# Euroopan unionin C 428/21.

| | ISSN 1977-1053 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 428 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 59. vuosikerta21. marraskuuta 2016 |

ISSN 1977-1053

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 428

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

59. vuosikerta21. marraskuuta 2016

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET |
| | Euroopan unionin tuomioistuin |
| 2016/C 428/01 | Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

2016/C 428/01

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

Euroopan unionin virallisessa lehdessä

1

---

| | V   Ilmoitukset |
| --- | --- |
| | TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT |
| | Unionin Tuomioistuin |
| 2016/C 428/02 | Asia C-87/16 P: Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 11.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-528/13, Kenzo v. EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE) annetusta tuomiosta | 2 |
| 2016/C 428/03 | Asia C-344/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.6.2016 – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG | 2 |
| 2016/C 428/04 | Asia C-417/16: Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 27.7.2016 asiassa T-806/14, August Storck v. EUIPO, 10.5.2016 annetusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta | 3 |
| 2016/C 428/05 | Asia C-437/16: Valitus, jonka Wolf Oil Corp. on tehnyt 4.8.2016 asiassa T-34/15, Wolf Oil Corp. v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, annetusta tuomiosta | 4 |
| 2016/C 428/06 | Asia C-447/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Roland Becker v. Hainan Airlines Co. Ltd. | 5 |
| 2016/C 428/07 | Asia C-448/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan v. Air Nostrum L.A.M. S.A. | 5 |
| 2016/C 428/08 | Asia C-467/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 22.8.2016 – Brigitte Schlömp v. Landratsamt Schwäbisch Hall | 6 |
| 2016/C 428/09 | Asia C-470/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 22.8.2016 – North East Pylon Pressure Campaign Limited ja Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General | 7 |
| 2016/C 428/10 | Asia C-475/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Protodikeio Rethymnis (Μοnomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis) (Kreikka) on esittänyt 17.8.2016 – Rikosoikeudenkäynti K:ta vastaan | 8 |
| 2016/C 428/11 | Asia C-482/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 7.9.2016 – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG | 11 |
| 2016/C 428/12 | Asia C-484/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Taranto (Italia) on esittänyt 8.9.2016 – Rikosoikeudenkäynti Antonio Semeraroa vastaan | 12 |
| 2016/C 428/13 | Asia C-487/16 P: Valitus, jonka Telefónica S.A. on tehnyt 11.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/13, Telefónica v. komissio, 28.6.2016 antamasta tuomiosta | 12 |
| | Unionin yleinen tuomioistuin |
| 2016/C 428/14 | Asia T-167/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Søndagsavisen v. komissio (Valtiontuki — Tukiohjelma, joka koskee lehdistölle myönnettävää tuotanto- ja innovaatiotukea — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Päätös, jossa tukiohjelma todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet — Vakavien vaikeuksien puuttuminen — Perusteluvelvollisuus) | 14 |
| 2016/C 428/15 | Asia T-350/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin, joka voidaan ymmärtää p-kirjaimeksi, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit P PROTECTIVE ja P — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 14 |
| 2016/C 428/16 | Asia T-461/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Guccio Gucci v. EUIPO Guess? IP Holder (neljä limittäistä G-kirjainta) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka esittää neljää limittäistä G-kirjainta — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, kansallinen kuviomerkki ja kansainvälinen kuviomerkki G — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 15 |
| 2016/C 428/17 | Asia T-753/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Guccio Gucci v. EUIPO Guess? IP Holder (neljä limittäistä G-kirjainta) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Hakemus neljää limittäistä G-kirjainta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ja kansainvälinen kuviomerkki G — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta) | 16 |
| 2016/C 428/18 | Asia T-600/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2016 – PAN Europe ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Kasvinsuojeluaineet — Tehoaine sulfoksaflori — Sisällyttäminen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteeseen — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen) | 16 |
| 2016/C 428/19 | Asia T-635/16: Kanne 1.9.2016 – IPA v. komissio | 17 |
| 2016/C 428/20 | Asia T-653/16: Kanne 19.9.2016 – Malta v. komissio | 18 |
| 2016/C 428/21 | Asia T-654/16: Kanne 13.9.2016 – Foshan Lihua Ceramic v. komissio | 19 |
| 2016/C 428/22 | Asia T-686/16 P: Valitus, jonka Daniele Possanzini on tehnyt 23.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/15, Possanzini v. Fontex, 18.7.2016 antamasta määräyksestä | 19 |
| 2016/C 428/23 | Asia T-713/16: Kanne 7.10.2016 – Fair deal for expats ym. v. komissio | 20 |

V   Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

2016/C 428/02

Asia C-87/16 P: Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 11.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-528/13, Kenzo v. EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE) annetusta tuomiosta

2

2016/C 428/03

Asia C-344/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.6.2016 – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG

2

2016/C 428/04

Asia C-417/16: Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 27.7.2016 asiassa T-806/14, August Storck v. EUIPO, 10.5.2016 annetusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta

3

2016/C 428/05

Asia C-437/16: Valitus, jonka Wolf Oil Corp. on tehnyt 4.8.2016 asiassa T-34/15, Wolf Oil Corp. v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, annetusta tuomiosta

4

2016/C 428/06

Asia C-447/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Roland Becker v. Hainan Airlines Co. Ltd.

5

2016/C 428/07

Asia C-448/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan v. Air Nostrum L.A.M. S.A.

5

2016/C 428/08

Asia C-467/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 22.8.2016 – Brigitte Schlömp v. Landratsamt Schwäbisch Hall

6

2016/C 428/09

Asia C-470/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 22.8.2016 – North East Pylon Pressure Campaign Limited ja Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General

7

2016/C 428/10

Asia C-475/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Protodikeio Rethymnis (Μοnomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis) (Kreikka) on esittänyt 17.8.2016 – Rikosoikeudenkäynti K:ta vastaan

8

2016/C 428/11

Asia C-482/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 7.9.2016 – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG

11

2016/C 428/12

Asia C-484/16: Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Taranto (Italia) on esittänyt 8.9.2016 – Rikosoikeudenkäynti Antonio Semeraroa vastaan

12

2016/C 428/13

Asia C-487/16 P: Valitus, jonka Telefónica S.A. on tehnyt 11.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/13, Telefónica v. komissio, 28.6.2016 antamasta tuomiosta

12

Unionin yleinen tuomioistuin

2016/C 428/14

Asia T-167/14: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Søndagsavisen v. komissio (Valtiontuki — Tukiohjelma, joka koskee lehdistölle myönnettävää tuotanto- ja innovaatiotukea — Vastustamatta jättämistä koskeva päätös — Päätös, jossa tukiohjelma todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi — Asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet — Vakavien vaikeuksien puuttuminen — Perusteluvelvollisuus)

14

2016/C 428/15

Asia T-350/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Hakemus kuviomerkin, joka voidaan ymmärtää p-kirjaimeksi, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit P PROTECTIVE ja P — Suhteellinen hylkäysperuste — Sekaannusvaara — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

14

2016/C 428/16

Asia T-461/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Guccio Gucci v. EUIPO Guess? IP Holder (neljä limittäistä G-kirjainta) (EU-tavaramerkki — Mitättömyysmenettely — EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka esittää neljää limittäistä G-kirjainta — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, kansallinen kuviomerkki ja kansainvälinen kuviomerkki G — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

15

2016/C 428/17

Asia T-753/15: Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Guccio Gucci v. EUIPO Guess? IP Holder (neljä limittäistä G-kirjainta) (EU-tavaramerkki — Väitemenettely — Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti — Hakemus neljää limittäistä G-kirjainta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi — Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ja kansainvälinen kuviomerkki G — Suhteellinen hylkäysperuste — Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen — Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta)

16

2016/C 428/18

Asia T-600/15: Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2016 – PAN Europe ym. v. komissio (Kumoamiskanne — Kasvinsuojeluaineet — Tehoaine sulfoksaflori — Sisällyttäminen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteeseen — Toimi ei koske kantajaa suoraan — Tutkimatta jättäminen)

16

2016/C 428/19

Asia T-635/16: Kanne 1.9.2016 – IPA v. komissio

17

2016/C 428/20

Asia T-653/16: Kanne 19.9.2016 – Malta v. komissio

18

2016/C 428/21

Asia T-654/16: Kanne 13.9.2016 – Foshan Lihua Ceramic v. komissio

19

2016/C 428/22

Asia T-686/16 P: Valitus, jonka Daniele Possanzini on tehnyt 23.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/15, Possanzini v. Fontex, 18.7.2016 antamasta määräyksestä

19

2016/C 428/23

Asia T-713/16: Kanne 7.10.2016 – Fair deal for expats ym. v. komissio

20

---

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN, ELINTEN, TOIMISTOJEN JA VIRASTOJEN TIEDOTTEET

Euroopan unionin tuomioistuin

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/1 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/1

---

Euroopan unionin tuomioistuimen viimeisimmät julkaisut Euroopan unionin virallisessa lehdessä

(2016/C 428/01)

Viimeisin julkaisu

EUVL C 419, 14.11.2016

Luettelo aiemmista julkaisuista

EUVL C 410, 7.11.2016

EUVL C 402, 31.10.2016

EUVL C 392, 24.10.2016

EUVL C 383, 17.10.2016

EUVL C 371, 10.10.2016

EUVL C 364, 3.10.2016

Nämä tekstit ovat saatavilla:

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Ilmoitukset

TUOMIOISTUINKÄSITTELYYN LIITTYVÄT MENETTELYT

Unionin Tuomioistuin

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/2

---

Valitus, jonka Kenzo Tsujimoto on tehnyt 11.2.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (ensimmäinen jaosto) asiassa T-528/13, Kenzo v. EUIPO – Tsujimoto (KENZO ESTATE) annetusta tuomiosta

(Asia C-87/16 P)

(2016/C 428/02)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Kenzo Tsujimoto (edustajat: A. Wenninger-Lenz, M. Ring, W. von der Osten-Sacken, Rechtsanwälte)

Muut osapuolet: Kenzo ja Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Unionin tuomioistuin (kymmenes jaosto) on 21.7.2016 antamallaan määräyksellä jättänyt valituksen tutkittavaksi ottamatta.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/2 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/2

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 21.6.2016 – Die Länderbahn GmbH DLB v. DB Station & Service AG

(Asia C-344/16)

(2016/C 428/03)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Kantaja: Die Länderbahn GmbH DLB

Vastaaja: DB Station & Service AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko kansallinen säännös, jonka mukaan rautatieinfrastruktuurin käyttäjä, jolta rataverkonhaltija vaatii siviiliasioita käsittelevässä tuomioistuimessa käyttömaksun maksamista tai joka vaatii maksamansa käyttömaksun palauttamista, voi vedota rataverkon haltijan asettaman käyttömaksun kohtuuttomuuteen, sopusoinnussa direktiivin (1) rataverkon haltijan toiminnan itsenäisyyttä (4 artiklan 1, 4 ja 5 kohta), käyttömaksun asettamisessa noudatettavia periaatteita (7–12 artikla) ja sääntelyelimen tehtäviä (30 artikla) koskevien säännösten kanssa? |
| --- | --- |

1)

Onko kansallinen säännös, jonka mukaan rautatieinfrastruktuurin käyttäjä, jolta rataverkonhaltija vaatii siviiliasioita käsittelevässä tuomioistuimessa käyttömaksun maksamista tai joka vaatii maksamansa käyttömaksun palauttamista, voi vedota rataverkon haltijan asettaman käyttömaksun kohtuuttomuuteen, sopusoinnussa direktiivin (1) rataverkon haltijan toiminnan itsenäisyyttä (4 artiklan 1, 4 ja 5 kohta), käyttömaksun asettamisessa noudatettavia periaatteita (7–12 artikla) ja sääntelyelimen tehtäviä (30 artikla) koskevien säännösten kanssa?

| 2) | Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko mainitun direktiivin säännöksen kanssa sopusoinnussa sellainen kansallinen säännös, jonka mukaan tuomioistuimella on siinä tilanteessa, että se pitää asetettua käyttömaksua kohtuuttomana, oikeus ja velvollisuus tuomiolla määrittää sen sijasta maksettava käyttömaksu? |
| --- | --- |

2)

Jos ensimmäiseen kysymykseen vastataan myöntävästi: onko mainitun direktiivin säännöksen kanssa sopusoinnussa sellainen kansallinen säännös, jonka mukaan tuomioistuimella on siinä tilanteessa, että se pitää asetettua käyttömaksua kohtuuttomana, oikeus ja velvollisuus tuomiolla määrittää sen sijasta maksettava käyttömaksu?

---

(1)  Rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta 26.2.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2001/14/EY (EYVL 2001, L 75, s. 29).

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/3 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/3

---

Valitus, jonka August Storck KG on tehnyt 27.7.2016 asiassa T-806/14, August Storck v. EUIPO, 10.5.2016 annetusta unionin yleisen tuomioistuimen tuomiosta

(Asia C-417/16)

(2016/C 428/04)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: August Storck KG (edustajat: I. Rohr ja P. Goldenbaum, Rechtsanwältinnen)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-806/14 10.5.2016 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-806/14 10.5.2016 antaman tuomion

| — | kumoaa valituslautakunnan asiassa R0644/2014-5 tekemän päätöksen, tai vaihtoehtoisesti palauttaa sen tarvittaessa unionin yleiseen tuomioistuimeen |
| --- | --- |

—

kumoaa valituslautakunnan asiassa R0644/2014-5 tekemän päätöksen, tai vaihtoehtoisesti palauttaa sen tarvittaessa unionin yleiseen tuomioistuimeen

| — | velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoittaa sen korvaamaan valittajalle unionin tuomioistuimessa, unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa EUIPO:n vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja velvoittaa sen korvaamaan valittajalle unionin tuomioistuimessa, unionin yleisessä tuomioistuimessa ja valituslautakunnassa aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| I | Ensimmäinen valitusperuste: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan rikkominen – virheellisten arviointiperusteiden soveltaminen






  1. | Unionin yleinen tuomioistuin edellyttää virheellisesti, että ollakseen erottamiskykyinen tavaramerkin on poikettava merkittävästi alan yleisestä käytännöstä tai tavoista. Se soveltaa itse tavaran muodosta ilman sanaosaa tai graafista osaa muodostuvien kolmiulotteisten tavaramerkkien erottamiskykyä koskevaa arviointiperustetta, joka on tiukempi kuin tavallisia tavaramerkkejä koskeva arviointiperuste. Tätä tiukempaa arviointiperustetta ei olisi pitänyt soveltaa, koska rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki on kaksiulotteinen tavaramerkki, joka sisältää graafisen osan. |
| --- | --- | --- |

I

Ensimmäinen valitusperuste: Asetuksen N:o 207/2009 (1) 7 artiklan 1 kohdan rikkominen – virheellisten arviointiperusteiden soveltaminen

1.

