# Europeiska unionens L 252/2008

| | ISSN 1725-2628 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 252 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 51 årgången20 september 2008 |

ISSN 1725-2628

Europeiska unionens

officiella tidning

L 252

Svensk utgåva

Lagstiftning

51 årgången20 september 2008

---

| Innehållsförteckning | | I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 922/2008 av den 19 september 2008 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 1 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 923/2008 av den 12 september 2008 om inledande av en undersökning rörande eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som genom rådets förordning (EG) nr 1174/2005, i dess ändrade lydelse enligt förordning (EG) nr 684/2008, införts beträffande import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina, genom import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand, och om registrering av sådan import | 3 |
| | * | Kommissionens förordning (EG) nr 924/2008 av den 19 september 2008 om fastställande av den kvantitativa gränsen för export av utomkvotssocker och -isoglukos fram till slutet av regleringsåret 2008/09 | 7 |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 925/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för fjäderfäkött som öppnades genom förordning (EG) nr 533/2007 | 9 |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 926/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för ägg och äggalbumin som öppnades genom förordning (EG) nr 539/2007 | 11 |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 927/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för fjäderfäkött som öppnades genom förordning (EG) nr 1385/2007 | 13 |
| | | Kommissionens förordning (EG) nr 928/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för tullkvoten för fjäderfäkött med ursprung i Israel som öppnades genom förordning (EG) nr 1384/2007 | 15 |

Innehållsförteckning

I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

Sida

FÖRORDNINGAR

Kommissionens förordning (EG) nr 922/2008 av den 19 september 2008 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

1

*

Kommissionens förordning (EG) nr 923/2008 av den 12 september 2008 om inledande av en undersökning rörande eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som genom rådets förordning (EG) nr 1174/2005, i dess ändrade lydelse enligt förordning (EG) nr 684/2008, införts beträffande import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina, genom import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand, och om registrering av sådan import

3

*

Kommissionens förordning (EG) nr 924/2008 av den 19 september 2008 om fastställande av den kvantitativa gränsen för export av utomkvotssocker och -isoglukos fram till slutet av regleringsåret 2008/09

7

Kommissionens förordning (EG) nr 925/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för fjäderfäkött som öppnades genom förordning (EG) nr 533/2007

9

Kommissionens förordning (EG) nr 926/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för ägg och äggalbumin som öppnades genom förordning (EG) nr 539/2007

11

Kommissionens förordning (EG) nr 927/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för fjäderfäkött som öppnades genom förordning (EG) nr 1385/2007

13

Kommissionens förordning (EG) nr 928/2008 av den 19 september 2008 om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för tullkvoten för fjäderfäkött med ursprung i Israel som öppnades genom förordning (EG) nr 1384/2007

15

| | | II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt |
| --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | | Kommissionen |
| | | 2008/746/EG |
| | * | Kommissionens beslut av den 20 maj 2008 om det statliga stöd C 74/99 (ex NN 65/99) som Frankrike har genomfört till förmån för byggandet av kryssningsfartyget Le Levant
  [delgivet med nr K(2007) 5419]

   (
  1
  ) | 17 |
| | | 2008/747/EG |
| | * | Kommissionens beslut av den 10 september 2008 om avslutande av undersökningsförfarandet rörande de åtgärder som Republiken Korea infört beträffande import av kosmetiska produkter, parfym och hygienprodukter samt distribution av och reklam för dessa
  [delgivet med nr K(2008) 4837] | 35 |
| | | 2008/748/EG |
| | * | Kommissionens beslut av den 18 september 2008 om att inte ta upp triflumizol i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne
  [delgivet med nr K(2008) 5075]

   (
  1
  ) | 37 |

II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

BESLUT

Kommissionen

2008/746/EG

*

Kommissionens beslut av den 20 maj 2008 om det statliga stöd C 74/99 (ex NN 65/99) som Frankrike har genomfört till förmån för byggandet av kryssningsfartyget Le Levant
  [delgivet med nr K(2007) 5419]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2007) 5419]

1

17

2008/747/EG

*

Kommissionens beslut av den 10 september 2008 om avslutande av undersökningsförfarandet rörande de åtgärder som Republiken Korea infört beträffande import av kosmetiska produkter, parfym och hygienprodukter samt distribution av och reklam för dessa
  [delgivet med nr K(2008) 4837]

[delgivet med nr K(2008) 4837]

35

2008/748/EG

*

Kommissionens beslut av den 18 september 2008 om att inte ta upp triflumizol i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne
  [delgivet med nr K(2008) 5075]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2008) 5075]

1

37

| | | III   Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen |
| --- | --- | --- |
| | | RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING V I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN |
| | * | Rådets gemensamma åtgärd 2008/749/Gusp av den 19 september 2008 om Europeiska unionens militära samordningsåtgärd till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution 1816 (2008) (EU NAVCO) | 39 |

III   Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING V I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN

*

Rådets gemensamma åtgärd 2008/749/Gusp av den 19 september 2008 om Europeiska unionens militära samordningsåtgärd till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution 1816 (2008) (EU NAVCO)

39

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | | Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 913/2008 av den 18 september 2008 om fastställande av exportbidrag för ägg (EUT L 251 av den 19.9.2008) | 43 |
| | | Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 914/2008 av den 18 september 2008 om fastställande av exportbidrag för fjäderfäkött (EUT L 251 av den 19.9.2008) | 43 |

Rättelser

Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 913/2008 av den 18 september 2008 om fastställande av exportbidrag för ägg (EUT L 251 av den 19.9.2008)

43

Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 914/2008 av den 18 september 2008 om fastställande av exportbidrag för fjäderfäkött (EUT L 251 av den 19.9.2008)

43

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Not till läsaren (se omslagets tredje sida) | s3 |

*

Not till läsaren (se omslagets tredje sida)

Not till läsaren

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

FÖRORDNINGAR

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/1

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 922/2008

av den 19 september 2008

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilaga XV, del A till den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 ska fastställas i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 september 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAGA

Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | MK | 31,4 |
| TR | 68,0 |
| ZZ | 49,7 |
| 0707 00 05 | EG | 162,5 |
| MK | 43,3 |
| TR | 72,1 |
| ZZ | 92,6 |
| 0709 90 70 | TR | 95,9 |
| ZZ | 95,9 |
| 0805 50 10 | AR | 64,1 |
| UY | 71,0 |
| ZA | 86,3 |
| ZZ | 73,8 |
| 0806 10 10 | IL | 248,7 |
| TR | 137,9 |
| US | 196,0 |
| ZZ | 194,2 |
| 0808 10 80 | AR | 92,1 |
| AU | 195,4 |
| BR | 74,2 |
| CL | 83,7 |
| CN | 73,9 |
| NZ | 122,7 |
| US | 91,3 |
| ZA | 78,4 |
| ZZ | 101,5 |
| 0808 20 50 | AR | 68,9 |
| CN | 66,7 |
| TR | 131,7 |
| ZA | 74,4 |
| ZZ | 85,4 |
| 0809 30 | TR | 122,4 |
| US | 160,3 |
| ZZ | 141,4 |
| 0809 40 05 | IL | 131,8 |
| TR | 78,6 |
| XS | 58,0 |
| ZZ | 89,5 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

MK

31,4

TR

68,0

ZZ

49,7

0707 00 05

EG

162,5

MK

43,3

TR

72,1

ZZ

92,6

0709 90 70

TR

95,9

ZZ

95,9

0805 50 10

AR

64,1

UY

71,0

ZA

86,3

ZZ

73,8

0806 10 10

IL

248,7

TR

137,9

US

196,0

ZZ

194,2

0808 10 80

AR

92,1

AU

195,4

BR

74,2

CL

83,7

CN

73,9

NZ

122,7

US

91,3

ZA

78,4

ZZ

101,5

0808 20 50

AR

68,9

CN

66,7

TR

131,7

ZA

74,4

ZZ

85,4

0809 30

TR

122,4

US

160,3

ZZ

141,4

0809 40 05

IL

131,8

TR

78,6

XS

58,0

ZZ

89,5

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/3

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 923/2008

av den 12 september 2008

om inledande av en undersökning rörande eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som genom rådets förordning (EG) nr 1174/2005, i dess ändrade lydelse enligt förordning (EG) nr 684/2008, införts beträffande import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina, genom import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand, och om registrering av sådan import

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 384/96 av den 22 december 1995 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 13.3, 14.3 och 14.5, och

av följande skäl:

Kommissionen har på eget initiativ och i enlighet med artikel 13.3 i grundförordningen beslutat att undersöka eventuellt kringgående av de antidumpningsåtgärder som införts på import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa med ursprung i Folkrepubliken Kina.

A.   PRODUKT

Den produkt som berörs av det eventuella kringgåendet är gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa, dvs. chassin och hydraulik, med ursprung i Folkrepubliken Kina, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 8427 90 00 och ex 8431 20 00. Gaffelvagnar definieras som vagnar med hjul och gafflar för hantering av lastpallar som är avsedda att skjutas, dras och styras manuellt på slätt, jämnt och hårt underlag av en gående förare som använder en styrarm. Gaffelvagnarna (nedan kallade den berörda produkten) är endast avsedda att med hjälp av styrarmen lyfta lasten tillräckligt högt för att den ska kunna transporteras och har inga ytterligare funktioner eller användningsområden såsom exempelvis i) att flytta och lyfta lasten för att placera den högre upp eller att stuva lasten i lagerutrymmen (höglyftare), ii) att stapla en lastpall ovanpå en annan (staplare), iii) att lyfta lasten till arbetsnivå (saxliftar) eller iv) att lyfta och väga lasten (lyftvagnar med våg).

Undersökningen gäller gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand (nedan kallade den produkt som är föremål för undersökning) och som vanligtvis klassificeras enligt samma KN-nummer som den berörda produkten.

B.   GÄLLANDE ÅTGÄRDER

De åtgärder som för närvarande är i kraft och som det eventuella kringgåendet gäller är de antidumpningsåtgärder som infördes genom rådets förordning (EG) nr 1174/2005 (2), ändrad genom förordning (EG) nr 684/2008 (3).

C.   GRUND FÖR UNDERSÖKNINGEN

Kommissionen har tillräcklig bevisning för att antidumpningsåtgärderna beträffande import av gaffelvagnar och väsentliga delar av dessa, med ursprung i Folkrepubliken Kina, kringgås genom att den produkt som är föremål för undersökningen monteras i Thailand.

Kommissionen förfogar över följande bevisning:

| — | En betydande förändring i handelsmönstret för export från Folkrepubliken Kina och från Thailand till gemenskapen har ägt rum efter det att åtgärderna infördes för den berörda produkten och det finns inte någon annan tillräcklig grund eller något annat ekonomiskt berättigande för denna förändring än införandet av antidumpningstullen. |
| --- | --- |

—

En betydande förändring i handelsmönstret för export från Folkrepubliken Kina och från Thailand till gemenskapen har ägt rum efter det att åtgärderna infördes för den berörda produkten och det finns inte någon annan tillräcklig grund eller något annat ekonomiskt berättigande för denna förändring än införandet av antidumpningstullen.

| — | Denna förändring i handelsmönstret förefaller bero på det faktum att gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa monteras i Thailand. |
| --- | --- |

—

Denna förändring i handelsmönstret förefaller bero på det faktum att gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa monteras i Thailand.

| — | Av bevisningen framgår vidare att verkningarna av de gällande antidumpningsåtgärderna beträffande den berörda produkten undergrävs i fråga om såväl kvantitet som pris. Importen av den berörda produkten förefaller ha ersatts av betydande importvolymer från Thailand av den berörda produkten. Det föreligger dessutom tillräcklig bevisning för att den ökade importen sker till priser som är klart lägre än det icke-skadevållande pris som fastställdes vid den undersökning som ledde till de gällande åtgärderna. |
| --- | --- |

—

Av bevisningen framgår vidare att verkningarna av de gällande antidumpningsåtgärderna beträffande den berörda produkten undergrävs i fråga om såväl kvantitet som pris. Importen av den berörda produkten förefaller ha ersatts av betydande importvolymer från Thailand av den berörda produkten. Det föreligger dessutom tillräcklig bevisning för att den ökade importen sker till priser som är klart lägre än det icke-skadevållande pris som fastställdes vid den undersökning som ledde till de gällande åtgärderna.

| — | Slutligen har kommissionen tillräcklig bevisning för att priserna på gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa dumpas i förhållande till det normalvärde som tidigare fastställts för gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa. |
| --- | --- |

—

Slutligen har kommissionen tillräcklig bevisning för att priserna på gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa dumpas i förhållande till det normalvärde som tidigare fastställts för gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa.

Om någon annan form av kringgående enligt artikel 13 i grundförordningen än det som nämns ovan konstateras i samband med undersökningen, får undersökningen även omfatta detta kringgående.

D.   FÖRFARANDE

Mot denna bakgrund har kommissionen fastslagit att bevisningen är tillräcklig för att motivera att en undersökning enligt artikel 13 i grundförordningen inleds och att import av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand, görs till föremål för registrering enligt artikel 14.5 i grundförordningen.

a)   Frågeformulär

För att kommissionen ska få de uppgifter som den anser nödvändiga för sin undersökning kommer frågeformulär att sändas till exportörer, tillverkare och sammanslutningar för exportörer och tillverkare i Thailand, till de importörer och sammanslutningar för importörer i gemenskapen som samarbetade i den undersökning som ledde till de gällande åtgärderna samt till myndigheterna i Folkrepubliken Kina och i Thailand. Uppgifter kan vid behov också komma att inhämtas från gemenskapsindustrin och från exportörer och tillverkare i Folkrepubliken Kina.

Alla berörda parter bör under alla omständigheter kontakta kommissionen utan dröjsmål, dock senast inom den tidsfrist som anges i artikel 3 i denna förordning, för att vid behov begära ett frågeformulär inom den tidsfrist som anges i artikel 3.1, eftersom tidsfristen i artikel 3.2 i denna förordning gäller för alla berörda parter.

Myndigheterna i Folkrepubliken Kina och i Thailand kommer att underrättas om att undersökningen har inletts.

b)   Insamling av uppgifter och utfrågningar

Alla berörda parter uppmanas att lämna sina synpunkter skriftligen och framlägga bevisning till stöd för dessa. Kommissionen kan dessutom höra berörda parter om de lämnar in en skriftlig begäran om detta och visar att det finns särskilda skäl att höra dem.

c)   Befrielse från registrering av import eller från åtgärder

Enligt artikel 13.4 i grundförordningen får import av den produkt som är föremål för undersökning befrias från registrering eller åtgärder om importen inte innebär ett kringgående.

Eftersom det eventuella kringgåendet äger rum utanför gemenskapen, kan enligt artikel 13.4 i grundförordningen befrielse från registrering eller andra åtgärder beviljas sådana tillverkare av den undersökta produkten som dels kan visa att de inte är närstående någon tillverkare som omfattas av åtgärderna, dels konstaterats inte kringgå åtgärderna i enlighet med definitionen i artikel 13.1 och 13.2 i grundförordningen. Tillverkare som vill befrias från registrering bör lämna in en väl underbyggd ansökan inom den tidsfrist som anges i artikel 3.3 i denna förordning.

E.   REGISTRERING

Enligt artikel 14.5 i grundförordningen bör importen av den produkt som är föremål för undersökning även göras till föremål för registrering så att antidumpningstullar, om undersökningen visar att kringgående sker, kan tas ut till ett lämpligt belopp retroaktivt från och med den dag då registreringen av en sådan import påbörjas.

F.   TIDSFRISTER

Enligt god förvaltningspraxis bör det fastställas tidsfrister inom vilka

| — | berörda parter kan ge sig till känna för kommissionen, skriftligen lämna sina synpunkter och besvara frågeformulären eller lämna övriga uppgifter som bör beaktas i undersökningen, |
| --- | --- |

—

berörda parter kan ge sig till känna för kommissionen, skriftligen lämna sina synpunkter och besvara frågeformulären eller lämna övriga uppgifter som bör beaktas i undersökningen,

| — | tillverkare i Thailand kan ansöka om befrielse från registrering av import eller från åtgärder, eller |
| --- | --- |

—

tillverkare i Thailand kan ansöka om befrielse från registrering av import eller från åtgärder, eller

| — | berörda parter skriftligen kan begära att bli hörda av kommissionen. |
| --- | --- |

—

berörda parter skriftligen kan begära att bli hörda av kommissionen.

Det bör noteras att de flesta av de processuella rättigheter som anges i grundförordningen endast är tillämpliga om parterna ger sig till känna inom den tidsfrist som anges i artikel 3 i denna förordning.

G.   BRISTANDE SAMARBETE

Om en berörd part vägrar att ge tillgång till eller underlåter att lämna nödvändiga uppgifter inom de fastställda tidsfristerna eller lägger väsentliga hinder i vägen för undersökningen, kan enligt artikel 18 i grundförordningen preliminära eller slutgiltiga, positiva eller negativa avgöranden träffas på grundval av tillgängliga uppgifter.

Om det framkommer att en berörd part har lämnat oriktiga eller vilseledande uppgifter ska dessa lämnas utan beaktande och tillgängliga uppgifter får användas. Om en berörd part inte samarbetar eller endast delvis samarbetar och avgörandena därför enligt artikel 18 i grundförordningen träffas på grundval av de uppgifter som är tillgängliga, kan resultatet utfalla mindre gynnsamt för den berörda parten än det hade gjort om denna hade samarbetat.

H.   BEHANDLING AV PERSONUPPGIFTER

Alla personuppgifter som samlas in under undersökningens gång kommer att behandlas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (4).

I.   FÖRHÖRSOMBUD

Om de berörda parterna anser sig ha svårigheter vid utövandet av sina rättigheter att försvara sig, kan de begära att förhörsombudet (Hearing officer) vid generaldirektoratet för handel ingriper. Förhörsombudet verkar som kontakt mellan de berörda parterna och kommissionens avdelningar och fungerar vid behov som medlare i förfarandefrågor som rör tillvaratagandet av parternas intressen i denna undersökning, särskilt när det gäller tillgången till handlingarna i ärendet, sekretess, förlängning av tidsfristerna och behandlingen av skriftliga eller muntliga synpunkter. För närmare uppgifter och kontaktuppgifter, se förhörsombudets webbsidor på generaldirektoratet för handels webbplats (http://ec.europa.eu/trade).

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Härmed inleds en undersökning i enlighet med artikel 13.3 i förordning (EG) nr 384/96 i syfte att fastställa om importen till gemenskapen av gaffelvagnar och väsentliga delar till dessa, dvs. chassin och hydraulik, som avsänts från Thailand, oavsett om produktens deklarerade ursprung är Thailand, och som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 8427 90 00 och ex 8431 20 00 (Taric-nummer 8427900011 och 8431200011) kringgår de åtgärder som införts genom förordning (EG) nr 1174/2005, ändrad genom förordning (EG) nr 684/2008. Gaffelvagnar definieras som vagnar med hjul och gafflar för hantering av lastpallar som är avsedda att skjutas, dras och styras manuellt på slätt, jämnt och hårt underlag av en gående förare som använder en styrarm. Gaffelvagnarna är endast avsedda för att med hjälp av styrarmen lyfta lasten tillräckligt högt för att den ska kunna transporteras och har inga ytterligare funktioner eller användningsområden såsom exempelvis i) att flytta och lyfta lasten för att placera den högre upp eller att stuva lasten i lagerutrymmen (höglyftare), ii) att stapla en lastpall ovanpå en annan (staplare), iii) att lyfta lasten till arbetsnivå (saxliftar) eller iv) att lyfta och väga lasten (lyftvagnar med våg).

Artikel 2

I enlighet med artiklarna 13.3 och 14.5 i förordning (EG) nr 384/96 ska tullmyndigheterna vidta lämpliga åtgärder för att registrera den import som anges i artikel 1 i den här förordningen.

Registreringen ska upphöra nio månader efter den dag då denna förordning träder i kraft.

Kommissionen får genom en förordning ålägga tullmyndigheterna att upphöra med registreringen av import till gemenskapen av produkter som framställts av tillverkare som har ansökt om befrielse från registrering och befunnits inte kringgå antidumpningstullarna.

Artikel 3

1.   Frågeformulär ska begäras från kommissionen inom 15 dagar efter det att denna förordning har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   För att de berörda parternas uppgifter ska kunna beaktas vid undersökningen måste parterna, om inget annat anges, ge sig till känna genom att kontakta kommissionen och skriftligen lämna sina synpunkter och besvara frågeformuläret eller lämna övriga uppgifter inom 40 dagar efter det att denna förordning har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

3.   Tillverkare i Thailand som ansöker om befrielse från registrering av import eller från åtgärder ska lämna in en väl underbyggd ansökan inom samma tidsfrist på 40 dagar.

4.   Berörda parter kan också inom samma tidsfrist på 40 dagar begära att bli hörda av kommissionen.

5.   Alla uppgifter i detta ärende och alla ansökningar om att bli hörd, om ett frågeformulär eller om befrielse från registrering av import eller från åtgärder, måste lämnas skriftligen (inte i elektronisk form, såvida inte annat anges) och innehålla den berörda partens namn, adress, e-postadress, telefonnummer och faxnummer. Alla skriftliga inlagor, inklusive sådana uppgifter som begärs i denna förordning, svar på frågeformulär och korrespondens, som de berörda parterna tillhandahåller konfidentiellt ska märkas ”Limited” (5) och i enlighet med artikel 19.2 i grundförordningen åtföljas av en icke-konfidentiell version som ska märkas ”For inspection by interested parties”.

Kommissionen kan kontaktas på följande adress:

| Europeiska kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet för handel |
| Direktorat H |
| Kontor: N105 04/090 |
| B-1040 Bryssel |
| Fax (32-2) 295 65 05 |

Europeiska kommissionen

Generaldirektoratet för handel

Direktorat H

Kontor: N105 04/090

B-1040 Bryssel

Fax (32-2) 295 65 05

Artikel 4

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 12 september 2008.

På kommissionens vägnar

Peter MANDELSON

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 56, 6.3.1996, s. 1.

1

(2)  EUT L 189, 21.7.2005, s. 1.

2

(3)  EUT L 192, 19.7.2008, s. 1.

3

(4)  EGT L 8, 12.1.2001, s. 1.

4

(5)  Detta innebär att dokumentet endast är avsett för internt bruk. Det är skyddat i enlighet med artikel 4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1049/2001 om allmänhetens tillgång till Europaparlamentets, rådets och kommissionens handlingar (EGT L 145, 31.5.2001, s. 43). Det är ett konfidentiellt dokument i enlighet med artikel 19 i grundförordningen och artikel 6 i WTO-avtalet om tillämpning av artikel VI i allmänna tull- och handelsavtalet 1994 (antidumpningsavtalet).

