (3); |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (3);

în măsura în care acestea se aplică recurentului; şi

| — | obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs şi cererii de anulare formulate în memoriul în adaptarea concluziilor. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs şi cererii de anulare formulate în memoriul în adaptarea concluziilor.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a considerat că criteriul de includere prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificat prin a doua decizie de modificare, este compatibil cu obiectivele politicii externe și de securitate comune enunţate la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Tribunalul a omis să recunoască faptul că pretinsele acte de delapidare de fonduri publice trebuie să facă, cel puţin, obiectul unei urmăriri penale în curs sau al altor proceduri judiciare în ţara în cauză, atunci când, precum în speţă, există probe credibile că ţara respectivă nu are un bilanţ constant şi satisfăcător în materie de respectare a principiilor fundamentale ale drepturilor omului sau de respectare a statului de drept. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a considerat că criteriul de includere prevăzut la articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificat prin a doua decizie de modificare, este compatibil cu obiectivele politicii externe și de securitate comune enunţate la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Tribunalul a omis să recunoască faptul că pretinsele acte de delapidare de fonduri publice trebuie să facă, cel puţin, obiectul unei urmăriri penale în curs sau al altor proceduri judiciare în ţara în cauză, atunci când, precum în speţă, există probe credibile că ţara respectivă nu are un bilanţ constant şi satisfăcător în materie de respectare a principiilor fundamentale ale drepturilor omului sau de respectare a statului de drept.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât (1) acesta a omis să constate că existau probe credibile că Ucraina nu are un bilanţ consistent şi satisfăcător în materie de respectare a drepturilor omului şi de respectare a statului de drept şi (2) acesta a calificat drept „înaltă autoritate judiciară” unele autorităţi ucrainene pe probele cărora s-a întemeiat Consiliul Uniunii Europene. În plus, Tribunalul a săvârşit o eroare întrucât nu a furnizat nicio motivare a opiniilor sale referitoare la punctele (1) şi (2). |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât (1) acesta a omis să constate că existau probe credibile că Ucraina nu are un bilanţ consistent şi satisfăcător în materie de respectare a drepturilor omului şi de respectare a statului de drept şi (2) acesta a calificat drept „înaltă autoritate judiciară” unele autorităţi ucrainene pe probele cărora s-a întemeiat Consiliul Uniunii Europene. În plus, Tribunalul a săvârşit o eroare întrucât nu a furnizat nicio motivare a opiniilor sale referitoare la punctele (1) şi (2).

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a concluzionat că (1) includerea numelui recurentului pe listă, pe baza unei scrisori a autorităţilor ucrainene din 10 octombrie 2014, îndeplineşte criteriul de includere şi că (2) Consiliul nu a săvârşit nicio eroare vădită de apreciere în ceea ce priveşte includerea recurentului în listă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a concluzionat că (1) includerea numelui recurentului pe listă, pe baza unei scrisori a autorităţilor ucrainene din 10 octombrie 2014, îndeplineşte criteriul de includere şi că (2) Consiliul nu a săvârşit nicio eroare vădită de apreciere în ceea ce priveşte includerea recurentului în listă.

---

(1)  Decizia (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 24, p. 16).

(2)  Decizia (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 62, p. 25).

(3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 62, p. 1).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/27 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/27

---

Recurs introdus la 23 noiembrie 2016 de Oleksandr Viktorovych Yanukovych împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-348/14, Yanukovych/Consiliul

(Cauza C-599/16 P)

(2017/C 030/32)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Oleksandr Viktorovych Yanukovych (reprezentant: T. Beazley, QC)

Celelalte părți din procedură: Consiliul Uniunii Europene, Comisia Europeană

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curţii:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-348/14, în măsura precizată în recurs, şi anume punctele 2 şi 4 din dispozitivul hotărârii menţionate; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului (Camera a noua extinsă) din 15 septembrie 2016 în cauza T-348/14, în măsura precizată în recurs, şi anume punctele 2 şi 4 din dispozitivul hotărârii menţionate;

| — | admiterea concluziilor formulate de recurent în procedura în faţa Tribunalului în măsura precizată mai jos, şi anume:






  — | anularea Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (1) (denumită în continuare „a doua decizie de modificare”); |
| --- | --- | --- |

—

admiterea concluziilor formulate de recurent în procedura în faţa Tribunalului în măsura precizată mai jos, şi anume:

—

anularea Deciziei (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (1) (denumită în continuare „a doua decizie de modificare”);

| — | anularea Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (2), şi |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC (2), şi

| — | anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (3); |
| --- | --- |

—

anularea Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 (3);

în măsura în care acestea se aplică recurentului; şi

| — | obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs şi cererii de anulare formulate în memoriul în adaptarea concluziilor. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului Uniunii Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii de recurs şi cererii de anulare formulate în memoriul în adaptarea concluziilor.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a considerat că criteriul de includere din articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificat prin a doua decizie de modificare, este compatibil cu obiectivele politicii externe și de securitate comune enunţate la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Tribunalul a omis să recunoască faptul că pretinsele acte de delapidare de fonduri publice trebuie să facă, cel puţin, obiectul unei urmăriri penale în curs sau al altor proceduri judiciare în ţara în cauză, atunci când, precum în speţă, există probe credibile că ţara respectivă nu are un bilanţ constant şi satisfăcător în materie de respectare a principiilor fundamentale ale drepturilor omului sau de respectare a statului de drept. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a considerat că criteriul de includere din articolul 1 alineatul (1) din Decizia 2014/119/PESC a Consiliului, astfel cum a fost modificat prin a doua decizie de modificare, este compatibil cu obiectivele politicii externe și de securitate comune enunţate la articolul 21 din Tratatul privind Uniunea Europeană. Tribunalul a omis să recunoască faptul că pretinsele acte de delapidare de fonduri publice trebuie să facă, cel puţin, obiectul unei urmăriri penale în curs sau al altor proceduri judiciare în ţara în cauză, atunci când, precum în speţă, există probe credibile că ţara respectivă nu are un bilanţ constant şi satisfăcător în materie de respectare a principiilor fundamentale ale drepturilor omului sau de respectare a statului de drept.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât (1) acesta a omis să constate că existau probe credibile că Ucraina nu are un bilanţ consistent şi satisfăcător în materie de respectare a drepturilor omului şi de respectare a statului de drept şi (2) acesta a calificat drept „înaltă autoritate judiciară” unele autorităţi ucrainene pe probele cărora s-a întemeiat Consiliul Uniunii Europene. În plus, Tribunalul a săvârşit o eroare întrucât nu a furnizat nicio motivare a opiniilor sale referitoare la punctele (1) şi (2). |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât (1) acesta a omis să constate că existau probe credibile că Ucraina nu are un bilanţ consistent şi satisfăcător în materie de respectare a drepturilor omului şi de respectare a statului de drept şi (2) acesta a calificat drept „înaltă autoritate judiciară” unele autorităţi ucrainene pe probele cărora s-a întemeiat Consiliul Uniunii Europene. În plus, Tribunalul a săvârşit o eroare întrucât nu a furnizat nicio motivare a opiniilor sale referitoare la punctele (1) şi (2).

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a concluzionat că (1) includerea numelui recurentului pe listă, pe baza unei scrisori a autorităţilor ucrainene din 30 decembrie 2014, îndeplineşte criteriul de includere şi că (2) Consiliul nu a săvârşit nicio eroare vădită de apreciere în ceea ce priveşte includerea recurentului în listă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe eroarea de drept săvârşită de Tribunal întrucât acesta a concluzionat că (1) includerea numelui recurentului pe listă, pe baza unei scrisori a autorităţilor ucrainene din 30 decembrie 2014, îndeplineşte criteriul de includere şi că (2) Consiliul nu a săvârşit nicio eroare vădită de apreciere în ceea ce priveşte includerea recurentului în listă.

---

(1)  Decizia (PESC) 2015/143 a Consiliului din 29 ianuarie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 24, p. 16).

(2)  Decizia (PESC) 2015/364 a Consiliului din 5 martie 2015 de modificare a Deciziei 2014/119/PESC privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 62, p. 25).

(3)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/357 al Consiliului din 5 martie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 208/2014 privind măsuri restrictive împotriva anumitor persoane, entități și organisme având în vedere situația din Ucraina (JO 2015, L 62, p. 1).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/28 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/28

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de National Iranian Tanker Company împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a șaptea) din 14 septembrie 2016 în cauza T-207/15, National Iranian Tanker Company/Consiliul Uniunii Europene

(Cauza C-600/16 P)

(2017/C 030/33)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: National Iranian Tanker Company (reprezentanți: T. de la Mare QC, M. Lester QC și J. Pobjoy, barristers, și R. Chandrasekera, S. Ashley și C. Murphy, solicitors)

Cealaltă parte din procedură: Consiliul Uniunii Europene

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 14 septembrie 2016 în cauza T-207/15, National Iranian Tanker Company/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 14 septembrie 2016 în cauza T-207/15, National Iranian Tanker Company/Consiliul;

| — | soluționarea cauzei cu care a fost sesizat Tribunalul și, în special:






  — | anularea Deciziei (PESC) 2015/236 a Consiliului din 12 februarie 2015 (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/230 al Consiliului din 12 februarie 2015 (2), în măsura în care acestea se aplică recurentei; |
| --- | --- | --- |

—

soluționarea cauzei cu care a fost sesizat Tribunalul și, în special:

—

anularea Deciziei (PESC) 2015/236 a Consiliului din 12 februarie 2015 (1) și a Regulamentului de punere în aplicare (UE) 2015/230 al Consiliului din 12 februarie 2015 (2), în măsura în care acestea se aplică recurentei;

| — | în subsidiar, constatarea faptului că atât articolul 20 alineatul (1) litera (c) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 (3) (cu modificările ulterioare), cât și articolul 23 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 (4) (cu modificările ulterioare) sunt inaplicabile în măsura în care ele se aplică recurentei ca urmare a nelegalității acestora și |
| --- | --- |

—

în subsidiar, constatarea faptului că atât articolul 20 alineatul (1) litera (c) din Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 (3) (cu modificările ulterioare), cât și articolul 23 alineatul (2) litera (d) din Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 (4) (cu modificările ulterioare) sunt inaplicabile în măsura în care ele se aplică recurentei ca urmare a nelegalității acestora și

| — | obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul recursului și al procedurii în fața Tribunalului. |
| --- | --- |

—

obligarea Consiliului la plata cheltuielilor de judecată efectuate în cadrul recursului și al procedurii în fața Tribunalului.

Motivele și principalele argumente

În susținerea recursului, recurenta invocă patru motive.

| 1. | Prin intermediul primului motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a considerat că Decizia (PESC) 2015/236 a Consiliului din 12 februarie 2015 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/230 al Consiliului din 12 februarie 2015 nu au încălcat principiile autorității de lucru judecat, securității juridice, încrederii legitime și finalității sau dreptul la o cale de atac efectivă consacrat la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- |

1.

Prin intermediul primului motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a considerat că Decizia (PESC) 2015/236 a Consiliului din 12 februarie 2015 și Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/230 al Consiliului din 12 februarie 2015 nu au încălcat principiile autorității de lucru judecat, securității juridice, încrederii legitime și finalității sau dreptul la o cale de atac efectivă consacrat la articolul 47 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

| 2. | Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a considerat că erau îndeplinite criteriile de desemnare în cazul recurentei. |
| --- | --- |

2.

Prin intermediul celui de al doilea motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a considerat că erau îndeplinite criteriile de desemnare în cazul recurentei.

| 3. | Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a considerat că ingerința în drepturile fundamentale ale recurentei a fost proporțională. |
| --- | --- |

3.

Prin intermediul celui de al treilea motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a considerat că ingerința în drepturile fundamentale ale recurentei a fost proporțională.

| 4. | Prin intermediul celui de al patrulea motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a respins argumentul subsidiar al recurentei potrivit căruia o interpretare largă a criteriului de desemnare ar conduce la considerarea acestuia ca fiind disproporționat. |
| --- | --- |

4.

Prin intermediul celui de al patrulea motiv se susține că Tribunalul ar fi comis o eroare prin faptul că a respins argumentul subsidiar al recurentei potrivit căruia o interpretare largă a criteriului de desemnare ar conduce la considerarea acestuia ca fiind disproporționat.

---

(1)  Decizia (PESC) 2015/236 a Consiliului din 12 februarie 2015 de modificare a Deciziei 2010/413/PESC privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2015, L 39, p. 18).

(2)  Regulamentul de punere în aplicare (UE) 2015/230 al Consiliului din 12 februarie 2015 privind punerea în aplicare a Regulamentului (UE) nr. 267/2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului (JO 2015, L 39, p. 3).

(3)  Decizia 2010/413/PESC a Consiliului din 26 iulie 2010 privind adoptarea de măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Poziției comune 2007/140/PESC (JO 2010, L 195, p. 39).