Unionin yleinen tuomioistuin edellyttää virheellisesti, että ollakseen erottamiskykyinen tavaramerkin on poikettava merkittävästi alan yleisestä käytännöstä tai tavoista. Se soveltaa itse tavaran muodosta ilman sanaosaa tai graafista osaa muodostuvien kolmiulotteisten tavaramerkkien erottamiskykyä koskevaa arviointiperustetta, joka on tiukempi kuin tavallisia tavaramerkkejä koskeva arviointiperuste. Tätä tiukempaa arviointiperustetta ei olisi pitänyt soveltaa, koska rekisteröitäväksi haettu tavaramerkki on kaksiulotteinen tavaramerkki, joka sisältää graafisen osan.

| 2. | Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se on perustanut päätelmänsä asiassa Storck v. SMHV, C-25/05 P, annettuun tuomioon (EU:C:2006:422). Kyseinen asia ei mitenkään ole rinnastettavissa nyt käsiteltävään asiaan, koska se koskee (pakattua) tavaraa, jossa ei ole mitään graafista osaa tai sanaosaa. |
| --- | --- |

2.

Unionin yleinen tuomioistuin on tehnyt virheen, kun se on perustanut päätelmänsä asiassa Storck v. SMHV, C-25/05 P, annettuun tuomioon (EU:C:2006:422). Kyseinen asia ei mitenkään ole rinnastettavissa nyt käsiteltävään asiaan, koska se koskee (pakattua) tavaraa, jossa ei ole mitään graafista osaa tai sanaosaa.

| 3. | Se, että sovelletaan tiukempia sääntöjä kuin sana- ja kuviomerkkeihin sovellettavia sääntöjä, ei ole perusteltua myöskään siksi, että rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin kattavuus on suppeampi kuin pelkän graafisen elementin rekisteröinnin kattavuus olisi. Soveltaessaan tiukempia sääntöjä unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan (vain) tavaramerkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky, ei voida rekisteröidä. |
| --- | --- |

3.

Se, että sovelletaan tiukempia sääntöjä kuin sana- ja kuviomerkkeihin sovellettavia sääntöjä, ei ole perusteltua myöskään siksi, että rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin kattavuus on suppeampi kuin pelkän graafisen elementin rekisteröinnin kattavuus olisi. Soveltaessaan tiukempia sääntöjä unionin yleinen tuomioistuin on rikkonut asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, jonka mukaan (vain) tavaramerkkejä, joilta puuttuu erottamiskyky, ei voida rekisteröidä.

| II | Toinen valitusperuste: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen – Spesialiteettiperiaatteen noudattamatta jättäminen






  4. | Unionin yleinen tuomioistuin on luokitellut kyseessä olevat tavarat kohtuuttoman laajassa merkityksessä edullisiksi päivittäiskulutustavaroiksi, joiden hankkimista ei edellä pitkä miettimisaika. Tämä on johtanut unionin yleisen tuomioistuimen virheelliseen päätelmään, jonka mukaan kohdeyleisön tarkkaavaisuuden taso on alhainen erityisesti pakkauksen ominaispiirteiden osalta. |
| --- | --- | --- |

II

Toinen valitusperuste: Asetuksen N:o 207/2009 7 artiklan 1 kohdan b alakohdan rikkominen – Spesialiteettiperiaatteen noudattamatta jättäminen

4.

Unionin yleinen tuomioistuin on luokitellut kyseessä olevat tavarat kohtuuttoman laajassa merkityksessä edullisiksi päivittäiskulutustavaroiksi, joiden hankkimista ei edellä pitkä miettimisaika. Tämä on johtanut unionin yleisen tuomioistuimen virheelliseen päätelmään, jonka mukaan kohdeyleisön tarkkaavaisuuden taso on alhainen erityisesti pakkauksen ominaispiirteiden osalta.

| 5. | Unionin yleisen tuomioistuimen olisi ennemminkin pitänyt arvioida tiettyjen erityisten tuotteiden (makeiset, suklaa ja suklaatuotteet, leivonnaiset ja jäätelöt) osalta se, mikä kuluttajien tarkkaavaisuuden taso on ja kuinka tärkeä rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin pakkauksen kaltainen erityinen pakkaus tässä tapauksessa on. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tutkinut näille tuotteille erityisen tyypillistä ostotilannetta. |
| --- | --- |

5.

Unionin yleisen tuomioistuimen olisi ennemminkin pitänyt arvioida tiettyjen erityisten tuotteiden (makeiset, suklaa ja suklaatuotteet, leivonnaiset ja jäätelöt) osalta se, mikä kuluttajien tarkkaavaisuuden taso on ja kuinka tärkeä rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin pakkauksen kaltainen erityinen pakkaus tässä tapauksessa on. Unionin yleinen tuomioistuin ei ole tutkinut näille tuotteille erityisen tyypillistä ostotilannetta.

| 6. | Jättäessään huomiotta kyseessä olevien tavaroiden erityispiirteet, unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut spesialiteettiperiaatetta. Jos unionin yleinen tuomioistuin olisi toiminut oikein, se olisi ottanut huomion sen, että kyseessä olevien tavaroiden kuluttajat ovat erittäin tarkkaavaisia pakkauksen värien, muodon ja suunnittelun osalta. Kyseisten tavaroiden kuluttajilla ei ole minkäänlaisia vaikeuksia tunnistaa tavaroiden alkuperää rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin kattaman pelkän viivojen, värien ja muotojen yhdistelmän perusteella. |
| --- | --- |

6.

Jättäessään huomiotta kyseessä olevien tavaroiden erityispiirteet, unionin yleinen tuomioistuin ei ole noudattanut spesialiteettiperiaatetta. Jos unionin yleinen tuomioistuin olisi toiminut oikein, se olisi ottanut huomion sen, että kyseessä olevien tavaroiden kuluttajat ovat erittäin tarkkaavaisia pakkauksen värien, muodon ja suunnittelun osalta. Kyseisten tavaroiden kuluttajilla ei ole minkäänlaisia vaikeuksia tunnistaa tavaroiden alkuperää rekisteröitäväksi haetun tavaramerkin kattaman pelkän viivojen, värien ja muotojen yhdistelmän perusteella.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 207/2009 (EUVL L 78, s. 1).

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/4 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/4

---

Valitus, jonka Wolf Oil Corp. on tehnyt 4.8.2016 asiassa T-34/15, Wolf Oil Corp. v. Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto, annetusta tuomiosta

(Asia C-437/16)

(2016/C 428/05)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Valittaja: Wolf Oil Corp. (edustajat: P. Maeyaert ja J. Muyldermans, advocaten)

Muu osapuoli: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO)

Vaatimukset

Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin

| — | kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-34/15 1.6.2016 antaman tuomion |
| --- | --- |

—

kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-34/15 1.6.2016 antaman tuomion

| — | määrää EUIPO:n ja ensimmäisessä oikeusasteessa väliintulijana esiintyneen osapuolen maksamaan omat oikeudenkäyntikulunsa, ja velvoittaa ne korvaamaan Wolf Oilin oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

määrää EUIPO:n ja ensimmäisessä oikeusasteessa väliintulijana esiintyneen osapuolen maksamaan omat oikeudenkäyntikulunsa, ja velvoittaa ne korvaamaan Wolf Oilin oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valittaja (Wolf Oil) vaatii valituksellaan, että unionin tuomioistuin kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen asiassa T-34/15 1.6.2016 antaman tuomion (valituksenalainen tuomio), jolla tämä on hylännyt Wolf Oilin kanteen Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) viidennen valituslautakunnan 31.10.2014 antamasta päätöksestä (asia R 1596/2013-5). Valituksen tueksi esitetään kaksi valitusperustetta.

Ensimmäisessä valitusperusteessaan Wolf Oil väittää, että valituksenalainen tuomio on puutteellisesti perusteltu ja siinä on otettu todistusaineisto huomioon vääristyneellä tavalla, koska tuomiossa ei vastata tiettyihin väitteisiin ja epäjohdonmukaisuuksiin, jotka Wolf Oil esitti kanteessaan, jossa se väitti EUIPOn arvioineen virheellisesti Euroopan unionin tavaramerkkiasetuksen (1) (sellaisena kuin se on muutettuna asetuksella 2015/2424 (2); jäljempänä tavaramerkkiasetus) 8 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaista sekaannusvaaraa.

Toisessa valitusperusteessaan Wolf Oil väittää, että valituksenalaisella tuomiolla on rikottu tavaramerkkiasetuksen 8 artiklan 1 kohdan b alakohtaa, koska siinä on sovellettu virheellisesti sekaannusvaaraa koskevia periaatteita. Valitusperuste on jaettu kolmeen osaan. Toisen valitusperusteen kaksi ensimmäistä osaa koskevat unionin yleisen tuomioistuimen ja unionin tuomioistuimen vakiintuneessa oikeuskäytännössä vahvistetun sen periaatteen virheellistä tulkintaa, jonka mukaan tavaramerkkien väliset merkityssisältöjen erot voivat tasapainottaa niiden lausuntatavan ja ulkoasun samankaltaisuuksia. Toisen valitusperusteen kolmannessa osassa arvostellaan valituksenalaista tuomiota siitä, että sekaannusvaaran yleisessä arvioinnissa ei ole otettu huomioon tavaramerkin tosiasiallista käyttöä markkinoilla.

---

(1)  Yhteisön tavaramerkistä 26.2.2009 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 20772009 (EUVL L 78, s. 1).

(2)  Yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 207/2009 ja yhteisön tavaramerkistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 40/94 täytäntöönpanosta annetun komission asetuksen (EY) N:o 2868/95 muuttamisesta sekä maksuista sisämarkkinoilla toimivalle yhdenmukaistamisvirastolle (tavaramerkit ja mallit) annetun komission asetuksen (EY) N:o 2869/95 kumoamisesta 16.12.2015 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 2015/2424 (EUVL L 341, s. 21).

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Roland Becker v. Hainan Airlines Co. Ltd.

(Asia C-447/16)

(2016/C 428/06)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Roland Becker

Vastapuoli: Hainan Airlines Co. Ltd.

Ennakkoratkaisukysymys

Onko kahdesta lennosta koostuvassa henkilökuljetuksessa, johon ei sisälly merkittävän pituista oleskelua kauttakulkulentokentillä, ensimmäisen matkaosuuden lähtöpaikkaa pidettävä asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisena velvoitteen täytäntöönpanopaikkana siinäkin tapauksessa, että kanteessa esitetty, asetuksen (EY) N:o 261/2004 (2) 7 artiklan mukainen korvausvaatimus perustuu toisella matkaosuudella ilmenneeseen häiriöön ja kanne kohdistetaan kuljetussopimuksen sopimuskumppaniin, joka on toisesta, mutta ei ensimmäisestä lennosta vastaava lentoliikenteen harjoittaja?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 44/2001 (EYVL 2001, L 12, s. 1).

(2)  Matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 295/91 kumoamisesta 11.2.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 261/2004 (EUVL 2004, L 46, s. 1).

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/5 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/5

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Bundesgerichtshof (Saksa) on esittänyt 11.8.2016 – Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan v. Air Nostrum L.A.M. S.A.

(Asia C-448/16)

(2016/C 428/07)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Bundesgerichtshof

Pääasian asianosaiset

Valittajat: Mohamed Barkan, Souad Asbai, Assia Barkan, Zakaria Barkan ja Nousaiba Barkan

Vastapuoli: Air Nostrum L.A.M. S.A.

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että sopimusta koskevan asian käsitteen alaan kuuluu myös matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 29[5]/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (2) 7 artiklan mukainen korvausvaatimus, joka on esitetty lennosta vastaavaa lentoliikenteen harjoittajaa vastaan, joka ei ole asianomaisen matkustajan sopimuspuoli? |
| --- | --- |

1)

Onko tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22.12.2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) 5 artiklan 1 alakohdan a alakohtaa tulkittava siten, että sopimusta koskevan asian käsitteen alaan kuuluu myös matkustajille heidän lennolle pääsynsä epäämisen sekä lentojen peruuttamisen tai pitkäaikaisen viivästymisen johdosta annettavaa korvausta ja apua koskevista yhteisistä säännöistä sekä asetuksen (ETY) N:o 29[5]/91 kumoamisesta 11.2.2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 261/2004 (2) 7 artiklan mukainen korvausvaatimus, joka on esitetty lennosta vastaavaa lentoliikenteen harjoittajaa vastaan, joka ei ole asianomaisen matkustajan sopimuspuoli?

| 2) | Siltä osin kuin asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohtaa voidaan soveltaa kysytään seuraavaa:
  Onko kahdesta lennosta koostuvassa henkilökuljetuksessa ilman merkittävän pituista oleskelua kauttakulkulentokentällä matkustajan lopullista määränpäätä pidettävä asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisena velvoitteen täytäntöönpanopaikkana siinäkin tapauksessa, että kanteessa esitetty, asetuksen (EY) N:o 261/2004 7 artiklan mukainen korvausvaatimus perustuu ensimmäisellä matkaosuudella sattuneeseen häiriöön ja kanne kohdistetaan ensimmäisestä lennosta vastaavaan lentoliikenteen harjoittajaan, joka ei ole kuljetussopimuksen sopimuskumppani? |
| --- | --- |

2)

Siltä osin kuin asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 alakohtaa voidaan soveltaa kysytään seuraavaa:

Onko kahdesta lennosta koostuvassa henkilökuljetuksessa ilman merkittävän pituista oleskelua kauttakulkulentokentällä matkustajan lopullista määränpäätä pidettävä asetuksen (EY) N:o 44/2001 5 artiklan 1 kohdan b alakohdan toisen luetelmakohdan mukaisena velvoitteen täytäntöönpanopaikkana siinäkin tapauksessa, että kanteessa esitetty, asetuksen (EY) N:o 261/2004 7 artiklan mukainen korvausvaatimus perustuu ensimmäisellä matkaosuudella sattuneeseen häiriöön ja kanne kohdistetaan ensimmäisestä lennosta vastaavaan lentoliikenteen harjoittajaan, joka ei ole kuljetussopimuksen sopimuskumppani?

---

(1)  EUVL 2001, L 12, s. 1.

(2)  EUVL 2004, L 46, s. 1.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/6 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/6

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Amtsgericht Stuttgart (Saksa) on esittänyt 22.8.2016 – Brigitte Schlömp v. Landratsamt Schwäbisch Hall

(Asia C-467/16)

(2016/C 428/08)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Amtsgericht Stuttgart

Pääasian asianosaiset

Hakija: Brigitte Schlömp

Vastapuoli: Landratsamt Schwäbisch Hall

Ennakkoratkaisukysymykset

Kuuluuko myös Sveitsin oikeuden mukainen sovittelijaviranomainen tuomioistuimen käsitteen alaan sovellettaessa tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 30.10.2007 tehdyn Luganon yleissopimuksen (1) 27 ja 30 artiklaa?