5

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/7

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 924/2008

av den 19 september 2008

om fastställande av den kvantitativa gränsen för export av utomkvotssocker och -isoglukos fram till slutet av regleringsåret 2008/09

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1), särskilt artikel 61 första stycket punkt d jämförd med artikel 4, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 61 första stycket punkt d i förordning (EG) nr 1234/2007 får det socker eller den isoglukos som produceras utöver den kvot som avses i artikel 7 i den förordningen exporteras endast inom ramen för den kvantitativa gräns som ska fastställas. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 61 första stycket punkt d i förordning (EG) nr 1234/2007 får det socker eller den isoglukos som produceras utöver den kvot som avses i artikel 7 i den förordningen exporteras endast inom ramen för den kvantitativa gräns som ska fastställas.

| (2) | Detaljerade tillämpningsföreskrifter för utomkvotsexport, särskilt om utfärdandet av exportlicenser, fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 951/2006 (2). Den kvantitativa gränsen bör emellertid fastställas per regleringsår med avseende på möjligheterna på exportmarknaderna. |
| --- | --- |

(2)

Detaljerade tillämpningsföreskrifter för utomkvotsexport, särskilt om utfärdandet av exportlicenser, fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 951/2006 (2). Den kvantitativa gränsen bör emellertid fastställas per regleringsår med avseende på möjligheterna på exportmarknaderna.

| (3) | För vissa av gemenskapens producenter av socker och isoglukos utgör export från gemenskapen en viktig del av deras ekonomiska verksamhet och de har upprättat traditionella marknader utanför gemenskapen. Export av socker och isoglukos till dessa marknader kan vara ekonomiskt lönsam även utan att exportbidrag beviljas. Därför är det nödvändigt att fastställa en kvantitativ gräns för export av utomkvotssocker och -isoglukos, så att de berörda gemenskapsproducenterna kan fortsätta att leverera till sina traditionella marknader. |
| --- | --- |

(3)

För vissa av gemenskapens producenter av socker och isoglukos utgör export från gemenskapen en viktig del av deras ekonomiska verksamhet och de har upprättat traditionella marknader utanför gemenskapen. Export av socker och isoglukos till dessa marknader kan vara ekonomiskt lönsam även utan att exportbidrag beviljas. Därför är det nödvändigt att fastställa en kvantitativ gräns för export av utomkvotssocker och -isoglukos, så att de berörda gemenskapsproducenterna kan fortsätta att leverera till sina traditionella marknader.

| (4) | För regleringsåret 2008/09 beräknas att en gräns på 650 000 ton, uttryckt i vitsockerekvivalent, för export av socker som producerats utöver kvoten, och 50 000 ton, torrsubstans, för export av isoglukos som producerats utöver kvoten skulle motsvara marknadsefterfrågan. |
| --- | --- |

(4)

För regleringsåret 2008/09 beräknas att en gräns på 650 000 ton, uttryckt i vitsockerekvivalent, för export av socker som producerats utöver kvoten, och 50 000 ton, torrsubstans, för export av isoglukos som producerats utöver kvoten skulle motsvara marknadsefterfrågan.

| (5) | Gemenskapens export till vissa närliggande destinationer och till tredjeländer som ger gemenskapsprodukter förmånsbehandling vid import har i dagsläget en särskilt gynnsam konkurrenssituation. Dessutom bör vissa närliggande destinationer uteslutas som möjlig destination för exporten för att minimera risken för bedrägerier och förhindra missbruk i samband med återimport och återinförande till gemenskapen av utomkvotssocker och -isoglukos. |
| --- | --- |

(5)

Gemenskapens export till vissa närliggande destinationer och till tredjeländer som ger gemenskapsprodukter förmånsbehandling vid import har i dagsläget en särskilt gynnsam konkurrenssituation. Dessutom bör vissa närliggande destinationer uteslutas som möjlig destination för exporten för att minimera risken för bedrägerier och förhindra missbruk i samband med återimport och återinförande till gemenskapen av utomkvotssocker och -isoglukos.

| (6) | Med tanke på att den beräknade risken för eventuellt bedrägeri är lägre när det gäller isoglukos på grund av produktens särart bör de länder på västra Balkan vars myndigheter måste utfärda en exportlicens för bekräftelsen av ursprunget när det gäller socker- eller isoglukosprodukter som ska exporteras till gemenskapen inte uteslutas. |
| --- | --- |

(6)

Med tanke på att den beräknade risken för eventuellt bedrägeri är lägre när det gäller isoglukos på grund av produktens särart bör de länder på västra Balkan vars myndigheter måste utfärda en exportlicens för bekräftelsen av ursprunget när det gäller socker- eller isoglukosprodukter som ska exporteras till gemenskapen inte uteslutas.

| (7) | De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna. |
| --- | --- |

(7)

De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Fastställande av den kvantitativa gränsen för export av utomkvotssocker

1.   För regleringsåret 2008/09, som löper från och med den 1 oktober 2008 till och med den 30 september 2009, ska den kvantitativa gräns som avses i artikel 61 första stycket punkt d i förordning (EG) nr 1234/2007 vara 650 000 ton för export utan bidrag av utomkvotssocker som omfattas av KN-nummer 1701 99.

2.   Export inom den kvantitativa gräns som fastställs i punkt 1 ska tillåtas för alla destinationer, med undantag av följande:

| a) | Tredjeländer: Andorra, Liechtenstein, Heliga stolen (Vatikanstaten), San Marino, Kroatien, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Serbien, samt Kosovo enligt definitionen i FN:s säkerhetsråds resolution nr 1244/99. |
| --- | --- |

a)

Tredjeländer: Andorra, Liechtenstein, Heliga stolen (Vatikanstaten), San Marino, Kroatien, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Albanien, f.d. jugoslaviska republiken Makedonien och Serbien, samt Kosovo enligt definitionen i FN:s säkerhetsråds resolution nr 1244/99.

| b) | De av EU-medlemsstaternas territorier som inte ingår i gemenskapens tullområde: Färöarna, Grönland, Helgoland, Ceuta, Melilla, kommunerna Livigno och Campione d'Italia och de områden i Republiken Cypern där Republiken Cyperns regering inte utövar den faktiska kontrollen. |
| --- | --- |

b)

De av EU-medlemsstaternas territorier som inte ingår i gemenskapens tullområde: Färöarna, Grönland, Helgoland, Ceuta, Melilla, kommunerna Livigno och Campione d'Italia och de områden i Republiken Cypern där Republiken Cyperns regering inte utövar den faktiska kontrollen.

| c) | Europeiska territorier, som inte ingår i gemenskapens tullområde, vars utrikes angelägenheter handhas av en medlemsstat: Gibraltar. |
| --- | --- |

c)

Europeiska territorier, som inte ingår i gemenskapens tullområde, vars utrikes angelägenheter handhas av en medlemsstat: Gibraltar.

Artikel 2

Fastställande av den kvantitativa gränsen för export av utomkvotsisoglukos

1.   För regleringsåret 2008/09, som löper från och med den 1 oktober 2008 till och med den 30 september 2009, ska den kvantitativa gräns som avses i artikel 61 första stycket punkt d i förordning (EG) nr 1234/2007 vara 50 000 ton, torrsubstans, för export utan bidrag av utomkvotsisoglukos som omfattas av KN-numren 1702 40 10, 1702 60 10 och 1702 90 30.

2.   Export inom den kvantitativa gräns som fastställs i punkt 1 ska tillåtas för alla destinationer, med undantag av följande:

| a) | Tredjeländer: Andorra, Liechtenstein, Heliga stolen (Vatikanstaten), San Marino, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Albanien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien. |
| --- | --- |

a)

Tredjeländer: Andorra, Liechtenstein, Heliga stolen (Vatikanstaten), San Marino, Bosnien och Hercegovina, Montenegro, Albanien och f.d. jugoslaviska republiken Makedonien.

| b) | De av EU-medlemsstaternas territorier som inte ingår i gemenskapens tullområde: Färöarna, Grönland, Helgoland, Ceuta, Melilla, kommunerna Livigno och Campione d'Italia och de områden i Republiken Cypern där Republiken Cyperns regering inte utövar den faktiska kontrollen. |
| --- | --- |

b)

De av EU-medlemsstaternas territorier som inte ingår i gemenskapens tullområde: Färöarna, Grönland, Helgoland, Ceuta, Melilla, kommunerna Livigno och Campione d'Italia och de områden i Republiken Cypern där Republiken Cyperns regering inte utövar den faktiska kontrollen.

| c) | Europeiska territorier, som inte ingår i gemenskapens tullområde, vars utrikes angelägenheter handhas av en medlemsstat: Gibraltar. |
| --- | --- |

c)

Europeiska territorier, som inte ingår i gemenskapens tullområde, vars utrikes angelägenheter handhas av en medlemsstat: Gibraltar.

3.   Export av de produkter som avses i punkt 1 ska endast tillåtas om de uppfyller de villkor som fastställs i artikel 4 i förordning (EG) nr 951/2006.

Artikel 3

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 1 oktober 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/9

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 925/2008

av den 19 september 2008

om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för fjäderfäkött som öppnades genom förordning (EG) nr 533/2007

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1301/2006 av den 31 augusti 2006 om gemensamma regler för administrationen av sådana importtullkvoter för jordbruksprodukter som omfattas av ett system med importlicenser (2), särskilt artikel 7.2,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 533/2007 av den 14 maj 2007 om öppnande och förvaltning av tullkvoter för fjäderfäkött (3), särskilt artikel 5.6, och

av följande skäl:

| (1) | Genom förordning (EG) nr 533/2007 öppnades tullkvoter för import av fjäderfäkött. |
| --- | --- |

(1)

Genom förordning (EG) nr 533/2007 öppnades tullkvoter för import av fjäderfäkött.

| (2) | De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, kvantiteter som är större än de kvantiteter som finns tillgängliga. Det bör därför beslutas om i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas genom att en tilldelningskoefficient fastställs som ska tillämpas på de begärda kvantiteterna. |
| --- | --- |

(2)

De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, kvantiteter som är större än de kvantiteter som finns tillgängliga. Det bör därför beslutas om i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas genom att en tilldelningskoefficient fastställs som ska tillämpas på de begärda kvantiteterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De tilldelningskoefficienter som anges i bilagan till denna förordning ska tillämpas på de ansökningar om importlicens som lämnats in i enlighet med förordning (EG) nr 533/2007 för delperioden 1 oktober–31 december 2008.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 september 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 125, 15.5.2007, s. 9.

3

---

BILAGA

| Gruppnummer | Löpnummer | Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) | Kvantiteter för vilka inga licensansökningar har lämnats in och som ska läggas till delperioden 1.1.2009-31.3.2009
  (kg) |
| --- | --- | --- | --- |
| P1 | 09.4067 | 8,622108 | — |
| P2 | 09.4068 | 23,785825 | — |
| P3 | 09.4069 | 1,206287 | — |
| P4 | 09.4070 | 14,423721 | — |

Gruppnummer

Löpnummer

Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

Kvantiteter för vilka inga licensansökningar har lämnats in och som ska läggas till delperioden 1.1.2009-31.3.2009

(kg)

P1

09.4067

8,622108

—

P2

09.4068

23,785825

—

P3

09.4069

1,206287

—

P4

09.4070

14,423721

—

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/11 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/11

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 926/2008

av den 19 september 2008

om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för ägg och äggalbumin som öppnades genom förordning (EG) nr 539/2007

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1301/2006 av den 31 augusti 2006 om gemensamma regler för administrationen av sådana importtullkvoter för jordbruksprodukter som omfattas av ett system med importlicenser (2), särskilt artikel 7.2,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 539/2007 av den 15 maj 2007 om öppnande och förvaltning av tullkvoter för ägg och äggalbumin (3), särskilt artikel 5.6, och

av följande skäl:

| (1) | Genom förordning (EG) nr 539/2007 öppnades tullkvoter för import av ägg och äggalbumin. |
| --- | --- |

(1)

Genom förordning (EG) nr 539/2007 öppnades tullkvoter för import av ägg och äggalbumin.

| (2) | De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, en kvantitet som är större än den kvantitet som finns tillgänglig. Det bör därför beslutas i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas och det bör fastställas en tilldelningskoefficient som ska tillämpas på de begärda kvantiteterna. |
| --- | --- |

(2)

De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, en kvantitet som är större än den kvantitet som finns tillgänglig. Det bör därför beslutas i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas och det bör fastställas en tilldelningskoefficient som ska tillämpas på de begärda kvantiteterna.

| (3) | De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, en kvantitet som är mindre än den kvantitet som finns tillgänglig. Det bör därför fastställas för vilka kvantiteter det inte har lämnats in några ansökningar, och dessa kvantiteter bör läggas till den kvantitet som fastställts för den följande delkvotperioden. |
| --- | --- |

(3)

De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, en kvantitet som är mindre än den kvantitet som finns tillgänglig. Det bör därför fastställas för vilka kvantiteter det inte har lämnats in några ansökningar, och dessa kvantiteter bör läggas till den kvantitet som fastställts för den följande delkvotperioden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   De tilldelningskoefficienter som anges i bilagan till denna förordning ska tillämpas på de ansökningar om importlicens som lämnats in i enlighet med förordning (EG) nr 539/2007 för delperioden 1 oktober–31 december 2008.

2.   De kvantiteter för vilka det inte har lämnats in några ansökningar om importlicens i enlighet med förordning (EG) nr 539/2007, och som ska läggas till kvantiteten för delperioden 1 januari–31 mars 2009, fastställs i bilagan.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 september 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 128, 16.5.2007, s. 19.

3

---

BILAGA

| Gruppnummer | Löpnummer | Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) | Kvantiteter för vilka inga licensansökningar har lämnats in och som ska läggas till delperioden 1.1.2009-31.3.2009
  (kg) |
| --- | --- | --- | --- |
| E1 | 09.4015 | (1) | 67 500 000 |
| E2 | 09.4401 | 46,235244 | — |
| E3 | 09.4402 | (2) | 4 924 232 |

Gruppnummer

Löpnummer

Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

Kvantiteter för vilka inga licensansökningar har lämnats in och som ska läggas till delperioden 1.1.2009-31.3.2009

(kg)

E1

09.4015

(1)

67 500 000

E2

09.4401

46,235244

—

E3

09.4402

(2)

4 924 232

---

(1)  Ej tillämpligt. Ingen licensansökan har lämnats in till kommissionen.

(2)  Ej tillämpligt. Ansökningarna omfattar kvantiteter som understiger de tillgängliga kvantiteterna.

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/13

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 927/2008

av den 19 september 2008

om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för de tullkvoter för fjäderfäkött som öppnades genom förordning (EG) nr 1385/2007

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1301/2006 av den 31 augusti 2006 om gemensamma regler för administrationen av sådana importtullkvoter för jordbruksprodukter som omfattas av ett system med importlicenser (2), särskilt artikel 7.2,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1385/2007 av den 26 november 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 774/94 beträffande öppnande och förvaltning av vissa gemenskapstullkvoter för fjäderfäkött (3), särskilt artikel 5.6, och

av följande skäl:

De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, kvantiteter som är större än de kvantiteter som finns tillgängliga. Det bör därför beslutas om i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas genom att en tilldelningskoefficient fastställs som ska tillämpas på de begärda kvantiteterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De tilldelningskoefficienter som anges i bilagan till denna förordning ska tillämpas på de ansökningar om importlicens som lämnats in i enlighet med förordning (EG) nr 1385/2007 för delperioden 1 oktober–31 december 2008.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 september 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 309, 27.11.2007, s. 47.

3

---

BILAGA

| Gruppnummer | Löpnummer | Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 09.4410 | 0,781217 |
| 2 | 09.4411 | (1) |
| 3 | 09.4412 | 0,864805 |
| 4 | 09.4420 | 1,494472 |
| 5 | 09.4421 | 6,509981 |
| 6 | 09.4422 | 1,331328 |

Gruppnummer

Löpnummer

Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

1

09.4410

0,781217

2

09.4411

(1)

3

09.4412

0,864805

4

09.4420

1,494472

5

09.4421

6,509981

6

09.4422

1,331328

---

(1)  Ej tillämpligt. Ingen licensansökan har lämnats in till kommissionen.

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/15

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EG) nr 928/2008

av den 19 september 2008

om utfärdande av importlicenser för ansökningar som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 inom ramen för tullkvoten för fjäderfäkött med ursprung i Israel som öppnades genom förordning (EG) nr 1384/2007

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1301/2006 av den 31 augusti 2006 om gemensamma regler för administrationen av sådana importtullkvoter för jordbruksprodukter som omfattas av ett system med importlicenser (2), särskilt artikel 7.2,

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1384/2007 av den 26 november 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 2398/96 beträffande öppnande och förvaltning av vissa tullkvoter avseende import till gemenskapen av fjäderfäkött med ursprung i Israel (3), särskilt artikel 5.5, och

av följande skäl:

De ansökningar om importlicenser som lämnades in under de första sju dagarna av september 2008 för delperioden 1 oktober–31 december 2008 avser, för vissa kvoter, kvantiteter som är större än de kvantiteter som finns tillgängliga för de licenser som omfattas av kvoten med löpnummer 09.4092. Det bör därför beslutas i vilken utsträckning importlicenser kan utfärdas genom att en tilldelningskoefficient fastställs som ska tillämpas på de begärda kvantiteterna.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De tilldelningskoefficienter som anges i bilagan till denna förordning ska tillämpas på de ansökningar om importlicens som lämnats in i enlighet med förordning (EG) nr 1384/2007 för delperioden 1 oktober–31 december 2008.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 20 september 2008.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På kommissionens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238, 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 309, 27.11.2007, s. 40.

3

---

BILAGA

| Grupp-nummer | Löp-nummer | Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) |
| --- | --- | --- |
| IL1 | 09.4092 | 10,916897 |
| IL2 | 09.4091 | (1) |

Grupp-nummer

Löp-nummer

Tilldelningskoefficient för ansökningar om importlicens som lämnats in för delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

IL1

09.4092

10,916897

IL2

09.4091

(1)

---

(1)  Ej tillämpligt. Ingen licensansökan har lämnats in till kommissionen.

---

II Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

BESLUT

Kommissionen

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/17

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 20 maj 2008

om det statliga stöd C 74/99 (ex NN 65/99) som Frankrike har genomfört till förmån för byggandet av kryssningsfartyget Le Levant

[delgivet med nr K(2007) 5419]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2008/746/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

med beaktande av rådets direktiv 90/684/EEG av den 21 december 1990 om statligt stöd till varvsindustrin (1), särskilt artikel 4.7,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (2) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

I.   FÖRFARANDE

| (1) | När kommissionen fick kännedom om det stöd som behandlas i detta beslut begärde den i ett första skede upplysningar från de franska myndigheterna genom skrivelser av den 2 december 1998 och den 4 juni 1999. De franska myndigheterna inkom med synpunkter genom skrivelser av den 12 maj 1999 (A/33645) och den 19 augusti 1999 (A/36449). |
| --- | --- |

(1)

När kommissionen fick kännedom om det stöd som behandlas i detta beslut begärde den i ett första skede upplysningar från de franska myndigheterna genom skrivelser av den 2 december 1998 och den 4 juni 1999. De franska myndigheterna inkom med synpunkter genom skrivelser av den 12 maj 1999 (A/33645) och den 19 augusti 1999 (A/36449).

| (2) | Mot bakgrund av dessa uppgifter beslutade kommissionen den 2 december 1999 (3) att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget avseende vissa stöd som beviljats till byggandet av kryssningsfartyget Le Levant. |
| --- | --- |

(2)

Mot bakgrund av dessa uppgifter beslutade kommissionen den 2 december 1999 (3) att inleda det formella granskningsförfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget avseende vissa stöd som beviljats till byggandet av kryssningsfartyget Le Levant.

| (3) | Till följd av kommissionens beslut lämnade de franska myndigheterna sina synpunkter genom skrivelser av den 12 januari 2000 (A/30357), den 14 juni 2000 (A/34964), den 30 april 2001 (A/33440) samt den 11 juni 2001 (A/34609). Kommissionen har också mottagit synpunkter från en berörd part, nämligen Compagnie des Iles du Levant (nedan kallad CIL), vilka vidarebefordrades till de franska myndigheterna, som i sin tur besvarade dem. |
| --- | --- |

(3)

Till följd av kommissionens beslut lämnade de franska myndigheterna sina synpunkter genom skrivelser av den 12 januari 2000 (A/30357), den 14 juni 2000 (A/34964), den 30 april 2001 (A/33440) samt den 11 juni 2001 (A/34609). Kommissionen har också mottagit synpunkter från en berörd part, nämligen Compagnie des Iles du Levant (nedan kallad CIL), vilka vidarebefordrades till de franska myndigheterna, som i sin tur besvarade dem.

| (4) | Genom kommissionens beslut 2001/882/EG av den 25 juli 2001 om ett statligt stöd som genomförts av Frankrike i form av utvecklingsstöd till kryssningsfartyget ”Le Levant”, som byggts av Alstom Leroux Naval och är avsett att användas i Saint-Pierre-et-Miquelon (4), avslutades granskningsförfarandet och det fastställdes att det rörde sig om ett statligt stöd som var oförenligt med den gemensamma marknaden varför Frankrike uppmanades att ”vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att upphäva stödet och från investerarna, som är de direkta mottagarna av stödet och de nuvarande ägarna av kryssningsfartyget, återkräva [stödet]”. |
| --- | --- |

(4)

Genom kommissionens beslut 2001/882/EG av den 25 juli 2001 om ett statligt stöd som genomförts av Frankrike i form av utvecklingsstöd till kryssningsfartyget ”Le Levant”, som byggts av Alstom Leroux Naval och är avsett att användas i Saint-Pierre-et-Miquelon (4), avslutades granskningsförfarandet och det fastställdes att det rörde sig om ett statligt stöd som var oförenligt med den gemensamma marknaden varför Frankrike uppmanades att ”vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att upphäva stödet och från investerarna, som är de direkta mottagarna av stödet och de nuvarande ägarna av kryssningsfartyget, återkräva [stödet]”.

| (5) | Beslut 2001/882/EG ogiltigförklarades genom en dom i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt av den 22 februari 2006 (5). Domstolen bedömde bland annat att kommissionens beslut var bristfälligt motiverat med följd att domstolen inte kunde kontrollera att kriterierna för statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget var uppfyllda. |
| --- | --- |

(5)

Beslut 2001/882/EG ogiltigförklarades genom en dom i Europeiska gemenskapernas förstainstansrätt av den 22 februari 2006 (5). Domstolen bedömde bland annat att kommissionens beslut var bristfälligt motiverat med följd att domstolen inte kunde kontrollera att kriterierna för statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget var uppfyllda.

| (6) | Till följd av domstolens dom är det formella granskningsförfarande som inleddes genom beslutet av den 2 december 1999 fortfarande inte avslutat. |
| --- | --- |

(6)

Till följd av domstolens dom är det formella granskningsförfarande som inleddes genom beslutet av den 2 december 1999 fortfarande inte avslutat.

| (7) | Med hänsyn till hur domstolen motiverade sin dom och de nya uppgifter som kommit till kommissionens kännedom bedömde kommissionen det som lämpligt att på nytt uppmana de franska myndigheterna och berörda parter att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i fördraget. Beslutet av den 2 december 1999 om att inleda det formella granskningsförfarandet kompletterades på så vis genom ett beslut av den 6 december 2006 (6). |
| --- | --- |

(7)

Med hänsyn till hur domstolen motiverade sin dom och de nya uppgifter som kommit till kommissionens kännedom bedömde kommissionen det som lämpligt att på nytt uppmana de franska myndigheterna och berörda parter att inkomma med synpunkter enligt artikel 88.2 i fördraget. Beslutet av den 2 december 1999 om att inleda det formella granskningsförfarandet kompletterades på så vis genom ett beslut av den 6 december 2006 (6).

| (8) | Till följd av detta beslut begärde de franska myndigheterna en förlängd svarsfrist, vilket de också beviljades, och inkom med synpunkter genom skrivelser av den 16 mars 2007 (A/32335) och den 12 december 2007 (A/40301). Synpunkter ingavs även av berörda parter, nämligen CIL, genom en skrivelse som diariefördes den 21 mars 2007 (A/32446), samt investerare och tidigare andelsägare i de andelsägande företagen, med stöd av Banken (7), genom skrivelser diarieförda den 1 mars 2007 (A/31951) och den 7 mars 2007 (A/32026). |
| --- | --- |

(8)

Till följd av detta beslut begärde de franska myndigheterna en förlängd svarsfrist, vilket de också beviljades, och inkom med synpunkter genom skrivelser av den 16 mars 2007 (A/32335) och den 12 december 2007 (A/40301). Synpunkter ingavs även av berörda parter, nämligen CIL, genom en skrivelse som diariefördes den 21 mars 2007 (A/32446), samt investerare och tidigare andelsägare i de andelsägande företagen, med stöd av Banken (7), genom skrivelser diarieförda den 1 mars 2007 (A/31951) och den 7 mars 2007 (A/32026).