(4)  Regulamentul (UE) nr. 267/2012 al Consiliului din 23 martie 2012 privind măsuri restrictive împotriva Iranului și de abrogare a Regulamentului (UE) nr. 961/2010 (JO 2012, L 88, p. 1).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/29 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/29

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13, Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd/Comisia Europeană

(Cauza C-601/16 P)

(2017/C 030/34)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Arrow Group ApS, Arrow Generics Ltd (reprezentanți: C. Firth, S. Kon, C. Humpe, Solicitors)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13 și/sau anularea articolelor 1, 2 și 3 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2016 în cauza AT.39226-Lundbeck în măsura în care se referă la Arrow sau |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13 și/sau anularea articolelor 1, 2 și 3 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei din 19 iunie 2016 în cauza AT.39226-Lundbeck în măsura în care se referă la Arrow sau

| — | cu titlu subsidiar, anularea Hotărârii Tribunalului din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului sau |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea Hotărârii Tribunalului din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13 și trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului sau

| — | cu titlu mai subsidiar, anularea Hotărârii Tribunalului din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13 în măsura în care hotărârea a menținut amenda impusă Arrow în temeiul articolului 2 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei în ceea ce privește acordurile britanico-daneze sau reducerea cuantumului unei astfel de amenzi și |
| --- | --- |

—

cu titlu mai subsidiar, anularea Hotărârii Tribunalului din 8 septembrie 2016 în cauza T-467/13 în măsura în care hotărârea a menținut amenda impusă Arrow în temeiul articolului 2 din Decizia C(2013) 3803 final a Comisiei în ceea ce privește acordurile britanico-daneze sau reducerea cuantumului unei astfel de amenzi și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Arrow. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată efectuate de Arrow.

Motivele și principalele argumente

Primul motiv: Tribunalul a aplicat în mod eronat testul relevant privind concurența potențială:

| 1. | Primul aspect: Tribunalul a transferat sarcina probei la Arrow și a descărcat Comisia de obligația sa de a stabili existența unei concurențe potențiale. |
| --- | --- |

1.

Primul aspect: Tribunalul a transferat sarcina probei la Arrow și a descărcat Comisia de obligația sa de a stabili existența unei concurențe potențiale.

| 2. | Al doilea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a dedus existența unei concurențe potențiale dintr-o serie de ipoteze, contrar principiului că o concurență potențială necesită existența unei posibilități de intrare reale și concrete. |
| --- | --- |

2.

Al doilea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a dedus existența unei concurențe potențiale dintr-o serie de ipoteze, contrar principiului că o concurență potențială necesită existența unei posibilități de intrare reale și concrete.

| 3. | Al treilea aspect: Tribunalul a acordat o importanță nejustificată intenției Lundbeck și a apreciat în mod eronat importanța probatorie a unor fapte intervenite după semnarea acordurilor. |
| --- | --- |

3.

Al treilea aspect: Tribunalul a acordat o importanță nejustificată intenției Lundbeck și a apreciat în mod eronat importanța probatorie a unor fapte intervenite după semnarea acordurilor.

| 4. | Al patrulea aspect: Tribunalul nu a luat în considerare relevanța și incidența hotărârii Paroxetine a instanței engleze. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea aspect: Tribunalul nu a luat în considerare relevanța și incidența hotărârii Paroxetine a instanței engleze.

| 5. | Al cincilea aspect: Tribunalul a dedus în mod eronat existența unei concurențe potențiale din faptul că Arrow a luat măsuri pentru pregătirea intrării pe piață. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea aspect: Tribunalul a dedus în mod eronat existența unei concurențe potențiale din faptul că Arrow a luat măsuri pentru pregătirea intrării pe piață.

| 6. | Al șaselea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a aplicat o prezumție de nevaliditate provizorie și de neîncălcare a brevetelor Lundbeck. |
| --- | --- |

6.

Al șaselea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a aplicat o prezumție de nevaliditate provizorie și de neîncălcare a brevetelor Lundbeck.

Al doilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a constatat că acordurile de soluționare pe cale amiabilă în materie de brevete aveau ca obiect restrângerea concurenței:

| 1. | Primul aspect: Tribunalul nu a luat în considerare faptul că un acord care este „numai susceptibil” să restrângă concurența nu constituie o încălcare prin obiect. |
| --- | --- |

1.

Primul aspect: Tribunalul nu a luat în considerare faptul că un acord care este „numai susceptibil” să restrângă concurența nu constituie o încălcare prin obiect.

| 2. | Al doilea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a calificat acordurile ca fiind în esență acorduri de excludere de pe piață. |
| --- | --- |

2.

Al doilea aspect: Tribunalul a săvârșit o eroare atunci când a calificat acordurile ca fiind în esență acorduri de excludere de pe piață.

| 3. | Al treilea aspect: Tribunalul a concluzionat în mod eronat că Comisia putea să stabilească obiectul anticoncurențial al acordurilor fără să trebuiască să ia în considerare situația care ar fi existat în lipsa acordurilor. |
| --- | --- |

3.

Al treilea aspect: Tribunalul a concluzionat în mod eronat că Comisia putea să stabilească obiectul anticoncurențial al acordurilor fără să trebuiască să ia în considerare situația care ar fi existat în lipsa acordurilor.

Al treilea motiv: Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a acceptat concluziile Comisiei potrivit cărora Arrow a acționat cu intenție sau din neglijență atunci când a săvârșit pretinsa încălcare și nu ar fi trebuit să se aplice nicio amendă.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/31 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/31

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-111/14, Unitec Bio/Consiliul

(Cauza C-602/16 P)

(2017/C 030/35)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: Unitec Bio SA, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-111/14, Unitec Bio SA/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-111/14, Unitec Bio SA/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

| — | obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu legal greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu legal greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/32 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/32

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia și PT Wilmar Nabati Indonesia/Consiliul

(Cauza C-603/16 P)

(2017/C 030/36)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: PT Wilmar Bioenergi Indonesia, PT Wilmar Nabati Indonesia, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia și PT Wilmar Nabati Indonesia/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-139/14, PT Wilmar Bioenergi Indonesia și PT Wilmar Nabati Indonesia/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamantele în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamantele în primă instanță și

| — | obligarea reclamantelor în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantelor în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamantele în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamantele în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamantele în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamantele în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamantele în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamantele în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/33 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/33

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul

(Cauza C-604/16 P)

(2017/C 030/37)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: PT Pelita Agung Agrindustri, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-121/14, PT Pelita Agung Agrindustri/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

| — | obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/34 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/34

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Consiliul

(Cauza C-605/16 P)

(2017/C 030/38)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: PT Ciliandra Perkasa, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-120/14, PT Ciliandra Perkasa/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

| — | obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor indonezieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia a ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia a ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/35 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/35

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-80/14, PT Musim Mas/Consiliul

(Cauza C-606/16 P)

(2017/C 030/39)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas), Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluzii

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii pronunțate de Tribunal la 15 septembrie 2016 și comunicate Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii pronunțate de Tribunal la 15 septembrie 2016 și comunicate Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-80/14, PT Perindustrian dan Perdagangan Musim Semi Mas (PT Musim Mas)/Consiliul;

| — | respingerea acțiunii formulate în primă instanță în vederea anulării regulamentului atacat și |
| --- | --- |

—

respingerea acțiunii formulate în primă instanță în vederea anulării regulamentului atacat și

| — | obligarea reclamantei din primă instanță la suportarea cheltuielilor de judecată aferente procedurii din primă instanță și procedurii de recurs efectuate de Consiliu. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei din primă instanță la suportarea cheltuielilor de judecată aferente procedurii din primă instanță și procedurii de recurs efectuate de Consiliu.

În subsidiar:

| — | trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei la Tribunal spre rejudecare;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii din primă instanță și procedurii de recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată aferente procedurii din primă instanță și procedurii de recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a stabili dacă Consiliul dispunea de elemente de probă care să permită să se decidă că prețurile interne ale materiilor prime care figurează în registrele exportatorilor indonezieni în cauză făceau obiectul unor denaturări suficiente pentru a fi înlăturate și că Consiliul a recurs la metoda prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus instituție o sarcină a probei prea apăsătoare. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a stabili dacă Consiliul dispunea de elemente de probă care să permită să se decidă că prețurile interne ale materiilor prime care figurează în registrele exportatorilor indonezieni în cauză făceau obiectul unor denaturări suficiente pentru a fi înlăturate și că Consiliul a recurs la metoda prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus instituție o sarcină a probei prea apăsătoare.

| 2. | În al doilea rând, concluzia Tribunalului potrivit căreia elementele de probă prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare semnificativă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia imputabilă sistemului TDE nu este motivată corect. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, concluzia Tribunalului potrivit căreia elementele de probă prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare semnificativă a prețurilor principalelor materii prime în Indonezia imputabilă sistemului TDE nu este motivată corect.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate prin care au fost anulate taxele antidumping în măsura în care o privesc pe reclamanta din primă instanță este disproporționat în raport cu singurul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necorespunzătoare ilegalității constatate. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate prin care au fost anulate taxele antidumping în măsura în care o privesc pe reclamanta din primă instanță este disproporționat în raport cu singurul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necorespunzătoare ilegalității constatate.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este afectată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. Consiliul susține în plus că faptele amintite în cadrul celui de al doilea aspect al celui de al doilea motiv invocat de reclamanta din primă instanță sunt dovedite suficient pentru ca Curtea să se poată pronunța cu privire la acest motiv și să respingă acțiunea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este afectată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. Consiliul susține în plus că faptele amintite în cadrul celui de al doilea aspect al celui de al doilea motiv invocat de reclamanta din primă instanță sunt dovedite suficient pentru ca Curtea să se poată pronunța cu privire la acest motiv și să respingă acțiunea.

| 5. | Consiliul solicită, așadar, respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea acțiunii în anularea regulamentului atacat formulate de reclamanta din primă instanță. |
| --- | --- |

5.

Consiliul solicită, așadar, respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea acțiunii în anularea regulamentului atacat formulate de reclamanta din primă instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 al Consiliului din 30 noiembrie 2009 privind protecția împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea țărilor care nu sunt membre ale Comunității Europene (JO 2009, L 343, p. 51, „Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/36 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/36

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauzele T-112/14-T-116/14 și T-119/14, Molinos Río de la Plata și alții/Consiliul

(Cauza C-607/16 P)

(2017/C 030/40)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: Molinos Río de la Plata SA, Oleaginosa Moreno Hermanos SACIFI y A, Vicentin SAIC, Aceitera General Deheza SA, Bunge Argentina SA, Cámara Argentina de Biocombustibles (Carbio), Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauzele T-12/14-T-116/14 și T-119/14, Molinos Río de la Plata SA și alții/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauzele T-12/14-T-116/14 și T-119/14, Molinos Río de la Plata SA și alții/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamantele în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamantele în primă instanță și

| — | obligarea reclamantelor în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantelor în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamantele în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamantele în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamantele în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamantele în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamantele în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamantele în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/37 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/37

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-117/14/16: Cargill/Consiliul

(Cauza C-608/16 P)

(2017/C 030/41)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: Cargill SACI, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-117/14, Cargill SACI/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-117/14, Cargill SACI/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

| — | obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu legal greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu legal greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea de Justiție să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/38 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/38

---

Recurs introdus la 24 noiembrie 2016 de Consiliul Uniunii Europene împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 15 septembrie 2016 în cauza T-118/14, LDC Argentina/Consiliul

(Cauza C-609/16 P)

(2017/C 030/42)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurent: Consiliul Uniunii Europene (reprezentanți: H. Marcos Fraile, agent, N. Tuominen, avocat)

Celelalte părți din procedură: LDC Argentina SA, Comisia Europeană, European Biodiesel Board (EBB)

Concluziile recurentului

Recurentul solicită Curții:

| — | anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-118/14, LDC Argentina SA/Consiliul; |
| --- | --- |

—

anularea Hotărârii Tribunalului din 15 septembrie 2016, notificată Consiliului la 16 septembrie 2016, în cauza T-118/14, LDC Argentina SA/Consiliul;

| — | respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și |
| --- | --- |

—

respingerea cererii de anulare a regulamentului atacat formulate de reclamanta în primă instanță și

| — | obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs. |
| --- | --- |

—

obligarea reclamantei în primă instanță la plata cheltuielilor efectuate de Consiliu atât în primă instanță, cât și în recurs.

Cu titlu subsidiar:

| — | trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului; |
| --- | --- |

—

trimiterea cauzei spre rejudecare Tribunalului;

| — | soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs. |
| --- | --- |

—

soluționarea odată cu fondul a cererii privind cheltuielile de judecată efectuate în primă instanță și în recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă. |
| --- | --- |

1.

În primul rând, Tribunalul a aplicat un criteriu juridic greșit atunci când a examinat dacă Consiliul dispunea de elemente de probă pentru a decide că prețurile interne ale materiilor prime care figurau în registrele exportatorilor argentinieni relevanți erau suficient de denaturate pentru a justifica neluarea lor în considerare și recurgerea la metodologia prevăzută la articolul 2 alineatul (5) al doilea paragraf din Regulamentul de bază (1). Procedând astfel, Tribunalul a impus acestei instituții o sarcină a probei prea dificilă.

| 2. | În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat. |
| --- | --- |

2.

În al doilea rând, aprecierea Tribunalului în sensul că probele prezentate de instituții nu erau suficiente pentru a demonstra că exista o denaturare considerabilă a prețurilor principalelor materii prime în Argentina ca efect al regimului taxelor de export diferențiate nu este motivată în mod adecvat.

| 3. | În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității. |
| --- | --- |

3.