---

(1)  Tuomioistuimen toimivaltaa sekä tuomioiden tunnustamista ja täytäntöönpanoa siviili- ja kauppaoikeuden alalla koskevan yleissopimuksen tekemisestä 27.11.2008 tehty neuvoston päätös 2009/430/EY (EUVL 2009, L 147, s. 1).

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/7 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/7

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka High Court (Irlanti) on esittänyt 22.8.2016 – North East Pylon Pressure Campaign Limited ja Maura Sheehy v. An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General

(Asia C-470/16)

(2016/C 428/09)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

High Court

Pääasian asianosaiset

Kantajat: North East Pylon Pressure Campaign Limited ja Maura Sheehy

Vastaajat: An Bord Pleanála, Minister for Communications, Energy and Natural Resources, Irlanti ja Attorney General

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Kun on kyseessä kansallinen oikeusjärjestelmä, jossa lainsäätäjä ei ole nimenomaisesti ja ehdottomasti todennut, missä prosessin vaiheessa päätös on riitautettava, ja kun tuomioistuimen on tehtävä ratkaisu kunkin kanteen osalta tapauskohtaisesti oikeuskäytäntöön perustuvien sääntöjen (common law rules) mukaisesti, sovelletaanko direktiivin 2011/92/EU (1) 11 artiklan 4 kohdan mukaista oikeutta menettelyyn, joka ”ei saa olla niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle”, kansallisessa tuomioistuimessa käytävään menettelyyn, jossa ratkaistaan, onko kyseessä oleva kanne nostettu asianmukaisessa vaiheessa? |
| --- | --- |

1)

Kun on kyseessä kansallinen oikeusjärjestelmä, jossa lainsäätäjä ei ole nimenomaisesti ja ehdottomasti todennut, missä prosessin vaiheessa päätös on riitautettava, ja kun tuomioistuimen on tehtävä ratkaisu kunkin kanteen osalta tapauskohtaisesti oikeuskäytäntöön perustuvien sääntöjen (common law rules) mukaisesti, sovelletaanko direktiivin 2011/92/EU (1) 11 artiklan 4 kohdan mukaista oikeutta menettelyyn, joka ”ei saa olla niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle”, kansallisessa tuomioistuimessa käytävään menettelyyn, jossa ratkaistaan, onko kyseessä oleva kanne nostettu asianmukaisessa vaiheessa?

| 2) | Sovelletaanko direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan 4 kohdan mukaista vaatimusta, jonka mukaan menettely ”ei saa olla niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle”, tuomioistuinmenettelyn, jossa riitautetaan yleisön osallistumista koskevien direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvan päätöksen, toimen tai laiminlyönnin laillisuus (kansallisen tai unionin oikeuden mukaan), kaikkiin osatekijöihin vai ainoastaan unionin oikeuteen perustuviin osatekijöihin (vai nimenomaan ainoastaan sellaisiin osatekijöihin, jotka liittyvät kysymyksiin, jotka koskevat direktiivin säännöksiä yleisön osallistumisesta)? |
| --- | --- |

2)

Sovelletaanko direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan 4 kohdan mukaista vaatimusta, jonka mukaan menettely ”ei saa olla niin kallis, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle”, tuomioistuinmenettelyn, jossa riitautetaan yleisön osallistumista koskevien direktiivin säännösten soveltamisalaan kuuluvan päätöksen, toimen tai laiminlyönnin laillisuus (kansallisen tai unionin oikeuden mukaan), kaikkiin osatekijöihin vai ainoastaan unionin oikeuteen perustuviin osatekijöihin (vai nimenomaan ainoastaan sellaisiin osatekijöihin, jotka liittyvät kysymyksiin, jotka koskevat direktiivin säännöksiä yleisön osallistumisesta)?

| 3) | Kuuluvatko direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan 1 kohdassa oleva ilmaisun ”päätökset, toimet tai laiminlyönnit” soveltamisalaan hallinnolliset päätökset ratkaistaessa rakennuslupahakemus riippumatta siitä, ratkaistaanko tällaisella hallinnollisella päätöksellä peruuttamattomasti ja lopullisesti asianosaisten lakiin perustuvat oikeudet? |
| --- | --- |

3)

Kuuluvatko direktiivin 2011/92/EU 11 artiklan 1 kohdassa oleva ilmaisun ”päätökset, toimet tai laiminlyönnit” soveltamisalaan hallinnolliset päätökset ratkaistaessa rakennuslupahakemus riippumatta siitä, ratkaistaanko tällaisella hallinnollisella päätöksellä peruuttamattomasti ja lopullisesti asianosaisten lakiin perustuvat oikeudet?

| 4) | Onko kansallisen tuomioistuimen – tehokas oikeussuoja unionin ympäristöoikeuteen kuuluvilla aloilla varmistaakseen – tulkittava kansallista oikeuttaan tavalla, joka on mahdollisimman pitkälle tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleessa määrättyjen tavoitteiden mukainen, a) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin pätevyys, johon sisältyy yhteistä etua koskeva hanke, joka on nimetty Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista 17.4.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 347/2013 (2) mukaisesti, ja/tai b) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin pätevyys, jossa rakennushanke vaikuttaa eurooppalaiseen alueeseen, joka on nimetty luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesti? |
| --- | --- |

4)

Onko kansallisen tuomioistuimen – tehokas oikeussuoja unionin ympäristöoikeuteen kuuluvilla aloilla varmistaakseen – tulkittava kansallista oikeuttaan tavalla, joka on mahdollisimman pitkälle tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksen 9 artiklan 3 kappaleessa määrättyjen tavoitteiden mukainen, a) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin pätevyys, johon sisältyy yhteistä etua koskeva hanke, joka on nimetty Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista 17.4.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 347/2013 (2) mukaisesti, ja/tai b) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin pätevyys, jossa rakennushanke vaikuttaa eurooppalaiseen alueeseen, joka on nimetty luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesti?

| 5) | Mikäli neljännen kysymyksen a ja/tai b kohtaan vastataan myöntävästi, estääkö vaatimus siitä, että kantajat ”täyttävät mahdolliset kansallisessa lainsäädännössä asetetut vaatimukset”, yleissopimuksen välittömän oikeusvaikutuksen silloin, kun kantajat eivät ole jättäneet täyttämättä mitään kanteen nostamiselle kansallisessa oikeudessa asetettua perustetta ja/tai kun kantajilla on selvästi oikeus nostaa kanne a) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin pätevyys, johon sisältyy yhteistä etua koskeva hanke, joka on nimetty Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista 17.4.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 347/2013 mukaisesti, ja/tai b) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin laillisuus, jossa rakennushanke vaikuttaa eurooppalaiseen alueeseen, joka on nimetty luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesti? |
| --- | --- |

5)

Mikäli neljännen kysymyksen a ja/tai b kohtaan vastataan myöntävästi, estääkö vaatimus siitä, että kantajat ”täyttävät mahdolliset kansallisessa lainsäädännössä asetetut vaatimukset”, yleissopimuksen välittömän oikeusvaikutuksen silloin, kun kantajat eivät ole jättäneet täyttämättä mitään kanteen nostamiselle kansallisessa oikeudessa asetettua perustetta ja/tai kun kantajilla on selvästi oikeus nostaa kanne a) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin pätevyys, johon sisältyy yhteistä etua koskeva hanke, joka on nimetty Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista 17.4.2013 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen N:o 347/2013 mukaisesti, ja/tai b) menettelyssä, jossa riitautetaan sellaisen rakennuslupaprosessin laillisuus, jossa rakennushanke vaikuttaa eurooppalaiseen alueeseen, joka on nimetty luontotyyppien sekä luonnonvaraisen eläimistön ja kasviston suojelusta 21.5.1992 annetun neuvoston direktiivin 92/43/ETY mukaisesti?

| 6) | Voiko jäsenvaltio halutessaan säätää lainsäädännössä poikkeuksia säännöstä, jonka mukaan ympäristöoikeudelliset menettelyt eivät saa olla niin kalliita, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle, kun tällaisesta poikkeuksesta ei säädetä direktiivissä 2011/92/EU eikä tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksessa? |
| --- | --- |

6)

Voiko jäsenvaltio halutessaan säätää lainsäädännössä poikkeuksia säännöstä, jonka mukaan ympäristöoikeudelliset menettelyt eivät saa olla niin kalliita, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle, kun tällaisesta poikkeuksesta ei säädetä direktiivissä 2011/92/EU eikä tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyssä Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimuksessa?

| 7) | Onko tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus esteenä sellaiselle kansallisessa oikeudessa säädetylle vaatimukselle, jonka mukaan väitetyn lainvastaisen toimen tai päätöksen ja ympäristölle aiheutuneen vahingon välillä on oltava syy-yhteys, jotta voidaan soveltaa kansallista lainsäädäntöä, jolla yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappale pannaan täytäntöön sen varmistamiseksi, että ympäristöoikeudelliset menettelyt eivät ole niin kalliita, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle. |
| --- | --- |

7)

Onko tiedon saatavuudesta, yleisön osallistumisesta päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuudesta ympäristöasioissa Århusissa 25.6.1998 tehdyn Yhdistyneiden kansakuntien Euroopan talouskomission yleissopimus esteenä sellaiselle kansallisessa oikeudessa säädetylle vaatimukselle, jonka mukaan väitetyn lainvastaisen toimen tai päätöksen ja ympäristölle aiheutuneen vahingon välillä on oltava syy-yhteys, jotta voidaan soveltaa kansallista lainsäädäntöä, jolla yleissopimuksen 9 artiklan 4 kappale pannaan täytäntöön sen varmistamiseksi, että ympäristöoikeudelliset menettelyt eivät ole niin kalliita, että se olisi esteenä menettelyyn osallistumiselle.

---

(1)  Tiettyjen julkisten ja yksityisten hankkeiden ympäristövaikutusten arvioinnista 13.12.2011 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2011/92/EU (EUVL 2012, L 26, s. 1).

(2)  Euroopan laajuisten energiainfrastruktuurien suuntaviivoista ja päätöksen N:o 1364/2006/EY kumoamisesta sekä asetusten (EY) N:o 713/2009, (EY) N:o 714/2009 ja (EY) N:o 715/2009 muuttamisesta 17.4.2012 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) N:o 347/2013 (EUVL 2013, L 115, s. 39(.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/8 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/8

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Protodikeio Rethymnis (Μοnomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis) (Kreikka) on esittänyt 17.8.2016 – Rikosoikeudenkäynti K:ta vastaan

(Asia C-475/16)

(2016/C 428/10)

Oikeudenkäyntikieli: kreikka

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Protodikeio Rethymnis (Μοnomeles Plimmeleiodikeio Rethymnis)

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

K

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Velvoittavatko SEU 19 artikla ja SEUT 253, SEUT 266 ja SEUT 267 artikla sekä vilpittömän yhteistyön periaate (SEU 4 artiklan 3 kohta), jonka mukaan jäsenvaltioilla ja niiden toimivaltaisilla viranomaisilla on velvollisuus toteuttaa kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet unionin oikeuden rikkomisen lopettamiseksi ja Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi erityisesti siltä osin kuin kyseessä on erga omnes -vaikutuksen omaavien unionin toimielinten toimien pätevyys, jäsenvaltiot kumoamaan tai muuttamaan vastaavasti säädöstä, jolla direktiivi, jonka unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut pätemättömäksi sillä perusteella, että se on Euroopan unionin perussopimusten tai perusoikeuskirjan määräysten vastainen, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, taatakseen unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon ja lopettaakseen siten perussopimusten ja perusoikeuskirjan rikkomisen ja torjuakseen uudet rikkomiset tulevaisuudessa? |
| --- | --- |

1)

Velvoittavatko SEU 19 artikla ja SEUT 253, SEUT 266 ja SEUT 267 artikla sekä vilpittömän yhteistyön periaate (SEU 4 artiklan 3 kohta), jonka mukaan jäsenvaltioilla ja niiden toimivaltaisilla viranomaisilla on velvollisuus toteuttaa kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet unionin oikeuden rikkomisen lopettamiseksi ja Euroopan unionin tuomioistuimen tuomioiden noudattamiseksi erityisesti siltä osin kuin kyseessä on erga omnes -vaikutuksen omaavien unionin toimielinten toimien pätevyys, jäsenvaltiot kumoamaan tai muuttamaan vastaavasti säädöstä, jolla direktiivi, jonka unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut pätemättömäksi sillä perusteella, että se on Euroopan unionin perussopimusten tai perusoikeuskirjan määräysten vastainen, on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, taatakseen unionin tuomioistuimen tuomion täytäntöönpanon ja lopettaakseen siten perussopimusten ja perusoikeuskirjan rikkomisen ja torjuakseen uudet rikkomiset tulevaisuudessa?

| 2) | Edeltävään kysymykseen liittyen: voidaanko SEUT 266 artiklaa (entistä EY 233 artiklaa) tulkita siten, että ”elimen tai laitoksen” käsitteeseen sisältyy (laajassa mielessä tai analogisesti) myös jäsenvaltio, joka on saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään direktiivin, joka sittemmin on julistettu perussopimusten tai perusoikeuskirjan vastaisena pätemättömäksi, tai voidaanko tällaisessa tilanteessa soveltaa analogisesti SEUT 260 artiklan 1 kohtaa? |
| --- | --- |

2)

Edeltävään kysymykseen liittyen: voidaanko SEUT 266 artiklaa (entistä EY 233 artiklaa) tulkita siten, että ”elimen tai laitoksen” käsitteeseen sisältyy (laajassa mielessä tai analogisesti) myös jäsenvaltio, joka on saattanut osaksi kansallista lainsäädäntöään direktiivin, joka sittemmin on julistettu perussopimusten tai perusoikeuskirjan vastaisena pätemättömäksi, tai voidaanko tällaisessa tilanteessa soveltaa analogisesti SEUT 260 artiklan 1 kohtaa?

| 3) | Siinä tapauksessa, että vastaus edeltäviin kysymyksiin on lähtökohtaisesti myöntävä, toisin sanoen jos jäsenvaltiot ovat velvollisia toteuttamaan kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet unionin primäärioikeuden rikkomisen lopettamiseksi kumoamalla tai muuttamalla vastaavasti säädöstä, jolla on pantu täytäntöön direktiivi, jonka unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut perusoikeuskirjan tai perussopimusten rikkomisen vuoksi pätemättömäksi, ulottuuko kyseinen velvollisuus myös kansallisiin tuomioistuimiin siten, että niillä on velvollisuus jättää soveltamatta säädöstä, jolla on pantu täytäntöön sellainen pätemättömäksi julistettu direktiivi – tässä tapauksessa direktiivi 2006/24/EY (1) –, joka (tai ainakin siltä osin kuin se) rikkoo perusoikeuskirjaa tai perussopimuksia, ja pidättyä näin ottamasta huomioon kyseisten säädösten (direktiivin ja kansallisen säädöksen, jolla direktiivi on pantu täytäntöön) perusteella hankittuja todisteita? |
| --- | --- |