II.   DETALJERAD BESKRIVNING AV ÅTGÄRDEN

1.   Pons-lagen

| (9) | I den ändrade lagen av den 11 juli 1986 om rättelse av finanserna för år 1986 föreskrivs skattelättnader för vissa investeringar i de utomeuropeiska franska departementen och territorierna (Pons-lagen). |
| --- | --- |

(9)

I den ändrade lagen av den 11 juli 1986 om rättelse av finanserna för år 1986 föreskrivs skattelättnader för vissa investeringar i de utomeuropeiska franska departementen och territorierna (Pons-lagen).

| (10) | Frankrike har anmält dessa åtgärder till kommissionen i syfte att granska om de är förenliga med gemenskapens bestämmelser om statligt stöd. I en skrivelse av den 27 januari 1993 informerade kommissionen Frankrike om att den efter en granskning av dessa åtgärder beslutat att inte resa några invändningar enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget (nuvarande artiklarna 87 och 88). Kommissionen påpekade emellertid att tillämpningen av stödåtgärderna i fråga fortfarande omfattades av gemenskapsrättens regler och bestämmelser om vissa verksamhetsområden. |
| --- | --- |

(10)

Frankrike har anmält dessa åtgärder till kommissionen i syfte att granska om de är förenliga med gemenskapens bestämmelser om statligt stöd. I en skrivelse av den 27 januari 1993 informerade kommissionen Frankrike om att den efter en granskning av dessa åtgärder beslutat att inte resa några invändningar enligt artiklarna 92 och 93 i fördraget (nuvarande artiklarna 87 och 88). Kommissionen påpekade emellertid att tillämpningen av stödåtgärderna i fråga fortfarande omfattades av gemenskapsrättens regler och bestämmelser om vissa verksamhetsområden.

| (11) | När Pons-lagen nämns i detta beslut avses tillämpliga bestämmelser i artikel 238 a HA I och III c i den allmänna skattelagen (Code Général des Impôts, nedan kallad CGI), per den 23 november 1996. Dessa kan sammanfattas som följer: |
| --- | --- |

(11)

När Pons-lagen nämns i detta beslut avses tillämpliga bestämmelser i artikel 238 a HA I och III c i den allmänna skattelagen (Code Général des Impôts, nedan kallad CGI), per den 23 november 1996. Dessa kan sammanfattas som följer:

| (12) | Enligt artikel 238 a HA I i CGI får företag minska sina beskattningsbara inkomster med ett belopp motsvarande de produktiva investeringar som har genomförts i vissa utomeuropeiska franska departement och territorier, däribland Saint-Pierre-et-Miquelon (8). Artikeln innebär ett undantag från den allmänna skatteordningen i CGI, enligt vilken det inte är tillåtet att dra av sådana belopp vid beräkningen av ett företags beskattningsbara inkomst. |
| --- | --- |

(12)

Enligt artikel 238 a HA I i CGI får företag minska sina beskattningsbara inkomster med ett belopp motsvarande de produktiva investeringar som har genomförts i vissa utomeuropeiska franska departement och territorier, däribland Saint-Pierre-et-Miquelon (8). Artikeln innebär ett undantag från den allmänna skatteordningen i CGI, enligt vilken det inte är tillåtet att dra av sådana belopp vid beräkningen av ett företags beskattningsbara inkomst.

| (13) | I artikel 238 a HA III b i CGI påpekas att investeringar i vissa verksamhetsområden, exempelvis privata nöjesfartyg, endast berättigar till skatteavdrag enligt första stycket i nämnda artikel på villkor att budgetministern på förhand givit sitt godkännande. Detta godkännande ”får beviljas, efter det att ministern för utomeuropeiska departement och territorier har konsulterats, förutsatt att investeringen är av ekonomiskt intresse för det departement där den genomförs, att den är förenlig med strategin för fysisk planering och miljö samt att investerare och berörda parter garanteras skydd”. |
| --- | --- |

(13)

I artikel 238 a HA III b i CGI påpekas att investeringar i vissa verksamhetsområden, exempelvis privata nöjesfartyg, endast berättigar till skatteavdrag enligt första stycket i nämnda artikel på villkor att budgetministern på förhand givit sitt godkännande. Detta godkännande ”får beviljas, efter det att ministern för utomeuropeiska departement och territorier har konsulterats, förutsatt att investeringen är av ekonomiskt intresse för det departement där den genomförs, att den är förenlig med strategin för fysisk planering och miljö samt att investerare och berörda parter garanteras skydd”.

| (14) | Enligt CGI ska fysiska personer betala inkomstskatt. Skatten beräknas utifrån den skattskyldiges totala inkomst, som består av den totala nettoinkomsten i ett antal inkomstkategorier. Som allmän regel utgörs nettoinkomsten i de olika kategorierna av egendom, kapital, lön etc. som de skattskyldiga uppbär, samt av vinster på lukrativa transaktioner som dessa ägnar sig åt, efter avdrag av bland annat de underskott som under ett år konstateras i en inkomstkategori. |
| --- | --- |

(14)

Enligt CGI ska fysiska personer betala inkomstskatt. Skatten beräknas utifrån den skattskyldiges totala inkomst, som består av den totala nettoinkomsten i ett antal inkomstkategorier. Som allmän regel utgörs nettoinkomsten i de olika kategorierna av egendom, kapital, lön etc. som de skattskyldiga uppbär, samt av vinster på lukrativa transaktioner som dessa ägnar sig åt, efter avdrag av bland annat de underskott som under ett år konstateras i en inkomstkategori.

| (15) | När det gäller kategorin ”vinst från industriell verksamhet och handelsverksamhet”, är skatteavdrag enligt artikel 156 1o
  a i CGI inte tillåtna för ”underskott som direkt eller indirekt hänför sig till verksamheter som faller under kategorin industriella eller kommersiella vinster när dessa verksamheter inte innebär att en av skattehushållets medlemmar kontinuerligt och direkt personligen deltar i fullgörandet av de åtgärder som krävs för verksamheten. Så är exempelvis fallet när förvaltningen av verksamheten rättsligt eller i praktiken har överlåtits till en person som inte ingår i skattehushållet, till följd av en fullmakt, ett anställningsavtal eller något annat avtal.” |
| --- | --- |

(15)

När det gäller kategorin ”vinst från industriell verksamhet och handelsverksamhet”, är skatteavdrag enligt artikel 156 1o
  a i CGI inte tillåtna för ”underskott som direkt eller indirekt hänför sig till verksamheter som faller under kategorin industriella eller kommersiella vinster när dessa verksamheter inte innebär att en av skattehushållets medlemmar kontinuerligt och direkt personligen deltar i fullgörandet av de åtgärder som krävs för verksamheten. Så är exempelvis fallet när förvaltningen av verksamheten rättsligt eller i praktiken har överlåtits till en person som inte ingår i skattehushållet, till följd av en fullmakt, ett anställningsavtal eller något annat avtal.”

| (16) | Genom undantag från denna princip föreskrivs i artikel 238 a HA III c i CGI att bestämmelserna i artikel 156.1o
  a inte ska tillämpas på underskott som uppstått genom avdrag av kostnaderna för de investeringar som avses i stycke I i nämnda artikel 238 a HA och användningen av investeringarna om dessa har genomförts efter den 1 januari 1996 och på förhand godkänts av den budgetansvarige ministern enligt villkoren i artikel 238 a HA III b. |
| --- | --- |

(16)

Genom undantag från denna princip föreskrivs i artikel 238 a HA III c i CGI att bestämmelserna i artikel 156.1o
  a inte ska tillämpas på underskott som uppstått genom avdrag av kostnaderna för de investeringar som avses i stycke I i nämnda artikel 238 a HA och användningen av investeringarna om dessa har genomförts efter den 1 januari 1996 och på förhand godkänts av den budgetansvarige ministern enligt villkoren i artikel 238 a HA III b.

2.   Finansieringen av Le Levant

| (17) | År 1996 upprättade Banken och Compagnie des Iles du Ponant (nedan kallat CIP) en finansieringsplan som gjorde det möjligt att finansiera byggandet och driften av ett mindre lyxkryssningsfartyg (cirka 95 passagerare och 55 besättningsmän) med namnet ”Le Levant”. Avtalet nedtecknades i form av ett protokoll av den 9 december 1996 mellan Banken, CIP och CIL, ett dotterbolag till CIP som upprättats särskilt för projektet (9). |
| --- | --- |

(17)

År 1996 upprättade Banken och Compagnie des Iles du Ponant (nedan kallat CIP) en finansieringsplan som gjorde det möjligt att finansiera byggandet och driften av ett mindre lyxkryssningsfartyg (cirka 95 passagerare och 55 besättningsmän) med namnet ”Le Levant”. Avtalet nedtecknades i form av ett protokoll av den 9 december 1996 mellan Banken, CIP och CIL, ett dotterbolag till CIP som upprättats särskilt för projektet (9).

| (18) | De olika delarna i finansieringsplanen kan sammanfattas som följer: |
| --- | --- |

(18)

De olika delarna i finansieringsplanen kan sammanfattas som följer:

| (19) | Banken och CIL upprättade tillsammans ett samägandebolag (enligt den ändrade lagen nr 67–5 av den 3 januari 1967 om fartyg och andra skepp), kallat ”bolaget för samägande av fartyget Le Levant” med administrativt säte i Nantes. Enligt bolagets stadgar syftade samägandet till ”finansiering, förvärv, upprustning och drift av ett lyxkryssningsfartyg med namnet Le Levant”. Bolaget för samägande var uppdelat på 740 andelar, varav CIL förvärvade två och Banken de 738 återstående andelarna. |
| --- | --- |

(19)

Banken och CIL upprättade tillsammans ett samägandebolag (enligt den ändrade lagen nr 67–5 av den 3 januari 1967 om fartyg och andra skepp), kallat ”bolaget för samägande av fartyget Le Levant” med administrativt säte i Nantes. Enligt bolagets stadgar syftade samägandet till ”finansiering, förvärv, upprustning och drift av ett lyxkryssningsfartyg med namnet Le Levant”. Bolaget för samägande var uppdelat på 740 andelar, varav CIL förvärvade två och Banken de 738 återstående andelarna.

| (20) | Fartyget skulle beställas från skeppsvarvet Leroux & Lotz Naval i Frankrike till ett pris av 228 550 000 franska franc (FRF) (motsvarande 35 miljoner EUR (10)). Fartyget skulle levereras under 1998. |
| --- | --- |

(20)

Fartyget skulle beställas från skeppsvarvet Leroux & Lotz Naval i Frankrike till ett pris av 228 550 000 franska franc (FRF) (motsvarande 35 miljoner EUR (10)). Fartyget skulle levereras under 1998.

| (21) | CIL utsågs till förvaltare för samägandebolaget och skulle mot ersättning övervaka byggandet av fartyget och driften av fartyget efter leverans. |
| --- | --- |

(21)

CIL utsågs till förvaltare för samägandebolaget och skulle mot ersättning övervaka byggandet av fartyget och driften av fartyget efter leverans.

| (22) | Banken sålde sina 738 andelar till investerare, som var skyldiga att erlägga inkomstskatt och gärna ville komma i åtnjutande av de skattelättnader som Pons-lagen erbjuder. För detta ändamål bildade varje investerare ett bolag med sig själv som enda ägare där föremålet för bolagets verksamhet var att förvärva andelar och driva fartyget via ett samägandebolag (”de andelsägande bolagen”). I rättsligt hänseende var bolagen enmansbolag med begränsat ansvar (EURL). |
| --- | --- |

(22)

Banken sålde sina 738 andelar till investerare, som var skyldiga att erlägga inkomstskatt och gärna ville komma i åtnjutande av de skattelättnader som Pons-lagen erbjuder. För detta ändamål bildade varje investerare ett bolag med sig själv som enda ägare där föremålet för bolagets verksamhet var att förvärva andelar och driva fartyget via ett samägandebolag (”de andelsägande bolagen”). I rättsligt hänseende var bolagen enmansbolag med begränsat ansvar (EURL).

| (23) | Påpekas bör att ett enmansbolag där den enda ägaren är en fysisk person är skattemässigt transparent. Ägaren ska därför ta upp de sociala förmåner som följer med enmansbolaget i sin inkomstbeskattning (under kategorin vinst från industriell verksamhet och handelsverksamhet). Han kan också vid behov kvitta bolagets underskott mot andra inkomster, förutsatt att de är av samma slag. Enligt bestämmelserna i artikel 156.1o
  a i CGI, får han i princip endast kvitta underskott från verksamheter som faller under kategorin industriella eller kommersiella vinster om en av skattehushållets medlemmar personligen deltar i fullgörandet av de åtgärder som krävs för verksamheten. |
| --- | --- |

(23)

Påpekas bör att ett enmansbolag där den enda ägaren är en fysisk person är skattemässigt transparent. Ägaren ska därför ta upp de sociala förmåner som följer med enmansbolaget i sin inkomstbeskattning (under kategorin vinst från industriell verksamhet och handelsverksamhet). Han kan också vid behov kvitta bolagets underskott mot andra inkomster, förutsatt att de är av samma slag. Enligt bestämmelserna i artikel 156.1o
  a i CGI, får han i princip endast kvitta underskott från verksamheter som faller under kategorin industriella eller kommersiella vinster om en av skattehushållets medlemmar personligen deltar i fullgörandet av de åtgärder som krävs för verksamheten.

| (24) | Varje investerare var tvungen att köpa minst två andelar. Priset för två andelar uppgick till 636 216 FRF (cirka 100 000 EUR). De andelsägande bolagen finansierade köpet av andelar på följande vis (för två andelar):






  — | Ett kapitaltillskott från andelsägaren på 50 000 FRF (cirka 7 700 EUR). |
| --- | --- | --- |

(24)

Varje investerare var tvungen att köpa minst två andelar. Priset för två andelar uppgick till 636 216 FRF (cirka 100 000 EUR). De andelsägande bolagen finansierade köpet av andelar på följande vis (för två andelar):

—

Ett kapitaltillskott från andelsägaren på 50 000 FRF (cirka 7 700 EUR).

| — | Ett sjuårigt lån till en fast ränta på 8 procent som Banken beviljade från den 31 december 1996. För två andelar uppgick beloppet till 554 683 FRF (cirka 85 300 EUR). |
| --- | --- |

—

Ett sjuårigt lån till en fast ränta på 8 procent som Banken beviljade från den 31 december 1996. För två andelar uppgick beloppet till 554 683 FRF (cirka 85 300 EUR).

| — | Bolagets andel av den säkerhet som CIL utställde gentemot alla andelsägande företag som garanti för att samägandebolaget förvaltades på ett bra sätt. Säkerheten uppgick till sammanlagt 40 miljoner FRF (cirka 6,15 miljoner EUR), motsvarande 108 108 FRF (cirka 16 600 EUR) för två andelar med en årsbaserad ränta på 8 procent som kapitaliserades årligen per den 31 december 1996. Säkerheten skulle betalas tillbaka till sitt nominella värde plus kapitaliserad ränta den 31 december 2003. |
| --- | --- |

—

Bolagets andel av den säkerhet som CIL utställde gentemot alla andelsägande företag som garanti för att samägandebolaget förvaltades på ett bra sätt. Säkerheten uppgick till sammanlagt 40 miljoner FRF (cirka 6,15 miljoner EUR), motsvarande 108 108 FRF (cirka 16 600 EUR) för två andelar med en årsbaserad ränta på 8 procent som kapitaliserades årligen per den 31 december 1996. Säkerheten skulle betalas tillbaka till sitt nominella värde plus kapitaliserad ränta den 31 december 2003.

| (25) | När Banken hade överlåtit hela sitt andelsinnehav utgjordes samägandebolaget av de andelsägande bolagen och CIL (som ju innehade två andelar). |
| --- | --- |

(25)

När Banken hade överlåtit hela sitt andelsinnehav utgjordes samägandebolaget av de andelsägande bolagen och CIL (som ju innehade två andelar).

| (26) | Enligt finansieringsplanen skulle Le Levant användas som kryssningsfartyg från det att fartyget levererades fram till slutet av 2003. Enligt samägandeavtalets stadgar skulle de andelsägande bolagen dela på vinster och förluster i samband med driften i förhållande till respektive andelsinnehav. Det är emellertid värt att notera att finansieringsplanen byggde på antagandet att de fem första årens drift av Le Levant skulle medföra stora förluster (11). |
| --- | --- |

(26)

Enligt finansieringsplanen skulle Le Levant användas som kryssningsfartyg från det att fartyget levererades fram till slutet av 2003. Enligt samägandeavtalets stadgar skulle de andelsägande bolagen dela på vinster och förluster i samband med driften i förhållande till respektive andelsinnehav. Det är emellertid värt att notera att finansieringsplanen byggde på antagandet att de fem första årens drift av Le Levant skulle medföra stora förluster (11).

| (27) | De andelsägande bolagens likviditetsbehov uppstod till följd av,






  — | Det förväntade negativa rörelseresultatet för samägandebolaget, |
| --- | --- | --- |

(27)

De andelsägande bolagens likviditetsbehov uppstod till följd av,

—

Det förväntade negativa rörelseresultatet för samägandebolaget,

| — | årliga annuiteter på skulden och finansiella kostnader för banklånet som Banken beviljat för köpet av andelarna, och |
| --- | --- |

—

årliga annuiteter på skulden och finansiella kostnader för banklånet som Banken beviljat för köpet av andelarna, och

| — | bolagens förvaltningskostnader. |
| --- | --- |

—

bolagens förvaltningskostnader.

| (28) | Likviditetsbehovet skulle täckas av investerarna, som formellt åtog sig att i form av kapitalökningar i respektive andelsägande bolag årligen återinvestera de skattebesparingar som de gjort genom att dra av fartygets driftsförluster i samägandebolaget (med undantag för fartygets sista driftsår, då investerarna fick behålla skattebesparingen). Dessa återinvesterade skattebesparingar utgjorde de andelsägande bolagens enda finansieringskälla under driftsfasen. |
| --- | --- |

(28)

Likviditetsbehovet skulle täckas av investerarna, som formellt åtog sig att i form av kapitalökningar i respektive andelsägande bolag årligen återinvestera de skattebesparingar som de gjort genom att dra av fartygets driftsförluster i samägandebolaget (med undantag för fartygets sista driftsår, då investerarna fick behålla skattebesparingen). Dessa återinvesterade skattebesparingar utgjorde de andelsägande bolagens enda finansieringskälla under driftsfasen.

| (29) | Genom korsvisa åtaganden förband sig bolagen att till Banken sälja (och Banken att köpa) sina andelar till ett totalt pris av 124 861 905 FRF (motsvarande cirka 19 miljoner EUR) efter det att fartygets driftsfas avslutats. Detta så kallade ”baspris” kunde emellertid variera enligt en på förhand fastställd formel beroende på faktiskt tillämpad skattesats i de högsta inkomstskatteskikten under åren 1997–2003. De andelsägande bolagens skulder vid tidpunkten för överlåtelsen drogs av från baspriset (i huvudsak handlade det om den av CIL utställda säkerheten plus kapitaliserad ränta). Nettopriset beräknades till 56 494 213 FRF (cirka 8,7 miljoner EUR), det vill säga 153 101 FRF (cirka 23 500 EUR) för två andelar. Överlåtelsen skulle ske senast den 29 februari 2004. |
| --- | --- |

(29)

Genom korsvisa åtaganden förband sig bolagen att till Banken sälja (och Banken att köpa) sina andelar till ett totalt pris av 124 861 905 FRF (motsvarande cirka 19 miljoner EUR) efter det att fartygets driftsfas avslutats. Detta så kallade ”baspris” kunde emellertid variera enligt en på förhand fastställd formel beroende på faktiskt tillämpad skattesats i de högsta inkomstskatteskikten under åren 1997–2003. De andelsägande bolagens skulder vid tidpunkten för överlåtelsen drogs av från baspriset (i huvudsak handlade det om den av CIL utställda säkerheten plus kapitaliserad ränta). Nettopriset beräknades till 56 494 213 FRF (cirka 8,7 miljoner EUR), det vill säga 153 101 FRF (cirka 23 500 EUR) för två andelar. Överlåtelsen skulle ske senast den 29 februari 2004.

| (30) | Banken och CIL var i sin tur bundna av korsvisa åtaganden som innebar att CIL förband sig att förvärva samtliga Bankens andelar till ett pris motsvarande det Banken hade betalat. Senast den 29 februari 2004 skulle den överlåtelse ske som gjorde CIL till Le Levants lagliga ägare. |
| --- | --- |

(30)

Banken och CIL var i sin tur bundna av korsvisa åtaganden som innebar att CIL förband sig att förvärva samtliga Bankens andelar till ett pris motsvarande det Banken hade betalat. Senast den 29 februari 2004 skulle den överlåtelse ske som gjorde CIL till Le Levants lagliga ägare.