În al treilea rând, dispozitivul hotărârii atacate care anulează taxele antidumping în măsura în care vizează reclamanta în prima instanță este disproporționat în raport cu unicul motiv de anulare examinat de Tribunal și conferă efecte necuvenite constatării nelegalității.

| 4. | Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea. |
| --- | --- |

4.

Consiliul va demonstra că hotărârea atacată este viciată de mai multe erori de drept care îi afectează validitatea. În plus, Consiliul susține că faptele pe care se bazează primul motiv invocat de reclamanta în prima instanță sunt stabilite în suficientă măsură pentru ca Curtea să poată statua cu privire la acest motiv și să respingă cererea.

| 5. | Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță. |
| --- | --- |

5.

Prin urmare, Consiliul solicită în mod respectuos anularea hotărârii atacate și respingerea cererii de anulare a regulamentului în litigiu formulate de reclamanta în prima instanță.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1225/2009 din 30 noiembrie 2009 privind protecţia împotriva importurilor care fac obiectul unui dumping din partea ţărilor care nu sunt membre ale Comunităţii Europene (JO 2009, L 343, p. 51) („Regulamentul de bază”).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/39 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/39

---

Recurs introdus la 25 noiembrie 2016 de Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma, LLC, fostă Zoetis Products LLC împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-471/13, Xellia Pharmaceuticals ApS, Alpharma/Comisia Europeană

(Cauza C-611/16 P)

(2017/C 030/43)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurente: Xellia Pharmaceuticals ApS și Alpharma, LLC, fostă Zoetis Products LLC (reprezentant: D.W. Hull, Solicitor)

Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană

Concluziile recurentelor

Recurentele solicită Curții:

| — | anularea în tot sau în parte a hotărârii atacate; |
| --- | --- |

—

anularea în tot sau în parte a hotărârii atacate;

| — | anularea în tot sau în parte a deciziei; |
| --- | --- |

—

anularea în tot sau în parte a deciziei;

| — | anularea sau reducerea substanțială a amenzii; |
| --- | --- |

—

anularea sau reducerea substanțială a amenzii;

| — | în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la chestiunile de drept în conformitate cu hotărârea Curții de Justiție; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, trimiterea cauzei spre rejudecare la Tribunal pentru ca acesta să se pronunțe cu privire la chestiunile de drept în conformitate cu hotărârea Curții de Justiție;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată și la plata cheltuielilor de judecată efectuate la Tribunal.

Motivele și principalele argumente

Recurentele invocă nouă motive de recurs întemeiate pe erori de drept săvârșite de Tribunal.

| 1) | Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a aprecia dacă Alpharma era un concurent potențial în contextul în care produsele acesteia contrafăceau brevetul Lundbeck. În lipsa unor elemente de probă care să dovedească faptul că brevetele Lundbeck erau deficiente, brevetele trebuie să fie prezumate ca fiind valide, iar intrarea pe piață cu produse contrafăcute trebuie prezumată ca fiind nelegală. |
| --- | --- |

1)

Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a aprecia dacă Alpharma era un concurent potențial în contextul în care produsele acesteia contrafăceau brevetul Lundbeck. În lipsa unor elemente de probă care să dovedească faptul că brevetele Lundbeck erau deficiente, brevetele trebuie să fie prezumate ca fiind valide, iar intrarea pe piață cu produse contrafăcute trebuie prezumată ca fiind nelegală.

| 2) | În pofida faptului că a admis că Alpharma a descoperit doar cu puțin înainte de soluționarea amiabilă faptul că brevetul Lundbeck urma să fie acordat și că produsele acesteia contrafăceau brevetul Lundbeck, Tribunalul nu a evaluat aspectul dacă Comisia a dovedit că intrarea pe piață a Alpharma rămânea o strategie viabilă din punct de vedere economic având în vedere aceste obstacole suplimentare la intrarea pe piață. În schimb, Tribunalul s-a întemeiat pe elemente de probă care nu au fost menționate în decizie și a deplasat în mod incorect sarcina probei asupra recurentelor pentru a infirma susținerea Comisiei potrivit căreia Alpharma era un concurent potențial. |
| --- | --- |

2)

În pofida faptului că a admis că Alpharma a descoperit doar cu puțin înainte de soluționarea amiabilă faptul că brevetul Lundbeck urma să fie acordat și că produsele acesteia contrafăceau brevetul Lundbeck, Tribunalul nu a evaluat aspectul dacă Comisia a dovedit că intrarea pe piață a Alpharma rămânea o strategie viabilă din punct de vedere economic având în vedere aceste obstacole suplimentare la intrarea pe piață. În schimb, Tribunalul s-a întemeiat pe elemente de probă care nu au fost menționate în decizie și a deplasat în mod incorect sarcina probei asupra recurentelor pentru a infirma susținerea Comisiei potrivit căreia Alpharma era un concurent potențial.

| 3) | Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a aprecia dacă acordul de soluționare amiabilă constituia o restrângere a concurenței „prin obiect”, dat fiind că nu a evaluat aspectul dacă Comisia a demonstrat în mod suficient probabilitatea ca acordul de soluționare amiabilă să poată avea efecte negative și că nu a ținut seama de faptul că Comisia nu avea nicio experiență prealabilă cu acest tip de acord de soluționare amiabilă în materie de brevete. |
| --- | --- |

3)

Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a aprecia dacă acordul de soluționare amiabilă constituia o restrângere a concurenței „prin obiect”, dat fiind că nu a evaluat aspectul dacă Comisia a demonstrat în mod suficient probabilitatea ca acordul de soluționare amiabilă să poată avea efecte negative și că nu a ținut seama de faptul că Comisia nu avea nicio experiență prealabilă cu acest tip de acord de soluționare amiabilă în materie de brevete.

| 4) | Tribunalul nu a examinat dacă Comisia și-a dovedit afirmația potrivit căreia restricția prevăzută prin acordul de soluționare amiabilă depășea cadrul brevetelor Lundbeck. |
| --- | --- |

4)

Tribunalul nu a examinat dacă Comisia și-a dovedit afirmația potrivit căreia restricția prevăzută prin acordul de soluționare amiabilă depășea cadrul brevetelor Lundbeck.

| 5) | Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a examina dacă durata investigației Comisiei era excesivă și dacă încălca dreptul la apărare al recurentelor. |
| --- | --- |

5)

Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a examina dacă durata investigației Comisiei era excesivă și dacă încălca dreptul la apărare al recurentelor.

| 6) | Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a confirmat decizia Comisiei prin care Zoatis (devenită Alpharma LLC), iar nu Merck Generics Holding GmbH, era destinatara deciziei, în pofida incapacității Comisiei de a furniza în decizia sa vreun temei pentru a distinge situațiile celor două societăți. |
| --- | --- |

6)

Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a confirmat decizia Comisiei prin care Zoatis (devenită Alpharma LLC), iar nu Merck Generics Holding GmbH, era destinatara deciziei, în pofida incapacității Comisiei de a furniza în decizia sa vreun temei pentru a distinge situațiile celor două societăți.

| 7) | Tribunalul a săvârșit o eroare de drept statuând că starea legislației era suficient de clară la data acordului de soluționare amiabilă pentru ca recurentele să își poată cunoaște fără ambiguitate drepturile și obligațiile și să fie în măsură să acționeze în consecință. |
| --- | --- |

7)

Tribunalul a săvârșit o eroare de drept statuând că starea legislației era suficient de clară la data acordului de soluționare amiabilă pentru ca recurentele să își poată cunoaște fără ambiguitate drepturile și obligațiile și să fie în măsură să acționeze în consecință.

| 8) | Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a confirmat decizia în pofida incapacității clare a Comisiei de a lua în considerare gravitatea încălcării invocate pentru a stabili cuantumul amenzii, astfel cum impune articolul 23 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1/2003 (1). |
| --- | --- |

8)

Tribunalul a săvârșit o eroare prin faptul că a confirmat decizia în pofida incapacității clare a Comisiei de a lua în considerare gravitatea încălcării invocate pentru a stabili cuantumul amenzii, astfel cum impune articolul 23 alineatul (3) din Regulamentul nr. 1/2003 (1).

| 9) | Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a stabili anul relevant pentru calculul plafonului de 10 % al nivelului amenzii aplicate A.L. Industrier. |
| --- | --- |

9)

Tribunalul a aplicat un criteriu juridic eronat pentru a stabili anul relevant pentru calculul plafonului de 10 % al nivelului amenzii aplicate A.L. Industrier.

---

(1)  Regulamentul (CE) nr. 1/2003 al Consiliului din 16 decembrie 2002 privind punerea în aplicare a normelor de concurență prevăzute la articolele 81 și 82 din tratat, JO L 1 , p. 1, Ediție specială, 08/vol. 1, p. 167, rectificare în Ediție specială, 08/vol. 4, p. 269.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/40 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/40

---

Recurs introdus la 28 noiembrie 2016 de Merck KGaA împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a noua) din 8 septembrie 2016 în cauza T-470/13, Merck KGaA/Comisia Europeană

(Cauza C-614/16 P)

(2017/C 030/44)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Recurentă: Merck KGaA (reprezentanți: B. Bär-Bouyssière, avocat, S. Smith, Solicitor, R. Kreisberger, Barrister, D. Mackersie, Advocate)

Celelalte părți din procedură: Comisia Europeană, Generics (UK) Ltd

Concluziile recurentei

Recurenta solicită Curții:

| — | anularea punctului 1 al dispozitivului hotărârii; |
| --- | --- |

—

anularea punctului 1 al dispozitivului hotărârii;

| — | anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 2 alineatul (1) din decizie și a articolelor 3 și 4, în măsura în care acestea privesc Merck; |
| --- | --- |

—

anularea articolului 1 alineatul (1) și a articolului 2 alineatul (1) din decizie și a articolelor 3 și 4, în măsura în care acestea privesc Merck;

| — | în subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate Merck; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, anularea sau reducerea amenzii aplicate Merck;

| — | anularea punctului 2 al dispozitivului hotărârii și obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată și să plătească cheltuielile de judecată ale Merck, aferente atât procedurii în primă instanță, cât și prezentului recurs. |
| --- | --- |

—

anularea punctului 2 al dispozitivului hotărârii și obligarea Comisiei să suporte propriile cheltuieli de judecată și să plătească cheltuielile de judecată ale Merck, aferente atât procedurii în primă instanță, cât și prezentului recurs.

Motivele și principalele argumente

| 1. | Primul motiv de recurs al recurentei este că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat că acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele încheiate între Generics (UK) („GUK”) și Lundbeck constituiau restrângeri prin obiect în temeiul articolului 101 alineatul (1) TFUE:






  i. | Prin intermediul primului aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare privind standardul legal aplicabil și abordarea corectă în determinarea faptului dacă acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele ar putea fi caracterizate drept restrângeri prin obiect, în special în lumina principiilor juridice reținute în cauza Cartes Bancaires/Comisia, C-67/13 P, ECLI:EU:C:2014:2204. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv de recurs al recurentei este că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept atunci când a constatat că acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele încheiate între Generics (UK) („GUK”) și Lundbeck constituiau restrângeri prin obiect în temeiul articolului 101 alineatul (1) TFUE:

i.

Prin intermediul primului aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare privind standardul legal aplicabil și abordarea corectă în determinarea faptului dacă acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele ar putea fi caracterizate drept restrângeri prin obiect, în special în lumina principiilor juridice reținute în cauza Cartes Bancaires/Comisia, C-67/13 P, ECLI:EU:C:2014:2204.

| ii. | Prin intermediul celui de al doilea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât nu a analizat dacă textul acordurilor de soluționare amiabilă privind brevetele denota un grad suficient de nocivitate. |
| --- | --- |

ii.

Prin intermediul celui de al doilea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât nu a analizat dacă textul acordurilor de soluționare amiabilă privind brevetele denota un grad suficient de nocivitate.

| iii. | Prin intermediul celui de al treilea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a considerat că acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele denotau un grad suficient de nocivitate pe baza faptului că erau echivalente cu acordurile de excludere de pe piață. |
| --- | --- |

iii.

Prin intermediul celui de al treilea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a considerat că acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele denotau un grad suficient de nocivitate pe baza faptului că erau echivalente cu acordurile de excludere de pe piață.

| iv. | Prin intermediul celui de al patrulea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a considerat că acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele denotau un grad suficient de nocivitate prin evitarea unui litigiu al cărui rezultat era incert. |
| --- | --- |

iv.

Prin intermediul celui de al patrulea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a considerat că acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele denotau un grad suficient de nocivitate prin evitarea unui litigiu al cărui rezultat era incert.

| v. | Prin intermediul celui de al cincilea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a considerat plata către GUK în temeiul acordurilor de soluționare amiabilă privind brevetele drept unul dintre principalele elemente ale unei restrângeri prin obiect. |
| --- | --- |

v.

Prin intermediul celui de al cincilea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a considerat plata către GUK în temeiul acordurilor de soluționare amiabilă privind brevetele drept unul dintre principalele elemente ale unei restrângeri prin obiect.

| vi. | Prin intermediul celui de al șaselea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare atunci când s-a bazat pe considerații de fapt exterioare textului acordurilor de soluționare amiabilă privind brevetele pentru a susține concluzia sa privind existența unei restrângeri prin obiect. |
| --- | --- |

vi.