3)

Siinä tapauksessa, että vastaus edeltäviin kysymyksiin on lähtökohtaisesti myöntävä, toisin sanoen jos jäsenvaltiot ovat velvollisia toteuttamaan kaikki yleis- tai erityistoimenpiteet unionin primäärioikeuden rikkomisen lopettamiseksi kumoamalla tai muuttamalla vastaavasti säädöstä, jolla on pantu täytäntöön direktiivi, jonka unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut perusoikeuskirjan tai perussopimusten rikkomisen vuoksi pätemättömäksi, ulottuuko kyseinen velvollisuus myös kansallisiin tuomioistuimiin siten, että niillä on velvollisuus jättää soveltamatta säädöstä, jolla on pantu täytäntöön sellainen pätemättömäksi julistettu direktiivi – tässä tapauksessa direktiivi 2006/24/EY (1) –, joka (tai ainakin siltä osin kuin se) rikkoo perusoikeuskirjaa tai perussopimuksia, ja pidättyä näin ottamasta huomioon kyseisten säädösten (direktiivin ja kansallisen säädöksen, jolla direktiivi on pantu täytäntöön) perusteella hankittuja todisteita?

| 4) | Kuuluuko kansallinen säädös, jolla unionin tuomioistuimen 8.4.2014 annetussa tuomiossa Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12) (2) perusoikeuskirjan vastaisena pätemättömäksi julistettu direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla unionin oikeuden soveltamisalaan pelkästään sillä perusteella, että direktiivi 2006/24 on pantu sillä täytäntöön, riippumatta siitä, että unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut kyseisen direktiivin pätemättömäksi? |
| --- | --- |

4)

Kuuluuko kansallinen säädös, jolla unionin tuomioistuimen 8.4.2014 annetussa tuomiossa Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12) (2) perusoikeuskirjan vastaisena pätemättömäksi julistettu direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla unionin oikeuden soveltamisalaan pelkästään sillä perusteella, että direktiivi 2006/24 on pantu sillä täytäntöön, riippumatta siitä, että unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut kyseisen direktiivin pätemättömäksi?

| 5) | Kun otetaan huomioon, että direktiivin 2006/24, jonka unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut pätemättömäksi, hyväksymisen tarkoituksena on ollut toteuttaa unionin tasolla direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhdenmukainen sääntelykehys, joka koskee viestintäpalvelujen tarjoajien toteuttamaa tietojen säilyttämistä rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten niin, ettei sähköisen viestinnän sisämarkkinoille muodostu esteitä, kuuluuko kansallinen säädös, jolla direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun asiayhteyteen niin, että se kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla? |
| --- | --- |

5)

Kun otetaan huomioon, että direktiivin 2006/24, jonka unionin tuomioistuin on sittemmin julistanut pätemättömäksi, hyväksymisen tarkoituksena on ollut toteuttaa unionin tasolla direktiivin 2002/58/EY 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu yhdenmukainen sääntelykehys, joka koskee viestintäpalvelujen tarjoajien toteuttamaa tietojen säilyttämistä rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten niin, ettei sähköisen viestinnän sisämarkkinoille muodostu esteitä, kuuluuko kansallinen säädös, jolla direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettuun asiayhteyteen niin, että se kuuluu unionin oikeuden soveltamisalaan perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla?

| 6) | Kun otetaan huomioon, että nyt tarkasteltavan tapauksen kaltaisesta unionin jäsenvaltion kansalaisen mahdollisesta rikostuomiosta seuraa välttämättä rajoituksia kyseisen henkilön oikeuteen harjoittaa unionin oikeuteen perustuvia vapaan liikkuvuuden oikeuksiaan, onko pelkästään tästä syystä katsottava silloinkin, kun kyseiset rajoitukset ovat periaatteessa perusteltuja, että kaiken kaikkiaan kyseiset rikosoikeudenkäynnit kuuluvat unionin oikeuden soveltamisalaan perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla?
  Jos vastaus edeltäviin kysymyksiin tukee lähtökohtaisesti perusoikeuskirjan sovellettavuutta sen 51 artiklan 1 kohdan mukaisesti: |
| --- | --- |

6)

Kun otetaan huomioon, että nyt tarkasteltavan tapauksen kaltaisesta unionin jäsenvaltion kansalaisen mahdollisesta rikostuomiosta seuraa välttämättä rajoituksia kyseisen henkilön oikeuteen harjoittaa unionin oikeuteen perustuvia vapaan liikkuvuuden oikeuksiaan, onko pelkästään tästä syystä katsottava silloinkin, kun kyseiset rajoitukset ovat periaatteessa perusteltuja, että kaiken kaikkiaan kyseiset rikosoikeudenkäynnit kuuluvat unionin oikeuden soveltamisalaan perusoikeuskirjan 51 artiklan 1 kohdassa edellytetyllä tavalla?

Jos vastaus edeltäviin kysymyksiin tukee lähtökohtaisesti perusoikeuskirjan sovellettavuutta sen 51 artiklan 1 kohdan mukaisesti:

| 7) | Onko perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan mukaista, että direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytetyt tiedot ovat poliisin saatavissa ja käytettävissä rikostutkinnan yhteydessä kiireellisissä tapauksissa ja erityisesti verekseltään kiinni otettujen tekijöiden tekemän rikoksen yhteydessä ilman tuomioistuimen [tai riippumattoman hallintoelimen] etukäteen antamaa, säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnettyä lupaa? |
| --- | --- |

7)

Onko perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan mukaista, että direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytetyt tiedot ovat poliisin saatavissa ja käytettävissä rikostutkinnan yhteydessä kiireellisissä tapauksissa ja erityisesti verekseltään kiinni otettujen tekijöiden tekemän rikoksen yhteydessä ilman tuomioistuimen [tai riippumattoman hallintoelimen] etukäteen antamaa, säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnettyä lupaa?

| 8) | Jos poliisi tai muu sellainen viranomainen, joka ei ole varsinainen lainkäyttöelin, suorittamansa rikostutkinnan yhteydessä pyytää direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettyjen tietojen saantia ja oikeutta käyttää niitä, erityisesti siinä tapauksessa, ettei kyseisen tutkinnan tarkoituksena ole nimenomaisesti yksilöityjen ja kansallisen lainsäätäjän vakaviksi rikoksiksi luokittelemien rikosten torjunta, tutkinta tai syyteharkinta, poistaako perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan mukaan sen henkilön, jota kyseiset tiedot koskevat, mahdollinen suostumus tarpeen saada etukäteen tuomioistuimelta [tai riippumattomalta hallintoelimeltä] säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnetty lupa tietojen saantiin ja niiden käyttöön, kun otetaan erityisesti huomioon, että pyydettyihin tietoihin sisältyy väistämättä myös kolmansien henkilöiden tietoja (esimerkiksi soittaja – puhelun vastaanottaja)? |
| --- | --- |

8)

Jos poliisi tai muu sellainen viranomainen, joka ei ole varsinainen lainkäyttöelin, suorittamansa rikostutkinnan yhteydessä pyytää direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettyjen tietojen saantia ja oikeutta käyttää niitä, erityisesti siinä tapauksessa, ettei kyseisen tutkinnan tarkoituksena ole nimenomaisesti yksilöityjen ja kansallisen lainsäätäjän vakaviksi rikoksiksi luokittelemien rikosten torjunta, tutkinta tai syyteharkinta, poistaako perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan mukaan sen henkilön, jota kyseiset tiedot koskevat, mahdollinen suostumus tarpeen saada etukäteen tuomioistuimelta [tai riippumattomalta hallintoelimeltä] säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnetty lupa tietojen saantiin ja niiden käyttöön, kun otetaan erityisesti huomioon, että pyydettyihin tietoihin sisältyy väistämättä myös kolmansien henkilöiden tietoja (esimerkiksi soittaja – puhelun vastaanottaja)?

| 9) | Onko pelkkä syyttäjän suostumus direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettyjen tietojen saantiin ja käyttöön rikostutkinnan yhteydessä yhteensopiva perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, kun tuomioistuimelta [tai riippumattomalta hallintoelimeltä] ei ole etukäteen saatu säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnettyä lupaa, erityisesti kun tutkinnan tarkoituksena ei ole nimenomaisesti yksilöityjen ja kansallisen lainsäätäjän vakaviksi rikoksiksi luokittelemien rikosten torjunta, tutkinta tai syyteharkinta? |
| --- | --- |

9)

Onko pelkkä syyttäjän suostumus direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettyjen tietojen saantiin ja käyttöön rikostutkinnan yhteydessä yhteensopiva perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, kun tuomioistuimelta [tai riippumattomalta hallintoelimeltä] ei ole etukäteen saatu säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnettyä lupaa, erityisesti kun tutkinnan tarkoituksena ei ole nimenomaisesti yksilöityjen ja kansallisen lainsäätäjän vakaviksi rikoksiksi luokittelemien rikosten torjunta, tutkinta tai syyteharkinta?

| 10) | Kun asiaa tarkastellaan unionin tuomioistuimen 8.4.2014 antaman tuomion Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12, EU:C:2014:238, 60 ja 61 kohta) ja direktiivin 2006/24 1 artiklan 1 kohdan ilmauksen ”vakava rikollisuus” perusteella, onko kyseinen ilmaus Euroopan unionin oikeudessa itsenäinen käsite ja, jos vastaus on myöntävä, mikä on sen aineellinen sisältö, jonka perusteella tietyn rikoksen voidaan katsoa olevan riittävän vakava, jotta se oikeuttaa direktiivin 2006/24 mukaisesti säilytettyjen tietojen saantiin ja niiden käyttöön? |
| --- | --- |

10)

Kun asiaa tarkastellaan unionin tuomioistuimen 8.4.2014 antaman tuomion Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12, EU:C:2014:238, 60 ja 61 kohta) ja direktiivin 2006/24 1 artiklan 1 kohdan ilmauksen ”vakava rikollisuus” perusteella, onko kyseinen ilmaus Euroopan unionin oikeudessa itsenäinen käsite ja, jos vastaus on myöntävä, mikä on sen aineellinen sisältö, jonka perusteella tietyn rikoksen voidaan katsoa olevan riittävän vakava, jotta se oikeuttaa direktiivin 2006/24 mukaisesti säilytettyjen tietojen saantiin ja niiden käyttöön?

| 11) | Kun asiaa tarkastellaan unionin tuomioistuimen 8.4.2014 antaman tuomion Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12, EU:C:2014:238, 60 ja 61 kohta) perusteella ja direktiivin 2006/24 1 artiklan 1 kohdan ilmauksen ”vakava rikollisuus” mahdollisesta itsenäisyydestä riippumatta, esitetäänkö perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklassa ja 52 artiklan 1 kohdassa yleisiä perusteita, joiden mukaan tietyn rikoksen on katsottava olevan riittävän vakava, jotta se oikeuttaa direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettyjen tietojen saantiin ja niiden käyttöön, ja jos vastaus on myöntävä, mitkä nämä perusteet ovat? |
| --- | --- |

11)

Kun asiaa tarkastellaan unionin tuomioistuimen 8.4.2014 antaman tuomion Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12, EU:C:2014:238, 60 ja 61 kohta) perusteella ja direktiivin 2006/24 1 artiklan 1 kohdan ilmauksen ”vakava rikollisuus” mahdollisesta itsenäisyydestä riippumatta, esitetäänkö perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklassa ja 52 artiklan 1 kohdassa yleisiä perusteita, joiden mukaan tietyn rikoksen on katsottava olevan riittävän vakava, jotta se oikeuttaa direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti säilytettyjen tietojen saantiin ja niiden käyttöön, ja jos vastaus on myöntävä, mitkä nämä perusteet ovat?

| 12) | Jos vastaus edeltävään kysymykseen on lähtökohtaisesti myöntävä, koostuuko tällainen oikeasuhteisuuden tarkastelu viime kädessä a) pelkästään unionin tuomioistuimen suorittamasta vai b) kansallisen tuomioistuimen unionin tuomioistuimen määrittämien yleisten perusteiden nojalla suorittamasta tutkittavan rikoksen ominaisuuksien arvioinnista? |
| --- | --- |

12)

Jos vastaus edeltävään kysymykseen on lähtökohtaisesti myöntävä, koostuuko tällainen oikeasuhteisuuden tarkastelu viime kädessä a) pelkästään unionin tuomioistuimen suorittamasta vai b) kansallisen tuomioistuimen unionin tuomioistuimen määrittämien yleisten perusteiden nojalla suorittamasta tutkittavan rikoksen ominaisuuksien arvioinnista?

| 13) | Kun asiaa tarkastellaan unionin tuomioistuimen 8.4.2014 antaman tuomion Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12, EU:C:2014:238, 58–68 kohta ja tuomiolauselma) perusteella, onko säilytettyjen tietojen saanti ja niiden käyttö rikosoikeudenkäynnin yhteydessä direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun yleisen tietojen säilyttämisjärjestelmän perusteella yhteensopivaa perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, kun kyseinen järjestelmä täyttää mainitun tuomion 60, 61, 62, 67 ja 68 kohdassa mainitut edellytykset mutta ei sen 58, 59, 63 ja 64 kohdassa mainittuja edellytyksiä?
  [toisin sanoen säilyttämisjärjestelmä, joka yhtäältä edellyttää tuomioistuimen antamaa, etukäteen säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnettyä lupaa, erityisesti kansallisen lainsäätäjän tarkasti määrittelemien ja luettelemien ja tämän vakaviksi luokittelemien rikosten torjuntaa, tutkintaa ja syyteharkintaa varten, ja jolla voidaan varmistaa säilytettyjen tietojen tehokas suoja väärinkäytön vaaraa vastaan sekä tietojen kaikenlaista laitonta saantia ja käyttöä vastaan (ks. kyseisen tuomion 60, 61, 62, 67 ja 68 kohta) ja joka toisaalta mahdollistaa tietojen säilyttämisen a) erotuksetta kaikkien niiden henkilöiden osalta, jotka käyttävät sähköisiä viestintäpalveluita, ilman että kyseisten henkilöiden (syytettyjen tai tutkinnan kohteena olevien) osalta olisi mitään seikkaa, jonka perusteella voitaisiin olettaa, että kyseinen henkilö voisi edes kaukaisesti olla yhteydessä vakavaan rikollisuuteen, ennen kuin olosuhde, jonka vuoksi tietoja pyydetään viestintäpalvelujen tarjoajalta, on ilmennyt; b) ilman, että pyydettyjen tietojen tarvitsee ennen tutkinnan kohteena olevan tosiseikan toteutumista koskea i) tiettyä ajanjaksoa ja/tai maantieteellisesti määriteltyä aluetta ja/tai sellaisten tiettyjen henkilöiden piiriä, jotka voisivat olla sekaantuneita tavalla tai toisella vakavaan rikollisuuteen, tai ii) henkilöitä, joiden tietojen säilyttäminen voi muista syistä edistää vakavien rikosten torjuntaa, tutkintaa ja syyteharkintaa; c) tietyn ajan (nyt tarkasteltavassa tapauksessa 12 kuukautta), joka määritetään tekemättä minkäänlaista eroa mainitun direktiivin 5 artiklassa säädettyjen tietoluokkien välillä sen mukaan, kuinka hyödyllisiä ne mahdollisesti ovat tavoitellun päämäärän kannalta tai kyseessä olevien henkilöiden mukaan (ks. mainitun tuomion 58, 59, 63 ja 64 kohta).] |
| --- | --- |

13)

Kun asiaa tarkastellaan unionin tuomioistuimen 8.4.2014 antaman tuomion Digital Rights Ireland Ltd (C-293/12 ja C-594/12, EU:C:2014:238, 58–68 kohta ja tuomiolauselma) perusteella, onko säilytettyjen tietojen saanti ja niiden käyttö rikosoikeudenkäynnin yhteydessä direktiivin 2006/24 ja/tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan mukaisesti perustetun yleisen tietojen säilyttämisjärjestelmän perusteella yhteensopivaa perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, kun kyseinen järjestelmä täyttää mainitun tuomion 60, 61, 62, 67 ja 68 kohdassa mainitut edellytykset mutta ei sen 58, 59, 63 ja 64 kohdassa mainittuja edellytyksiä?