3.   De franska myndigheternas godkännande

| (31) | Banken och CIP lämnade in det upplägg som beskrivs i avsnitt 2 till de franska myndigheterna i syfte att få det godkännande som krävs för att beviljas skattelättnader enligt Pons-lagen. |
| --- | --- |

(31)

Banken och CIP lämnade in det upplägg som beskrivs i avsnitt 2 till de franska myndigheterna i syfte att få det godkännande som krävs för att beviljas skattelättnader enligt Pons-lagen.

| (32) | Genom ett godkännande av den 26 november 1996, beviljat enligt artikel 238 a HA III b och c i CGI, beslutade budgetministern följande:






  — | De andelsägande bolagen fick justera sitt skatteutfall för det räkenskapsår då de förvärvade sina andelar genom att dra av ett belopp motsvarande deras investeringar (det totala avdragsgilla grundbeloppet fastställdes till 228,5 miljoner FRF, plus eventuella överföringskostnader). |
| --- | --- | --- |

(32)

Genom ett godkännande av den 26 november 1996, beviljat enligt artikel 238 a HA III b och c i CGI, beslutade budgetministern följande:

—

De andelsägande bolagen fick justera sitt skatteutfall för det räkenskapsår då de förvärvade sina andelar genom att dra av ett belopp motsvarande deras investeringar (det totala avdragsgilla grundbeloppet fastställdes till 228,5 miljoner FRF, plus eventuella överföringskostnader).

| — | Bestämmelserna i artikel 156 1o
  a i CGI skulle inte tillämpas på underskott som uppstått i samband med köpet av fartyget och fartygets drift (vilket innebar att de andelsägande bolagens andelsägare kunde dra av dessa underskott från sina inkomster). |
| --- | --- |

—

Bestämmelserna i artikel 156 1o
  a i CGI skulle inte tillämpas på underskott som uppstått i samband med köpet av fartyget och fartygets drift (vilket innebar att de andelsägande bolagens andelsägare kunde dra av dessa underskott från sina inkomster).

| (33) | I överenskommelsen nämner de franska myndigheterna uttryckligen vissa aspekter av förfarandet och i synnerhet det faktum att CIP och Banken ska ”garantera ... innehavarna av andelar i de bolag som bildats för att köpa andelar i fartyget att deras andelar vid utgången av det femte driftsåret återköps till ett värde av 56 756 miljoner franc”. |
| --- | --- |

(33)

I överenskommelsen nämner de franska myndigheterna uttryckligen vissa aspekter av förfarandet och i synnerhet det faktum att CIP och Banken ska ”garantera ... innehavarna av andelar i de bolag som bildats för att köpa andelar i fartyget att deras andelar vid utgången av det femte driftsåret återköps till ett värde av 56 756 miljoner franc”.

| (34) | Godkännandet beviljades på villkor att de andelsägande bolagen behöll sina andelar i bolaget för samägande under fem år från fartygets leverans samt att fartyget under fem år användes för trafik i utomeuropeiska territorier och departement, främst från Saint-Pierre-et-Miquelon. Under samma period skulle andelsägarna behålla sina andelar i de andelsägande bolagen. |
| --- | --- |

(34)

Godkännandet beviljades på villkor att de andelsägande bolagen behöll sina andelar i bolaget för samägande under fem år från fartygets leverans samt att fartyget under fem år användes för trafik i utomeuropeiska territorier och departement, främst från Saint-Pierre-et-Miquelon. Under samma period skulle andelsägarna behålla sina andelar i de andelsägande bolagen.

| (35) | Det framgår för övrigt av ansökan om godkännande att Banken och CIP var medvetna om att den begärda skatteförmånen utgjorde ett statligt stöd enligt artikel 87 i fördraget (12). Banken och CIP genomförde emellertid finansieringsplanen trots att det i beslutet om godkännande inte sägs någonting om att anmäla stödet till kommissionen enligt artikel 88 i fördraget och inte heller om dess förenlighet med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(35)

Det framgår för övrigt av ansökan om godkännande att Banken och CIP var medvetna om att den begärda skatteförmånen utgjorde ett statligt stöd enligt artikel 87 i fördraget (12). Banken och CIP genomförde emellertid finansieringsplanen trots att det i beslutet om godkännande inte sägs någonting om att anmäla stödet till kommissionen enligt artikel 88 i fördraget och inte heller om dess förenlighet med den gemensamma marknaden.

4.   Den nuvarande situationen

| (36) | Enligt de uppgifter kommissionen förfogar över har finansieringen av Le Levant genomförts i enlighet med den finansieringsplan som kortfattat beskrivs i avsnitt 2. |
| --- | --- |

(36)

Enligt de uppgifter kommissionen förfogar över har finansieringen av Le Levant genomförts i enlighet med den finansieringsplan som kortfattat beskrivs i avsnitt 2.

| (37) | De olika åtaganden om förvärv och försäljning som parterna ingått genom finansieringsplanen uppges ha tillämpats såsom planerat, med följd att CIL i januari 2004 förvärvade samtliga andelar i Le Levant till ett pris av 17 825 989 EUR. |
| --- | --- |

(37)

De olika åtaganden om förvärv och försäljning som parterna ingått genom finansieringsplanen uppges ha tillämpats såsom planerat, med följd att CIL i januari 2004 förvärvade samtliga andelar i Le Levant till ett pris av 17 825 989 EUR.

| (38) | Kommissionen noterar att ett samägandebolag enligt fransk lag ska upplösas när samtliga andelar i ett fartyg finns samlade hos en ägare. Enligt uppgift upplöstes de andelsägande bolagen och ströks ur handelsregistret i maj och juli 2004 (13). |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen noterar att ett samägandebolag enligt fransk lag ska upplösas när samtliga andelar i ett fartyg finns samlade hos en ägare. Enligt uppgift upplöstes de andelsägande bolagen och ströks ur handelsregistret i maj och juli 2004 (13).

III.   SKÄLEN TILL ATT FÖRFARANDET INLEDDES

| (39) | I sina beslut om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 och den 6 december 2006 ansåg kommissionen att det förhållande att Pons-lagen var tillämplig på Le Levants finansieringsplan innebar en förmån för de andelsägande bolagens andelsägare (nedan kallade investerarna) och för CIL, och att denna förmån medförde att statens skatteintäkter minskade och följaktligen hade beviljats med hjälp av statliga medel. Vad gäller frågan om förmånens selektiva karaktär påpekade kommissionen att Pons-lagens tillämpningsområde var selektivt eftersom lagen endast var tillämplig på investeringar i vissa utomeuropeiska franska departement och territorier. Kommissionen ansåg slutligen att stödet riskerade att snedvrida konkurrensen på marknaden för kryssningsfartyg, en marknad med en omfattande handel mellan medlemsstaterna. Kommissionen konstaterade således att åtgärden i fråga utgjorde statligt stöd. |
| --- | --- |

(39)

I sina beslut om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 och den 6 december 2006 ansåg kommissionen att det förhållande att Pons-lagen var tillämplig på Le Levants finansieringsplan innebar en förmån för de andelsägande bolagens andelsägare (nedan kallade investerarna) och för CIL, och att denna förmån medförde att statens skatteintäkter minskade och följaktligen hade beviljats med hjälp av statliga medel. Vad gäller frågan om förmånens selektiva karaktär påpekade kommissionen att Pons-lagens tillämpningsområde var selektivt eftersom lagen endast var tillämplig på investeringar i vissa utomeuropeiska franska departement och territorier. Kommissionen ansåg slutligen att stödet riskerade att snedvrida konkurrensen på marknaden för kryssningsfartyg, en marknad med en omfattande handel mellan medlemsstaterna. Kommissionen konstaterade således att åtgärden i fråga utgjorde statligt stöd.

| (40) | När det gällde frågan om huruvida detta stöd var förenligt med den gemensamma marknaden menade kommissionen att stödet inte verkade uppfylla villkoren för utvecklingsstöd enligt artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG. Kommissionen ställde sig tvivlande till om villkoret att fartygets faktiske ägare måste vara bosatt i ett territorium som är berättigat till utvecklingsstöd var uppfyllt, liksom till huruvida stödet verkligen innehöll ett ”inslag av utveckling”. |
| --- | --- |

(40)

När det gällde frågan om huruvida detta stöd var förenligt med den gemensamma marknaden menade kommissionen att stödet inte verkade uppfylla villkoren för utvecklingsstöd enligt artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG. Kommissionen ställde sig tvivlande till om villkoret att fartygets faktiske ägare måste vara bosatt i ett territorium som är berättigat till utvecklingsstöd var uppfyllt, liksom till huruvida stödet verkligen innehöll ett ”inslag av utveckling”.

| (41) | Kommissionen inledde därför det formella granskningsförfarandet. |
| --- | --- |

(41)

Kommissionen inledde därför det formella granskningsförfarandet.

IV.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER

| (42) | Kommissionen har mottagit synpunkter från CIL och företrädare för investerarna, som stöds av Banken. |
| --- | --- |

(42)

Kommissionen har mottagit synpunkter från CIL och företrädare för investerarna, som stöds av Banken.

1.   CIL:s synpunkter

| (43) | Först och främst ifrågasätter CIL om direktiv 90/684/EEG är tillämpligt. CIL anser att syftet med direktiv 90/684/EEG är att skapa ett regelverk för stöd som skeppsvarv inom gemenskapen direkt eller indirekt kan komma i åtnjutande av. CIL drar härav slutsatsen att nämnda direktiv endast är tillämpligt på stöd till förmån för skeppsvarv. Eftersom kommissionen inte har visat att så är fallet kan den inte utgå från direktiv 90/684/EEG i sin analys. |
| --- | --- |

(43)

Först och främst ifrågasätter CIL om direktiv 90/684/EEG är tillämpligt. CIL anser att syftet med direktiv 90/684/EEG är att skapa ett regelverk för stöd som skeppsvarv inom gemenskapen direkt eller indirekt kan komma i åtnjutande av. CIL drar härav slutsatsen att nämnda direktiv endast är tillämpligt på stöd till förmån för skeppsvarv. Eftersom kommissionen inte har visat att så är fallet kan den inte utgå från direktiv 90/684/EEG i sin analys.

| (44) | CIL ifrågasätter vidare att det är fråga om ett statligt stöd enligt kriterierna i artikel 87.1 i fördraget. När det gäller den förmån CIL påstås ha erhållit i samband med köpet av investerarnas andelar i fartyget, påpekar CIL att man köpte tillbaka fartygsandelarna från de andelsägande bolagen till ett pris av 17 825 989 EUR. Detta pris uppges vara högre än fartygets marknadsvärde, som i juni 2004 värderades till mellan 14,5 och 16,1 miljoner EUR av den välrenommerade fartygsmäklaren Barry Rogliano Salles. Priset överstiger också det pris CIL sålde fartyget för i juni 2004 (15 322 581 miljoner EUR). Kommissionens påstående att CIL tilldelats en förmån genom återköp av investerarnas andelar till ett lägre pris är därmed inte med sanningen överensstämmande. |
| --- | --- |

(44)

CIL ifrågasätter vidare att det är fråga om ett statligt stöd enligt kriterierna i artikel 87.1 i fördraget. När det gäller den förmån CIL påstås ha erhållit i samband med köpet av investerarnas andelar i fartyget, påpekar CIL att man köpte tillbaka fartygsandelarna från de andelsägande bolagen till ett pris av 17 825 989 EUR. Detta pris uppges vara högre än fartygets marknadsvärde, som i juni 2004 värderades till mellan 14,5 och 16,1 miljoner EUR av den välrenommerade fartygsmäklaren Barry Rogliano Salles. Priset överstiger också det pris CIL sålde fartyget för i juni 2004 (15 322 581 miljoner EUR). Kommissionens påstående att CIL tilldelats en förmån genom återköp av investerarnas andelar till ett lägre pris är därmed inte med sanningen överensstämmande.

| (45) | När det gäller den förmån som driften av Le Levant påstås ha inneburit för CIL, gör CIL tre påpekanden. För det första anser CIL att det inte är korrekt att hävda att bolaget har drivit fartyget, eftersom det i själva verket endast har agerat som förvaltare åt samägandebolaget, som i praktiken har ansvarat för driften av fartyget. CIL anser vidare att kommissionen inte har kunnat visa att stödet har gjort det möjligt att driva Le Levant på gynnsammare villkor än övriga aktörer, med tanke på att kommissionen inte har gjort någon kvantitativ bedömning av den beviljade förmånen. |
| --- | --- |

(45)

När det gäller den förmån som driften av Le Levant påstås ha inneburit för CIL, gör CIL tre påpekanden. För det första anser CIL att det inte är korrekt att hävda att bolaget har drivit fartyget, eftersom det i själva verket endast har agerat som förvaltare åt samägandebolaget, som i praktiken har ansvarat för driften av fartyget. CIL anser vidare att kommissionen inte har kunnat visa att stödet har gjort det möjligt att driva Le Levant på gynnsammare villkor än övriga aktörer, med tanke på att kommissionen inte har gjort någon kvantitativ bedömning av den beviljade förmånen.

| (46) | När det gäller kriteriet att handeln mellan medlemsstaterna ska påverkas påpekar CIL att Le Levant är ett fartyg med begränsad kapacitet, att det aldrig under de fem första driftsåren har trafikerat gemenskapens vatten, att dess kundkrets under denna period i huvudsak har varit nordamerikansk och därmed hemmahörande utanför gemenskapen, samt slutligen att fartyget saknar europeiska konkurrenter i sin marknadsnisch. CIL ställer sig tvivlande till om det kan hävdas att driften av Le Levant har påverkat handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(46)

När det gäller kriteriet att handeln mellan medlemsstaterna ska påverkas påpekar CIL att Le Levant är ett fartyg med begränsad kapacitet, att det aldrig under de fem första driftsåren har trafikerat gemenskapens vatten, att dess kundkrets under denna period i huvudsak har varit nordamerikansk och därmed hemmahörande utanför gemenskapen, samt slutligen att fartyget saknar europeiska konkurrenter i sin marknadsnisch. CIL ställer sig tvivlande till om det kan hävdas att driften av Le Levant har påverkat handeln mellan medlemsstaterna.

| (47) | CIL har för övrigt inte kommit i åtnjutande av stödet i sin egenskap av andelsägare, eftersom bolaget varit etablerat utanför moderlandet Frankrike och därför inte betalat skatt i Frankrike och följaktligen inte heller kunnat göra några skatteavdrag. |
| --- | --- |

(47)

CIL har för övrigt inte kommit i åtnjutande av stödet i sin egenskap av andelsägare, eftersom bolaget varit etablerat utanför moderlandet Frankrike och därför inte betalat skatt i Frankrike och följaktligen inte heller kunnat göra några skatteavdrag.

2.   Investerarnas synpunkter

| (48) | Investerarna anser först och främst att det förekommit oegentligheter i samband med kommissionens förfarande. Genom domstolens dom av den 22 februari 2006 blev beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 föråldrat, eftersom det är oupplösligt förbundet med det ogiltigförklarade slutliga beslutet, med följd att kommissionen inte på ett tillfredsställande sätt kunnat komplettera detta genom sitt beslut av den 6 december 2006. För att följa reglerna borde kommissionen ha fattat ett nytt beslut om att inleda förfarandet, och kommissionens kompletterande beslut av den 2 december 2006 ska ses som ett sådant ex novo-beslut. |
| --- | --- |

(48)

Investerarna anser först och främst att det förekommit oegentligheter i samband med kommissionens förfarande. Genom domstolens dom av den 22 februari 2006 blev beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 föråldrat, eftersom det är oupplösligt förbundet med det ogiltigförklarade slutliga beslutet, med följd att kommissionen inte på ett tillfredsställande sätt kunnat komplettera detta genom sitt beslut av den 6 december 2006. För att följa reglerna borde kommissionen ha fattat ett nytt beslut om att inleda förfarandet, och kommissionens kompletterande beslut av den 2 december 2006 ska ses som ett sådant ex novo-beslut.

| (49) | Investerarna anser vidare att det kompletterande beslutet av den 6 december 2006 är felaktigt och otillräckligt på en rad punkter och att domstolen påpekade motsvarande brister i sin dom av den 22 februari 2006, bland annat i fråga om arten av de ekonomiska förbindelserna mellan investerarna, Banken och CIL. |
| --- | --- |

(49)

Investerarna anser vidare att det kompletterande beslutet av den 6 december 2006 är felaktigt och otillräckligt på en rad punkter och att domstolen påpekade motsvarande brister i sin dom av den 22 februari 2006, bland annat i fråga om arten av de ekonomiska förbindelserna mellan investerarna, Banken och CIL.

| (50) | Investerarna framhåller att de har skrivit under ett anslutningsavtal som förelagts dem av Banken och vars syfte är att de ska omfattas av skattelättnader. De betonar också att de helt saknar kompetens för att bedriva kryssningsverksamhet, eftersom de flesta av dem är högre tjänstemän och utövare av fria yrken (läkare, apotekare, advokater, exekutionstjänstemän, notarier) eller pensionärer. Även om det i formell mening är riktigt att de har varit andelsägare i de andelsägande bolagen har dessa bolag aldrig haft andra tillgångar än andelarna och aldrig varit företag i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget. Investerarna har aldrig varit ekonomiska aktörer, som står för riskerna i samband med en näringsverksamhet, utan endast tecknat sig för en finansiell produkt kopplad till en minimiavkastning som utlovades av finansieringsplanens marknadsförare. Av detta följer att varken investerarna, de andelsägande bolagen eller deras gemensamma organ samägandebolaget kunde vara mottagare av statligt stöd, eftersom de inte bedrev någon näringsverksamhet. |
| --- | --- |

(50)

Investerarna framhåller att de har skrivit under ett anslutningsavtal som förelagts dem av Banken och vars syfte är att de ska omfattas av skattelättnader. De betonar också att de helt saknar kompetens för att bedriva kryssningsverksamhet, eftersom de flesta av dem är högre tjänstemän och utövare av fria yrken (läkare, apotekare, advokater, exekutionstjänstemän, notarier) eller pensionärer. Även om det i formell mening är riktigt att de har varit andelsägare i de andelsägande bolagen har dessa bolag aldrig haft andra tillgångar än andelarna och aldrig varit företag i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget. Investerarna har aldrig varit ekonomiska aktörer, som står för riskerna i samband med en näringsverksamhet, utan endast tecknat sig för en finansiell produkt kopplad till en minimiavkastning som utlovades av finansieringsplanens marknadsförare. Av detta följer att varken investerarna, de andelsägande bolagen eller deras gemensamma organ samägandebolaget kunde vara mottagare av statligt stöd, eftersom de inte bedrev någon näringsverksamhet.

| (51) | Investerarna anser vidare att kommissionen har begått ett misstag som har tillämpat direktiv 90/684/EEG på stödet i fråga. De menar att nämnda direktiv endast är tillämpligt på stöd som har gynnat den som bygger ett fartyg (det vill säga ett skeppsvarv), något som kommissionen har uteslutit i det aktuella fallet. I detta sammanhang anser investerarna för övrigt att kommissionens slutsats bygger på en otillräcklig analys och att en grundligare genomgång av händelserna skulle ha avslöjat att det beviljade stödet faktiskt har medfört en förmån för ett skeppsvarv. När skeppsvarvet, som befann sig i ekonomiska svårigheter, tilldelades kontraktet innebar det nämligen en veritabel syreinjektion. Eftersom fartyget aldrig skulle ha blivit byggt utan den finansieringsplan som möjliggjordes genom Pons-lagen har skatteförmånerna i fråga verkligen medfört en ekonomisk förmån utan krav på motprestation för varvet. |
| --- | --- |

(51)

Investerarna anser vidare att kommissionen har begått ett misstag som har tillämpat direktiv 90/684/EEG på stödet i fråga. De menar att nämnda direktiv endast är tillämpligt på stöd som har gynnat den som bygger ett fartyg (det vill säga ett skeppsvarv), något som kommissionen har uteslutit i det aktuella fallet. I detta sammanhang anser investerarna för övrigt att kommissionens slutsats bygger på en otillräcklig analys och att en grundligare genomgång av händelserna skulle ha avslöjat att det beviljade stödet faktiskt har medfört en förmån för ett skeppsvarv. När skeppsvarvet, som befann sig i ekonomiska svårigheter, tilldelades kontraktet innebar det nämligen en veritabel syreinjektion. Eftersom fartyget aldrig skulle ha blivit byggt utan den finansieringsplan som möjliggjordes genom Pons-lagen har skatteförmånerna i fråga verkligen medfört en ekonomisk förmån utan krav på motprestation för varvet.