Prin intermediul celui de al șaselea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare atunci când s-a bazat pe considerații de fapt exterioare textului acordurilor de soluționare amiabilă privind brevetele pentru a susține concluzia sa privind existența unei restrângeri prin obiect.

| vii. | Prin intermediul celui de al șaptelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a constatat că acordul de soluționare amiabilă privind brevetele referitor la SEE a depășit domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck. |
| --- | --- |

vii.

Prin intermediul celui de al șaptelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a constatat că acordul de soluționare amiabilă privind brevetele referitor la SEE a depășit domeniul de aplicare al brevetelor deținute de Lundbeck.

| 2. | Cel de al doilea motiv de recurs al recurentei este că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a ajuns la concluzia că GUK și Lundbeck erau concurenți potențiali la momentul la care acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele au fost încheiate:






  viii. | Prin intermediul celui de al optulea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare atunci când a evaluat dacă cele opt căi de acces pe piață prezentate de Comisie erau viabile din punct de vedere economic sau posibile din punct de vedere practic, pentru GUK într-un termen suficient de scurt. |
| --- | --- | --- |

2.

Cel de al doilea motiv de recurs al recurentei este că Tribunalul a săvârșit o eroare de drept întrucât a ajuns la concluzia că GUK și Lundbeck erau concurenți potențiali la momentul la care acordurile de soluționare amiabilă privind brevetele au fost încheiate:

viii.

Prin intermediul celui de al optulea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare atunci când a evaluat dacă cele opt căi de acces pe piață prezentate de Comisie erau viabile din punct de vedere economic sau posibile din punct de vedere practic, pentru GUK într-un termen suficient de scurt.

| ix. | Prin intermediul celui de al nouălea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept întrucât a inversat sarcina dovezii în raport cu concurența potențială. |
| --- | --- |

ix.

Prin intermediul celui de al nouălea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept întrucât a inversat sarcina dovezii în raport cu concurența potențială.

| x. | Prin intermediul celui de al zecelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a constatat că faptul că părțile au încheiat acorduri de soluționare amiabilă privind brevetele era relevant pentru evaluarea concurenței potențiale. |
| --- | --- |

x.

Prin intermediul celui de al zecelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a constatat că faptul că părțile au încheiat acorduri de soluționare amiabilă privind brevetele era relevant pentru evaluarea concurenței potențiale.

| xi. | Prin intermediul celui de al unsprezecelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât nu a recunoscut că evaluarea concurenței potențiale nu era aptă să fie luată în considerare în contextul unei evaluări „prin obiect”. |
| --- | --- |

xi.

Prin intermediul celui de al unsprezecelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât nu a recunoscut că evaluarea concurenței potențiale nu era aptă să fie luată în considerare în contextul unei evaluări „prin obiect”.

| 3. | Cel de al treilea motiv de recurs al recurentei este că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept întrucât a menținut amenda aplicată de Comisie recurentei:






  xii. | Prin intermediul celui de al doisprezecelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a constatat că Comisia avea competența de a aplica o amendă recurentei sau, în subsidiar, de a aplica o amendă care era mai mult decât simbolică. |
| --- | --- | --- |

3.

Cel de al treilea motiv de recurs al recurentei este că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare de drept întrucât a menținut amenda aplicată de Comisie recurentei:

xii.

Prin intermediul celui de al doisprezecelea aspect, recurenta susține că Tribunalul ar fi săvârșit o eroare întrucât a constatat că Comisia avea competența de a aplica o amendă recurentei sau, în subsidiar, de a aplica o amendă care era mai mult decât simbolică.

---

Tribunalul

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/42 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/42

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Al-Ghabra/Comisia

(Cauza T-248/13) (1)

([„Politica externă și de securitate comună - Măsuri restrictive împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii - Regulamentul (CE) nr. 881/2002 - Înghețarea fondurilor și a resurselor economice ale unei persoane incluse într-o listă stabilită de un organ al Organizației Națiunilor Unite - Includerea numelui persoanei respective în lista care figurează în anexa I la Regulamentul nr. 881/2002 - Acțiune în anulare - Termen rezonabil - Obligația de a verifica și de a justifica temeinicia motivelor invocate - Control jurisdicțional”])

(2017/C 030/45)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamant: Mohammed Al-Ghabra (Londra, Regatul Unit) (reprezentanți: E. Grieves, barrister și J. Carey, solicitor)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial M. Konstantinidis, T. Scharf și F. Erlbacher, ulterior M. Konstantinidis și F. Erlbacher, agenți)

Intervenienți în susținerea pârâtei: Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (reprezentanţi: inițial S. Behzadi-Spencer și V. Kaye, ulterior V. Kaye, ulterior S. Brandon și în sfârșit C. Crane, agenți, asistați de T. Eicke, QC), Consiliul Uniunii Europene (reprezentanţi: J.-P. Hix și E. Finnegan, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE prin care se solicită anularea, pe de o parte, a Regulamentului (CE) nr. 14/2007 al Comisiei din 10 ianuarie 2007 de modificare pentru a 74-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului (JO 2007, L 6, p. 6), în măsura în care îl privește pe reclamant și, pe de altă parte, a deciziei Ares (2013) 188023 a Comisiei din 6 martie 2013, prin care se confirmă menținerea numelui reclamantului pe lista persoanelor și a entităților cărora li se aplică dispozițiile Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului din 27 mai 2002 de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului de interzicere a exportului anumitor mărfuri și servicii către Afganistan, de întărire a interdicției de zbor și de extindere a înghețării fondurilor și a altor resurse financiare în ceea ce-i privește pe talibanii din Afganistan (JO 2002, L 139, p. 9, Ediție specială, 18/vol. 1, p. 189)

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care urmărește anularea Regulamentului (CE) nr. 14/2007 al Comisiei din 10 ianuarie 2007 de modificare pentru a 74-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului în ceea ce îl privește pe reclamant. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea ca inadmisibilă în măsura în care urmărește anularea Regulamentului (CE) nr. 14/2007 al Comisiei din 10 ianuarie 2007 de modificare pentru a 74-a oară a Regulamentului (CE) nr. 881/2002 al Consiliului de instituire a unor măsuri restrictive specifice împotriva anumitor persoane și entități care au legătură cu Osama ben Laden, cu rețeaua Al-Qaida și cu talibanii și de abrogare a Regulamentului (CE) nr. 467/2001 al Consiliului în ceea ce îl privește pe reclamant.

| 2) | Respinge în rest acțiunea ca nefondată. |
| --- | --- |

2)

Respinge în rest acțiunea ca nefondată.

| 3) | Îl obligă pe domnul Al-Ghabra să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană. |
| --- | --- |

3)

Îl obligă pe domnul Al-Ghabra să suporte propriile cheltuieli de judecată, precum și cheltuielile de judecată efectuate de Comisia Europeană.

| 4) | Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

4)

Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord și Consiliul Uniunii Europene suportă propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 9, 11.1.2014.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/43

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – European Dynamics Luxembourg și Evropaïki Dynamiki/Comisia

(Cauza T-764/14) (1)

([„Contracte de achiziții publice de servicii - Procedură de cerere de ofertă - Asistență tehnică, dezvoltare și punere în aplicare a unui sistem de tranzit vamal al ASEAN (ACTS) - Respingerea ofertei depuse de un ofertant - Atribuirea contractului unui alt ofertant - Criterii de selecție - Criterii de atribuire - Obligația de motivare - Eroare vădită de apreciere - Egalitate de tratament - Transparență”])

(2017/C 030/46)

Limba de procedură: greaca

Părțile

Reclamante: European Dynamics Luxembourg SA (Luxemburg, Luxemburg) și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE (Atena, Grecia) (reprezentanți: inițial M. Sfyri și I. Ampazis, avocați, ulterior M. Sfyri)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: inițial S. Bartelt și A. Marcoulli, ulterior S. Bartelt și M. Konstantinidis, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE și având ca obiect anularea Deciziei Comisiei din 5 septembrie 2014 prin care se respinge oferta depusă de reclamante în cadrul cererii de ofertă prin procedură restrânsă EuropeAid/135040/C/SER/MULTI, privind dezvoltarea unui sistem pilot automatizat de gestionare a tranzitului vamal al ASEAN (ASEAN Customs Transit System) și prin care acest contract este atribuit unui alt ofertant.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă European Dynamics Luxembourg SA și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă European Dynamics Luxembourg SA și Evropaïki Dynamiki – Proigmena Systimata Tilepikoinonion Pliroforikis kai Tilematikis AE la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 26, 26.1.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/43 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/43

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Printeos și alții/Comisia

(Cauza T-95/15) (1)

((Concurență - Înțelegeri - Piața europeană a plicurilor standard și a plicurilor speciale imprimate - Decizie prin care se constată o încălcare a articolului 101 TFUE - Coordonarea prețurilor de vânzare și alocarea clientelei - Procedură de tranzacție - Amenzi - Cuantum de bază - Adaptare excepțională - Plafon de 10 % din cifra de afaceri totală - Articolul 23 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1/2003 - Obligația de motivare - Egalitate de tratament))

(2017/C 030/47)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamante: Printeos, SA (Alcalá de Henares, Spania), Tompla Sobre Exprés, SL (Alcalá de Henares), Tompla Scandinavia AB (Stockholm, Suedia), Tompla France SARL (Fleury Mérogis, Franța), Tompla Druckerzeugnisse Vertriebs GmbH (Leonberg, Germania) (reprezentanți: H. Brokelmann și P. Martínez Lage Sobredo, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană (reprezentanți: F. Castilla Contreras, F. Jimeno Fernández și C. Urraca Caviedes, agenți)

Obiectul

Cerere întemeiată pe articolul 263 TFUE, prin care se solicită, cu titlu principal, anularea în parte a Deciziei C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [101 TFUE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (AT.39780 – Plicuri) și, cu titlu subsidiar, reducerea cuantumului amenzii aplicate reclamantelor

Dispozitivul

| 1) | Anulează articolul 2 alineatul (1) litera (e) din Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [101 TFUE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (AT.39780 – Plicuri). |
| --- | --- |

1)

Anulează articolul 2 alineatul (1) litera (e) din Decizia C(2014) 9295 final a Comisiei din 10 decembrie 2014 privind o procedură inițiată în temeiul articolului [101 TFUE] și al articolului 53 din Acordul privind SEE (AT.39780 – Plicuri).

| 2) | Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Comisia Europeană la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 127, 20.4.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/44 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/44

---

Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – PAL-Bullermann/EUIPO – Symaga (PAL)

(Cauza T-397/15) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de decădere - Marcă a Uniunii Europene figurativă PAL - Declarare în parte a decăderii - Utilizare serioasă a mărcii - Articolul 15 alineatul (1) litera (a) și articolul 51 alineatul (1) litera (a) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Formă care diferă de marca înregistrată - Norma 22 alineatele (3) și (4) din Regulamentul (CE) nr.o2868/95”])

(2017/C 030/48)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: PAL-Bullermann GmbH (Friesoythe-Markhausen, Germania) (reprezentant: J. Eberhardt, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: D. Walicka, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Symaga, SA (Villarta de San Juan, Spania) (reprezentant: A. Tarí Lázaro, avocat)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 7 mai 2015 (cauza R 1626/2014-1), referitoare la o procedură de decădere între PAL-Bullermann și Symaga.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă PAL-Bullermann GmbH la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă PAL-Bullermann GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 302, 14.9.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/45

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (Café del Sol)

(Cauza T-548/15) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cererea de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale Café del Sol - Marca națională figurativă anterioară Café del Sol - Neprezentarea de probe în limba de procedură a opoziției - Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Dreptul la apărare”])

(2017/C 030/49)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamant: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spania) (reprezentant: J. L. de Castro Hermida, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Germania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 iulie 2015 (cauza R 2755/2014-5) privind o procedură de opoziție între domnul Guiral Broto și Gastro & Soul

Dispozitivul

| 1) | Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 16 iulie 2015 (cauza R 2755/2014-5) privind o procedură de opoziție între domnul Guiral Broto și Gastro & Soul. |
| --- | --- |

1)

Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 16 iulie 2015 (cauza R 2755/2014-5) privind o procedură de opoziție între domnul Guiral Broto și Gastro & Soul.

| 2) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

2)

Respinge în rest acțiunea.

| 3) | EUIPO și domnul Guiral Broto suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

EUIPO și domnul Guiral Broto suportă fiecare propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 398, 30.11.2015

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/45 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/45

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Guiral Broto/EUIPO – Gastro & Soul (CAFE DEL SOL)

(Cauza T-549/15) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative CAFE DEL SOL - Marca națională figurativă anterioară Café del Sol - Neprezentarea unei dovezi în limba de procedură a opoziției - Articolele 75 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009 - Normele 19 și 20 din Regulamentul (CE) nr. 2868/95 - Dreptul la apărare”])

(2017/C 030/50)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamant: Ramón Guiral Broto (Marbella, Spania) (reprezentant: J. L. de Castro Hermida, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. O’Neill, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Gastro & Soul GmbH (Hildesheim, Germania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 16 iulie 2015 (cauza R 1888/2014-5) privind o procedură de opoziție între domnul Guiral Broto și Gastro & Soul.