[toisin sanoen säilyttämisjärjestelmä, joka yhtäältä edellyttää tuomioistuimen antamaa, etukäteen säädettyjen aineellisten ja menettelyllisten edellytysten mukaisesti myönnettyä lupaa, erityisesti kansallisen lainsäätäjän tarkasti määrittelemien ja luettelemien ja tämän vakaviksi luokittelemien rikosten torjuntaa, tutkintaa ja syyteharkintaa varten, ja jolla voidaan varmistaa säilytettyjen tietojen tehokas suoja väärinkäytön vaaraa vastaan sekä tietojen kaikenlaista laitonta saantia ja käyttöä vastaan (ks. kyseisen tuomion 60, 61, 62, 67 ja 68 kohta) ja joka toisaalta mahdollistaa tietojen säilyttämisen a) erotuksetta kaikkien niiden henkilöiden osalta, jotka käyttävät sähköisiä viestintäpalveluita, ilman että kyseisten henkilöiden (syytettyjen tai tutkinnan kohteena olevien) osalta olisi mitään seikkaa, jonka perusteella voitaisiin olettaa, että kyseinen henkilö voisi edes kaukaisesti olla yhteydessä vakavaan rikollisuuteen, ennen kuin olosuhde, jonka vuoksi tietoja pyydetään viestintäpalvelujen tarjoajalta, on ilmennyt; b) ilman, että pyydettyjen tietojen tarvitsee ennen tutkinnan kohteena olevan tosiseikan toteutumista koskea i) tiettyä ajanjaksoa ja/tai maantieteellisesti määriteltyä aluetta ja/tai sellaisten tiettyjen henkilöiden piiriä, jotka voisivat olla sekaantuneita tavalla tai toisella vakavaan rikollisuuteen, tai ii) henkilöitä, joiden tietojen säilyttäminen voi muista syistä edistää vakavien rikosten torjuntaa, tutkintaa ja syyteharkintaa; c) tietyn ajan (nyt tarkasteltavassa tapauksessa 12 kuukautta), joka määritetään tekemättä minkäänlaista eroa mainitun direktiivin 5 artiklassa säädettyjen tietoluokkien välillä sen mukaan, kuinka hyödyllisiä ne mahdollisesti ovat tavoitellun päämäärän kannalta tai kyseessä olevien henkilöiden mukaan (ks. mainitun tuomion 58, 59, 63 ja 64 kohta).]

| 14) | Jos vastaus edeltävään kysymykseen on lähtökohtaisesti, ettei kyseisten tietojen saanti ja käyttö sovi yhteen perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, täytyykö kansallisen tuomioistuimen jättää soveltamatta kansallista säädöstä, jolla unionin tuomioistuimen pätemättömäksi julistama direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohtaan perustuvaa säädöstä, koska se on perusoikeuskirjan vastainen, ja siten jättää ottamatta huomioon niiden perusteella säilytetyt ja hankitut tiedot? |
| --- | --- |

14)

Jos vastaus edeltävään kysymykseen on lähtökohtaisesti, ettei kyseisten tietojen saanti ja käyttö sovi yhteen perusoikeuskirjan 7 ja 8 artiklan ja 52 artiklan 1 kohdan kanssa, täytyykö kansallisen tuomioistuimen jättää soveltamatta kansallista säädöstä, jolla unionin tuomioistuimen pätemättömäksi julistama direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohtaan perustuvaa säädöstä, koska se on perusoikeuskirjan vastainen, ja siten jättää ottamatta huomioon niiden perusteella säilytetyt ja hankitut tiedot?

| 15) | Direktiivin 2006/24 ja erityisesti sen johdanto-osan 6 perustelukappaleen, jonka mukaan ”tietojen säilyttämistä rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten koskevien kansallisten lakien – – keskinäiset erot aiheuttavat esteitä – – sisämarkkinoille”, sen 1 artiklan 1 kohdassa esitetyn tavoitteen, joka on ”yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden säännökset”, sekä muiden perustelukappaleiden, etenkin [3, 4, 5, 11 ja 21] perustelukappaleen, valossa sekä unionin tuomioistuimen 10.2.2009 antaman tuomion Irlanti v. parlamentti ja neuvosto (C-301/06, EU:C:2009:68, 70–72 kohta) valossa kysytään seuraavaa: muodostaako sisämarkkinoiden toteuttamiselle ja toiminnalle esteen se, että laki, jolla direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, pidetään voimassa, vaikka unionin tuomioistuin on julistanut kyseisen direktiivin pätemättömäksi, kun otetaan huomioon, ettei mitään uudempaa unionin oikeuden säädöstä ole vielä tullut voimaan? |
| --- | --- |

15)

Direktiivin 2006/24 ja erityisesti sen johdanto-osan 6 perustelukappaleen, jonka mukaan ”tietojen säilyttämistä rikosten torjuntaa, tutkintaa, selvittämistä ja syyteharkintaa varten koskevien kansallisten lakien – – keskinäiset erot aiheuttavat esteitä – – sisämarkkinoille”, sen 1 artiklan 1 kohdassa esitetyn tavoitteen, joka on ”yhdenmukaistaa jäsenvaltioiden säännökset”, sekä muiden perustelukappaleiden, etenkin [3, 4, 5, 11 ja 21] perustelukappaleen, valossa sekä unionin tuomioistuimen 10.2.2009 antaman tuomion Irlanti v. parlamentti ja neuvosto (C-301/06, EU:C:2009:68, 70–72 kohta) valossa kysytään seuraavaa: muodostaako sisämarkkinoiden toteuttamiselle ja toiminnalle esteen se, että laki, jolla direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, pidetään voimassa, vaikka unionin tuomioistuin on julistanut kyseisen direktiivin pätemättömäksi, kun otetaan huomioon, ettei mitään uudempaa unionin oikeuden säädöstä ole vielä tullut voimaan?

| 16) | Muodostaako sisämarkkinoiden toteutumiselle ja toiminnalle esteen se, että voimassa pidetään laki, jolla direktiivi 2006/24 on pantu täytäntöön, vaikka unionin tuomioistuin on julistanut kyseisen direktiivin pätemättömäksi, taikka direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kansallinen laki, sen vuoksi, että jompikumpi tai molemmat seuraavista toteutuvat:






  a) | kyseisessä kansallisessa säädöksessä määritetään objektiiviset perusteet ja aineelliset edellytykset, joiden perusteella toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat saada muun muassa säilytettyjä liikenne- ja paikkatietoja ja käyttää niitä sitten rikoksen torjuntaan, tutkintaan, selvittämiseen ja syyteharkintaan, mutta kyseiset perusteet ja edellytykset viittaavat tiettyyn lainvastaisten toimien luetteloon, jonka kansallinen lainsäätäjä on laatinut harkintavaltaansa käyttäen ja jota ei ole yhdenmukaistettu unionin tasolla |
| --- | --- | --- |

16)

Muodostaako sisämarkkinoiden toteutumiselle ja toiminnalle esteen se, että voimassa pidetään laki, jolla direktiivi 2006/24 on pantu täytäntöön, vaikka unionin tuomioistuin on julistanut kyseisen direktiivin pätemättömäksi, taikka direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu kansallinen laki, sen vuoksi, että jompikumpi tai molemmat seuraavista toteutuvat:

a)

kyseisessä kansallisessa säädöksessä määritetään objektiiviset perusteet ja aineelliset edellytykset, joiden perusteella toimivaltaiset kansalliset viranomaiset voivat saada muun muassa säilytettyjä liikenne- ja paikkatietoja ja käyttää niitä sitten rikoksen torjuntaan, tutkintaan, selvittämiseen ja syyteharkintaan, mutta kyseiset perusteet ja edellytykset viittaavat tiettyyn lainvastaisten toimien luetteloon, jonka kansallinen lainsäätäjä on laatinut harkintavaltaansa käyttäen ja jota ei ole yhdenmukaistettu unionin tasolla

| b) | kyseisessä kansallisessa säädöksessä säädetään säilytettyjen tietojen suojaa ja tietoturvaa varten teknisiä vaatimuksia ja ehtoja, mutta kyseisiä ehtoja ja vaatimuksia ei ole yhdenmukaistettu unionin tasolla? |
| --- | --- |

b)

kyseisessä kansallisessa säädöksessä säädetään säilytettyjen tietojen suojaa ja tietoturvaa varten teknisiä vaatimuksia ja ehtoja, mutta kyseisiä ehtoja ja vaatimuksia ei ole yhdenmukaistettu unionin tasolla?

| 17) | Jos vastaus vähintään yhteen edeltävistä kysymyksistä on myöntävä, onko kansallisen tuomioistuimen unionin oikeuden mukaan jätettävä soveltamatta kansallista säädöstä, jolla unionin tuomioistuimen sisämarkkinoiden toteutumisen ja toiminnan vastaisena pätemättömäksi julistama direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja jätettävä siten huomiotta säilytetyt tiedot, jotka se on voinut saada direktiivin 2006/24 perusteella tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen säädöksen perusteella? |
| --- | --- |

17)

Jos vastaus vähintään yhteen edeltävistä kysymyksistä on myöntävä, onko kansallisen tuomioistuimen unionin oikeuden mukaan jätettävä soveltamatta kansallista säädöstä, jolla unionin tuomioistuimen sisämarkkinoiden toteutumisen ja toiminnan vastaisena pätemättömäksi julistama direktiivi 2006/24 on saatettu osaksi kansallista lainsäädäntöä, ja jätettävä siten huomiotta säilytetyt tiedot, jotka se on voinut saada direktiivin 2006/24 perusteella tai direktiivin 2002/58 15 artiklan 1 kohdan täytäntöön panemiseksi annetun kansallisen säädöksen perusteella?

---

(1)  Yleisesti saatavilla olevien sähköisten viestintäpalvelujen tai yleisten viestintäverkkojen yhteydessä tuotettavien tai käsiteltävien tietojen säilyttämisestä ja direktiivin 2002/58/EY muuttamisesta 15.3.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2006/24/EY (EUVL 2006, L 105, s. 54)

(2)  EU:C:2014:238

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/11 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/11

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Oberlandesgericht Innsbruck (Itävalta) on esittänyt 7.9.2016 – Georg Stollwitzer v. ÖBB Personenverkehr AG

(Asia C-482/16)

(2016/C 428/11)

Oikeudenkäyntikieli: saksa

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Oberlandesgericht Innsbruck

Pääasian asianosaiset

Valittaja: Georg Stollwitzer

Vastapuoli: ÖBB Personenverkehr AG

Ennakkoratkaisukysymykset

| 1) | Onko unionin oikeutta nykytilassaan, erityisesti unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun yleistä periaatetta, SEU 6 artiklan 3 kohdassa ja perusoikeuskirjan 21 artiklassa tarkoitettua ikään perustuvan syrjinnän kiellon yleistä periaatetta, syrjinnän kieltoa SEUT 45 artiklaan perustuvan työntekijöiden vapaan liikkuvuuden yhteydessä ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY, (1) tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa Gotthard Starjakob (2) toteaman ikään perustuvan syrjinnän (nimittäin ennen 18 vuoden ikää täyttyneiden työskentelykausien huomioon ottamatta jättäminen Itävallan rautateiden palveluksessa olevilta henkilöitä) poistamiseksi liittovaltion rautateiden palveluksessa olevien niiden henkilöiden, joihin vanhan säännöstön mukainen syrjintä kohdistui, pienen osan osalta otetaan huomioon ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet (tosin vain asiallisesti liittovaltion rautateillä ja siihen rinnastettavissa julkisissa rautatieinfrastruktuuri- ja/tai rautatieliikenneyrityksissä EU:ssa, ETA:ssa ja EU:n kanssa assosiaatiosopimuksen ja/tai vapaata liikkuvuutta koskevan sopimuksen tehneissä maissa täyttyneet työskentelykaudet), mutta ylivoimaisesti suurimman osan alun perin syrjinnän kohteena olleiden, Itävallan rautateiden palveluksessa olevien henkilöiden osalta jätetään kuitenkin ottamatta huomioon kaikki muut ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet, erityisesti ne, joiden avulla kyseessä oleva Itävallan rautateiden henkilöstö voi suoriutua työstään paremmin, kuten aikaisemmat työskentelykaudet yksityisissä tai muissa julkisissa liikennealan yrityksissä ja/tai infrastruktuuriyrityksissä, joissa työnantajan käyttämää infrastruktuuria (liikkuva kalusto, kiskojen valmistus, johdinten valmistus, sähköiset laitteet, ohjauskeskukset, asemarakentaminen ja vastaavat) valmistetaan, käytetään tai huolletaan tai niihin verrattavissa olevissa yrityksissä, ja siten siinä tosiasiassa vahvistetaan niiden rautateiden palveluksessa olevien henkilöiden, joihin vanhan säännöstön mukainen syrjivä kohtelu kohdistui, ylivoimaisesti suurimman osan osalta lopullisesti ikään perustuvan syrjinnän jatkuminen? |
| --- | --- |

1)