V.   KOMMENTARER FRÅN DE FRANSKA MYNDIGHETERNA

| (52) | I sina synpunkter påpekar de franska myndigheterna först och främst att det verkliga syftet med Pons-lagen var att hjälpa operatörer i utomeuropeiska departement och territorier att utveckla sin verksamhet för att motverka de särskilda svårigheter de ställs inför. Det rör sig således ingalunda om ett stöd till skeppsbyggnad, och för övrigt har inga direkta stöd till byggnation beviljats inom ramen för detta projekt. |
| --- | --- |

(52)

I sina synpunkter påpekar de franska myndigheterna först och främst att det verkliga syftet med Pons-lagen var att hjälpa operatörer i utomeuropeiska departement och territorier att utveckla sin verksamhet för att motverka de särskilda svårigheter de ställs inför. Det rör sig således ingalunda om ett stöd till skeppsbyggnad, och för övrigt har inga direkta stöd till byggnation beviljats inom ramen för detta projekt.

| (53) | I detta sammanhang påpekar de franska myndigheterna även att finansieringen av fartyget med hjälp av Pons-lagen visserligen förutsätter en plan för extern finansiering som omfattar investerare som går samman i ett bolag för samägande som ställer fartyget till förfogande för den faktiska operatören, men att dessa investerares roll inskränker sig till att teckna sig för en ”nyckelfärdig” finansiell produkt, som ger skattemässiga fördelar och överför stödet till den användare som är stödets faktiska mottagare såtillvida att arrangemanget gör det möjligt för denne användare att i slutänden köpa fartyget på förmånliga villkor. De franska myndigheterna ifrågasätter därmed formellt att investerarna betraktas som mottagare av statligt stöd. |
| --- | --- |

(53)

I detta sammanhang påpekar de franska myndigheterna även att finansieringen av fartyget med hjälp av Pons-lagen visserligen förutsätter en plan för extern finansiering som omfattar investerare som går samman i ett bolag för samägande som ställer fartyget till förfogande för den faktiska operatören, men att dessa investerares roll inskränker sig till att teckna sig för en ”nyckelfärdig” finansiell produkt, som ger skattemässiga fördelar och överför stödet till den användare som är stödets faktiska mottagare såtillvida att arrangemanget gör det möjligt för denne användare att i slutänden köpa fartyget på förmånliga villkor. De franska myndigheterna ifrågasätter därmed formellt att investerarna betraktas som mottagare av statligt stöd.

| (54) | När det gäller stödets selektiva karaktär ifrågasätter de franska myndigheterna kommissionens argument, som läggs fram för fullständighetens skull, och menar att den drar alltför långtgående slutsatser av att utfärdandet av de godkännanden som krävs för att bevilja skatteförmåner enligt Pons-lagen överlåtits åt myndigheternas skönsmässiga bedömning. De franska myndigheterna hävdar först och främst att denna aspekt utgör en del av Pons-lagen sådan den har godkänts av kommissionen utan några förbehåll. Vidare är de franska myndigheterna förvånade över att kriterierna för godkännande beskrivs som ”vaga”, trots att de förtydligas i en administrativ skrivelse och är identiska med kriterierna i de så kallade Paul- och Girardin-lagarna, två statliga stödordningar som i det avseendet godkändes av kommissionen utan förbehåll (14). |
| --- | --- |

(54)

När det gäller stödets selektiva karaktär ifrågasätter de franska myndigheterna kommissionens argument, som läggs fram för fullständighetens skull, och menar att den drar alltför långtgående slutsatser av att utfärdandet av de godkännanden som krävs för att bevilja skatteförmåner enligt Pons-lagen överlåtits åt myndigheternas skönsmässiga bedömning. De franska myndigheterna hävdar först och främst att denna aspekt utgör en del av Pons-lagen sådan den har godkänts av kommissionen utan några förbehåll. Vidare är de franska myndigheterna förvånade över att kriterierna för godkännande beskrivs som ”vaga”, trots att de förtydligas i en administrativ skrivelse och är identiska med kriterierna i de så kallade Paul- och Girardin-lagarna, två statliga stödordningar som i det avseendet godkändes av kommissionen utan förbehåll (14).

| (55) | De franska myndigheterna hävdar vidare att stödet inte har gynnat varvsindustrin (och mer specifikt inte det skeppsvarv som har byggt Le Levant), varför direktiv 90/684/EEG inte är tillämpligt. |
| --- | --- |

(55)

De franska myndigheterna hävdar vidare att stödet inte har gynnat varvsindustrin (och mer specifikt inte det skeppsvarv som har byggt Le Levant), varför direktiv 90/684/EEG inte är tillämpligt.

| (56) | Även om stödet ska analyseras utifrån direktiv 90/684/EEG anser de franska myndigheterna att villkoren är uppfyllda för att stödet i fråga ska betraktas som förenligt med utvecklingsstöd enligt artikel 4.7 i nämnda direktiv. De franska myndigheterna anför i det avseendet nedanstående argument. |
| --- | --- |

(56)

Även om stödet ska analyseras utifrån direktiv 90/684/EEG anser de franska myndigheterna att villkoren är uppfyllda för att stödet i fråga ska betraktas som förenligt med utvecklingsstöd enligt artikel 4.7 i nämnda direktiv. De franska myndigheterna anför i det avseendet nedanstående argument.

| (57) | När det gäller villkoret att den faktiska ägaren ska vara bosatt i det stödmottagande landet och att det stödmottagande företaget inte får vara ett icke-operativt dotterföretag till ett utländskt företag, hävdar de franska myndigheterna med stöd av den analys som kommissionen gjort i det likartade ärendet ”Renaissance” (15) att CIL ska anses vara fartygets faktiska ägare och stödets faktiska mottagare. CIL är etablerat i Wallis-et-Futuna, ett område berättigat till utvecklingsstöd, varför villkoret om hemvist är uppfyllt. Dessutom är CIL inte något icke-operativt dotterföretag eftersom det ansvarar för alla aspekter av fartygets drift. |
| --- | --- |

(57)

När det gäller villkoret att den faktiska ägaren ska vara bosatt i det stödmottagande landet och att det stödmottagande företaget inte får vara ett icke-operativt dotterföretag till ett utländskt företag, hävdar de franska myndigheterna med stöd av den analys som kommissionen gjort i det likartade ärendet ”Renaissance” (15) att CIL ska anses vara fartygets faktiska ägare och stödets faktiska mottagare. CIL är etablerat i Wallis-et-Futuna, ett område berättigat till utvecklingsstöd, varför villkoret om hemvist är uppfyllt. Dessutom är CIL inte något icke-operativt dotterföretag eftersom det ansvarar för alla aspekter av fartygets drift.

| (58) | När det gäller frågan om ”inslaget av utveckling” lämnar de franska myndigheterna följande synpunkter:






  — | För det första anser de franska myndigheterna att stödet måste analyseras i förhållande till de särskilda förhållandena på Saint-Pierre-et-Miquelon, särskilt ögruppens avsides belägenhet, de svåra driftsförhållandena till följd av klimat och geografiska begränsningar och i synnerhet den ekonomiska och sociala situationen i anslutning till krisen i den monokultur som fisket utgör i ögruppen. De franska myndigheterna betonar i det sammanhanget behovet av diversifiering i form av satsningar på turism för att få igång den lokala ekonomin och hävdar att driften av Le Levant är ett av de få större projekt som kan bidra till en sådan nystart. |
| --- | --- | --- |

(58)

När det gäller frågan om ”inslaget av utveckling” lämnar de franska myndigheterna följande synpunkter:

—

För det första anser de franska myndigheterna att stödet måste analyseras i förhållande till de särskilda förhållandena på Saint-Pierre-et-Miquelon, särskilt ögruppens avsides belägenhet, de svåra driftsförhållandena till följd av klimat och geografiska begränsningar och i synnerhet den ekonomiska och sociala situationen i anslutning till krisen i den monokultur som fisket utgör i ögruppen. De franska myndigheterna betonar i det sammanhanget behovet av diversifiering i form av satsningar på turism för att få igång den lokala ekonomin och hävdar att driften av Le Levant är ett av de få större projekt som kan bidra till en sådan nystart.

| — | När det gäller konsekvenserna för sysselsättningen pekar de franska myndigheterna på att 16 personer från Saint-Pierre-et-Miquelon fick anställning ombord på Le Levant under de fem första åren då fartyget var i drift. Utgifterna i ögruppen i samband med fartygets drift beräknas till sammanlagt 3 328 891 EUR för åren 1999–2003. De franska myndigheterna anser att man till detta belopp ska lägga utgifter i andra områden berättigade till utvecklingsstöd i samband med att Le Levant anlöper dessa under sina kryssningar. |
| --- | --- |

—

När det gäller konsekvenserna för sysselsättningen pekar de franska myndigheterna på att 16 personer från Saint-Pierre-et-Miquelon fick anställning ombord på Le Levant under de fem första åren då fartyget var i drift. Utgifterna i ögruppen i samband med fartygets drift beräknas till sammanlagt 3 328 891 EUR för åren 1999–2003. De franska myndigheterna anser att man till detta belopp ska lägga utgifter i andra områden berättigade till utvecklingsstöd i samband med att Le Levant anlöper dessa under sina kryssningar.

| (59) | De franska myndigheterna anser slutligen att stödets proportionalitet inte ska anges i absoluta, utan i relativa tal. Stödets effekter måste bedömas i förhållande till ögruppens ekonomi och ekonomiska potential. |
| --- | --- |

(59)

De franska myndigheterna anser slutligen att stödets proportionalitet inte ska anges i absoluta, utan i relativa tal. Stödets effekter måste bedömas i förhållande till ögruppens ekonomi och ekonomiska potential.

VI.   DE FRANSKA MYNDIGHETERNAS SVAR PÅ SYNPUNKTERNA FRÅN BERÖRDA PARTER

| (60) | Synpunkterna från andra berörda parter har meddelats de franska myndigheterna, som inte har formulerat några ytterligare kommentarer. |
| --- | --- |

(60)

Synpunkterna från andra berörda parter har meddelats de franska myndigheterna, som inte har formulerat några ytterligare kommentarer.

VII.   BEDÖMNING AV ÅTGÄRDEN

1.   Förfarandet

| (61) | Först och främst bör investerarnas klagomål om oegentligheter i förfarandet avvisas. |
| --- | --- |

(61)

Först och främst bör investerarnas klagomål om oegentligheter i förfarandet avvisas.

| (62) | Kommissionen kan inte dela uppfattningen att domstolens ogiltigförklaring av beslut 2001/882/EG har lett till att beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 blev föråldrat. Det framgår av en fast rättspraxis att ogiltigförklaring av en rättsakt från en gemenskapsinstitution inte nödvändigtvis påverkar de förberedande rättsakternas giltighet (16). |
| --- | --- |

(62)

Kommissionen kan inte dela uppfattningen att domstolens ogiltigförklaring av beslut 2001/882/EG har lett till att beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 blev föråldrat. Det framgår av en fast rättspraxis att ogiltigförklaring av en rättsakt från en gemenskapsinstitution inte nödvändigtvis påverkar de förberedande rättsakternas giltighet (16).

| (63) | Det åligger den institution vars rättsakt har ogiltigförklarats att vidta alla åtgärder som visar sig nödvändiga för att åtgärda de felaktigheter som legat till grund för ogiltigförklaringen, med beaktande av både domslut och domskäl i domen om ogiltigförklaring. I det föreliggande fallet var skälet till att domstolen ogiltigförklarade beslut 2001/882/EG att kommissionen hade åsidosatt rätten till försvar och skyldigheten att motivera sina slutsatser rörande förekomsten av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(63)

Det åligger den institution vars rättsakt har ogiltigförklarats att vidta alla åtgärder som visar sig nödvändiga för att åtgärda de felaktigheter som legat till grund för ogiltigförklaringen, med beaktande av både domslut och domskäl i domen om ogiltigförklaring. I det föreliggande fallet var skälet till att domstolen ogiltigförklarade beslut 2001/882/EG att kommissionen hade åsidosatt rätten till försvar och skyldigheten att motivera sina slutsatser rörande förekomsten av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

| (64) | När det gäller de förberedande rättsakterna till det slutliga beslutet i det aktuella målet åläggs således kommissionen genom domstolens dom att vidta nödvändiga åtgärder för bevisupptagning, för att fullt ut respektera medlemsstatens och berörda parters rätt till försvar. Detta innebär ingalunda att beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 ska anses föråldrat och lämnas utan avseende, såsom investerarna verkar anse. Det räcker att detta beslut ändras och kompletteras i de delar där det uppvisar brister, på ett sådant sätt att de franska myndigheterna och berörda parter på ett lämpligt sätt kan inkomma med synpunkter enligt vad som föreskrivs i artikel 88.2 i fördraget (17). Det resultatet uppnås tveklöst genom det kompletterande beslutet av den 6 december 2006. |
| --- | --- |

(64)

När det gäller de förberedande rättsakterna till det slutliga beslutet i det aktuella målet åläggs således kommissionen genom domstolens dom att vidta nödvändiga åtgärder för bevisupptagning, för att fullt ut respektera medlemsstatens och berörda parters rätt till försvar. Detta innebär ingalunda att beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 ska anses föråldrat och lämnas utan avseende, såsom investerarna verkar anse. Det räcker att detta beslut ändras och kompletteras i de delar där det uppvisar brister, på ett sådant sätt att de franska myndigheterna och berörda parter på ett lämpligt sätt kan inkomma med synpunkter enligt vad som föreskrivs i artikel 88.2 i fördraget (17). Det resultatet uppnås tveklöst genom det kompletterande beslutet av den 6 december 2006.

2.   Förekomsten av statligt stöd

| (65) | Efter det formella granskningsförfarandet och med beaktande av alla argument som de franska myndigheterna och berörda parter lagt fram i detta sammanhang anser kommissionen att de beviljade skattelättnaderna i samband med byggandet och driften av Le Levant utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget, enligt vilken ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, [är] oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

(65)

Efter det formella granskningsförfarandet och med beaktande av alla argument som de franska myndigheterna och berörda parter lagt fram i detta sammanhang anser kommissionen att de beviljade skattelättnaderna i samband med byggandet och driften av Le Levant utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget, enligt vilken ”stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, [är] oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna”.

| (66) | För att en nationell stödåtgärd ska klassas som statligt stöd krävs att följande kumulativa villkor är uppfyllda: 1) åtgärden i fråga ger en förmån med hjälp av statliga medel, 2) förmånen är selektiv, vilket innebär att den gynnar vissa företag eller viss produktion, och 3) åtgärden i fråga snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och riskerar att påverka handeln mellan medlemsstaterna (18). |
| --- | --- |

(66)

För att en nationell stödåtgärd ska klassas som statligt stöd krävs att följande kumulativa villkor är uppfyllda: 1) åtgärden i fråga ger en förmån med hjälp av statliga medel, 2) förmånen är selektiv, vilket innebär att den gynnar vissa företag eller viss produktion, och 3) åtgärden i fråga snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och riskerar att påverka handeln mellan medlemsstaterna (18).

| (67) | Det är lämpligt att redogöra för varför det finns skäl att anse att de skatteåtgärder som antogs i samband med byggandet av Le Levant uppfyller dessa villkor. |
| --- | --- |

(67)

Det är lämpligt att redogöra för varför det finns skäl att anse att de skatteåtgärder som antogs i samband med byggandet av Le Levant uppfyller dessa villkor.

2.1   Förekomsten av statligt stöd som givits med hjälp av statliga medel

| (68) | Bestämmelserna i Pons-lagen som tillämpades på den omtvistade finansieringsplanen utgör ett undantag från den allmänna skattelagen och ger de skattskyldiga den tillämpas på en förmån eftersom den erbjuder möjligheter till större skatteavdrag än vad som normalt är tillåtet. Genom att bevilja denna förmån avstår Frankrike från skatteintäkter, med följd att de statliga medlen minskar. Förmånen ges således med hjälp av statliga medel. |
| --- | --- |

(68)

Bestämmelserna i Pons-lagen som tillämpades på den omtvistade finansieringsplanen utgör ett undantag från den allmänna skattelagen och ger de skattskyldiga den tillämpas på en förmån eftersom den erbjuder möjligheter till större skatteavdrag än vad som normalt är tillåtet. Genom att bevilja denna förmån avstår Frankrike från skatteintäkter, med följd att de statliga medlen minskar. Förmånen ges således med hjälp av statliga medel.

| (69) | Den rättsakt genom vilken förmånen beviljas är budgetministerns beslut om godkännande av den 23 november 1996. Enligt detta godkännande får ”bolaget för samägande av fartyget Le Levant” dra fördel av artikel 238 a HA III b och c i CGI. |
| --- | --- |

(69)

Den rättsakt genom vilken förmånen beviljas är budgetministerns beslut om godkännande av den 23 november 1996. Enligt detta godkännande får ”bolaget för samägande av fartyget Le Levant” dra fördel av artikel 238 a HA III b och c i CGI.

| (70) | Samägandebolagets resultat är emellertid skattepliktiga i de andelsägande bolag som tillsammans utgör samägandebolaget, och det är samma företag som berörs av möjligheten att minska sitt skatteutfall med ett belopp motsvarande köpet av andelarna (som beviljats på grundval av artikel 238 a HA I i CGI). |
| --- | --- |

(70)

Samägandebolagets resultat är emellertid skattepliktiga i de andelsägande bolag som tillsammans utgör samägandebolaget, och det är samma företag som berörs av möjligheten att minska sitt skatteutfall med ett belopp motsvarande köpet av andelarna (som beviljats på grundval av artikel 238 a HA I i CGI).

| (71) | Undantaget från artikel 156 1o
  a i CGI, som beviljats på grundval av artikel 238 a HA III c i CGI, gynnar investerarna vars andelsägande bolag är skattemässigt transparenta vilket innebär att andelsägarna beskattas med inkomstskatt på bolagens vinst. De förmåner som utgår enligt överenskommelsen får därför omedelbara finansiella effekter för investerarna i form av skattebesparingar som möjliggörs genom de avdrag de kan göra tack vare Pons-lagens undantagsordning. |
| --- | --- |

(71)

Undantaget från artikel 156 1o
  a i CGI, som beviljats på grundval av artikel 238 a HA III c i CGI, gynnar investerarna vars andelsägande bolag är skattemässigt transparenta vilket innebär att andelsägarna beskattas med inkomstskatt på bolagens vinst. De förmåner som utgår enligt överenskommelsen får därför omedelbara finansiella effekter för investerarna i form av skattebesparingar som möjliggörs genom de avdrag de kan göra tack vare Pons-lagens undantagsordning.

| (72) | Det är emellertid värt att notera att dessa skattebesparingar inte har ställs till investerarnas förfogande. Enligt finansieringsplanens villkor, som de franska myndigheterna godtagit genom sitt beslut om godkännande, ska de i stället användas på ett förutbestämt sätt. Enligt villkoren i det investeringsavtal som de har undertecknat är investerarna skyldiga att återinvestera så gott som hela skattebesparingen i samägandebolaget i form av kapitalökningar i sina respektive andelsägande bolag, i syfte att täcka kostnaderna för finansieringen av köpet av Le Levant och driftsförlusterna (se punkt 27). |
| --- | --- |

(72)

Det är emellertid värt att notera att dessa skattebesparingar inte har ställs till investerarnas förfogande. Enligt finansieringsplanens villkor, som de franska myndigheterna godtagit genom sitt beslut om godkännande, ska de i stället användas på ett förutbestämt sätt. Enligt villkoren i det investeringsavtal som de har undertecknat är investerarna skyldiga att återinvestera så gott som hela skattebesparingen i samägandebolaget i form av kapitalökningar i sina respektive andelsägande bolag, i syfte att täcka kostnaderna för finansieringen av köpet av Le Levant och driftsförlusterna (se punkt 27).

| (73) | För att fastställa vilka som har gynnats av stödet krävs en ingående granskning av de förhållanden som reglerar köpet och driften av Le Levant. |
| --- | --- |

(73)

För att fastställa vilka som har gynnats av stödet krävs en ingående granskning av de förhållanden som reglerar köpet och driften av Le Levant.

| (74) | Först och främst är det värt att erinra om att själva syftet med finansieringsplanen var ”att förvärva ett kryssningsfartyg” (19), vilket framgår av den ansökan om godkännande som inlämnades av CIP. |
| --- | --- |

(74)

Först och främst är det värt att erinra om att själva syftet med finansieringsplanen var ”att förvärva ett kryssningsfartyg” (19), vilket framgår av den ansökan om godkännande som inlämnades av CIP.

| (75) | ”CIP förfogar emellertid inte över de finansiella resurser som krävs för att bära kostnaden för köpet av Le Levant inom ramen för en traditionell finansiering (hypotekslån).” CIP erbjuder sig därför att finansiera sitt fartyg ”inom ramen för en finansiering som omfattar skattelättnader för investeringar i utomeuropeiska departement och territorier”, och som bygger på ”en finansieringsplan grundad på bildandet av ett bolag för samägande”. För detta syfte ska Banken erbjuda ”sina kunder att köpa andelar i samägandebolaget”, och ”genomföra en notering av bolaget...” (20). |
| --- | --- |

(75)

”CIP förfogar emellertid inte över de finansiella resurser som krävs för att bära kostnaden för köpet av Le Levant inom ramen för en traditionell finansiering (hypotekslån).” CIP erbjuder sig därför att finansiera sitt fartyg ”inom ramen för en finansiering som omfattar skattelättnader för investeringar i utomeuropeiska departement och territorier”, och som bygger på ”en finansieringsplan grundad på bildandet av ett bolag för samägande”. För detta syfte ska Banken erbjuda ”sina kunder att köpa andelar i samägandebolaget”, och ”genomföra en notering av bolaget...” (20).

| (76) | Det står därför klart att syftet med finansieringsplanen var att ge CIP möjlighet att förvärva ett fartyg som bolaget skulle bli ägare till och att de investerare som rekryterades bland bankens kunder hade till enda uppgift att finansiera detta köp. |
| --- | --- |

(76)

Det står därför klart att syftet med finansieringsplanen var att ge CIP möjlighet att förvärva ett fartyg som bolaget skulle bli ägare till och att de investerare som rekryterades bland bankens kunder hade till enda uppgift att finansiera detta köp.

| (77) | För ändamålet valdes en typ av finansieringsplan som är mycket vanlig i samband med ”skattebefriade” investeringar i utomeuropeiska departement och territorier (21) och som bygger på ”extern finansiering” där ett företag som vill förvärva viss utrustning men inte förfogar över tillräckliga medel för att själv finansiera köpet vänder sig till externa investerare som förvärvar utrustningen och ställer den till förfogande för operatören, som använder utrustningen och efter den lagstadgade driftstiden blir ägare till den. I finansieringsplaner av denna typ överförs en del av skatteförmånen till köparen, samtidigt som en annan del av förmånen kvarstår hos investeraren, som på så vis försäkrar sig om avkastning på investeringen. Överföringen av förmånen till köparen sker i de flesta fall i form av en hyresnedsättning under driftstiden (”hyresbaserad finansieringsplan”). |
| --- | --- |

(77)

För ändamålet valdes en typ av finansieringsplan som är mycket vanlig i samband med ”skattebefriade” investeringar i utomeuropeiska departement och territorier (21) och som bygger på ”extern finansiering” där ett företag som vill förvärva viss utrustning men inte förfogar över tillräckliga medel för att själv finansiera köpet vänder sig till externa investerare som förvärvar utrustningen och ställer den till förfogande för operatören, som använder utrustningen och efter den lagstadgade driftstiden blir ägare till den. I finansieringsplaner av denna typ överförs en del av skatteförmånen till köparen, samtidigt som en annan del av förmånen kvarstår hos investeraren, som på så vis försäkrar sig om avkastning på investeringen. Överföringen av förmånen till köparen sker i de flesta fall i form av en hyresnedsättning under driftstiden (”hyresbaserad finansieringsplan”).