Dispozitivul

| 1) | Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 16 iulie 2015 privind o procedură de opoziție între domnul Ramón Guiral Broto și Gastro & Soul GmbH. |
| --- | --- |

1)

Anulează Decizia Camerei a cincea de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 16 iulie 2015 privind o procedură de opoziție între domnul Ramón Guiral Broto și Gastro & Soul GmbH.

| 2) | Respinge în rest acțiunea. |
| --- | --- |

2)

Respinge în rest acțiunea.

| 3) | EUIPO și domnul Guiral Broto suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată. |
| --- | --- |

3)

EUIPO și domnul Guiral Broto suportă, fiecare, propriile cheltuieli de judecată.

---

(1)  JO C 381, 16.11.2015.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/46

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Puro Italian Style/EUIPO (smartline)

(Cauza T-744/15) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative smartline - Motiv absolut de refuz - Lipsa caracterului distinctiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr.o207/2009”])

(2017/C 030/51)

Limba de procedură: italiana

Părțile

Reclamantă: Puro Italian Style SpA (Modena, Italia) (reprezentant: F. Terrano, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

Obiectul

Acţiune formulată împotriva Deciziei Camerei întâi de recurs a EUIPO din 7 octombrie 2015 (cauza R 2258/2014-1), privind o cerere de înregistrare a semnului figurativ smartline ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

| 1) | Respinge acţiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acţiunea.

| 2) | Puro Italian Style SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Puro Italian Style SpA suportă propriile cheltuieli de judecată, precum şi pe cele efectuate de Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

---

(1)  JO C 78, 29.2.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/46 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/46

---

Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – Scorpio Poland/EUIPO – Eckes-Granini Group (YO!)

(Cauza T-745/15) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene figurative YO! - Marcă națională verbală anterioară YO - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])

(2017/C 030/52)

Limba de procedură: polona

Părţile

Reclamantă: Scorpio Poland, fostă FH Scorpio (Łódź, Polonia) (reprezentanţi: R. Rumpel, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Schifko și E. Śliwińska, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Eckes-Granini Group GmbH (Nieder-Olm, Germania) (reprezentant: W. Berlit, avocat)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 2 octombrie 2015 (cauza R 1546/2014-2), referitoare la o procedură de opoziție între Eckes-Granini Group și FH Scorpio.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Scorpio Poland la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Scorpio Poland la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 59, 15.2.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/47 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/47

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Sovena Portugal – Consumer Goods/EUIPO – Mueloliva (FONTOLIVA)

(Cauza T-24/16) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Înregistrare internațională care desemnează Uniunea Europeană - Marca verbală FONTOLIVA - Marca națională verbală anterioară FUENOLIVA - Motiv relativ de refuz - Valabilitatea înregistrării mărcii anterioare - Prezentarea unor fapte și probe noi la Tribunal - Utilizare serioasă a mărcii anterioare - Competență de reformare - Articolul 8 alineatul (1) litera (b) articolul 42 alineatele (2) și (3) și articolele 65 și 76 din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])

(2017/C 030/53)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Sovena Portugal – Consumer Goods, SA (Algés, Portugalia) (reprezentant: D. Martins Pereira, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: L. Rampini, agent)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Mueloliva, SL (Córdoba, Spania)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 4 noiembrie 2015 (cauza R 1813/2014-2) privind o procedură de opoziție între Mueloliva și Sovena Portugal – Consumer Goods

Dispozitivul

| 1) | Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 4 noiembrie 2015 (cauza R 1813/2014-2). |
| --- | --- |

1)

Anulează Decizia Camerei a doua de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) din 4 noiembrie 2015 (cauza R 1813/2014-2).

| 2) | Respinge opoziția formulată de Mueloliva, SL la înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană pentru marca verbală FONTOLIVA solicitată de Sovena Portugal – Consumer Goods, SA. |
| --- | --- |

2)

Respinge opoziția formulată de Mueloliva, SL la înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană pentru marca verbală FONTOLIVA solicitată de Sovena Portugal – Consumer Goods, SA.

| 3) | Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor. |
| --- | --- |

3)

Respinge acțiunea cu privire la restul motivelor.

| 4) | EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Sovena Portugal – Consumer Goods aferente procedurii de la Tribunal. |
| --- | --- |

4)

EUIPO suportă propriile cheltuieli de judecată și pe cele efectuate de Sovena Portugal – Consumer Goods aferente procedurii de la Tribunal.

| 5) | Obligă EUIPO și Mueloliva la plata, fiecare, a jumătate din cheltuielile necesare efectuate de Sovena Portugal – Consumer Goods aferente procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO. |
| --- | --- |

5)

Obligă EUIPO și Mueloliva la plata, fiecare, a jumătate din cheltuielile necesare efectuate de Sovena Portugal – Consumer Goods aferente procedurii care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO.

---

(1)  JO C 106, 21.3.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/48

---

Hotărârea Tribunalului din 13 decembrie 2016 – Apax Partners/EUIPO – Apax Partners Midmarket (APAX)

(Cauza T-58/16) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Procedură de opoziție - Cerere de înregistrare a mărcii verbale a Uniunii Europene APAX - Marca internațională verbală anterioară APAX - Motiv relativ de refuz - Risc de confuzie - Similitudinea produselor și a serviciilor - Articolul 8 alineatul (1) literele (a)și (b) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])

(2017/C 030/54)

Limba de procedură: engleza

Părţile

Reclamantă: Apax Partners LLP (Londra, Regatul Unit) (reprezentanţi: D. Rose, J. Warner și J. Curry, solicitors)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentanţi: A. Folliard-Monguiral și I. Moisescu, agenți)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs a EUIPO, intervenientă la Tribunal: Apax Partners Midmarket (Paris, Franța) (reprezentant: C. Moyou Joly, avocat)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a doua de recurs a EUIPO din 26 noiembrie 2015 (cauza R 1441/2014-2), referitoare la o procedură de opoziție între Apax Partners Midmarket și Apax Partners.

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă APAX Partners LLP la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor indispensabile efectuate de APAX Partners Midmarket în cadrul procedurii în fața Camerei de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO). |
| --- | --- |

2)

Obligă APAX Partners LLP la plata cheltuielilor de judecată, inclusiv a cheltuielilor indispensabile efectuate de APAX Partners Midmarket în cadrul procedurii în fața Camerei de recurs a Oficiului Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO).

---

(1)  JO C 111, 29.3.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/48 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/48

---

Hotărârea Tribunalului din 14 decembrie 2016 – Grid applications/EUIPO (APlan)

(Cauza T-154/16) (1)

([„Marcă a Uniunii Europene - Cerere de înregistrare a mărcii Uniunii Europene verbale APlan - Motiv absolut de refuz - Caracter descriptiv - Articolul 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul (CE) nr. 207/2009”])

(2017/C 030/55)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Grid applications GmbH (Viena, Austria) (reprezentant: M. Meyenburg, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (reprezentant: H. Kunz, agent)

Obiectul

Acțiune formulată împotriva Deciziei Camerei a patra de recurs a EUIPO din 15 februarie 2016 (cauza R 1819/2015-4) privind o cerere de înregistrare a semnului verbal APlan ca marcă a Uniunii Europene

Dispozitivul

| 1) | Respinge acțiunea. |
| --- | --- |

1)

Respinge acțiunea.

| 2) | Obligă Grid applications GmbH la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

2)

Obligă Grid applications GmbH la plata cheltuielilor de judecată.

---

(1)  JO C 200, 6.6.2016.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/49

---

Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2016 – Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank/SRB

(Cauza T-809/16)

(2017/C 030/56)

Limba de procedură: germana

Părțile

Reclamantă: Vorarlberger Landes- und Hypothekenbank AG (Bregenz, Austria) (reprezentant: G. Eisenberger, Rechtsanwalt)

Pârâtă: Comitetul unic de rezoluție (SRB)

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comitetului unic de rezoluție SRB/ES/SRF/2016/06 din 15 aprilie 2016 („Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/SRF/2016/06]”), precum și a deciziei Comitetului unic de rezoluție SRB/ES/SRF/2016/13 din 20 mai 2016 („Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/SRF/2016/13]”), cel puțin în măsura în care aceste decizii o privesc pe reclamantă; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comitetului unic de rezoluție SRB/ES/SRF/2016/06 din 15 aprilie 2016 („Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/SRF/2016/06]”), precum și a deciziei Comitetului unic de rezoluție SRB/ES/SRF/2016/13 din 20 mai 2016 („Decision of the Executive Session of the Board of 20 May 2016 on the adjustment of the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund supplementing the Decision of the Executive Session of the Board of 15 April 2016 on the 2016 ex-ante contributions to the Single Resolution Fund [SRB/ES/SRF/2016/13]”), cel puțin în măsura în care aceste decizii o privesc pe reclamantă;

| — | obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea pârâtului la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| — | Primul motiv întemeiat pe vădita încălcarea a unor condiții de formă esențiale, ca urmare a insuficientei (inexistentei) aduceri la cunoștință a deciziilor atacate |
| --- | --- |

—

Primul motiv întemeiat pe vădita încălcarea a unor condiții de formă esențiale, ca urmare a insuficientei (inexistentei) aduceri la cunoștință a deciziilor atacate

| — | Al doilea motiv întemeiat pe vădita încălcarea a unor condiții de formă esențiale, ca urmare a insuficientei motivări a deciziilor atacate |
| --- | --- |

—

Al doilea motiv întemeiat pe vădita încălcarea a unor condiții de formă esențiale, ca urmare a insuficientei motivări a deciziilor atacate

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/49 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/49

---

Acțiune introdusă la 18 noiembrie 2016 – Di Bernardo/Comisia

(Cauza T-811/16)

(2017/C 030/57)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamant: Danilo Di Bernardo (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: S. Orlandi și T. Martin, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

să declare și să hotărască:

| — | anulează decizia din 10 august 2016 prin care comisia de evaluare din cadrul concursului EPSO/AST-SC/03/15 l-a exclus pe reclamant din concursul menționat; |
| --- | --- |

—

anulează decizia din 10 august 2016 prin care comisia de evaluare din cadrul concursului EPSO/AST-SC/03/15 l-a exclus pe reclamant din concursul menționat;

| — | în orice caz, obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

în orice caz, obligă Comisia la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe diferite erori vădite de apreciere săvârșite de comisie în cadrul evaluării experienței profesionale a reclamantului. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe diferite erori vădite de apreciere săvârșite de comisie în cadrul evaluării experienței profesionale a reclamantului.

| 2. | Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe motivarea insuficientă a deciziei atacate și pe lipsa comunicării către reclamant a criteriilor de selecție stabilite de juriul de concurs. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, invocat cu titlu subsidiar, întemeiat pe motivarea insuficientă a deciziei atacate și pe lipsa comunicării către reclamant a criteriilor de selecție stabilite de juriul de concurs.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/50 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/50

---

Acțiune introdusă la 21 noiembrie 2016 – Abes/Comisia

(Cauza T-813/16)

(2017/C 030/58)

Limba de procedură: portugheza

Părțile

Reclamantă: Abes – companhia de assistência, bem-estar e serviços para seniores, Lda (São Pedro de Tomar, Portugalia) (reprezentant: N. Mimoso Ruiz, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | constatarea faptului că acțiunea în anulare a fost formulată potrivit dispozițiilor legale și că este admisibilă în conformitate cu articolul 263 TFUE și cu efectele articolului 264 TFUE; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că acțiunea în anulare a fost formulată potrivit dispozițiilor legale și că este admisibilă în conformitate cu articolul 263 TFUE și cu efectele articolului 264 TFUE;

| — | anularea Deciziei C(2016) 5054 din 9 august 2016 în conformitate cu articolul 263 TFUE, în partea în care a considerat că măsura descrisă în plângere nu constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C(2016) 5054 din 9 august 2016 în conformitate cu articolul 263 TFUE, în partea în care a considerat că măsura descrisă în plângere nu constituie un ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE;

| — | anularea Deciziei C(2016) 5054 din 9 august 2016 în conformitate cu articolul 263 TFUE, în partea în care a considerat că chiar și în ipoteza în care măsura descrisă în plângere ar constitui un ajutor de stat, aceasta ar fi compatibilă cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE; |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei C(2016) 5054 din 9 august 2016 în conformitate cu articolul 263 TFUE, în partea în care a considerat că chiar și în ipoteza în care măsura descrisă în plângere ar constitui un ajutor de stat, aceasta ar fi compatibilă cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE;

| — | obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata cheltuielilor de judecată aferente procedurii și a cheltuielilor de judecată efectuate de reclamantă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe lipsa de motivare






  — | Reclamanta consideră că decizia nu este întemeiată, întrucât în cuprinsul acesteia se arată că, chiar și în ipoteza în care măsura ar constitui un ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, ea ar fi compatibilă cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, această concluzie nefiind însă motivată. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe lipsa de motivare

—

Reclamanta consideră că decizia nu este întemeiată, întrucât în cuprinsul acesteia se arată că, chiar și în ipoteza în care măsura ar constitui un ajutor în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, ea ar fi compatibilă cu piața internă în sensul articolului 107 alineatul (3) litera (c) TFUE, această concluzie nefiind însă motivată.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere






  — | Reclamanta consideră că decizia este afectată de o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește efectele măsurii asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale dintre statele membre, întrucât motivele care determină Comisia să afirme că efectul măsurii în discuție asupra schimburilor comerciale dintre statele membre este pur ipotetic sau presupus și că, chiar dacă ar exista un asemenea efect, ar avea doar un caracter marginal sunt neîntemeiate și se bazează, în practică, pe măsuri suplimentare punctuale analoge, nu numai în regiunea Tomar, ci în întreaga țară, cu consecințele inerente în ceea ce privește descurajarea investițiilor naționale și investițiile ce provin din alte state membre. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o eroare vădită de apreciere

—

Reclamanta consideră că decizia este afectată de o eroare vădită de apreciere în ceea ce privește efectele măsurii asupra concurenței și asupra schimburilor comerciale dintre statele membre, întrucât motivele care determină Comisia să afirme că efectul măsurii în discuție asupra schimburilor comerciale dintre statele membre este pur ipotetic sau presupus și că, chiar dacă ar exista un asemenea efect, ar avea doar un caracter marginal sunt neîntemeiate și se bazează, în practică, pe măsuri suplimentare punctuale analoge, nu numai în regiunea Tomar, ci în întreaga țară, cu consecințele inerente în ceea ce privește descurajarea investițiilor naționale și investițiile ce provin din alte state membre.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, în condițiile în care Comisia i) nu a examinat cu diligența necesară și în mod obiectiv aspectul dacă ajutorul în discuție putea afecta schimburile comerciale dintre statele membre; ii) nu a luat în considerare inexistența unei limite sau a unui procentaj minim până la care să se poată considera a priori că schimburile comerciale dintre statele membre nu este afectat; iii) nu a luat în considerare faptul că atingerea adusă schimburilor comerciale dintre statele membre nu depinde de caracterul local sau regional al serviciilor prestate ori de importanța activității în cauză; iv) nu a subliniat în suficientă măsură că atunci când un ajutor acordat de către stat întărește poziția unei întreprinderi față de alte întreprinderi concurente, trebuie să se considere că întreprinderile concurente ale întreprinderii beneficiare s-au aflat în condiții mai puțin favorabile pentru a finanța noi investiții în statul respectiv. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 alineatul (1) TFUE, în condițiile în care Comisia i) nu a examinat cu diligența necesară și în mod obiectiv aspectul dacă ajutorul în discuție putea afecta schimburile comerciale dintre statele membre; ii) nu a luat în considerare inexistența unei limite sau a unui procentaj minim până la care să se poată considera a priori că schimburile comerciale dintre statele membre nu este afectat; iii) nu a luat în considerare faptul că atingerea adusă schimburilor comerciale dintre statele membre nu depinde de caracterul local sau regional al serviciilor prestate ori de importanța activității în cauză; iv) nu a subliniat în suficientă măsură că atunci când un ajutor acordat de către stat întărește poziția unei întreprinderi față de alte întreprinderi concurente, trebuie să se considere că întreprinderile concurente ale întreprinderii beneficiare s-au aflat în condiții mai puțin favorabile pentru a finanța noi investiții în statul respectiv.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/51 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/51

---

Acțiune introdusă la 22 noiembrie 2016 – Netflix International și Netflix/Comisia

(Cauza T-818/16)

(2017/C 030/59)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamante: Netflix International BV (Amsterdam, Țările de Jos) și Netflix, Inc. (Los Gatos, California, Statele Unite) (reprezentanți: C. Alberdingk Thijm, S. van Schaik și S. van Velze, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantele solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei Comisiei din 1 septembrie 2016 prin care s-a declarat ca fiind compatibilă cu piața internă a șaptea versiunea a unui amendament la Legea germană privind măsuri pentru promovarea cinematografiei germane (1); |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei Comisiei din 1 septembrie 2016 prin care s-a declarat ca fiind compatibilă cu piața internă a șaptea versiunea a unui amendament la Legea germană privind măsuri pentru promovarea cinematografiei germane (1);

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantele invocă șase motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Directivei serviciilor mass-media audiovizuale (2).






  — | Comisia a încălcat articolul 13 alineatul (1) din DSMAV prin faptul că a decis că măsura germană este compatibilă cu acest articol interpretat în lumina amendamentului propus; |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe încălcarea Directivei serviciilor mass-media audiovizuale (2).

—

Comisia a încălcat articolul 13 alineatul (1) din DSMAV prin faptul că a decis că măsura germană este compatibilă cu acest articol interpretat în lumina amendamentului propus;

| — | Comisia a încălcat articolul 2 alineatul (1), articolul 2 alineatul (2) și articolul 3 din DSMAV prin faptul că a decis că măsura germană nu aduce atingere principiului țării de origine. |
| --- | --- |

—

Comisia a încălcat articolul 2 alineatul (1), articolul 2 alineatul (2) și articolul 3 din DSMAV prin faptul că a decis că măsura germană nu aduce atingere principiului țării de origine.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 110 TFUE.






  — | Comisia a încălcat articolul 110 TFUE prin faptul că a considerat că măsura germană nu este discriminatorie față de furnizorii de servicii mass-media audiovizuale la cerere care au sediul în afara Germaniei, însă se adresează audienței germane. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 110 TFUE.

—

Comisia a încălcat articolul 110 TFUE prin faptul că a considerat că măsura germană nu este discriminatorie față de furnizorii de servicii mass-media audiovizuale la cerere care au sediul în afara Germaniei, însă se adresează audienței germane.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 56 TFUE.






  — | Comisia a încălcat articolul 56 TFUE prin faptul că nu a examinat dacă măsura germană încalcă libertatea de a presta servicii, aspect care se regăsește în speță. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 56 TFUE.

—

Comisia a încălcat articolul 56 TFUE prin faptul că nu a examinat dacă măsura germană încalcă libertatea de a presta servicii, aspect care se regăsește în speță.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 49 TFUE.






  — | Comisia a încălcat articolul 49 TFUE prin faptul că nu a examinat dacă măsura germană încalcă libertatea de stabilire, aspect care se regăsește în speță. |
| --- | --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 49 TFUE.

—

Comisia a încălcat articolul 49 TFUE prin faptul că nu a examinat dacă măsura germană încalcă libertatea de stabilire, aspect care se regăsește în speță.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE.






  — | Comisia a încălcat articolul 107 TFUE prin faptul că a considerat că măsura germană este o formă de ajutor de stat care poate fi justificată de un scop cultural și este compatibilă cu piața internă. |
| --- | --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 107 TFUE.

—

Comisia a încălcat articolul 107 TFUE prin faptul că a considerat că măsura germană este o formă de ajutor de stat care poate fi justificată de un scop cultural și este compatibilă cu piața internă.

| 6. | Al șaselea motiv, întemeiat încălcarea normelor fundamentale de procedură.






  — | Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură prin faptul că nu a respectat standardele de motivare astfel cum sunt prevăzute la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și pe cele ale dreptului la o bună administrare astfel cum este prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene. |
| --- | --- | --- |

6.

Al șaselea motiv, întemeiat încălcarea normelor fundamentale de procedură.

—

Comisia a încălcat norme fundamentale de procedură prin faptul că nu a respectat standardele de motivare astfel cum sunt prevăzute la articolul 296 al doilea paragraf TFUE și pe cele ale dreptului la o bună administrare astfel cum este prevăzut la articolul 41 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene.

---

(1)  Decizia (EU) 2016/2042 a Comisiei din 1 Septembrie 2016 privind schema de ajutoare SA.38418 – 2014/C (ex 2014/N) pe care Germania intenționează să o pună în aplicare în vederea finanțării producției și distribuției de filme [notificată cu numărul C(2016) 5551] (JO 2016, L 314, p.63).

(2)  Directiva 2010/13/EU a parlamentului European și a Consiliului din 10 martie 2010 privind coordonarea anumitor dispoziții stabilite prin acte cu putere de lege sau acte administrative în cadrul statelor membre cu privire la furnizarea de servicii mass-media audiovizuale (Directiva serviciilor mass-media audiovizuale) („DSMAV”) (JO 2010, L 95, p. 1)

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/52 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/52

---

Acțiune introdusă la 25 noiembrie 2016 – Celio International/Comisia

(Cauza T-832/16)

(2017/C 030/60)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamantă: Celio International SA (Bruxelles, Belgia) (reprezentanți: H. Gilliams și J. Bocken, lawyers)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea Deciziei (UE) 2016/1699 a Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat privind scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Belgia (1); |
| --- | --- |

—

anularea Deciziei (UE) 2016/1699 a Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat privind scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Belgia (1);

| — | în subsidiar, anularea articolelor 2-4 din decizie; |
| --- | --- |

—

în subsidiar, anularea articolelor 2-4 din decizie;

| — | în orice caz, anularea articolelor 2-4 din această decizie în măsura în care aceste articole: (a) dispun recuperarea de la alte entități decât cele care au obținut o „decizie fiscală anticipată privind profitul excedentar”, astfel cum este definită în decizie, și (b) dispun recuperarea unei sume egale cu economia de impozit realizată de beneficiar, fără a permite Belgiei să ia în considerare o ajustare efectivă în sensul creșterii, efectuată de o altă administrație fiscală; și |
| --- | --- |

—

în orice caz, anularea articolelor 2-4 din această decizie în măsura în care aceste articole: (a) dispun recuperarea de la alte entități decât cele care au obținut o „decizie fiscală anticipată privind profitul excedentar”, astfel cum este definită în decizie, și (b) dispun recuperarea unei sume egale cu economia de impozit realizată de beneficiar, fără a permite Belgiei să ia în considerare o ajustare efectivă în sensul creșterii, efectuată de o altă administrație fiscală; și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere, pe abuzul de putere și pe lipsa de motivare în măsura în care decizia atacată concluzionează în sensul existenței unei scheme de ajutor. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe eroarea vădită de apreciere, pe abuzul de putere și pe lipsa de motivare în măsura în care decizia atacată concluzionează în sensul existenței unei scheme de ajutor.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, pe o încălcare a obligației de motivare și pe eroarea vădită de apreciere în măsura în care decizia atacată indică faptul că schema menționată acordă un avantaj selectiv. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, pe o încălcare a obligației de motivare și pe eroarea vădită de apreciere în măsura în care decizia atacată indică faptul că schema menționată acordă un avantaj selectiv.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, a obligației de motivare și pe eroarea vădită de apreciere în măsura în care decizia atacată susține că schema menționată determină nașterea unui avantaj. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, a obligației de motivare și pe eroarea vădită de apreciere în măsura în care decizia atacată susține că schema menționată determină nașterea unui avantaj.

| 4. | Al patrulea motiv, cu titlu subsidiar, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, pe o încălcare a principiilor protecției încrederii legitime și proporționalității, pe eroarea vădită de apreciere, pe abuzul de putere și pe nemotivare în măsura în care decizia atacată dispune ca Belgia să recupereze ajutorul. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, cu titlu subsidiar, întemeiat pe o încălcare a articolului 107 TFUE, pe o încălcare a principiilor protecției încrederii legitime și proporționalității, pe eroarea vădită de apreciere, pe abuzul de putere și pe nemotivare în măsura în care decizia atacată dispune ca Belgia să recupereze ajutorul.

---

(1)  Decizia (UE) 2016/1699 a Comisiei din 11 ianuarie 2016 privind schema de ajutoare de stat privind scutirea aplicabilă profitului excedentar SA.37667 (2015/C) (ex 2015/NN) pusă în aplicare de Belgia [notificată cu numărul C(2015) 9837] (JO 2016, L 260, p. 1).