Onko unionin oikeutta nykytilassaan, erityisesti unionin oikeuden yhdenvertaisen kohtelun yleistä periaatetta, SEU 6 artiklan 3 kohdassa ja perusoikeuskirjan 21 artiklassa tarkoitettua ikään perustuvan syrjinnän kiellon yleistä periaatetta, syrjinnän kieltoa SEUT 45 artiklaan perustuvan työntekijöiden vapaan liikkuvuuden yhteydessä ja yhdenvertaista kohtelua työssä ja ammatissa koskevista yleisistä puitteista 27.11.2000 annettua neuvoston direktiiviä 2000/78/EY, (1) tulkittava siten, että se on esteenä pääasiassa kyseessä olevan kaltaiselle kansalliselle säännöstölle, jossa Euroopan unionin tuomioistuimen antamassa tuomiossa Gotthard Starjakob (2) toteaman ikään perustuvan syrjinnän (nimittäin ennen 18 vuoden ikää täyttyneiden työskentelykausien huomioon ottamatta jättäminen Itävallan rautateiden palveluksessa olevilta henkilöitä) poistamiseksi liittovaltion rautateiden palveluksessa olevien niiden henkilöiden, joihin vanhan säännöstön mukainen syrjintä kohdistui, pienen osan osalta otetaan huomioon ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet (tosin vain asiallisesti liittovaltion rautateillä ja siihen rinnastettavissa julkisissa rautatieinfrastruktuuri- ja/tai rautatieliikenneyrityksissä EU:ssa, ETA:ssa ja EU:n kanssa assosiaatiosopimuksen ja/tai vapaata liikkuvuutta koskevan sopimuksen tehneissä maissa täyttyneet työskentelykaudet), mutta ylivoimaisesti suurimman osan alun perin syrjinnän kohteena olleiden, Itävallan rautateiden palveluksessa olevien henkilöiden osalta jätetään kuitenkin ottamatta huomioon kaikki muut ennen 18 vuoden ikää täyttyneet työskentelykaudet, erityisesti ne, joiden avulla kyseessä oleva Itävallan rautateiden henkilöstö voi suoriutua työstään paremmin, kuten aikaisemmat työskentelykaudet yksityisissä tai muissa julkisissa liikennealan yrityksissä ja/tai infrastruktuuriyrityksissä, joissa työnantajan käyttämää infrastruktuuria (liikkuva kalusto, kiskojen valmistus, johdinten valmistus, sähköiset laitteet, ohjauskeskukset, asemarakentaminen ja vastaavat) valmistetaan, käytetään tai huolletaan tai niihin verrattavissa olevissa yrityksissä, ja siten siinä tosiasiassa vahvistetaan niiden rautateiden palveluksessa olevien henkilöiden, joihin vanhan säännöstön mukainen syrjivä kohtelu kohdistui, ylivoimaisesti suurimman osan osalta lopullisesti ikään perustuvan syrjinnän jatkuminen?

| 2) | Täyttääkö sellaisen jäsenvaltion menettely, jonka omistuksessa rautatieliikenneyritys on ja joka on tosiasiallisesti tässä yrityksessä työskentelevien henkilöiden työnantaja, joka yrittää kiertää näiden työntekijöiden unionin oikeuteen perustuvan oikeuden saada lisäkorvaus Euroopan unionin tuomioistuimen useammassa ratkaisussa (David Hütter, (3) Siegfried Pohl, (4) Gotthard Starjakob) toteaman, muun muassa ikään perustuvan syrjinnän perusteella, mikä myös on tunnustettu useammassa kansallisen tuomioistuimen päätöksessä, muun muassa Oberster Gerichtshofin päätöksessä (8 ObA 11/15y), ja jonka se puhtaasti verotuksellisista syistä yrittää taannehtivilla lain muutoksilla vuosina 2011 ja 2015 poistaa, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetut edellytykset tämän jäsenvaltion unionin oikeuden mukaisesta vastuusta, erityisesti edellytyksen riittävän ilmeisestä unionin oikeuden rikkomisesta, kuten unionin tuomioistuimen useammalla ratkaisulla (David Hütter, Siegfried Pohl, Gotthard Starjakob) tulkitseman direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä 1 artiklan kanssa, rikkomisesta? |
| --- | --- |

2)

Täyttääkö sellaisen jäsenvaltion menettely, jonka omistuksessa rautatieliikenneyritys on ja joka on tosiasiallisesti tässä yrityksessä työskentelevien henkilöiden työnantaja, joka yrittää kiertää näiden työntekijöiden unionin oikeuteen perustuvan oikeuden saada lisäkorvaus Euroopan unionin tuomioistuimen useammassa ratkaisussa (David Hütter, (3) Siegfried Pohl, (4) Gotthard Starjakob) toteaman, muun muassa ikään perustuvan syrjinnän perusteella, mikä myös on tunnustettu useammassa kansallisen tuomioistuimen päätöksessä, muun muassa Oberster Gerichtshofin päätöksessä (8 ObA 11/15y), ja jonka se puhtaasti verotuksellisista syistä yrittää taannehtivilla lain muutoksilla vuosina 2011 ja 2015 poistaa, unionin tuomioistuimen oikeuskäytännössä vahvistetut edellytykset tämän jäsenvaltion unionin oikeuden mukaisesta vastuusta, erityisesti edellytyksen riittävän ilmeisestä unionin oikeuden rikkomisesta, kuten unionin tuomioistuimen useammalla ratkaisulla (David Hütter, Siegfried Pohl, Gotthard Starjakob) tulkitseman direktiivin 2000/78/EY 2 artiklan 1 kohdan, luettuna yhdessä 1 artiklan kanssa, rikkomisesta?

---

(1)  EYVL 2000, L 303, s. 16.

(2)  C-417/13, EU:C:2015:38.

(3)  Tuomio C-88/08, EU:C:2009:381.

(4)  Tuomio C-429/12, EU:C:2014:12.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/12

---

Ennakkoratkaisupyyntö, jonka Giudice di pace di Taranto (Italia) on esittänyt 8.9.2016 – Rikosoikeudenkäynti Antonio Semeraroa vastaan

(Asia C-484/16)

(2016/C 428/12)

Oikeudenkäyntikieli: italia

Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin

Giudice di pace di Taranto

Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa

Antonio Semeraro

Ennakkoratkaisukysymykset

Onko rikoksen uhrien oikeuksia, tukea ja suojelua koskevista vähimmäisvaatimuksista sekä neuvoston puitepäätöksen [2001]/220/YOS korvaamisesta 25.10.2012 annettua Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä [2012]/29/EU, (1) joka on saatettu osaksi Italian kansallista oikeusjärjestystä 15.12.2015 annetulla asetuksella (decreto legislativo) nro 212 (G.U., Serie Generale nro 3, 5.1.2016), ja erityisesti sen johdanto-osan 9, 66 ja 67 perustelukappaletta sekä 2 artiklan 1 kohdan a alakohtaa tulkittava SEUT 83 artiklan ja Italian perustuslain 2 ja 3 §:n sekä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49, 51, 53 ja 54 artiklan kannalta tarkasteltuina siten, että se on esteenä rikosoikeudellisten säädösten koonnoksen (codice penale) 594 §:ssä tarkoitetun teon dekriminalisoinnille, josta säädetään 15.1.2016 annetun asetuksen nro 7 (decreto legislativo) [1] §:ssä ja sitä seuraavissa pykälissä?

---

(1)  EUVL 2012, L 315, s. 57.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/12 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/12

---

Valitus, jonka Telefónica S.A. on tehnyt 11.9.2016 unionin yleisen tuomioistuimen (toinen jaosto) asiassa T-216/13, Telefónica v. komissio, 28.6.2016 antamasta tuomiosta

(Asia C-487/16 P)

(2016/C 428/13)

Oikeudenkäyntikieli: espanja

Asianosaiset

Valittaja: Telefónica S.A. (edustajat: asianajajat J. Folguera Crespo ja P. Vidal Martínez)

Muu osapuoli: Euroopan komissio

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin tuomioistuinta

| — | kumoamaan tuomion ja päätöksen (1) toisessa valitusperusteessa esitetyillä perusteilla ja toteamaan, ettei Telefónican menettelyssä ollut kyse tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta |
| --- | --- |

—

kumoamaan tuomion ja päätöksen (1) toisessa valitusperusteessa esitetyillä perusteilla ja toteamaan, ettei Telefónican menettelyssä ollut kyse tarkoitukseen perustuvasta kilpailunrajoituksesta

| — | toissijaisesti kumoamaan tuomion ensimmäisessä valitusperusteessa esitetyillä perusteilla ja palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä toteuttaa todistajien kuulemisen, josta se kieltäytyi, ja lausuu aineellisesti Telefónican unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamasta kumoamiskanteesta ottaen huomioon todistajien kuulemisen tulokset |
| --- | --- |

—

toissijaisesti kumoamaan tuomion ensimmäisessä valitusperusteessa esitetyillä perusteilla ja palauttamaan asian unionin yleisen tuomioistuimen käsiteltäväksi, jotta tämä toteuttaa todistajien kuulemisen, josta se kieltäytyi, ja lausuu aineellisesti Telefónican unionin yleisessä tuomioistuimessa nostamasta kumoamiskanteesta ottaen huomioon todistajien kuulemisen tulokset

| — | tai ainakin kolmannessa valitusperusteessa esitetyillä perusteilla






  — | kumoaa tuomiolauselman 1 kohdan |
| --- | --- | --- |

—

tai ainakin kolmannessa valitusperusteessa esitetyillä perusteilla

—

kumoaa tuomiolauselman 1 kohdan

| — | toteaa, että Telefónican menettely oli vähemmän vakavaa ja että kolmannessa valitusperusteessa mainitut lieventävät seikat ovat olemassa ja |
| --- | --- |

—

toteaa, että Telefónican menettely oli vähemmän vakavaa ja että kolmannessa valitusperusteessa mainitut lieventävät seikat ovat olemassa ja

| — | määrittää sakon määrän alennusprosentin, joka johtuu tästä vähemmän vakavasta menettelystä ja lieventävistä seikoista mainitussa valitusperusteessa todetun mukaisesti |
| --- | --- |

—

määrittää sakon määrän alennusprosentin, joka johtuu tästä vähemmän vakavasta menettelystä ja lieventävistä seikoista mainitussa valitusperusteessa todetun mukaisesti

| — | velvoittaa komission korvaamaan Telefónicalle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että tässä unionin tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäyntimenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittaa komission korvaamaan Telefónicalle sekä ensimmäisessä oikeusasteessa että tässä unionin tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäyntimenettelyssä aiheutuneet oikeudenkäyntikulut.

| — | hyväksyy tämän kirjelmän pituuden, joka ylittää hieman unionin tuomioistuimen käytännön ohjeissa suositellun pituuden, ottaen huomioon asian taloudellisen merkityksen valittajalle sekä esitettyjen väitteiden ja niiden perusteluiden monitahoisuuden. |
| --- | --- |

—

hyväksyy tämän kirjelmän pituuden, joka ylittää hieman unionin tuomioistuimen käytännön ohjeissa suositellun pituuden, ottaen huomioon asian taloudellisen merkityksen valittajalle sekä esitettyjen väitteiden ja niiden perusteluiden monitahoisuuden.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

| 1. | Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja 48 artiklan 2 kohdan sekä unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan rikkominen aliarvioimalla pyydetyn todistajien kuulemisen merkitystä. Sen vuoksi, että unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi kuulemasta todistajia, Telefónica ei voinut puolustaa itseään, koska siltä evättiin olennainen ja asian ratkaisemisen kannalta määräävä todistelukeino. Unionin yleisen tuomioistuimen toiminnasta voidaan esittää neljä perustavanlaatuista arvostelua: i) teleologinen ristiriitaisuus, ii) todistustaakan kohtuuttomuus, iii) todistajien kuulemisen tulosten ennakoiminen ja iv) arvioinnin epätasapainoisuus. |
| --- | --- |

1.

Euroopan unionin perusoikeuskirjan 47 artiklan ja 48 artiklan 2 kohdan sekä unionin yleisen tuomioistuimen työjärjestyksen 68 artiklan rikkominen aliarvioimalla pyydetyn todistajien kuulemisen merkitystä. Sen vuoksi, että unionin yleinen tuomioistuin kieltäytyi kuulemasta todistajia, Telefónica ei voinut puolustaa itseään, koska siltä evättiin olennainen ja asian ratkaisemisen kannalta määräävä todistelukeino. Unionin yleisen tuomioistuimen toiminnasta voidaan esittää neljä perustavanlaatuista arvostelua: i) teleologinen ristiriitaisuus, ii) todistustaakan kohtuuttomuus, iii) todistajien kuulemisen tulosten ennakoiminen ja iv) arvioinnin epätasapainoisuus.

| 2. | SEUT 101 artiklan rikkominen, joka johtuu tarkoitukseen perustuvaa kilpailunrajoitusta koskevan oikeuskäytännön ja perusteluperiaatteen ja syyttömyysolettaman periaatteen virheellisestä soveltamisesta. |
| --- | --- |

2.

SEUT 101 artiklan rikkominen, joka johtuu tarkoitukseen perustuvaa kilpailunrajoitusta koskevan oikeuskäytännön ja perusteluperiaatteen ja syyttömyysolettaman periaatteen virheellisestä soveltamisesta.

Toissijaisesti

| 3. | Arviointivirhe sen osalta, että rikkominen oli vähemmän vakavaa ja että Telefónican menettelyä koskevat lieventävät seikat ovat olemassa. Telefónica katsoo, ettei unionin yleinen tuomioistuin ottanut arvioinnissaan huomioon lisäseikkoja, jotka osoittavat menettelyn olleen vähemmän vakavaa ja joiden perusteella komission määräämää lisäsakkoa olisi pitänyt alentaa. |
| --- | --- |

3.

Arviointivirhe sen osalta, että rikkominen oli vähemmän vakavaa ja että Telefónican menettelyä koskevat lieventävät seikat ovat olemassa. Telefónica katsoo, ettei unionin yleinen tuomioistuin ottanut arvioinnissaan huomioon lisäseikkoja, jotka osoittavat menettelyn olleen vähemmän vakavaa ja joiden perusteella komission määräämää lisäsakkoa olisi pitänyt alentaa.

---

(1)  SEUT 101 artiklan mukaisesta menettelystä (asia COMP/39.839 – Telefónica/Portugal Telecom) 23.1.2013 tehty komission päätös C(2013) 306 final.

---

Unionin yleinen tuomioistuin

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/14

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Søndagsavisen v. komissio

(Asia T-167/14) (1)

((Valtiontuki - Tukiohjelma, joka koskee lehdistölle myönnettävää tuotanto- ja innovaatiotukea - Vastustamatta jättämistä koskeva päätös - Päätös, jossa tukiohjelma todetaan sisämarkkinoille soveltuvaksi - Asianomaisten osapuolten menettelylliset oikeudet - Vakavien vaikeuksien puuttuminen - Perusteluvelvollisuus))

(2016/C 428/14)

Oikeudenkäyntikieli: tanska

Asianosaiset

Kantaja: Søndagsavisen A/S (Søborg, Tanska) (edustajat: aluksi asianajajat M. Honoré ja C. Fornø, sitten M. Honoré)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Grønfeldt ja B. Stromsky)

Väliintulija, joka tukee vastaajan vaatimuksia: Tanskan kuningaskunta (asiamies: C. Thorning, avustajanaan asianajaja R. Holdgaard)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva vaatimus, jolla pyritään Tanskan kuningaskunnan ilmoittamasta valtiontukiohjelmasta SA.36366 (2013/N), joka koskee lehdistölle myönnettävää tuotanto- ja innovaatiotukea, 20.11.2013 annetun komission päätöksen C(2013) 7870 final kumoamiseen

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Søndagsavisen A/S vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Søndagsavisen A/S vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan, ja se velvoitetaan korvaamaan Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 3) | Tanskan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan. |
| --- | --- |

3)

Tanskan kuningaskunta vastaa omista oikeudenkäyntikuluistaan.