| (78) | Kommissionen har redan analyserat inslaget av statligt stöd i sådana finansieringsplaner för kryssningsfartyg där man utnyttjar Pons-lagens skattelättnader, nämligen i ärendena ”Club Med” (22) och ”Renaissance” (23). Det senare ärendet är särskilt relevant eftersom det finns stora likheter med finansieringsplanen för Le Levant. I båda dessa fall är det fråga om investerare som befinner sig i en sådan skattemässig situation att de kan dra fördel av skattebefrielsen och som går samman i ett samägandebolag och köper kryssningsfartyg avsedda att under en bestämd tid användas i utomeuropeiska departement och territorier av en köpare (Renaissance respektive CIL) som åtar sig att köpa tillbaka fartyget av investerarna efter driftstidens slut. |
| --- | --- |

(78)

Kommissionen har redan analyserat inslaget av statligt stöd i sådana finansieringsplaner för kryssningsfartyg där man utnyttjar Pons-lagens skattelättnader, nämligen i ärendena ”Club Med” (22) och ”Renaissance” (23). Det senare ärendet är särskilt relevant eftersom det finns stora likheter med finansieringsplanen för Le Levant. I båda dessa fall är det fråga om investerare som befinner sig i en sådan skattemässig situation att de kan dra fördel av skattebefrielsen och som går samman i ett samägandebolag och köper kryssningsfartyg avsedda att under en bestämd tid användas i utomeuropeiska departement och territorier av en köpare (Renaissance respektive CIL) som åtar sig att köpa tillbaka fartyget av investerarna efter driftstidens slut.

| (79) | I ärendet ”Renaissance” hyrdes fartyget ut till operatören och den skattelättnad som investerarna var berättigade till enligt Pons-lagen överfördes i form av en hyresnedsättning enligt det traditionella upplägget med en hyresbaserad finansieringsplan som beskrivs i punkt 77. De franska myndigheterna har påpekat att detta förfarande möjliggjorde ”en överföring av skatteförmånen till operatören”. Kommissionen (som i sitt beslut om att inleda förfarandet hade konstaterat att investerarna var ”de omedelbara stödmottagarna” och ”mottagarna av det kvantifierbara stödet” (24)) konstaterade att ”RF [Renaissance] är den faktiska stödmottagaren och att RF kan anses vara den faktiska ägaren, eftersom företaget är skyldigt att köpa fartygen”. Kommissionen gjorde således åtskillnad mellan investerarna, de omedelbara stödmottagarna och den ”faktiska” stödmottagaren (enligt bestämmelserna om statligt stöd), till vilken skatteförmånerna delvis överfördes i form av en hyra som var låg i förhållande till fartygets marknadsvärde (25). |
| --- | --- |

(79)

I ärendet ”Renaissance” hyrdes fartyget ut till operatören och den skattelättnad som investerarna var berättigade till enligt Pons-lagen överfördes i form av en hyresnedsättning enligt det traditionella upplägget med en hyresbaserad finansieringsplan som beskrivs i punkt 77. De franska myndigheterna har påpekat att detta förfarande möjliggjorde ”en överföring av skatteförmånen till operatören”. Kommissionen (som i sitt beslut om att inleda förfarandet hade konstaterat att investerarna var ”de omedelbara stödmottagarna” och ”mottagarna av det kvantifierbara stödet” (24)) konstaterade att ”RF [Renaissance] är den faktiska stödmottagaren och att RF kan anses vara den faktiska ägaren, eftersom företaget är skyldigt att köpa fartygen”. Kommissionen gjorde således åtskillnad mellan investerarna, de omedelbara stödmottagarna och den ”faktiska” stödmottagaren (enligt bestämmelserna om statligt stöd), till vilken skatteförmånerna delvis överfördes i form av en hyra som var låg i förhållande till fartygets marknadsvärde (25).

| (80) | I fallet Le Levant överförs skatteförmånerna från investerarna (omedelbara stödmottagare) till CIL genom en annan mekanism. I ärendet ”Renaissance” hyrde investerarna fartyg av operatören, medan CIL i det aktuella ärendet endast har formell förfoganderätt till fartyget i sin egenskap av förvaltare av samägandebolaget, som i sin tur är fartygets formella operatör i egen rätt. Det finns därför a priori inte något hyresförhållande som medger att förmånen överförs genom hyresnedsättning. |
| --- | --- |

(80)

I fallet Le Levant överförs skatteförmånerna från investerarna (omedelbara stödmottagare) till CIL genom en annan mekanism. I ärendet ”Renaissance” hyrde investerarna fartyg av operatören, medan CIL i det aktuella ärendet endast har formell förfoganderätt till fartyget i sin egenskap av förvaltare av samägandebolaget, som i sin tur är fartygets formella operatör i egen rätt. Det finns därför a priori inte något hyresförhållande som medger att förmånen överförs genom hyresnedsättning.

| (81) | Konkret sker överföringen av förmånen till CIL på följande vis. |
| --- | --- |

(81)

Konkret sker överföringen av förmånen till CIL på följande vis.

| (82) | Kostnaderna för köpet av fartyget och driftsförlusten leder till underskott i de andelsägande enmansbolagen. Tack vare de skatteförmåner som beviljas enligt Pons-lagen kan investerarna dra av dessa underskott från sina övriga inkomster som beskattas med inkomstskatt, och får därigenom en skattebesparing som är en materialisering av deras skatteförmån och som därför utgörs av statliga medel enligt gemenskapsrätten. Investerarna har åtagit sig att använda merparten av dessa skattebesparingar till att täcka underskotten i enmansbolagen, i stället för att behålla dem. |
| --- | --- |

(82)

Kostnaderna för köpet av fartyget och driftsförlusten leder till underskott i de andelsägande enmansbolagen. Tack vare de skatteförmåner som beviljas enligt Pons-lagen kan investerarna dra av dessa underskott från sina övriga inkomster som beskattas med inkomstskatt, och får därigenom en skattebesparing som är en materialisering av deras skatteförmån och som därför utgörs av statliga medel enligt gemenskapsrätten. Investerarna har åtagit sig att använda merparten av dessa skattebesparingar till att täcka underskotten i enmansbolagen, i stället för att behålla dem.

| (83) | En investerare med ett normalt lönsamhetstänkande skulle emellertid se till att investeringen (i det här fallet fartyget) blir lönsam och försäkra sig om en avkastning som täcker kostnaderna för köpet och även ger en tillfredsställande vinstmarginal. I scenariot med den hyresbaserade finansieringsplanen i ärendena ”Club Med” och ”Renaissance” åstadkoms detta genom att köparen betalar hyra (hyran är emellertid förmånlig för köparen eftersom en del av skatteförmånen återgår till honom i form av en i förhållande till marknadspriset låg hyra). |
| --- | --- |

(83)

En investerare med ett normalt lönsamhetstänkande skulle emellertid se till att investeringen (i det här fallet fartyget) blir lönsam och försäkra sig om en avkastning som täcker kostnaderna för köpet och även ger en tillfredsställande vinstmarginal. I scenariot med den hyresbaserade finansieringsplanen i ärendena ”Club Med” och ”Renaissance” åstadkoms detta genom att köparen betalar hyra (hyran är emellertid förmånlig för köparen eftersom en del av skatteförmånen återgår till honom i form av en i förhållande till marknadspriset låg hyra).

| (84) | I ett normalt scenario skulle CIL och inte investeraren ha svarat för dessa kostnader (betalningen av hyran och ansvaret för alla förluster). Enligt den aktuella finansieringsplanen ska emellertid dessa kostnader bäras av enmansbolagen och via mekanismen med betalningsuppmaningar kompenseras genom skattebesparingar som är statliga medel enligt artikel 87.1 i fördraget. Samtidigt befrias CIL från de driftskostnader för fartyget som man i normala fall skulle ha burit. Av samtliga dessa skäl konstaterar kommissionen att det har skett en överföring av skatteförmånen från investerarna till CIL. Det bör dock påpekas att hela skatteförmånen inte har överförts till CIL. Enligt finansieringsplanens villkor ska nämligen investerarna för egen del behålla skattebesparingen för 2003, som är det sista driftsåret. |
| --- | --- |

(84)

I ett normalt scenario skulle CIL och inte investeraren ha svarat för dessa kostnader (betalningen av hyran och ansvaret för alla förluster). Enligt den aktuella finansieringsplanen ska emellertid dessa kostnader bäras av enmansbolagen och via mekanismen med betalningsuppmaningar kompenseras genom skattebesparingar som är statliga medel enligt artikel 87.1 i fördraget. Samtidigt befrias CIL från de driftskostnader för fartyget som man i normala fall skulle ha burit. Av samtliga dessa skäl konstaterar kommissionen att det har skett en överföring av skatteförmånen från investerarna till CIL. Det bör dock påpekas att hela skatteförmånen inte har överförts till CIL. Enligt finansieringsplanens villkor ska nämligen investerarna för egen del behålla skattebesparingen för 2003, som är det sista driftsåret.

| (85) | Oberoende av att finansieringsplanen i det här fallet är annorlunda konstruerad ger den upphov till samma effekter som i ärendet ”Renaissance”. Precis som i fallet med ”Renaissance” får CIL komma i åtnjutande av Le Levant omedelbart efter leverans och föregriper därmed sin formella äganderätt till fartyget, som ju träder i kraft först då finansieringsplanen har avslutats. Precis som i ärendet ”Renaissance” ställs fartyget till CIL:s förfogande utan att CIL behöver bära de verkliga kostnaderna, eftersom bolaget inte avkrävs någon ekonomisk motprestation. Härigenom minskas de driftskostnader för fartyget som CIL i normala fall skulle ha tvingats bära, vilket innebär en förmån för CIL. |
| --- | --- |

(85)

Oberoende av att finansieringsplanen i det här fallet är annorlunda konstruerad ger den upphov till samma effekter som i ärendet ”Renaissance”. Precis som i fallet med ”Renaissance” får CIL komma i åtnjutande av Le Levant omedelbart efter leverans och föregriper därmed sin formella äganderätt till fartyget, som ju träder i kraft först då finansieringsplanen har avslutats. Precis som i ärendet ”Renaissance” ställs fartyget till CIL:s förfogande utan att CIL behöver bära de verkliga kostnaderna, eftersom bolaget inte avkrävs någon ekonomisk motprestation. Härigenom minskas de driftskostnader för fartyget som CIL i normala fall skulle ha tvingats bära, vilket innebär en förmån för CIL.

| (86) | Att investerarna kostnadsfritt kan ställa fartyget till CIL:s förfogande beror på att de enligt Pons-lagen beviljas skatteförmåner som via deras enmansbolag ger dem möjlighet att minska sin beskattningsbara inkomst genom att dra av både inköpspriset för fartyget och förlusterna i enmansbolagen, vilka bland annat inbegriper annuiteter (kapital och ränta) på det lån som Banken beviljat för köpet av andelar. I det belopp som enmansbolagen får dra av ingår deras respektive andelar av rörelseresultatet för Le Levant inom de begränsningar som garanteras av CIL. |
| --- | --- |

(86)

Att investerarna kostnadsfritt kan ställa fartyget till CIL:s förfogande beror på att de enligt Pons-lagen beviljas skatteförmåner som via deras enmansbolag ger dem möjlighet att minska sin beskattningsbara inkomst genom att dra av både inköpspriset för fartyget och förlusterna i enmansbolagen, vilka bland annat inbegriper annuiteter (kapital och ränta) på det lån som Banken beviljat för köpet av andelar. I det belopp som enmansbolagen får dra av ingår deras respektive andelar av rörelseresultatet för Le Levant inom de begränsningar som garanteras av CIL.

| (87) | Syftet med finansieringsplanen och förfarandet att låta investerarna täcka finansieringskostnaderna och åtminstone en del av driftskostnaderna för Le Levant med hjälp av mekanismen med obligatoriska betalningsuppmaningar till förmån för enmansbolagen är att CIL ska kunna dra fördel av Pons-lagens skatteförmåner. Upplägget med en överföring av stödet angavs som ett villkor i ansökan om godkännande och godkändes som sådant av de franska myndigheterna. Överföringen av medel från investerarna till samägandebolaget innebär att CIL:s drift av Le Levant subventioneras. Utan detta förfarande skulle CIL inte kunna driva fartyget på ett ekonomiskt lönsamt sätt. |
| --- | --- |

(87)

Syftet med finansieringsplanen och förfarandet att låta investerarna täcka finansieringskostnaderna och åtminstone en del av driftskostnaderna för Le Levant med hjälp av mekanismen med obligatoriska betalningsuppmaningar till förmån för enmansbolagen är att CIL ska kunna dra fördel av Pons-lagens skatteförmåner. Upplägget med en överföring av stödet angavs som ett villkor i ansökan om godkännande och godkändes som sådant av de franska myndigheterna. Överföringen av medel från investerarna till samägandebolaget innebär att CIL:s drift av Le Levant subventioneras. Utan detta förfarande skulle CIL inte kunna driva fartyget på ett ekonomiskt lönsamt sätt.

| (88) | För investerarna materialiseras finansieringsplanens avkastning när finansieringsåtgärden avslutas, genom att deras andelar återköps och genom att de får behålla skattebesparingen för driftstidens sista år 2003 för egen del (utan någon obligatorisk betalningsuppmaning). |
| --- | --- |

(88)

För investerarna materialiseras finansieringsplanens avkastning när finansieringsåtgärden avslutas, genom att deras andelar återköps och genom att de får behålla skattebesparingen för driftstidens sista år 2003 för egen del (utan någon obligatorisk betalningsuppmaning).

| (89) | Härigenom sker en omfördelning av det statliga stödet (i form av skattebesparingen för investerarna) mellan CIL, som övertar i stort sett hela stödet, och investerarna. Den del av förmånen som återgår till CIL utgörs av ett belopp motsvarande de betalningsuppmaningar investerarna har besvarat till förmån för enmansbolagen. |
| --- | --- |

(89)

Härigenom sker en omfördelning av det statliga stödet (i form av skattebesparingen för investerarna) mellan CIL, som övertar i stort sett hela stödet, och investerarna. Den del av förmånen som återgår till CIL utgörs av ett belopp motsvarande de betalningsuppmaningar investerarna har besvarat till förmån för enmansbolagen.

| (90) | CIL:s synpunkter att kommissionen inte har kunnat visa att stödet gjort det möjligt att driva Le Levant på mer gynnsamma villkor än andra operatörer kan därför inte beaktas. |
| --- | --- |

(90)

CIL:s synpunkter att kommissionen inte har kunnat visa att stödet gjort det möjligt att driva Le Levant på mer gynnsamma villkor än andra operatörer kan därför inte beaktas.

| (91) | När det gäller priset för försäljningen av Le Levant till CIL i januari 2004 förefaller det mot bakgrund av de uppgifter kommissionen förfogar över inte som om det i försäljningspriset funnits en bidragsdel som gynnat CIL. Enligt CIL fastställde en oberoende skeppsmäklare ett försäljningspris som översteg fartygets marknadsvärde. Kommissionen förfogar inte över någon annan information som motsäger dessa uppgifter. |
| --- | --- |

(91)

När det gäller priset för försäljningen av Le Levant till CIL i januari 2004 förefaller det mot bakgrund av de uppgifter kommissionen förfogar över inte som om det i försäljningspriset funnits en bidragsdel som gynnat CIL. Enligt CIL fastställde en oberoende skeppsmäklare ett försäljningspris som översteg fartygets marknadsvärde. Kommissionen förfogar inte över någon annan information som motsäger dessa uppgifter.

2.2   Frågan om huruvida mottagare av statliga medel kan kallas ”företag”

| (92) | Ett ytterligare kriterium på statligt stöd är att förmånen ska gynna vissa företag (eller viss produktion). Begreppet företag i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget omfattar varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras. Ekonomisk verksamhet utgörs av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad (26). |
| --- | --- |

(92)

Ett ytterligare kriterium på statligt stöd är att förmånen ska gynna vissa företag (eller viss produktion). Begreppet företag i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget omfattar varje enhet som bedriver ekonomisk verksamhet, oavsett enhetens rättsliga form och oavsett hur den finansieras. Ekonomisk verksamhet utgörs av all verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en viss marknad (26).

| (93) | Europeiska gemenskapernas domstol anser i gengäld i målet Cassa di Risparmio, där domstolen fastställde skillnaden mellan ”en aktör [...] i direkt kontakt med marknaden [...] [och] en annan enhet [som] indirekt kontrollerar aktören inom ramen för den ekonomiska helhet som de bildar tillsammans”, att det inte är ”tillräckligt att endast inneha andelar, inte ens ett kontrollerande innehav, för att den enhet som innehar andelarna skall anses bedriva ekonomisk verksamhet, när detta innehav endast föranleder ett utövande av en aktieägares eller delägares rättigheter såsom, som i förevarande fall, erhållande av utdelningar, vilka endast utgör avkastning från en tillgång” (27). |
| --- | --- |

(93)

Europeiska gemenskapernas domstol anser i gengäld i målet Cassa di Risparmio, där domstolen fastställde skillnaden mellan ”en aktör [...] i direkt kontakt med marknaden [...] [och] en annan enhet [som] indirekt kontrollerar aktören inom ramen för den ekonomiska helhet som de bildar tillsammans”, att det inte är ”tillräckligt att endast inneha andelar, inte ens ett kontrollerande innehav, för att den enhet som innehar andelarna skall anses bedriva ekonomisk verksamhet, när detta innehav endast föranleder ett utövande av en aktieägares eller delägares rättigheter såsom, som i förevarande fall, erhållande av utdelningar, vilka endast utgör avkastning från en tillgång” (27).

| (94) | Bortsett från de rättsliga formerna framgår det således av rättspraxis att det är nödvändigt att utgå från en analys av de ekonomiska förhållandena i det specifika fallet för att fastställa om en enhet ska kallas företag. För att avgöra om CIL och investerarna är företag måste man därför analysera de ekonomiska förhållandena i finansieringsmekanismen för att fastställa på vilket sätt den ekonomiska verksamhet som består i att driva Le Levant som kryssningsfartyg faktiskt bedrivs. |
| --- | --- |

(94)

Bortsett från de rättsliga formerna framgår det således av rättspraxis att det är nödvändigt att utgå från en analys av de ekonomiska förhållandena i det specifika fallet för att fastställa om en enhet ska kallas företag. För att avgöra om CIL och investerarna är företag måste man därför analysera de ekonomiska förhållandena i finansieringsmekanismen för att fastställa på vilket sätt den ekonomiska verksamhet som består i att driva Le Levant som kryssningsfartyg faktiskt bedrivs.

| (95) | Det bör först och främst påpekas att det enligt finansieringsplanens formella villkor är investerarna som anges som fartygets självständiga ägare och operatörer, via sina i samägandebolaget sammanslagna enmansbolag, medan CIL:s roll inskränker sig till att förvalta fartyget ”för samägandebolagets räkning och på deras risk” (28). Det är självklart fullt tänkbart att en ägare och operatör överlåter det dagliga förvaltningsarbetet för sin ekonomiska verksamhet till en förvaltare, utan att ägaren för den skull kan undgå att kallas företag enligt bestämmelserna om statligt stöd, dock under förutsättning att han uppfyller de avgörande kriterier som har lagts fast genom rättspraxis, nämligen att han ska vara delaktig i en verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en marknad och som inte inskränker sig till enbart innehav av andelar och erhållande av utdelning. |
| --- | --- |

(95)

Det bör först och främst påpekas att det enligt finansieringsplanens formella villkor är investerarna som anges som fartygets självständiga ägare och operatörer, via sina i samägandebolaget sammanslagna enmansbolag, medan CIL:s roll inskränker sig till att förvalta fartyget ”för samägandebolagets räkning och på deras risk” (28). Det är självklart fullt tänkbart att en ägare och operatör överlåter det dagliga förvaltningsarbetet för sin ekonomiska verksamhet till en förvaltare, utan att ägaren för den skull kan undgå att kallas företag enligt bestämmelserna om statligt stöd, dock under förutsättning att han uppfyller de avgörande kriterier som har lagts fast genom rättspraxis, nämligen att han ska vara delaktig i en verksamhet som består i att erbjuda varor eller tjänster på en marknad och som inte inskränker sig till enbart innehav av andelar och erhållande av utdelning.

| (96) | I det aktuella fallet påpekar kommissionen att varje investerare enligt samägandebolagets stadgar ska utöva sina rättigheter över fartyget via sina andelar, och att dessa rättigheter endast kan utövas kollektivt (varje andel ger också rätt till en proportionell andel av intäkterna från driften). Investerarna utövar sina rättigheter i samband med samägandebolagets bolagsstämma, där varje andelsägare har en röstandel i förhållande till sin andel av samägandebolaget. I det avseendet är investerarnas situation jämförbar med en aktieägares eller delägares. |
| --- | --- |

(96)

I det aktuella fallet påpekar kommissionen att varje investerare enligt samägandebolagets stadgar ska utöva sina rättigheter över fartyget via sina andelar, och att dessa rättigheter endast kan utövas kollektivt (varje andel ger också rätt till en proportionell andel av intäkterna från driften). Investerarna utövar sina rättigheter i samband med samägandebolagets bolagsstämma, där varje andelsägare har en röstandel i förhållande till sin andel av samägandebolaget. I det avseendet är investerarnas situation jämförbar med en aktieägares eller delägares.

| (97) | Investerarna deltar dessutom inte aktivt i Le Levants ekonomiska verksamhet, som helt har överlåtits åt CIL. Det framgår nämligen av förvaltningsuppdraget att CIL ansvarar för samtliga aspekter av fartygets drift och har givits alla nödvändiga befogenheter, vilket innebär att ingen inblandning i driften från investerarnas sida kan komma i fråga. Sålunda gäller följande:






  — | CIL ansvarar för upprustning, underhåll, drift och teknisk och kommersiell förvaltning av fartyget. |
| --- | --- | --- |

(97)

Investerarna deltar dessutom inte aktivt i Le Levants ekonomiska verksamhet, som helt har överlåtits åt CIL. Det framgår nämligen av förvaltningsuppdraget att CIL ansvarar för samtliga aspekter av fartygets drift och har givits alla nödvändiga befogenheter, vilket innebär att ingen inblandning i driften från investerarnas sida kan komma i fråga. Sålunda gäller följande:

—

CIL ansvarar för upprustning, underhåll, drift och teknisk och kommersiell förvaltning av fartyget.