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/53 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/53

---

Acțiune introdusă la 28 noiembrie 2016 – Louvers Belgium/Comisia

(Cauza T-835/16)

(2017/C 030/61)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Louvers Belgium Company (Zaventem, Belgia) (reprezentant: V. Lejeune, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei adoptate de Comisia Europeană la 19 septembrie 2016 de a nu reține oferta reclamantei și de a atribui contractul nr. OIB.02/PO/2016/012/703 grupului RIDEAUPRESS ITLINE; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei adoptate de Comisia Europeană la 19 septembrie 2016 de a nu reține oferta reclamantei și de a atribui contractul nr. OIB.02/PO/2016/012/703 grupului RIDEAUPRESS ITLINE;

| — | admiterea cererii de despăgubire formulate de reclamantă; în consecință, obligarea Comisiei Europene la plata către reclamantă a sumei principale de 387 500 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul suferit din cauza pierderii contractului, care trebuie majorată cu dobânzi de întârziere și judiciare calculate la rata legală, până la plata completă. |
| --- | --- |

—

admiterea cererii de despăgubire formulate de reclamantă; în consecință, obligarea Comisiei Europene la plata către reclamantă a sumei principale de 387 500 de euro cu titlu de despăgubire pentru prejudiciul suferit din cauza pierderii contractului, care trebuie majorată cu dobânzi de întârziere și judiciare calculate la rata legală, până la plata completă.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare și a drepturilor reclamantei la o bună administrare, precum și a principiului transparenței, în măsura în care, în pofida cererilor repetate și insistente ale reclamantei, Comisia nu i-ar fi comunicat specificațiile tehnice ale produselor ofertantului căruia i s-a atribuit contractul, nici rezultatele raportului de analiză a ofertelor și eșantioanelor pe care le-a transmis. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o încălcare a obligației de motivare și a drepturilor reclamantei la o bună administrare, precum și a principiului transparenței, în măsura în care, în pofida cererilor repetate și insistente ale reclamantei, Comisia nu i-ar fi comunicat specificațiile tehnice ale produselor ofertantului căruia i s-a atribuit contractul, nici rezultatele raportului de analiză a ofertelor și eșantioanelor pe care le-a transmis.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiilor de transparență și de egalitate de tratament al ofertanților atât în momentul elaborării caietului de sarcini, cât și în momentul evaluării de către Comisie a ofertelor depuse de ofertanți. În special, reclamanta reproșează pârâtei:






  — | În primul rând, că a preluat la elaborarea caietului său de sarcini caracteristicile tehnice, precum și fotografiile produselor propuse de un ofertant în cadrul unei cereri de ofertă precedente, al cărei obiect era similar și pe care a anulat-o din motive nejustificate, ceea ce ar fi avut ca efect crearea de obstacole nejustificate în calea deschiderii contractelor spre concurență. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe o încălcare a principiilor de transparență și de egalitate de tratament al ofertanților atât în momentul elaborării caietului de sarcini, cât și în momentul evaluării de către Comisie a ofertelor depuse de ofertanți. În special, reclamanta reproșează pârâtei:

—

În primul rând, că a preluat la elaborarea caietului său de sarcini caracteristicile tehnice, precum și fotografiile produselor propuse de un ofertant în cadrul unei cereri de ofertă precedente, al cărei obiect era similar și pe care a anulat-o din motive nejustificate, ceea ce ar fi avut ca efect crearea de obstacole nejustificate în calea deschiderii contractelor spre concurență.

| — | În al doilea rând, că a încălcat norma fundamentală a egalității ofertanților, stabilind cerințe tehnice foarte restrictive și nejustificate din punct de vedere tehnic, care ar fi fost destinate în mod vădit să coincidă cu produsele unui anumit operator economic. |
| --- | --- |

—

În al doilea rând, că a încălcat norma fundamentală a egalității ofertanților, stabilind cerințe tehnice foarte restrictive și nejustificate din punct de vedere tehnic, care ar fi fost destinate în mod vădit să coincidă cu produsele unui anumit operator economic.

| — | În al treilea rând, că nu a evaluat în mod obiectiv și independent oferta formulată de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă în litigiu și că a respins-o în mod nejustificat din moment ce produsele sale răspundeau perfect cerințelor minime ale caracteristicilor tehnice ale produselor vizate în caietul de sarcini și răspundeau, astfel, în mod echivalent, cerințelor impuse. |
| --- | --- |

—

În al treilea rând, că nu a evaluat în mod obiectiv și independent oferta formulată de reclamantă în cadrul procedurii de cerere de ofertă în litigiu și că a respins-o în mod nejustificat din moment ce produsele sale răspundeau perfect cerințelor minime ale caracteristicilor tehnice ale produselor vizate în caietul de sarcini și răspundeau, astfel, în mod echivalent, cerințelor impuse.

Astfel, în cadrul acestui al doilea motiv, reclamanta apreciază că oferta pe care a depus-o era conformă din punct de vedere tehnic și, prin urmare, corespunzătoare. Aceasta ar fi trebuit să fie evaluată din punct de vedere financiar de Comisia Europeană, care ar fi trebuit să îi atribuie contractul, oferta sa de preț fiind cea mai scăzută.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/54 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/54

---

Acțiune introdusă la 30 noiembrie 2016 – Rzeczpospolita Polska/Comisia

(Cauza T-836/16)

(2017/C 030/62)

Limba de procedură: polona

Părțile

Reclamantă: Rzeczpospolita Polska (reprezentant: B. Majczyna, agent)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comisiei din 19 septembrie 2016, ajutor de stat SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) – Polonia – Impozit polonez în sectorul comerțului cu amănuntul, notificată cu numărul C(2016) 5596, și |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei din 19 septembrie 2016, ajutor de stat SA.44351 (2016/C) (ex 2016/NN) – Polonia – Impozit polonez în sectorul comerțului cu amănuntul, notificată cu numărul C(2016) 5596, și

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă trei motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe calificarea eronată a impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul ca ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, fapt care rezultă din aprecierea vădit eronată a condiției privind selectivitatea






  — | Impozitul polonez în sectorul comerțului cu amănuntul nu poate fi considerat la prima vedere drept selectiv, deoarece structura sa nu admite nicio excepție de la sistemul de referință propriu acestui impozit; ratele de impozitare progresive fac parte integrantă din sistemul de referință al acestui impozit. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe calificarea eronată a impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul ca ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE, fapt care rezultă din aprecierea vădit eronată a condiției privind selectivitatea

—

Impozitul polonez în sectorul comerțului cu amănuntul nu poate fi considerat la prima vedere drept selectiv, deoarece structura sa nu admite nicio excepție de la sistemul de referință propriu acestui impozit; ratele de impozitare progresive fac parte integrantă din sistemul de referință al acestui impozit.

| — | Presupunând chiar că cele două rate de impozitare progresive nu constituie un element al sistemului de referință propriu impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul, trebuie să se considere că elementul sistemului de referință este cel puțin rata de impozitare unică cel mai frecvent aplicată; în plus, ratele de impozitare progresive nu constituie, în niciun caz, o excepție în favoarea anumitor întreprinderi care, având în vedere obiectivul intrinsec al acestui impozit, se află într-o situație de fapt și de drept comparativă cu cea a altor întreprinderi. |
| --- | --- |

—

Presupunând chiar că cele două rate de impozitare progresive nu constituie un element al sistemului de referință propriu impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul, trebuie să se considere că elementul sistemului de referință este cel puțin rata de impozitare unică cel mai frecvent aplicată; în plus, ratele de impozitare progresive nu constituie, în niciun caz, o excepție în favoarea anumitor întreprinderi care, având în vedere obiectivul intrinsec al acestui impozit, se află într-o situație de fapt și de drept comparativă cu cea a altor întreprinderi.

| — | În orice caz, ratele de impozitare progresive și nivelul bazei de impozitare a impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul sunt conforme cu principiul proporționalității. |
| --- | --- |

—

În orice caz, ratele de impozitare progresive și nivelul bazei de impozitare a impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul sunt conforme cu principiul proporționalității.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și pe încălcarea principiului proporționalității, Comisia dispunând suspendarea imediată a aplicării baremului progresiv al impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul






  — | Nu era necesar să se dispună suspendarea, având în vedere existența unor îndoieli serioase cu privire la selectivitatea impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe încălcarea articolului 13 alineatul (1) din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și pe încălcarea principiului proporționalității, Comisia dispunând suspendarea imediată a aplicării baremului progresiv al impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul

—

Nu era necesar să se dispună suspendarea, având în vedere existența unor îndoieli serioase cu privire la selectivitatea impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul.

| — | Nu era necesar să se dispună suspendarea, deoarece Comisia nu a probat existența unor efecte suficient de nefavorabile care rezultă din aplicarea impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul. |
| --- | --- |

—

Nu era necesar să se dispună suspendarea, deoarece Comisia nu a probat existența unor efecte suficient de nefavorabile care rezultă din aplicarea impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe motivarea necorespunzătoare și insuficientă a deciziei atacate






  — | Decizia atacată nu este corect și suficient motivată în ceea ce privește aprecierea condiției privind selectivitatea impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul. |
| --- | --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe motivarea necorespunzătoare și insuficientă a deciziei atacate

—

Decizia atacată nu este corect și suficient motivată în ceea ce privește aprecierea condiției privind selectivitatea impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul.

| — | Decizia atacată nu este corect și suficient motivată în ceea ce privește dispoziția de suspendare imediată a aplicării baremului progresiv al impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul. |
| --- | --- |

—

Decizia atacată nu este corect și suficient motivată în ceea ce privește dispoziția de suspendare imediată a aplicării baremului progresiv al impozitului polonez în sectorul comerțului cu amănuntul.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/55 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/55

---

Acțiune introdusă la 24 noiembrie 2016 – Alex/Comisia

(Cauza T-841/16)

(2017/C 030/63)

Limba de procedură: franceza

Părțile

Reclamantă: Alex SCI (Bayonne, Franța) (reprezentant: J. Fouchet, avocat)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei Comisiei Europene din data de 21 septembrie 2016; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei Comisiei Europene din data de 21 septembrie 2016;

| — | constatarea faptului că ajutoarele plătite CABAB de către FEDER, État français, Conseil régional d’Aquitaine și Conseil général des Pyrénées Atlantiques sunt nelegale și incompatibile cu piața comună; |
| --- | --- |

—

constatarea faptului că ajutoarele plătite CABAB de către FEDER, État français, Conseil régional d’Aquitaine și Conseil général des Pyrénées Atlantiques sunt nelegale și incompatibile cu piața comună;

în consecință:

| — | obligarea État français, Conseil régional d’Aquitaine și Conseil général des Pyrénées Atlantiques, entități descentralizate ale statului, precum si Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) să restituie ajutoarele plătite nelegal, majorate cu rata legală a dobânzii începând de la data punerii la dispoziție a ajutorului; |
| --- | --- |

—

obligarea État français, Conseil régional d’Aquitaine și Conseil général des Pyrénées Atlantiques, entități descentralizate ale statului, precum si Fondul european de dezvoltare regională (FEDER) să restituie ajutoarele plătite nelegal, majorate cu rata legală a dobânzii începând de la data punerii la dispoziție a ajutorului;

| — | obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariului de avocat în cuantum de 5 000 de euro. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei Europene la plata tuturor cheltuielilor de judecată, inclusiv a onorariului de avocat în cuantum de 5 000 de euro.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă patru motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea internă a deciziei Comisiei Europene. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe nelegalitatea internă a deciziei Comisiei Europene.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa notificării finanțării alocate proiectului „Technocité”, efectuată FEDER, de République française, de Conseil régional d’Aquitaine și de Conseil général des Pyrénées Atlantiques în favoarea Communauté d’agglomération Côte-Basque-Adour (CABAB). |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe lipsa notificării finanțării alocate proiectului „Technocité”, efectuată FEDER, de République française, de Conseil régional d’Aquitaine și de Conseil général des Pyrénées Atlantiques în favoarea Communauté d’agglomération Côte-Basque-Adour (CABAB).

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe incompatibilitatea finanțării cu piața internă. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe incompatibilitatea finanțării cu piața internă.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea condițiilor de atribuire a finanțării. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe neîndeplinirea condițiilor de atribuire a finanțării.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/56 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/56

---

Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fertisac/ECHA

(Cauza T-855/16)

(2017/C 030/64)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamantă: Fertisac S.L. (Atarfe, Spania) (reprezentant: J. Gómez Rodríguez, avocat)

Pârâtă: Agenția Europeană pentru Produse Chimice (ECHA)

Cererile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei ECHA nr. SME (2016) 5150 din 15 noiembrie 2016, prin care s-a constatat că FERTISAC S.L. nu îndeplinea condițiile pentru a beneficia de reducerea redevențelor prevăzută pentru întreprinderile mijlocii și prin care i s-a impus plata unei redevențe administrative; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei ECHA nr. SME (2016) 5150 din 15 noiembrie 2016, prin care s-a constatat că FERTISAC S.L. nu îndeplinea condițiile pentru a beneficia de reducerea redevențelor prevăzută pentru întreprinderile mijlocii și prin care i s-a impus plata unei redevențe administrative;

| — | anularea facturii nr. 10060160 emise de ECHA la 15 noiembrie 2016 în temeiul deciziei nr. SME (2016) 5150 adoptate de aceasta, a cărei valoare reprezintă diferența dintre redevența plătită de FERTISAC S.L. și redevența aplicabilă unei întreprinderi mari; |
| --- | --- |

—

anularea facturii nr. 10060160 emise de ECHA la 15 noiembrie 2016 în temeiul deciziei nr. SME (2016) 5150 adoptate de aceasta, a cărei valoare reprezintă diferența dintre redevența plătită de FERTISAC S.L. și redevența aplicabilă unei întreprinderi mari;

| — | anularea facturii nr. 10060161 emise de ECHA la 15 noiembrie 2016, prin care se stabilește redevența administrativă în conformitate cu decizia ECHA nr. SME (2016) 5150; |
| --- | --- |

—

anularea facturii nr. 10060161 emise de ECHA la 15 noiembrie 2016, prin care se stabilește redevența administrativă în conformitate cu decizia ECHA nr. SME (2016) 5150;

| — | obligarea Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Agenției Europene pentru Produse Chimice (ECHA) la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanta invocă două motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe o eroare privind calificarea FERTISAC S.L. ca întreprindere mare.






  — | Se arată în acest sens că articolul 2 alineatul (1) din anexa la Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (JO 2003 L 124, p. 36) prevede că în categoria microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) sunt incluse întreprinderile cu mai puțin de 250 de angajați și care au o cifră de afaceri anuală care nu depășește 50 de milioane de euro sau al căror bilanț anual nu depășește 43 de milioane de euro. |
| --- | --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe o eroare privind calificarea FERTISAC S.L. ca întreprindere mare.

—

Se arată în acest sens că articolul 2 alineatul (1) din anexa la Recomandarea 2003/361/CE a Comisiei din 6 mai 2003 privind definirea microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (JO 2003 L 124, p. 36) prevede că în categoria microîntreprinderilor și a întreprinderilor mici și mijlocii (IMM) sunt incluse întreprinderile cu mai puțin de 250 de angajați și care au o cifră de afaceri anuală care nu depășește 50 de milioane de euro sau al căror bilanț anual nu depășește 43 de milioane de euro.