---

(1)  EUVL C 223, 14.7.2014.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/14 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/14

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Perry Ellis International Group v. EUIPO – CG (p)

(Asia T-350/15) (1)

((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Hakemus kuviomerkin, joka voidaan ymmärtää p-kirjaimeksi, rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi ja kansalliseksi tavaramerkiksi rekisteröidyt kuviomerkit P PROTECTIVE ja P - Suhteellinen hylkäysperuste - Sekaannusvaara - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2016/C 428/15)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Perry Ellis International Group Holdings Ltd (Nassau, Bahama) (edustajat: asianajajat O. Günzel, V. Ahmann ja C. Tenkhoff)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamiehet: D. Stoyanova-Valchanova, M. Fischer ja D. Gája)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: CG Verwaltungsgesellschaft mbH (Gevelsberg, Saksa) (edustajat: asianajajat T. Körber ja T. E. Vlah)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 28.4.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2441/2014 4), joka koskee CG Verwaltungsgesellschaftin ja Perry Ellis International Group Holdingsin välistä väitemenettelyä

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Perry Ellis International Group Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

2)

Perry Ellis International Group Holdings Ltd velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

---

(1)  EUVL C 270, 17.8.2015.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/15 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/15

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Guccio Gucci v. EUIPO Guess? IP Holder (neljä limittäistä G-kirjainta)

(Asia T-461/15) (1)

((EU-tavaramerkki - Mitättömyysmenettely - EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, joka esittää neljää limittäistä G-kirjainta - Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki, kansallinen kuviomerkki ja kansainvälinen kuviomerkki G - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2016/C 428/16)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Guccio Gucci SpA (Firenze, Italia) (edustajat: asianajajat P. L. Roncaglia, F. Rossi ja N. Parrotta)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: D. McFarland, barrister)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 27.5.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 2049/2014-4), joka koskee Guccio Guccin ja Guess? IP Holderin välistä mitättömyysmenettelyä

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Guccio Gucci SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Guess? IP Holder LP:lle asian käsittelystä Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

2)

Guccio Gucci SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Guess? IP Holder LP:lle asian käsittelystä Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

---

(1)  EUVL C 328, 5.10.2015.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/16

---

Unionin yleisen tuomioistuimen tuomio 11.10.2016 – Guccio Gucci v. EUIPO Guess? IP Holder (neljä limittäistä G-kirjainta)

(Asia T-753/15) (1)

((EU-tavaramerkki - Väitemenettely - Euroopan unionin nimeävä kansainvälinen rekisteröinti - Hakemus neljää limittäistä G-kirjainta esittävän kuviomerkin rekisteröimiseksi EU-tavaramerkiksi - Aikaisemmat EU-tavaramerkiksi rekisteröity kuviomerkki ja kansainvälinen kuviomerkki G - Suhteellinen hylkäysperuste - Merkkien samankaltaisuuden puuttuminen - Asetuksen (EY) N:o 207/2009 8 artiklan 1 kohdan b alakohta))

(2016/C 428/17)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Guccio Gucci SpA (Firenze, Italia) (edustajat: asianajajat P. L. Roncaglia, F. Rossi ja N. Parrotta)

Vastaaja: Euroopan unionin teollisoikeuksien virasto (EUIPO) (asiamies: S. Bonne)

Muu osapuoli EUIPO:n valituslautakunnassa ja väliintulija unionin yleisessä tuomioistuimessa: Guess? IP Holder LP (Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) (edustaja: D. McFarland, barrister)

Oikeudenkäynnin kohde

Kanne EUIPO:n neljännen valituslautakunnan 14.10.2015 tekemästä päätöksestä (asia R 1703/2014-4), joka koskee Guccio Guccin ja Guess? IP Holderin välistä väitemenettelyä

Tuomiolauselma

| 1) | Kanne hylätään. |
| --- | --- |

1)

Kanne hylätään.

| 2) | Guccio Gucci SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Guess? IP Holder LP:lle asian käsittelystä Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet kulut. |
| --- | --- |

2)

Guccio Gucci SpA velvoitetaan korvaamaan oikeudenkäyntikulut, mukaan lukien Guess? IP Holder LP:lle asian käsittelystä Euroopan unionin teollisoikeuksien viraston (EUIPO) valituslautakunnassa aiheutuneet kulut.

---

(1)  EUVL C 78, 29.2.2016.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/16 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/16

---

Unionin yleisen tuomioistuimen määräys 28.9.2016 – PAN Europe ym. v. komissio

(Asia T-600/15) (1)

((Kumoamiskanne - Kasvinsuojeluaineet - Tehoaine sulfoksaflori - Sisällyttäminen täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteeseen - Toimi ei koske kantajaa suoraan - Tutkimatta jättäminen))

(2016/C 428/18)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Pesticide Action Network Europe (PAN Europe) (Bryssel, Belgia), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) (Louvain-la-Neuve, Belgia) ja Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) (Castel San Pietro Terme, Italia) (edustajat: asianajajat B. Kloostra ja A. van den Biesen)

Vastaaja: Euroopan komissio (asiamiehet: L. Pignataro-Nolin, G. von Rintelen ja P. Ondrůšek)

Oikeudenkäynnin kohde

SEUT 263 artiklaan perustuva kanne, jossa vaaditaan kumoamaan 27.7.2015 annettu komission täytäntöönpanoasetus (EU) 2015/1295 tehoaineen sulfoksaflori hyväksymisestä kasvinsuojeluaineiden markkinoille saattamisesta annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1107/2009 mukaisesti ja komission täytäntöönpanoasetuksen (EU) N:o 540/2011 liitteen muuttamisesta (EUVL 2015, L 199, s. 8)

Määräysosa

| 1) | Kanne jätetään tutkimatta. |
| --- | --- |

1)

Kanne jätetään tutkimatta.

| 2) | European Crop Protection Associationin (ECPA), Dow AgroSciences Ltd:n ja Dow AgroSciences Iberica SA:n väliintulohakemuksista ei ole enää tarpeen lausua. |
| --- | --- |

2)

European Crop Protection Associationin (ECPA), Dow AgroSciences Ltd:n ja Dow AgroSciences Iberica SA:n väliintulohakemuksista ei ole enää tarpeen lausua.

| 3) | Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) ja Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne korvaavat Euroopan komission oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

3)

Pesticide Action Network Europe (PAN Europe), Bee Life European Beekeeping Coordination (Bee Life) ja Unione nazionale associazioni apicoltori italiani (Unaapi) vastaavat omista oikeudenkäyntikuluistaan ja ne korvaavat Euroopan komission oikeudenkäyntikulut.

| 4) | PAN Europe, Bee Life, Unaapi, komissio, ECPA, Dow AgroSciences ja Dow AgroSciences Iberica vastaavat omista väliintulohakemuksiin liittyvistä kuluistaan. |
| --- | --- |

4)

PAN Europe, Bee Life, Unaapi, komissio, ECPA, Dow AgroSciences ja Dow AgroSciences Iberica vastaavat omista väliintulohakemuksiin liittyvistä kuluistaan.

---

(1)  EUVL C 59, 15.2.2016.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/17 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/17

---

Kanne 1.9.2016 – IPA v. komissio

(Asia T-635/16)

(2016/C 428/19)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: SC IPA SA (Bukarest, Romania) (edustaja: asianajaja L. Vasilescu)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii, että unionin yleinen tuomioistuin

| — | kumoaa vastaajan 28.6.2016 lähettämät veloitusilmoitukset nro 3241608864, määrältään 63 653,58 euroa, ja nro 3241608865, määrältään 9 690,30 euroa. |
| --- | --- |

—

kumoaa vastaajan 28.6.2016 lähettämät veloitusilmoitukset nro 3241608864, määrältään 63 653,58 euroa, ja nro 3241608865, määrältään 9 690,30 euroa.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja väittää, että riidan painopisteenä on ennen kaikkea sopimukseen, jonka edunsaaja kantaja on, liittyvät epäsuorat kustannukset. Muutaman vuoden jälkeen sopimuksen tekemisestä komissio lähetti virheellisen kaavakkeen epäsuorien kustannusten laskemista varten, mikä ei ole sopimusehtojen mukaista ja on vastoin kirjanpidon yleisesti hyväksyttyjä periaatteita ja käytäntöjä.

Kantaja väittää, että koska komissio on perustanut olettamansa tilintarkastukseen ja hyväksynyt kaikki tarkastajan päätelmät ilman, että se on ottanut huomioon tilintarkastajien soveltamaa epäsuorien kustannusten laskentatapaa, se rikkoo: (i) kirjanpito- ja hallinnointiperiaatteita ja -käytänteitä, jotka on vahvistettu sopimuksessa, ja (ii) yleisesti hyväksyttyjä kirjanpidon periaatteita ja käytäntöjä.

Kantaja väittää myös, että tilintarkastajan käyttämät ja komission hyväksymät epäsuorien kustannusten laskentatavat olivat perusteettomasti erilaisia kuin edunsaajan kirjanpitojärjestelmä kun kaikki sopimukseen liittyvät kulut piti määritellä edunsaajan yleisen kirjanpito- ja hallinnointiperiaatteen ja -käytänteiden mukaan. Edunsaajan kirjanpitojärjestelmä oli ainoa sopimuksessa hyväksytty kirjanpitojärjestelmä eikä kantajan epäsuorien kustannusten laskentajärjestelmien korvaamiselle tai hylkäämiselle ollut perusteita.

Viimeiseksi väitetään, että tilintarkastuksessa tilintarkastaja arvioi sopimuksen epäsuorat kustannukset todellisia pienemmiksi, ja komissio hyväksyttyään tilintarkastajan päätelmät kokonaisuudessaan lähetti 28.6.2016 veloitusilmoitukset nro 3241608864, määrältään 63 653,58 euroa, ja nro 3241608865, määrältään 9 690,30 euroa periäkseen takaisin tilintarkastuksessa kuvatun kustannusten erotuksen.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/18 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/18

---

Kanne 19.9.2016 – Malta v. komissio

(Asia T-653/16)

(2016/C 428/20)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Maltan tasavalta (asiamies: A. Buhagiar)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan komission asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) mukaisesti 13.7.2016 antaman päätöksen, joka koskee pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin, jotka on kirjattu viitenumerolla GESTDEM 2015/5711 |
| --- | --- |

—

kumoamaan komission asetuksen (EY) N:o 1049/2001 (1) mukaisesti 13.7.2016 antaman päätöksen, joka koskee pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin, jotka on kirjattu viitenumerolla GESTDEM 2015/5711

| — | velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komissio korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjä menettelyllisiä määräaikoja ei noudatettu |
| --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan asetuksessa N:o 1049/2001 säädettyjä menettelyllisiä määräaikoja ei noudatettu

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin käsiteltiin virheellisesti uutena hakemuksena |
| --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan pyyntöä saada tutustua asiakirjoihin käsiteltiin virheellisesti uutena hakemuksena

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumista koskevan pyynnön ulottuvuutta laajennettiin lainvastaisesti uudistetussa pyynnössä |
| --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan asiakirjoihin tutustumista koskevan pyynnön ulottuvuutta laajennettiin lainvastaisesti uudistetussa pyynnössä

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja sisällytti riidanalaiseen päätökseen kolmannelle luovutettavaksi asiakirjoja, joiden ilmaiseminen rikkoisi asetuksen N:o 1224/2009 (2) 113 artiklaa. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan vastaaja sisällytti riidanalaiseen päätökseen kolmannelle luovutettavaksi asiakirjoja, joiden ilmaiseminen rikkoisi asetuksen N:o 1224/2009 (2) 113 artiklaa.

---

(1)  Euroopan parlamentin, neuvoston ja komission asiakirjojen saamisesta yleisön tutustuttavaksi 30.5.2001 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1049/2001 (EYVL 2001, L 145, s. 43)

(2)  Yhteisön valvontajärjestelmästä, jonka tarkoituksena on varmistaa yhteisen kalastuspolitiikan sääntöjen noudattaminen, asetusten (EY) N:o 847/96, (EY) N:o 2371/2002, (EY) N:o 811/2004, (EY) N:o 768/2005, (EY) N:o 2115/2005, (EY) N:o 2166/2005, (EY) N:o 388/2006, (EY) N:o 509/2007, (EY) N:o 676/2007, (EY) N:o 1098/2007, (EY) N:o 1300/2008 ja (EY) N:o 1342/2008 muuttamisesta sekä asetusten (ETY) N:o 2847/93, (EY) N:o 1627/94 ja (EY) N:o 1966/2006 kumoamisesta 20.11.2009 annettu neuvoston asetus N:o 1224/2009 (EUVL 2009, L 343, s. 1).

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/19

---

Kanne 13.9.2016 – Foshan Lihua Ceramic v. komissio

(Asia T-654/16)

(2016/C 428/21)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantaja: Foshan Lihua Ceramic Co. Ltd (Foshan City, Kiina) (edustajat: asianajajat B. Spinoit ja D. Philippe)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan 15.4.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 2136 final, jolla hylättiin pyyntö osittaisesta välivaiheen tarkastelusta, joka koskee ainoastaan sitä lopullista polkumyyntitullia koskevia seikkoja, jonka Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonille otettiin käyttöön neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 917/2011; |
| --- | --- |

—

kumoamaan 15.4.2016 annetun komission täytäntöönpanopäätöksen C(2016) 2136 final, jolla hylättiin pyyntö osittaisesta välivaiheen tarkastelusta, joka koskee ainoastaan sitä lopullista polkumyyntitullia koskevia seikkoja, jonka Kiinan kansantasavallasta peräisin olevien keraamisten laattojen tuonille otettiin käyttöön neuvoston täytäntöönpanoasetuksella (EU) N:o 917/2011;

| — | velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan kantajan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantaja vetoaa yhteen kanneperusteeseen, jonka mukaan vastaaja rikkoi polkumyynnillä muista kuin Euroopan yhteisön jäsenvaltioista tapahtuvalta tuonnilta suojautumisesta 30.11.2009 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1225/2009 (1) 17 artiklan 3 kohtaa, kun sitä luetaan yhdessä asetuksen 11 artiklan 3 kohdan ja 11 artiklan 5 kohdan kanssa.