| — | CIL organiserar förvaltningen av hotell- och restaurangverksamhet, anlöpningar och resrutter. CIL ansvarar för administrationen av hamnavgifter, lotsning, och så vidare. I ett vidare perspektiv ska bolaget driva fartyget på bästa sätt utifrån de ekonomiska förutsättningarna och ”har befogenhet att ingå alla slags fraktavtal, och mer generellt att genomföra alla slags affärsmässiga transaktioner” (artikel 3.1 i förvaltningsuppdraget). Härigenom har samägandebolaget i praktiken gett CIL en blankofullmakt vad avser själva kärnan i näringsverksamheten i fråga, nämligen utbudet av kryssningsresor på fartyget Le Levant. |
| --- | --- |

—

CIL organiserar förvaltningen av hotell- och restaurangverksamhet, anlöpningar och resrutter. CIL ansvarar för administrationen av hamnavgifter, lotsning, och så vidare. I ett vidare perspektiv ska bolaget driva fartyget på bästa sätt utifrån de ekonomiska förutsättningarna och ”har befogenhet att ingå alla slags fraktavtal, och mer generellt att genomföra alla slags affärsmässiga transaktioner” (artikel 3.1 i förvaltningsuppdraget). Härigenom har samägandebolaget i praktiken gett CIL en blankofullmakt vad avser själva kärnan i näringsverksamheten i fråga, nämligen utbudet av kryssningsresor på fartyget Le Levant.

| — | ”Förvaltaren ska gentemot tredje man åtnjuta mycket långtgående befogenheter vad avser förvaltningen av samägandebolagets utrustning och verksamhet och får vidta alla administrativa åtgärder, inbegripet sådana som rör skrotning av fartyget, dock inte förfoganderätten över egendom” (artikel 6 i förvaltningsuppdraget). Samägandebolaget ger därmed CIL en i det närmaste obegränsad självständighet som innebär att CIL till och med på eget initiativ och utan att samråda med investerarna kan genomföra en skrotning av fartyget, det vill säga upphöra med driften. |
| --- | --- |

—

”Förvaltaren ska gentemot tredje man åtnjuta mycket långtgående befogenheter vad avser förvaltningen av samägandebolagets utrustning och verksamhet och får vidta alla administrativa åtgärder, inbegripet sådana som rör skrotning av fartyget, dock inte förfoganderätten över egendom” (artikel 6 i förvaltningsuppdraget). Samägandebolaget ger därmed CIL en i det närmaste obegränsad självständighet som innebär att CIL till och med på eget initiativ och utan att samråda med investerarna kan genomföra en skrotning av fartyget, det vill säga upphöra med driften.

| — | Enligt artikel 6 i förvaltningsuppdraget ska förvaltaren ”för samägandebolagets räkning säkerställa eller låta säkerställa bland annat följande åtgärder: rekrytering och förvaltning av personal, organisation av arbetet ombord [...]. De befogenheter som härigenom utgår till förvaltaren är mycket långtgående, för att förvaltaren ska kunna sköta förvaltningen av samägandebolaget så smidigt som möjligt.” |
| --- | --- |

—

Enligt artikel 6 i förvaltningsuppdraget ska förvaltaren ”för samägandebolagets räkning säkerställa eller låta säkerställa bland annat följande åtgärder: rekrytering och förvaltning av personal, organisation av arbetet ombord [...]. De befogenheter som härigenom utgår till förvaltaren är mycket långtgående, för att förvaltaren ska kunna sköta förvaltningen av samägandebolaget så smidigt som möjligt.”

| (98) | Att investerarna inte är engagerade i driften är inte följden av ett affärsmässigt övervägande som investerarna fritt kan ompröva, utan en konsekvens av själva finansieringsmekanismen. Enligt de andelsägande bolagens investeringsavtal ska nämligen varje bolag ledas av två medförvaltare som i själva verket är tjänstemän i Banken. Alla praktiska aspekter av bildandet och driften av de andelsägande bolagen sköts av dessa förvaltare eller av personer som utnämns av Banken, och vid samägandebolagets bolagsstämma (där investerarna i teorin skulle kunna utöva sina rättigheter över fartyget och dess drift) företräds de andelsägande bolagen inte av sina andelsägare utan av förvaltarna. En investerare kan inte utse andra förvaltare, eller ens själv leda sitt enmansbolag, med mindre än att han avstår från den av banken utfärdade ”återköpsgarantin för andelar” som utgör en garanti för att investeringen ger avkastning. Vad gäller valet av förvaltare för samägandebolaget och förvaltningsuppdragets villkor anges CIL som förvaltare i samägandebolagets stadgar (som författats av Banken och CIP) och kan i praktiken endast fråntas sitt uppdrag i händelse av allvarliga brister eller svekfullt förfarande. Kommissionen konstaterar därför att det inte finns något i finansieringsmekanismen som medger att samägandebolaget blandar sig i själva driften av Le Levant som kryssningsfartyg, det vill säga den kommersiella verksamheten, som CIL ensam är ansvarig för. Det kan sammanfattningsvis konstateras att investerarna har skrivit under ett i förväg formulerat standardavtal vars villkor de inte har kunnat påverka. |
| --- | --- |

(98)

Att investerarna inte är engagerade i driften är inte följden av ett affärsmässigt övervägande som investerarna fritt kan ompröva, utan en konsekvens av själva finansieringsmekanismen. Enligt de andelsägande bolagens investeringsavtal ska nämligen varje bolag ledas av två medförvaltare som i själva verket är tjänstemän i Banken. Alla praktiska aspekter av bildandet och driften av de andelsägande bolagen sköts av dessa förvaltare eller av personer som utnämns av Banken, och vid samägandebolagets bolagsstämma (där investerarna i teorin skulle kunna utöva sina rättigheter över fartyget och dess drift) företräds de andelsägande bolagen inte av sina andelsägare utan av förvaltarna. En investerare kan inte utse andra förvaltare, eller ens själv leda sitt enmansbolag, med mindre än att han avstår från den av banken utfärdade ”återköpsgarantin för andelar” som utgör en garanti för att investeringen ger avkastning. Vad gäller valet av förvaltare för samägandebolaget och förvaltningsuppdragets villkor anges CIL som förvaltare i samägandebolagets stadgar (som författats av Banken och CIP) och kan i praktiken endast fråntas sitt uppdrag i händelse av allvarliga brister eller svekfullt förfarande. Kommissionen konstaterar därför att det inte finns något i finansieringsmekanismen som medger att samägandebolaget blandar sig i själva driften av Le Levant som kryssningsfartyg, det vill säga den kommersiella verksamheten, som CIL ensam är ansvarig för. Det kan sammanfattningsvis konstateras att investerarna har skrivit under ett i förväg formulerat standardavtal vars villkor de inte har kunnat påverka.

| (99) | Slutligen är det viktigt att konstatera att den ekonomiska risken i samband med drift av viss utrustning i normala fall ligger hos ägaren i förhållandet mellan en ägare/operatör och dennes förvaltare, eftersom förvaltaren får ersättning för sina tjänster och inte är intresserad av rörelseresultatet. I fallet med Le Levant garanterades investerarna avkastning av projektets marknadsförare och står inte för de verkliga riskerna i anslutning till Le Levants rörelseresultat. För dessa risker svarar i praktiken CIL, som trots att bolaget endast förfogar över två av samägandebolagets 740 andelar har gått med på att ta på sig hela ansvaret för alla ytterligare driftsförluster i förhållande till det förväntade rörelseresultatet under perioden 1996–2003. Kommissionen konstaterar att denna riskfördelning i normala fall inte skulle förekomma i förhållandet mellan operatör och förvaltare och att det visar att CIL ensam ansvarar för den ekonomiska verksamheten. |
| --- | --- |

(99)

Slutligen är det viktigt att konstatera att den ekonomiska risken i samband med drift av viss utrustning i normala fall ligger hos ägaren i förhållandet mellan en ägare/operatör och dennes förvaltare, eftersom förvaltaren får ersättning för sina tjänster och inte är intresserad av rörelseresultatet. I fallet med Le Levant garanterades investerarna avkastning av projektets marknadsförare och står inte för de verkliga riskerna i anslutning till Le Levants rörelseresultat. För dessa risker svarar i praktiken CIL, som trots att bolaget endast förfogar över två av samägandebolagets 740 andelar har gått med på att ta på sig hela ansvaret för alla ytterligare driftsförluster i förhållande till det förväntade rörelseresultatet under perioden 1996–2003. Kommissionen konstaterar att denna riskfördelning i normala fall inte skulle förekomma i förhållandet mellan operatör och förvaltare och att det visar att CIL ensam ansvarar för den ekonomiska verksamheten.

| (100) | Det är därför rimligt att Le Levant-projektet inte presenterades som ett erbjudande om att delta i organiserandet och saluföringen av kryssningsresor på Le Levant för potentiella investerare, utan som ”en lönsam investering, som är riskfri och bekymmersfri vad gäller förvaltningen” (29). Det är också betecknande för det verkliga förhållandet mellan CIL och investerarna att ”CIP via sitt dotterbolag CIL” kallas ”skeppsredare och förvaltare av samägandebolaget” (30). |
| --- | --- |

(100)

Det är därför rimligt att Le Levant-projektet inte presenterades som ett erbjudande om att delta i organiserandet och saluföringen av kryssningsresor på Le Levant för potentiella investerare, utan som ”en lönsam investering, som är riskfri och bekymmersfri vad gäller förvaltningen” (29). Det är också betecknande för det verkliga förhållandet mellan CIL och investerarna att ”CIP via sitt dotterbolag CIL” kallas ”skeppsredare och förvaltare av samägandebolaget” (30).

| (101) | Denna organisation ger en klar bild av syftet med finansieringsåtgärden, nämligen att CIL ska kunna köpa ett fartyg och investerarna begränsa sin insats till finansieringen av fartyget, utan att de är behöriga att medverka i driften. Det faktum att investerarna via sina bolag är fartygets formella ägare motiveras enbart av skattetekniska skäl i anslutning till finansieringsplanen och är på intet vis ett uttryck för att de har något faktiskt inflytande över den kommersiella driften av fartyget. |
| --- | --- |

(101)

Denna organisation ger en klar bild av syftet med finansieringsåtgärden, nämligen att CIL ska kunna köpa ett fartyg och investerarna begränsa sin insats till finansieringen av fartyget, utan att de är behöriga att medverka i driften. Det faktum att investerarna via sina bolag är fartygets formella ägare motiveras enbart av skattetekniska skäl i anslutning till finansieringsplanen och är på intet vis ett uttryck för att de har något faktiskt inflytande över den kommersiella driften av fartyget.

| (102) | Investerarnas verksamhet inskränker sig till att de köper andelar i utsikt om avkastning, utan att få något faktiskt inflytande över Le Levants drift. I gengäld garanteras CIL, som formellt endast är förvaltare, att bolaget när finansieringsplanen avslutas ska få exklusiv äganderätt till fartyget till ett pris vars beräkningsgrund har fastställts på förhand och får (i förhållande till investerarna) fritt besluta villkoren för driften, i väntan på att bolagets rättigheter över fartyget formellt fastställs i ett rättsligt förfarande. I allt som rör den kommersiella driften av Le Levant agerar CIL således som fartygets faktiska ägare. |
| --- | --- |

(102)

Investerarnas verksamhet inskränker sig till att de köper andelar i utsikt om avkastning, utan att få något faktiskt inflytande över Le Levants drift. I gengäld garanteras CIL, som formellt endast är förvaltare, att bolaget när finansieringsplanen avslutas ska få exklusiv äganderätt till fartyget till ett pris vars beräkningsgrund har fastställts på förhand och får (i förhållande till investerarna) fritt besluta villkoren för driften, i väntan på att bolagets rättigheter över fartyget formellt fastställs i ett rättsligt förfarande. I allt som rör den kommersiella driften av Le Levant agerar CIL således som fartygets faktiska ägare.

| (103) | När det gäller driften av Le Levant kan endast CIL kallas företag i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget. Eftersom investerarna inte är företag i den meningen, utgör inte de förmåner de genom Le Levants finansieringsplan har tilldelats med hjälp av statligt stöd något statligt stöd. |
| --- | --- |

(103)

När det gäller driften av Le Levant kan endast CIL kallas företag i den mening som avses i artikel 87.1 i fördraget. Eftersom investerarna inte är företag i den meningen, utgör inte de förmåner de genom Le Levants finansieringsplan har tilldelats med hjälp av statligt stöd något statligt stöd.

| (104) | När det gäller ställningen som skeppsvarv konstaterar kommissionen att de berörda parternas synpunkter inte innehåller några bevis för att skeppsvarvet har fått förmåner som finansierats med hjälp av statliga medel. I det formella granskningsförfarandet har det alltså inte framkommit några uppgifter som visar att skeppsvarvet kan betraktas som stödmottagare. |
| --- | --- |

(104)

När det gäller ställningen som skeppsvarv konstaterar kommissionen att de berörda parternas synpunkter inte innehåller några bevis för att skeppsvarvet har fått förmåner som finansierats med hjälp av statliga medel. I det formella granskningsförfarandet har det alltså inte framkommit några uppgifter som visar att skeppsvarvet kan betraktas som stödmottagare.

2.3   Åtgärdens selektiva karaktär

| (105) | En statlig åtgärds specifika, eller selektiva, karaktär utgör ett av kriterierna för begreppet statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Det är därför viktigt att undersöka om skatteåtgärden i fråga medför förmåner som endast gynnar vissa företag eller verksamhetsområden, eller inte (31). |
| --- | --- |

(105)

En statlig åtgärds specifika, eller selektiva, karaktär utgör ett av kriterierna för begreppet statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Det är därför viktigt att undersöka om skatteåtgärden i fråga medför förmåner som endast gynnar vissa företag eller verksamhetsområden, eller inte (31).

| (106) | För att en skatteåtgärd ska kunna betecknas som statligt stöd ska de stödmottagande företagen i princip tillhöra en grupp som är väl avgränsad genom den rättsliga eller faktiska tillämpningen av det kriterium som fastställs i bestämmelsen i fråga (32). I det aktuella fallet räcker det att konstatera att den granskade åtgärden skett med stöd av Pons-lagen, en skatteordning som endast omfattar investeringar i vissa utomeuropeiska franska departement och territorier och att kommissionen redan har fastslagit att den har selektiv karaktär i sitt beslut av den 27 januari 1993 om att inte resa några invändningar mot den statliga stödordning som inrättades genom Pons-lagen (33). |
| --- | --- |

(106)

För att en skatteåtgärd ska kunna betecknas som statligt stöd ska de stödmottagande företagen i princip tillhöra en grupp som är väl avgränsad genom den rättsliga eller faktiska tillämpningen av det kriterium som fastställs i bestämmelsen i fråga (32). I det aktuella fallet räcker det att konstatera att den granskade åtgärden skett med stöd av Pons-lagen, en skatteordning som endast omfattar investeringar i vissa utomeuropeiska franska departement och territorier och att kommissionen redan har fastslagit att den har selektiv karaktär i sitt beslut av den 27 januari 1993 om att inte resa några invändningar mot den statliga stödordning som inrättades genom Pons-lagen (33).

| (107) | Kommissionen anser att det är tillräckligt väl belagt att åtgärden i fråga har selektiv karaktär på grund av att den genomförts i enlighet med den selektiva stödordningen i Pons-lagen och att det därför inte är nödvändigt att ta ställning till i vilken utsträckning de franska myndigheterna tillåtits att göra en skönsmässig bedömning när de beviljat det godkännande som föreskrivs enligt artikel 238 a HA III b i CGI, en aspekt som kommissionen endast har behandlat för fullständighetens skull. |
| --- | --- |

(107)

Kommissionen anser att det är tillräckligt väl belagt att åtgärden i fråga har selektiv karaktär på grund av att den genomförts i enlighet med den selektiva stödordningen i Pons-lagen och att det därför inte är nödvändigt att ta ställning till i vilken utsträckning de franska myndigheterna tillåtits att göra en skönsmässig bedömning när de beviljat det godkännande som föreskrivs enligt artikel 238 a HA III b i CGI, en aspekt som kommissionen endast har behandlat för fullständighetens skull.

2.4   Kriterierna som rör handeln mellan medlemsstaterna och snedvridning av konkurrensen

| (108) | De franska myndigheterna och CIL har hävdat att Le Levant var i drift från Saint-Pierre-et-Miquelon, det vill säga på en mycket begränsad marknad där inga andra kryssningsbolag var verksamma. CIL har också åberopat att Le Levant hade liten kapacitet och att fartygets kryssningar i första hand var riktade sig mot en nordamerikansk målgrupp. Av dessa skäl ifrågasätter de franska myndigheterna och CIL att den förmån som CIL har beviljats haft en snedvridande effekt på konkurrensen och påverkat handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(108)

De franska myndigheterna och CIL har hävdat att Le Levant var i drift från Saint-Pierre-et-Miquelon, det vill säga på en mycket begränsad marknad där inga andra kryssningsbolag var verksamma. CIL har också åberopat att Le Levant hade liten kapacitet och att fartygets kryssningar i första hand var riktade sig mot en nordamerikansk målgrupp. Av dessa skäl ifrågasätter de franska myndigheterna och CIL att den förmån som CIL har beviljats haft en snedvridande effekt på konkurrensen och påverkat handeln mellan medlemsstaterna.

| (109) | Det är värt att påminna om att stöd som syftar till att befria ett företag från kostnader som det i normala fall skulle ha tvingats bära i sin löpande förvaltning eller normala verksamhet i princip snedvrider konkurrensvillkoren (34). Det har bedömts att allt stöd som beviljas ett företag som bedriver verksamhet på en gemenskapsmarknad riskerar att leda till snedvridningar av konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna (35). |
| --- | --- |

(109)

Det är värt att påminna om att stöd som syftar till att befria ett företag från kostnader som det i normala fall skulle ha tvingats bära i sin löpande förvaltning eller normala verksamhet i princip snedvrider konkurrensvillkoren (34). Det har bedömts att allt stöd som beviljas ett företag som bedriver verksamhet på en gemenskapsmarknad riskerar att leda till snedvridningar av konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna (35).

| (110) | Kommissionen anser att det inte är korrekt att betrakta kryssningsresor från Saint-Pierre-et-Miquelon som en avgränsad marknad. Det är troligt att en konsument som överväger att göra en kryssningsresa i detta område är beredd att överväga kryssningsresor till andra resmål eller från andra hamnar och att dennes val är beroende av en rad faktorer, däribland priset, som riskerar att påverkas av den granskade åtgärden. Kryssningsresor tillhör således en större marknad och i den mån de aktuella skatteförmånerna befriar CIL från kostnader som bolaget i normala fall skulle få bära för att finansiera sin ekonomiska verksamhet, riskerar stödet att leda till en snedvridning av konkurrensen på denna marknad. |
| --- | --- |

(110)

Kommissionen anser att det inte är korrekt att betrakta kryssningsresor från Saint-Pierre-et-Miquelon som en avgränsad marknad. Det är troligt att en konsument som överväger att göra en kryssningsresa i detta område är beredd att överväga kryssningsresor till andra resmål eller från andra hamnar och att dennes val är beroende av en rad faktorer, däribland priset, som riskerar att påverkas av den granskade åtgärden. Kryssningsresor tillhör således en större marknad och i den mån de aktuella skatteförmånerna befriar CIL från kostnader som bolaget i normala fall skulle få bära för att finansiera sin ekonomiska verksamhet, riskerar stödet att leda till en snedvridning av konkurrensen på denna marknad.

| (111) | När det gäller frågan om huruvida handeln mellan medlemsstaterna påverkas, har kommissionen noterat att Le Levants kryssningar i första hand riktade sig mot den nordamerikanska marknaden och att CIL för detta ändamål samarbetade med en amerikansk resebyrå som skötte marknadsföringen och försäljningen av resorna. Kommissionen konstaterar dock att det inte kan uteslutas att stödet har snedvridit konkurrensen även i de fall då stödmottagaren exporterar så gott som hela sin produktion till länder utanför gemenskapen (36). Dessutom förefaller det som om det har förekommit viss marknadsföring av kryssningsresor i Europa. |
| --- | --- |

(111)

När det gäller frågan om huruvida handeln mellan medlemsstaterna påverkas, har kommissionen noterat att Le Levants kryssningar i första hand riktade sig mot den nordamerikanska marknaden och att CIL för detta ändamål samarbetade med en amerikansk resebyrå som skötte marknadsföringen och försäljningen av resorna. Kommissionen konstaterar dock att det inte kan uteslutas att stödet har snedvridit konkurrensen även i de fall då stödmottagaren exporterar så gott som hela sin produktion till länder utanför gemenskapen (36). Dessutom förefaller det som om det har förekommit viss marknadsföring av kryssningsresor i Europa.

| (112) | Åtgärden i fråga riskerar därför att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(112)

Åtgärden i fråga riskerar därför att snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna.

2.5   Stödnivå

| (113) | Kommissionen anser att stödet omfattar samtliga de skattebesparingar som investerarna har överfört till sina andelsägande bolag i form av de kapitalökningar de åtog sig att genomföra i samband med att de undertecknade finansieringsplanen för fartyget Le Levant. |
| --- | --- |

(113)

Kommissionen anser att stödet omfattar samtliga de skattebesparingar som investerarna har överfört till sina andelsägande bolag i form av de kapitalökningar de åtog sig att genomföra i samband med att de undertecknade finansieringsplanen för fartyget Le Levant.

| (114) | De franska myndigheterna har förklarat att de inte kan ange skattebesparingarna i siffror utan att göra en individuell granskning av varje investerares skattemässiga situation. |
| --- | --- |

(114)

De franska myndigheterna har förklarat att de inte kan ange skattebesparingarna i siffror utan att göra en individuell granskning av varje investerares skattemässiga situation.

| (115) | Kommissionen anser sig under alla omständigheter inte behöva ange exakt stödbelopp, utan endast förklara vad man grundar sig på i sina beräkningar. Utan att det påverkar beräkningen av det totala stödbeloppet påpekar kommissionen dock att de skattebesparingar som genomförs tack vare möjligheten att dra av inköpspriset för fartyget enligt Bankens uppskattningar, som grundar sig på en beskrivning av en ”typisk investerare” (37), möjliggör kapitalökningar på 278 506 FRF per två andelar, det vill säga totalt 102 490 200 FRF för de 738 andelar som har sålts till investerarna, vilket motsvarar en stödintensitet på cirka 44,8 procent i förhållande till fartygets pris. |
| --- | --- |

(115)

Kommissionen anser sig under alla omständigheter inte behöva ange exakt stödbelopp, utan endast förklara vad man grundar sig på i sina beräkningar. Utan att det påverkar beräkningen av det totala stödbeloppet påpekar kommissionen dock att de skattebesparingar som genomförs tack vare möjligheten att dra av inköpspriset för fartyget enligt Bankens uppskattningar, som grundar sig på en beskrivning av en ”typisk investerare” (37), möjliggör kapitalökningar på 278 506 FRF per två andelar, det vill säga totalt 102 490 200 FRF för de 738 andelar som har sålts till investerarna, vilket motsvarar en stödintensitet på cirka 44,8 procent i förhållande till fartygets pris.