Există două praguri pentru clasificarea unei IMM. Nu este vorba numai despre depășirea unui singur prag (precum reiese din decizia ECHA, având în vedere că aceasta se raportează doar la unul dintre ele: cifra de afaceri anuală), ignorând în mod clar prima condiție, și anume numărul angajaților, care este delimitat perfect prin conjuncția „și”. Or, FERTISAC S.L. nu a depășit în niciun moment pragul de 250 de angajați.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe interpretarea eronată de către pârâtă a Recomandării 2003/361.






  — | Se invocă în acest sens faptul că, pentru a determina dimensiunea întreprinderii reclamante, trebuie să se țină seama numai de informațiile prezentate de aceasta și de celelalte întreprinderi partenere. Reclamanta nu face parte dintr-un grup de întreprinderi. Ghidul utilizatorului cu privire la definiția noțiunii „IMM”, publicat de Comisia Europeană, confirmă această interpretare. Pe de altă parte, în vederea definirii IMM-urilor, articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006 L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3, rectificare în JO 2009 L 36, p. 84), precum și considerentul (9) și articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 340/2008 al Comisiei din 16 aprilie 2008 privind redevențele și drepturile plătite Agenției Europene pentru Produse Chimice în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) (JO 2008 L 107, p. 6) fac trimitere la Recomandarea 2003/361. |
| --- | --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe interpretarea eronată de către pârâtă a Recomandării 2003/361.

—

Se invocă în acest sens faptul că, pentru a determina dimensiunea întreprinderii reclamante, trebuie să se țină seama numai de informațiile prezentate de aceasta și de celelalte întreprinderi partenere. Reclamanta nu face parte dintr-un grup de întreprinderi. Ghidul utilizatorului cu privire la definiția noțiunii „IMM”, publicat de Comisia Europeană, confirmă această interpretare. Pe de altă parte, în vederea definirii IMM-urilor, articolul 3 din Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 18 decembrie 2006 privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH), de înființare a Agenției Europene pentru Produse Chimice, de modificare a Directivei 1999/45/CE și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 793/93 al Consiliului și a Regulamentului (CE) nr. 1488/94 al Comisiei, precum și a Directivei 76/769/CEE a Consiliului și a Directivelor 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE și 2000/21/CE ale Comisiei (JO 2006 L 396, p. 1, Ediție specială, 13/vol. 60, p. 3, rectificare în JO 2009 L 36, p. 84), precum și considerentul (9) și articolul 2 din Regulamentul (CE) nr. 340/2008 al Comisiei din 16 aprilie 2008 privind redevențele și drepturile plătite Agenției Europene pentru Produse Chimice în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1907/2006 al Parlamentului European și al Consiliului privind înregistrarea, evaluarea, autorizarea și restricționarea substanțelor chimice (REACH) (JO 2008 L 107, p. 6) fac trimitere la Recomandarea 2003/361.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/57 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/57

---

Acțiune introdusă la 7 decembrie 2016 – Fútbol Club Barcelona/Comisia

(Cauza T-865/16)

(2017/C 030/65)

Limba de procedură: spaniola

Părțile

Reclamant: Fútbol Club Barcelona (Barcelona, Spania) (reprezentanți: J. Roca Sagarra, J. del Saz Cordero, R. Vallina Hoset și A. Selles Marco, avocați)

Pârâtă: Comisia Europeană

Concluziile

Reclamantul solicită Tribunalului:

| — | cu titlu principal, anularea Deciziei Comisiei Europene din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal; |
| --- | --- |

—

cu titlu principal, anularea Deciziei Comisiei Europene din 4 iulie 2016 privind ajutorul de stat SA.29769 (2013) (ex 2013/NN) pus în aplicare de Spania în favoarea anumitor cluburi de fotbal;

| — | cu titlu subsidiar, anularea articolelor 4 și 5 din decizia menționată; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, anularea articolelor 4 și 5 din decizia menționată;

| — | obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea Comisiei la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamantul invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 49 TFUE coroborat cu articolele 107 și 108 TFUE, precum și articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”), în măsura în care întreaga motivare a deciziei atacate se bazează pe o reglementare națională care restrânge libertatea de stabilire. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 49 TFUE coroborat cu articolele 107 și 108 TFUE, precum și articolul 16 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene („carta”), în măsura în care întreaga motivare a deciziei atacate se bazează pe o reglementare națională care restrânge libertatea de stabilire.

| 2. | Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE în măsura în care (i) nu analizează deducerile aplicabile în funcție de cota de impozitare pentru fiecare tip de entitate, (ii) nu procedează în mod imparțial căutând probe incriminatorii și dezincriminatorii și, în consecință, (iii) concluzionează în mod nelegal că există un avantaj, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE în măsura în care (i) nu analizează deducerile aplicabile în funcție de cota de impozitare pentru fiecare tip de entitate, (ii) nu procedează în mod imparțial căutând probe incriminatorii și dezincriminatorii și, în consecință, (iii) concluzionează în mod nelegal că există un avantaj, în sensul articolului 107 alineatul (1) TFUE.

| 3. | Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă (i) principiul încrederii legitime, întrucât dispune recuperarea pretinsului ajutor, având în vedere că, în lumina comportamentului administrației spaniole și a duratei procedurii, FC Barcelona putea avea o încredere legitimă în legalitatea regimului fiscal căruia îi era supus, și (ii) cerința fundamentală a securității juridice. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă (i) principiul încrederii legitime, întrucât dispune recuperarea pretinsului ajutor, având în vedere că, în lumina comportamentului administrației spaniole și a duratei procedurii, FC Barcelona putea avea o încredere legitimă în legalitatea regimului fiscal căruia îi era supus, și (ii) cerința fundamentală a securității juridice.

| 4. | Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care nu ține cont de împrejurarea că ajutorul ar fi justificat prin logica internă a regimului fiscal. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 107 alineatul (1) TFUE, în măsura în care nu ține cont de împrejurarea că ajutorul ar fi justificat prin logica internă a regimului fiscal.

| 5. | Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 108 alineatul (1) TFUE și articolele 21-23 din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9), în măsura în care dispune recuperarea unui ajutor existent și nu respectă procedura privind acest tip de ajutoare. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv, întemeiat pe faptul că decizia atacată încalcă articolul 108 alineatul (1) TFUE și articolele 21-23 din Regulamentul (UE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO 2015, L 248, p. 9), în măsura în care dispune recuperarea unui ajutor existent și nu respectă procedura privind acest tip de ajutoare.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/58 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/58

---

Acțiune introdusă la 11 decembrie 2016 – QI și alții/Comisia și ECB

(Cauza T-868/16)

(2017/C 030/66)

Limba de procedură: engleza

Părțile

Reclamanți: QI (Atena, Grecia) și alți 15 reclamanți (reprezentanți: S. Pappas și I. Ioannidis, avocați)

Pârâte: Comisia Europeană și Banca Centrală Europeană

Concluziile

Reclamanții solicită Tribunalului:

| — | obligarea Uniunii Europene şi/sau a Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) la plata de despăgubiri în cuantumurile menţionate în cererea introductivă care corespund prejudiciului suferit de reclamanţi din cauza participării lor nelegale la restructurarea datoriei guvernului elen, ca urmare a activării clauzelor de acţiune colectivă cu efect retroactiv; |
| --- | --- |

—

obligarea Uniunii Europene şi/sau a Sistemului European al Băncilor Centrale (SEBC) la plata de despăgubiri în cuantumurile menţionate în cererea introductivă care corespund prejudiciului suferit de reclamanţi din cauza participării lor nelegale la restructurarea datoriei guvernului elen, ca urmare a activării clauzelor de acţiune colectivă cu efect retroactiv;

| — | cu titlu subsidiar, obligarea Uniunii şi/sau a Băncii Centrale Europene (BCE) la despăgubirea reclamanţilor în cuantumurile menţionate în cererea introductivă care corespund prejudiciului suferit din cauza excluderii nelegale a creditorilor sectorului public al Greciei de la restructurarea datoriei guvernului elen; |
| --- | --- |

—

cu titlu subsidiar, obligarea Uniunii şi/sau a Băncii Centrale Europene (BCE) la despăgubirea reclamanţilor în cuantumurile menţionate în cererea introductivă care corespund prejudiciului suferit din cauza excluderii nelegale a creditorilor sectorului public al Greciei de la restructurarea datoriei guvernului elen;

| — | în orice caz, obligarea BCE la despăgubirea reclamanţilor pentru prejudiciile descrise în cererea introductivă în ceea ce priveşte fiecare reclamant, care rezultă din excluderea SEBC de la restructurarea datoriei guvernului elen; |
| --- | --- |

—

în orice caz, obligarea BCE la despăgubirea reclamanţilor pentru prejudiciile descrise în cererea introductivă în ceea ce priveşte fiecare reclamant, care rezultă din excluderea SEBC de la restructurarea datoriei guvernului elen;

| — | obligarea BCE şi/sau a Uniunii la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea BCE şi/sau a Uniunii la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele și principalele argumente

În susținerea acțiunii, reclamanții invocă cinci motive.

| 1. | Primul motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC au fost adoptate ultra vires şi contrar articolelor 120-126, articolului 127 şi articolului 352 alineatul (1) TFUE. |
| --- | --- |

1.

Primul motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC au fost adoptate ultra vires şi contrar articolelor 120-126, articolului 127 şi articolului 352 alineatul (1) TFUE.

| 2. | Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile BCE şi ale SEBC referitoare în special la excluderea SEBC de la restructurare încalcă articolul 123 TFUE. |
| --- | --- |

2.

Al doilea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile BCE şi ale SEBC referitoare în special la excluderea SEBC de la restructurare încalcă articolul 123 TFUE.

| 3. | Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC încalcă dreptul de proprietate al reclamanţilor protejat în temeiul articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

3.

Al treilea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC încalcă dreptul de proprietate al reclamanţilor protejat în temeiul articolului 17 din Carta drepturilor fundamentale.

| 4. | Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC încalcă libera circulaţie a capitalurilor protejată în temeiul articolului 63 TFUE. |
| --- | --- |

4.

Al patrulea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC încalcă libera circulaţie a capitalurilor protejată în temeiul articolului 63 TFUE.

| 5. | Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC încalcă dreptul reclamanţilor la egalitate de tratament protejat în temeiul articolului 20 din Carta drepturilor fundamentale. |
| --- | --- |

5.

Al cincilea motiv este întemeiat pe faptul că acţiunile Uniunii şi/sau ale BCE şi ale SEBC încalcă dreptul reclamanţilor la egalitate de tratament protejat în temeiul articolului 20 din Carta drepturilor fundamentale.

---

| 30.1.2017 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | C 30/58 |
| --- | --- | --- | --- |

30.1.2017

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

C 30/58

---

Acțiune introdusă la 9 decembrie 2016 – repowermap/EUIPO – Repower (REPOWER)

(Cauza T-872/16)

(2017/C 030/67)

Limba în care a fost formulată acțiunea: franceza

Părțile

Reclamantă: repowermap.org (Berna, Elveția) (reprezentant: P. González-Bueno Catalán de Ocón, avocat)

Pârât: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO)

Cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs: Repower AG (Brusio, Elveția)

Datele privind procedura în fața EUIPO

Titularul mărcii în litigiu: cealaltă parte din procedura care s-a aflat pe rolul camerei de recurs

Marca în litigiu: înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană a mărcii verbale „REPOWER”- Înregistrarea internațională care desemnează Uniunea Europeană nr. 1 020 351

Procedura care s-a aflat pe rolul EUIPO: procedură de declarare a nulității

Decizia atacată: A doua Decizie (după revocare) a Camerei a cincea de recurs a EUIPO din 26 septembrie 2016 în cauza R 2311/2014-5

Concluziile

Reclamanta solicită Tribunalului:

| — | anularea deciziei atacate; |
| --- | --- |

—

anularea deciziei atacate;

| — | reformarea deciziei atacate, declarându-se nulitatea mărcii contestate pentru toate serviciile și produsele neanulate prin decizia atacată, cu excepția ambalării şi a depozitării mărfurilor (clasa 39), a organizării de călătorii (clasa 39) și a echipamentelor pentru stingerea incendiilor (clasa 9). |
| --- | --- |

—

reformarea deciziei atacate, declarându-se nulitatea mărcii contestate pentru toate serviciile și produsele neanulate prin decizia atacată, cu excepția ambalării şi a depozitării mărfurilor (clasa 39), a organizării de călătorii (clasa 39) și a echipamentelor pentru stingerea incendiilor (clasa 9).

| — | obligarea EUIPO și a REPOWER AG la plata cheltuielilor de judecată. |
| --- | --- |

—

obligarea EUIPO și a REPOWER AG la plata cheltuielilor de judecată.

Motivele invocate

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (c) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009; |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 7 alineatul (1) litera (b) din Regulamentul nr. 207/2009;

| — | încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 în raport cu articolul 296 TFUE. |
| --- | --- |

—

încălcarea articolului 75 din Regulamentul nr. 207/2009 în raport cu articolul 296 TFUE.

---