---

(1)  EYVL 2009, L 343, s. 51.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/19 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/19

---

Valitus, jonka Daniele Possanzini on tehnyt 23.9.2016 virkamiestuomioistuimen asiassa F-68/15, Possanzini v. Fontex, 18.7.2016 antamasta määräyksestä

(Asia T-686/16 P)

(2016/C 428/22)

Oikeudenkäyntikieli: ranska

Asianosaiset

Valittaja: Daniele Possanzini (Pisa, Italia) (edustaja: asianajaja S. Pappas)

Muu osapuoli: Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtiva virasto (Frontex)

Vaatimukset

Valittaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta

| — | kumoamaan virkamiestuomioistuimen 18.7.2016 antaman määräyksen; |
| --- | --- |

—

kumoamaan virkamiestuomioistuimen 18.7.2016 antaman määräyksen;

| — | hyväksymään ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset; |
| --- | --- |

—

hyväksymään ensimmäisessä oikeusasteessa esitetyt vaatimukset;

| — | velvoittamaan muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan muun osapuolen korvaamaan oikeudenkäyntikulut kokonaisuudessaan.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Valituksensa tueksi valittaja vetoaa kahteen valitusperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen valitusperuste, joka muodostuu kahdesta osasta, perustuu henkilöstön arviointimenettelystä 27.8.2009 tehdyn Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (jäljempänä Frontex) pääjohtajan päätöksen (jäljempänä 27.8.2009 tehty päätös) 11 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 ja 2 kohdan valossa, rikkomiseen.






  — | Ensimmäinen osa perustuu virkamiestuomioistuimen tekemään oikeudelliseen virheeseen, koska kyseinen tuomioistuin ei tutkinut kanneperustetta, johon kantaja vetosi ensimmäisessä oikeusasteessa ja joka koski arvioinnin vahvistajan ja arvioijan välillä ennakkoon käytävän keskustelun puuttumista. |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen valitusperuste, joka muodostuu kahdesta osasta, perustuu henkilöstön arviointimenettelystä 27.8.2009 tehdyn Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston (jäljempänä Frontex) pääjohtajan päätöksen (jäljempänä 27.8.2009 tehty päätös) 11 artiklan 4, 5 ja 6 kohdan, luettuna Euroopan unionin perusoikeuskirjan 41 artiklan 1 ja 2 kohdan valossa, rikkomiseen.

—

Ensimmäinen osa perustuu virkamiestuomioistuimen tekemään oikeudelliseen virheeseen, koska kyseinen tuomioistuin ei tutkinut kanneperustetta, johon kantaja vetosi ensimmäisessä oikeusasteessa ja joka koski arvioinnin vahvistajan ja arvioijan välillä ennakkoon käytävän keskustelun puuttumista.

| — | Toinen osa perustuu valituksenalaista määräystä rasittavaan oikeudelliseen virheeseen sillä perusteella, että arvioinnin vahvistajan ja arvioijan välillä ennakkoon käytävän keskustelun puuttumista ei ollut tutkittu viran puolesta. |
| --- | --- |

—

Toinen osa perustuu valituksenalaista määräystä rasittavaan oikeudelliseen virheeseen sillä perusteella, että arvioinnin vahvistajan ja arvioijan välillä ennakkoon käytävän keskustelun puuttumista ei ollut tutkittu viran puolesta.

| 2) | Toinen valitusperuste, joka perustuu 27.8.2009 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdan rikkomiseen sillä perusteella, että siinä ei otettu huomioon eroa arvioijan ja arvioinnin vahvistajan tehtävien välillä, sellaisena kuin nämä tehtävät on vahvistettu Frontexissa. |
| --- | --- |

2)

Toinen valitusperuste, joka perustuu 27.8.2009 tehdyn päätöksen 2 artiklan 2 kohdan rikkomiseen sillä perusteella, että siinä ei otettu huomioon eroa arvioijan ja arvioinnin vahvistajan tehtävien välillä, sellaisena kuin nämä tehtävät on vahvistettu Frontexissa.

---

| 21.11.2016 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 428/20 |
| --- | --- | --- | --- |

21.11.2016

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 428/20

---

Kanne 7.10.2016 – Fair deal for expats ym. v. komissio

(Asia T-713/16)

(2016/C 428/23)

Oikeudenkäyntikieli: englanti

Asianosaiset

Kantajat: Fair deal for expats (Lauzun, Ranska) ja 8 muuta kantajaa (edustajat: R. Croft, L. Nelson ja E. Hazzan, solicitors sekä P. Green, H. Warwick ja M. Gregoire, barristers)

Vastaaja: Euroopan komissio

Vaatimukset

Kantajat vaativat unionin yleistä tuomioistuinta

| — | toteamaan, että yhtäältä ohjeet, jotka Euroopan komission puheenjohtaja on toimittanut sähköisesti 28.6.2016 päivätyllä kirjeellä Euroopan komission kollegion jäsenille ja jotka on mainittu puheenjohtaja Junckerin Euroopan parlamentin 28.6.2016 pidetyssä täysistunnossa pitämässä puheessa (SPEECH/16/2356), ja joissa kielletään komissiota neuvottelemasta virallisesti tai epävirallisesti Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ennen kuin tämä on antanut SEU 50 artiklaan perustuvan ilmoituksen aikomuksestaan erota Euroopan unionista, ja toisaalta Euroopan komission puheenjohtajan lausunto, jonka mukaan hän oli antanut edellä mainitut ohjeet Euroopan komission kollegion jäsenille ”puheenjohtajan määräyksellä”, kuten hän nimenomaisesti totesi kyseisessä puheessaan Euroopan parlamentin 28.6.2016 pidetyssä täysistunnossa ja sellaisena kuin lausunto käy ilmi tämän puheen (SPEECH/16/2353) englanninkielisestä ja ranskankielisestä lehdistötiedotteesta, ovat SEUT 264 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla mitättömiä |
| --- | --- |

—

toteamaan, että yhtäältä ohjeet, jotka Euroopan komission puheenjohtaja on toimittanut sähköisesti 28.6.2016 päivätyllä kirjeellä Euroopan komission kollegion jäsenille ja jotka on mainittu puheenjohtaja Junckerin Euroopan parlamentin 28.6.2016 pidetyssä täysistunnossa pitämässä puheessa (SPEECH/16/2356), ja joissa kielletään komissiota neuvottelemasta virallisesti tai epävirallisesti Yhdistyneen kuningaskunnan kanssa ennen kuin tämä on antanut SEU 50 artiklaan perustuvan ilmoituksen aikomuksestaan erota Euroopan unionista, ja toisaalta Euroopan komission puheenjohtajan lausunto, jonka mukaan hän oli antanut edellä mainitut ohjeet Euroopan komission kollegion jäsenille ”puheenjohtajan määräyksellä”, kuten hän nimenomaisesti totesi kyseisessä puheessaan Euroopan parlamentin 28.6.2016 pidetyssä täysistunnossa ja sellaisena kuin lausunto käy ilmi tämän puheen (SPEECH/16/2353) englanninkielisestä ja ranskankielisestä lehdistötiedotteesta, ovat SEUT 264 artiklan ensimmäisen kohdan nojalla mitättömiä

| — | velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut. |
| --- | --- |

—

velvoittamaan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut.

Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut

Kanteensa tueksi kantajat vetoavat viiteen kanneperusteeseen.

| 1) | Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla ei ole mitään oikeudellista perustetta tai asianmukaista oikeudellista perustetta.
  Kantajat väittävät, että






  — | ei ole mitään oikeudellista perustetta, jonka nojalla komissio voi kieltäytyä keskustelemasta Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja muiden henkilöiden kanssa Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetyn neuvoa-antavan kansanäänestyksen tuloksen jälkeen ja ennen kuin SEU 50 artiklan mukainen ilmoitus annetaan; |
| --- | --- | --- |

1)

Ensimmäinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaisilla toimilla ei ole mitään oikeudellista perustetta tai asianmukaista oikeudellista perustetta.

Kantajat väittävät, että

—

ei ole mitään oikeudellista perustetta, jonka nojalla komissio voi kieltäytyä keskustelemasta Yhdistyneen kuningaskunnan hallituksen ja muiden henkilöiden kanssa Yhdistyneessä kuningaskunnassa järjestetyn neuvoa-antavan kansanäänestyksen tuloksen jälkeen ja ennen kuin SEU 50 artiklan mukainen ilmoitus annetaan;

| — | riidanalaiset toimet eivät perustu objektiivisiin seikkoihin, ja voidaan kohtuudella katsoa, että ne perustuvat niiden antajan omiin käsityksiin |
| --- | --- |

—

riidanalaiset toimet eivät perustu objektiivisiin seikkoihin, ja voidaan kohtuudella katsoa, että ne perustuvat niiden antajan omiin käsityksiin

| — | riidanalaiset toimet on annettu tavalla, joka merkitsee vallan väärinkäyttöä, koska toimista ilmoittaminen puheessa ”puheenjohtajan määräyksellä” oli harhaanjohtavaa Euroopan parlamentille, komission ja muiden Euroopan unionin toimielinten henkilöstölle ja virkamiehille, jäsenvaltioiden hallituksille sekä Euroopan unionin kansalaisille. |
| --- | --- |

—

riidanalaiset toimet on annettu tavalla, joka merkitsee vallan väärinkäyttöä, koska toimista ilmoittaminen puheessa ”puheenjohtajan määräyksellä” oli harhaanjohtavaa Euroopan parlamentille, komission ja muiden Euroopan unionin toimielinten henkilöstölle ja virkamiehille, jäsenvaltioiden hallituksille sekä Euroopan unionin kansalaisille.

| 2) | Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat SEUT 18 artiklan vastaisia, koska ne ovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja sen kansalaisia kansalaisuuden perusteella syrjiviä.
  Kantajat väittävät, että






  — | riidanalaisten toimien tarkoituksena on kieltää komissiota neuvottelemasta Yhdistyneen kuningaskunnan edustajien kanssa |
| --- | --- | --- |

2)

Toinen kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat SEUT 18 artiklan vastaisia, koska ne ovat Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja sen kansalaisia kansalaisuuden perusteella syrjiviä.

Kantajat väittävät, että

—

riidanalaisten toimien tarkoituksena on kieltää komissiota neuvottelemasta Yhdistyneen kuningaskunnan edustajien kanssa

| — | Yhdistynyt kuningaskunta, sen kansalaiset ja erityisesti kantajat asetetaan näin selkeästi epäedulliseen asemaan |
| --- | --- |

—

Yhdistynyt kuningaskunta, sen kansalaiset ja erityisesti kantajat asetetaan näin selkeästi epäedulliseen asemaan

| — | lisäksi riidanalaiset toimet asettavat kantajat epäedulliseen asemaan perusoikeuksien käytön, ja erityisesti vapaan liikkuvuuden, osalta. |
| --- | --- |

—

lisäksi riidanalaiset toimet asettavat kantajat epäedulliseen asemaan perusoikeuksien käytön, ja erityisesti vapaan liikkuvuuden, osalta.

| 3) | Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat kantajille unionin oikeuden nojalla kuuluvien perusoikeuksien vastaisia.
  Kantajat katsovat, että






  — | riidanalaiset toimet ovat kantajille SEUT 20 artiklan 1 kohdan nojalla kuuluvien perusoikeuksien vastaisia, mukaan lukien vapaata liikkuvuutta koskevat oikeudet, jotka on taattu muun muassa SEUT 20 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, 21 artiklan 1 kohdassa, 45 artiklassa ja 49 artiklassa sekä kansalaisten oikeuksia koskevassa direktiivissä 2004/38/EY (1) |
| --- | --- | --- |

3)

Kolmas kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat kantajille unionin oikeuden nojalla kuuluvien perusoikeuksien vastaisia.

Kantajat katsovat, että

—

riidanalaiset toimet ovat kantajille SEUT 20 artiklan 1 kohdan nojalla kuuluvien perusoikeuksien vastaisia, mukaan lukien vapaata liikkuvuutta koskevat oikeudet, jotka on taattu muun muassa SEUT 20 artiklan 2 kohdan a alakohdassa, 21 artiklan 1 kohdassa, 45 artiklassa ja 49 artiklassa sekä kansalaisten oikeuksia koskevassa direktiivissä 2004/38/EY (1)

| — | riidanalaiset toimet ovat Euroopan unionin perusoikeuskirjassa kantajille taattujen oikeuksien vastaisia. |
| --- | --- |

—

riidanalaiset toimet ovat Euroopan unionin perusoikeuskirjassa kantajille taattujen oikeuksien vastaisia.

| 4) | Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet on annettu SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vilpittömän yhteistyön periaatteen vastaisesti.
  Kantajat väittävät, että riidanalaisissa toimissa nimenomaisesti kielletään se, että komissio ja sen henkilöstö noudattaisivat vilpittömän yhteistyön periaatetta auttamalla Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja muita unionin toimielimiä perussopimuksista johtuvien tehtävien täyttämisessä. |
| --- | --- |

4)

Neljäs kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet on annettu SEU 4 artiklan 3 kohdan mukaisen vilpittömän yhteistyön periaatteen vastaisesti.

Kantajat väittävät, että riidanalaisissa toimissa nimenomaisesti kielletään se, että komissio ja sen henkilöstö noudattaisivat vilpittömän yhteistyön periaatetta auttamalla Yhdistynyttä kuningaskuntaa ja muita unionin toimielimiä perussopimuksista johtuvien tehtävien täyttämisessä.

| 5) | Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat lainvastaisia siltä osin kuin ne on annettu kokonaan tai osittain siinä tarkoituksessa, että muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaiset saadaan luopumaan ilmaisemasta vapaasti mielipiteensä (koskien Euroopan unioniin kuulumista), vaikka tämä oikeus on suojattu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa. |
| --- | --- |

5)

Viides kanneperuste, jonka mukaan riidanalaiset toimet ovat lainvastaisia siltä osin kuin ne on annettu kokonaan tai osittain siinä tarkoituksessa, että muiden unionin jäsenvaltioiden kansalaiset saadaan luopumaan ilmaisemasta vapaasti mielipiteensä (koskien Euroopan unioniin kuulumista), vaikka tämä oikeus on suojattu Euroopan unionin perusoikeuskirjan 11 artiklassa.

---

(1)  Euroopan unionin kansalaisten ja heidän perheenjäsentensä oikeudesta liikkua ja oleskella vapaasti jäsenvaltioiden alueella, asetuksen (ETY) N:o 1612/68 muuttamisesta ja direktiivien 64/221/ETY, 68/360/ETY, 72/194/ETY, 73/148/ETY, 75/34/ETY, 75/35/ETY, 90/364/ETY, 90/365/ETY ja 93/96/ETY kumoamisesta 29.4.2004 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivi 2004/38/EY (ETA:n kannalta merkityksellinen teksti) (EUVL L 158, s. 77)

---