3.   Stödets förenlighet med den gemensamma marknaden

| (116) | Eftersom kommissionen har konstaterat att den aktuella åtgärden utgör ett statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget är det lämpligt att undersöka om det är förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen angav i sina beslut om att inleda förfarandet att den ansåg att stödet borde analyseras mot bakgrund av direktiv 90/684/EEG, och med tanke på stödets syfte i synnerhet artikel 4.7 i detta direktiv (38). Det lämpliga i denna rättsliga grund har ifrågasatts av de franska myndigheterna och berörda parter, av de skäl som åberopas i stycke IV och V. Först och främst bör därför valet av rättslig grund motiveras. |
| --- | --- |

(116)

Eftersom kommissionen har konstaterat att den aktuella åtgärden utgör ett statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget är det lämpligt att undersöka om det är förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen angav i sina beslut om att inleda förfarandet att den ansåg att stödet borde analyseras mot bakgrund av direktiv 90/684/EEG, och med tanke på stödets syfte i synnerhet artikel 4.7 i detta direktiv (38). Det lämpliga i denna rättsliga grund har ifrågasatts av de franska myndigheterna och berörda parter, av de skäl som åberopas i stycke IV och V. Först och främst bör därför valet av rättslig grund motiveras.

| (117) | I kommissionens beslut av den 27 januari 1993 om att inte resa invändningar i fråga om statligt stöd enligt Pons-lagen angavs uttryckligen att ”tillämpningen av stödåtgärderna i fråga omfattas av gemenskapsrättens regler och bestämmelser i fråga om (...) vissa verksamhetsområden inom industrin ...”. Följaktligen omfattar inte beslutet den granskade stödåtgärden eftersom den faller under tillämpningsområdet för direktiv 90/684/EEG. |
| --- | --- |

(117)

I kommissionens beslut av den 27 januari 1993 om att inte resa invändningar i fråga om statligt stöd enligt Pons-lagen angavs uttryckligen att ”tillämpningen av stödåtgärderna i fråga omfattas av gemenskapsrättens regler och bestämmelser i fråga om (...) vissa verksamhetsområden inom industrin ...”. Följaktligen omfattar inte beslutet den granskade stödåtgärden eftersom den faller under tillämpningsområdet för direktiv 90/684/EEG.

| (118) | Frankrike och berörda parter intygar att direktiv 90/684/EEG endast är tillämpligt på stöd som gynnar en skeppsbyggare och eftersom kommissionen inte har funnit att skeppsvarvet som byggde Le Levant har tilldelats någon förmån är direktiv 90/684/EEG inte tillämpligt i detta ärende. Kommissionen kan inte instämma i detta resonemang. Det framgår i själva verket av formuleringen i artikel 3.1 i direktiv 90/684/EEG att direktivet är tillämpligt på ”alla former av stöd till redare eller tredje man som beviljas som stöd för ny- eller ombyggnad av fartyg”. Det är således inte i första hand stödmottagarens egenskaper, utan snarare stödets syfte som avgör om direktiv 90/684/EEG ska tillämpas. Direktivet behandlar stöd till ”varvsindustrin”, och inte enskilda skeppsbyggare. Denna tolkning stöds av domstolens rättspraxis. Till svar på argumentet att endast stöd som finns tillgängliga för fartygsproduktion och inte för fartygens drift ska beaktas inom ramen för direktiv 90/684/EEG har domstolen bedömt att bestämmelserna är tillämpliga ”inte bara på alla former av produktionsstöd som direkt beviljas skeppsvarv, utan också på de stöd som avses i artikel 3.2, då denna bestämmelse omfattar samtliga former av stöd som beviljas redare eller tredje man när dessa stöd verkligen används till nybyggnad eller ombyggnad av fartyg på gemenskapens skeppsvarv” (39). |
| --- | --- |

(118)

Frankrike och berörda parter intygar att direktiv 90/684/EEG endast är tillämpligt på stöd som gynnar en skeppsbyggare och eftersom kommissionen inte har funnit att skeppsvarvet som byggde Le Levant har tilldelats någon förmån är direktiv 90/684/EEG inte tillämpligt i detta ärende. Kommissionen kan inte instämma i detta resonemang. Det framgår i själva verket av formuleringen i artikel 3.1 i direktiv 90/684/EEG att direktivet är tillämpligt på ”alla former av stöd till redare eller tredje man som beviljas som stöd för ny- eller ombyggnad av fartyg”. Det är således inte i första hand stödmottagarens egenskaper, utan snarare stödets syfte som avgör om direktiv 90/684/EEG ska tillämpas. Direktivet behandlar stöd till ”varvsindustrin”, och inte enskilda skeppsbyggare. Denna tolkning stöds av domstolens rättspraxis. Till svar på argumentet att endast stöd som finns tillgängliga för fartygsproduktion och inte för fartygens drift ska beaktas inom ramen för direktiv 90/684/EEG har domstolen bedömt att bestämmelserna är tillämpliga ”inte bara på alla former av produktionsstöd som direkt beviljas skeppsvarv, utan också på de stöd som avses i artikel 3.2, då denna bestämmelse omfattar samtliga former av stöd som beviljas redare eller tredje man när dessa stöd verkligen används till nybyggnad eller ombyggnad av fartyg på gemenskapens skeppsvarv” (39).

| (119) | Kommissionen bekräftar följaktligen att stödets förenlighet med den gemensamma marknaden måste bedömas mot bakgrund av direktiv 90/684/EEG. |
| --- | --- |

(119)

Kommissionen bekräftar följaktligen att stödets förenlighet med den gemensamma marknaden måste bedömas mot bakgrund av direktiv 90/684/EEG.

| (120) | Enligt artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG kan stöd för ny- eller ombyggnad av fartyg betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden när detta stöd beviljas som utvecklingsbistånd till ett utvecklingsland om det uppfyller de villkor som OECD:s arbetsgrupp nr 6 har fastställt på detta område i sitt avtal om tolkningen av artiklarna 6, 7 och 8 i OECD:s överenskommelse om exportkrediter för fartyg eller om det är i överensstämmelse med senare kompletteringar eller ändringar till ovan nämnda avtal (nedan kallade OECD-villkoren). |
| --- | --- |

(120)

Enligt artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG kan stöd för ny- eller ombyggnad av fartyg betraktas som förenligt med den gemensamma marknaden när detta stöd beviljas som utvecklingsbistånd till ett utvecklingsland om det uppfyller de villkor som OECD:s arbetsgrupp nr 6 har fastställt på detta område i sitt avtal om tolkningen av artiklarna 6, 7 och 8 i OECD:s överenskommelse om exportkrediter för fartyg eller om det är i överensstämmelse med senare kompletteringar eller ändringar till ovan nämnda avtal (nedan kallade OECD-villkoren).

| (121) | Såsom kommissionen har informerat medlemsstaterna i sin skrivelse SG (89) D/311 av den 3 januari 1989 ska projekt som rör utvecklingsbistånd uppfylla följande OECD-villkor:






  — | Fartygen får inte segla under bekvämlighetsflagg. |
| --- | --- | --- |

(121)

Såsom kommissionen har informerat medlemsstaterna i sin skrivelse SG (89) D/311 av den 3 januari 1989 ska projekt som rör utvecklingsbistånd uppfylla följande OECD-villkor:

—

Fartygen får inte segla under bekvämlighetsflagg.

| — | Om stödet inte kan kategoriseras som statligt utvecklingsbistånd enligt OECD:s regler måste stödgivaren intyga att stödet ges i enlighet med en mellanstatlig överenskommelse. |
| --- | --- |

—

Om stödet inte kan kategoriseras som statligt utvecklingsbistånd enligt OECD:s regler måste stödgivaren intyga att stödet ges i enlighet med en mellanstatlig överenskommelse.

| — | Stödgivaren måste kunna lämna lämpliga garantier för att den faktiska ägaren är bosatt i det stödmottagande landet och att det stödmottagande företaget inte är ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag (till de länder som kan få stöd räknas inte bara de länder som klassas som utvecklingsländer av OCDE, utan även samtliga utomeuropeiska länder och territorier som hör till Europeiska unionen, däribland de utomeuropeiska franska departementen och territorierna). |
| --- | --- |

—

Stödgivaren måste kunna lämna lämpliga garantier för att den faktiska ägaren är bosatt i det stödmottagande landet och att det stödmottagande företaget inte är ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag (till de länder som kan få stöd räknas inte bara de länder som klassas som utvecklingsländer av OCDE, utan även samtliga utomeuropeiska länder och territorier som hör till Europeiska unionen, däribland de utomeuropeiska franska departementen och territorierna).

| — | Stödmottagaren ska åta sig att inte sälja fartyget utan de statliga myndigheternas medgivande. |
| --- | --- |

—

Stödmottagaren ska åta sig att inte sälja fartyget utan de statliga myndigheternas medgivande.

| (122) | Dessutom måste det beviljade stödet omfatta en bidragsdel på minst 25 procent. |
| --- | --- |

(122)

Dessutom måste det beviljade stödet omfatta en bidragsdel på minst 25 procent.

| (123) | Såsom redan har påpekats måste kommissionen också försäkra sig om att projektet verkligen innehåller ett ”inslag av utveckling”. Domstolen har nämligen bedömt att kommissionen är skyldig att göra en separat granskning av ”inslaget av utveckling” i ett projekt och av att OECD-villkoren är uppfyllda (40). Kommissionen ska alltså för att kunna göra sin bedömning kontrollera att projekten verkligen uppfyller ett utvecklingsmål och att det inte är genomförbart utan stöd (dvs. att stödet är nödvändigt). |
| --- | --- |

(123)

Såsom redan har påpekats måste kommissionen också försäkra sig om att projektet verkligen innehåller ett ”inslag av utveckling”. Domstolen har nämligen bedömt att kommissionen är skyldig att göra en separat granskning av ”inslaget av utveckling” i ett projekt och av att OECD-villkoren är uppfyllda (40). Kommissionen ska alltså för att kunna göra sin bedömning kontrollera att projekten verkligen uppfyller ett utvecklingsmål och att det inte är genomförbart utan stöd (dvs. att stödet är nödvändigt).

| (124) | Såsom kommissionen har angivit i sina beslut om att inleda förfarandet uppfyller stödåtgärden i fråga OECD-villkoren, och det av följande skäl:






  — | Le Levant seglar under fransk flagg. Villkoret att fartyget inte får segla under bekvämlighetsflagg är därmed uppfyllt. |
| --- | --- | --- |

(124)

Såsom kommissionen har angivit i sina beslut om att inleda förfarandet uppfyller stödåtgärden i fråga OECD-villkoren, och det av följande skäl:

—

Le Levant seglar under fransk flagg. Villkoret att fartyget inte får segla under bekvämlighetsflagg är därmed uppfyllt.

| — | Saint-Pierre-et-Miquelon finns med på den lista över länder som kan beviljas utvecklingsstöd som bifogats kommissionens skrivelse SG (89) D/311 till medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

Saint-Pierre-et-Miquelon finns med på den lista över länder som kan beviljas utvecklingsstöd som bifogats kommissionens skrivelse SG (89) D/311 till medlemsstaterna.

| — | Kommissionen noterar att CIL enligt villkoren i finansieringsplanen ska bli ensam ägare till fartyget och fram till dess använda fartyget i sin kommersiella verksamhet som en faktisk ägare. När det gäller villkoret om ägarens hemvist, anser kommissionen att det finns skäl att betrakta CIL som den faktiska ägaren till Le Levant (41). CIL är hemmahörande i Wallis-et-Futuna. Denna ögrupp är inte stödmottagare (det är i stället Saint-Pierre-et-Miquelon). Med tanke på att båda ögrupperna finns med på kommissionens lista över länder som kan beviljas utvecklingsstöd har kommissionen inga invändningar i detta hänseende. Dessutom förefaller CIL inte vara ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag. |
| --- | --- |

—

Kommissionen noterar att CIL enligt villkoren i finansieringsplanen ska bli ensam ägare till fartyget och fram till dess använda fartyget i sin kommersiella verksamhet som en faktisk ägare. När det gäller villkoret om ägarens hemvist, anser kommissionen att det finns skäl att betrakta CIL som den faktiska ägaren till Le Levant (41). CIL är hemmahörande i Wallis-et-Futuna. Denna ögrupp är inte stödmottagare (det är i stället Saint-Pierre-et-Miquelon). Med tanke på att båda ögrupperna finns med på kommissionens lista över länder som kan beviljas utvecklingsstöd har kommissionen inga invändningar i detta hänseende. Dessutom förefaller CIL inte vara ett icke-operativt dotterbolag till ett utländskt företag.

| — | Fartyget kan inte säljas vidare utan tillstånd från de franska myndigheterna, eftersom stödet har beviljats på villkor att CIL faktiskt använder fartyget under minst fem år med ankomst och avgång i huvudsak från Saint-Pierre-et-Miquelon. |
| --- | --- |

—

Fartyget kan inte säljas vidare utan tillstånd från de franska myndigheterna, eftersom stödet har beviljats på villkor att CIL faktiskt använder fartyget under minst fem år med ankomst och avgång i huvudsak från Saint-Pierre-et-Miquelon.

| — | Stödintensiteten är högre än 25 procent (se punkt 115). |
| --- | --- |

—

Stödintensiteten är högre än 25 procent (se punkt 115).

| (125) | Kommissionen måste också undersöka om det finns ett ”inslag av utveckling”, det vill säga försäkra sig om att stödet kan förväntas bidra till utvecklingen i det stödmottagande området. Vid en sådan analys måste särskilda förhållanden och behov i området i fråga beaktas. I det avseendet har de franska myndigheterna betonat att den ekonomiska situationen på Saint-Pierre-et-Miquelon var mycket ansträngd vid den tidpunkt då stödet beviljades. Ögruppen var tidigare beroende av det industriella fisket. När denna industri 1993 plötsligt kollapsade totalt, till följd av den för Frankrike ogynnsamma lösningen av en tvist med Kanada om fiskerättigheter och ett kanadensiskt moratorium för torskfiske, uppstod ett akut behov av ekonomisk omställning i området. Eftersom ögruppens blygsamma storlek och befolkning och dess relativa isolering och snäva ekonomi avsevärt begränsade möjligheterna till en sådan omställning, verkade en diversifiering med hjälp av turismen där man tog till vara den orörda naturen i området och närheten till den nordamerikanska kontinenten vara det mest intressanta alternativet. Med tanke på att Saint-Pierre-et-Miquelon inte kunde erbjuda långtidsturism föreföll det rimligt att försöka utveckla ögruppen som kryssningshamn. |
| --- | --- |

(125)

Kommissionen måste också undersöka om det finns ett ”inslag av utveckling”, det vill säga försäkra sig om att stödet kan förväntas bidra till utvecklingen i det stödmottagande området. Vid en sådan analys måste särskilda förhållanden och behov i området i fråga beaktas. I det avseendet har de franska myndigheterna betonat att den ekonomiska situationen på Saint-Pierre-et-Miquelon var mycket ansträngd vid den tidpunkt då stödet beviljades. Ögruppen var tidigare beroende av det industriella fisket. När denna industri 1993 plötsligt kollapsade totalt, till följd av den för Frankrike ogynnsamma lösningen av en tvist med Kanada om fiskerättigheter och ett kanadensiskt moratorium för torskfiske, uppstod ett akut behov av ekonomisk omställning i området. Eftersom ögruppens blygsamma storlek och befolkning och dess relativa isolering och snäva ekonomi avsevärt begränsade möjligheterna till en sådan omställning, verkade en diversifiering med hjälp av turismen där man tog till vara den orörda naturen i området och närheten till den nordamerikanska kontinenten vara det mest intressanta alternativet. Med tanke på att Saint-Pierre-et-Miquelon inte kunde erbjuda långtidsturism föreföll det rimligt att försöka utveckla ögruppen som kryssningshamn.

| (126) | I de synpunkter som lämnades in till följd av beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 hävdade de franska myndigheterna att driften av Le Levant kunde bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon, framför allt genom att skapa arbetstillfällen och genom att verksamheten skulle generera inkomster på ögruppen. |
| --- | --- |

(126)

I de synpunkter som lämnades in till följd av beslutet om att inleda förfarandet av den 2 december 1999 hävdade de franska myndigheterna att driften av Le Levant kunde bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon, framför allt genom att skapa arbetstillfällen och genom att verksamheten skulle generera inkomster på ögruppen.

| (127) | I sitt beslut 2001/882/EG konstaterade emellertid kommissionen att det inte fanns något ”inslag av utveckling” (42). Denna bedömning grundar sig framför allt på följande slutsatser angående stödets ekonomiska effekter:






  — | Kommissionen ansåg mot bakgrund av de uppgifter den då förfogade över att de ekonomiska effekterna av att driva Le Levant kunde beräknas till 5,52 miljoner FRF för perioden 1999–2001, motsvarande cirka 0,84 miljoner EUR. |
| --- | --- | --- |

(127)

I sitt beslut 2001/882/EG konstaterade emellertid kommissionen att det inte fanns något ”inslag av utveckling” (42). Denna bedömning grundar sig framför allt på följande slutsatser angående stödets ekonomiska effekter:

—

Kommissionen ansåg mot bakgrund av de uppgifter den då förfogade över att de ekonomiska effekterna av att driva Le Levant kunde beräknas till 5,52 miljoner FRF för perioden 1999–2001, motsvarande cirka 0,84 miljoner EUR.

| — | När det gäller skapandet av direkta arbetstillfällen bedömde kommissionen att åtgärden inte hade haft någon påvisbar effekt eftersom de franska myndigheterna endast redovisat att ”fyra f.d. fiskare från ögruppen har utbildats för att arbeta på fartyget”. |
| --- | --- |

—

När det gäller skapandet av direkta arbetstillfällen bedömde kommissionen att åtgärden inte hade haft någon påvisbar effekt eftersom de franska myndigheterna endast redovisat att ”fyra f.d. fiskare från ögruppen har utbildats för att arbeta på fartyget”.

| — | När det gäller effekterna för utvecklingen av ögruppens infrastruktur och indirekta effekter i samband med tillkomsten av andra operatörer på kryssningsmarknaden konstaterade kommissionen att de franska myndigheternas påstådda effekter inte hade kvantifierats och att det därför inte var nödvändigt att beakta dem i bedömningen av stödet till Le Levant. |
| --- | --- |

—

När det gäller effekterna för utvecklingen av ögruppens infrastruktur och indirekta effekter i samband med tillkomsten av andra operatörer på kryssningsmarknaden konstaterade kommissionen att de franska myndigheternas påstådda effekter inte hade kvantifierats och att det därför inte var nödvändigt att beakta dem i bedömningen av stödet till Le Levant.

| (128) | Dessa slutsatser grundade sig naturligtvis på de uppgifter kommissionen förfogade över vid tidpunkten för beslutet. Såsom tydligt framgår av domstolens dom till följd av talan om ogiltigförklaring i ovan nämnda mål C-394/01 (43), kunde kommissionen bara grunda sitt beslut på de uppgifter den hade tillgång till i samband med det formella granskningsförfarande som inleddes genom kommissionens beslut av den 2 december 1999, med följd att vissa uppgifter som de franska myndigheterna presenterade först i förfarandet vid domstolen inte beaktades. |
| --- | --- |

(128)

Dessa slutsatser grundade sig naturligtvis på de uppgifter kommissionen förfogade över vid tidpunkten för beslutet. Såsom tydligt framgår av domstolens dom till följd av talan om ogiltigförklaring i ovan nämnda mål C-394/01 (43), kunde kommissionen bara grunda sitt beslut på de uppgifter den hade tillgång till i samband med det formella granskningsförfarande som inleddes genom kommissionens beslut av den 2 december 1999, med följd att vissa uppgifter som de franska myndigheterna presenterade först i förfarandet vid domstolen inte beaktades.

| (129) | I de synpunkter som myndigheterna lämnade in efter kommissionens kompletterande beslut av den 6 december 2006 lämnade de franska myndigheterna och berörda parter uppgifter som kommissionen inte förfogade över när den antog beslut 2001/882/EG och som ger en helt annorlunda bild av de ekonomiska effekterna av Le Levants drift. |
| --- | --- |

(129)

I de synpunkter som myndigheterna lämnade in efter kommissionens kompletterande beslut av den 6 december 2006 lämnade de franska myndigheterna och berörda parter uppgifter som kommissionen inte förfogade över när den antog beslut 2001/882/EG och som ger en helt annorlunda bild av de ekonomiska effekterna av Le Levants drift.

| (130) | När det gäller sysselsättningen framgår det av de franska myndigheternas synpunkter att minst 14 personer från Saint-Pierre-et-Miquelon anställdes ombord på Le Levant från 1999 och fram till den 25 juli 2001. Utöver dessa anställningar till sjöss anställdes personal på land i samband med att lokala leverantörer av varor och tjänster anlitades. De franska myndigheterna beräknar att driften av Le Levant genererade minst 10 arbetstillfällen på land från 1999 och fram till den 25 juli 2001 (44). |
| --- | --- |

(130)

När det gäller sysselsättningen framgår det av de franska myndigheternas synpunkter att minst 14 personer från Saint-Pierre-et-Miquelon anställdes ombord på Le Levant från 1999 och fram till den 25 juli 2001. Utöver dessa anställningar till sjöss anställdes personal på land i samband med att lokala leverantörer av varor och tjänster anlitades. De franska myndigheterna beräknar att driften av Le Levant genererade minst 10 arbetstillfällen på land från 1999 och fram till den 25 juli 2001 (44).

| (131) | Enligt samma uppgifter från de franska myndigheterna genererade användningen av Le Levant 1,66 miljoner EUR i direkta utgifter på Saint-Pierre-et-Miquelon (i samband med proviantering av fartyget, passagerartransporter, etc.) under perioden 1999–2001 (45). |
| --- | --- |

(131)

Enligt samma uppgifter från de franska myndigheterna genererade användningen av Le Levant 1,66 miljoner EUR i direkta utgifter på Saint-Pierre-et-Miquelon (i samband med proviantering av fartyget, passagerartransporter, etc.) under perioden 1999–2001 (45).

| (132) | I motsats till de uppgifter kommissionen förfogade över 2001 kan det alltså utifrån dessa uppgifter konstateras en kvantifierbar effekt i form av skapade arbetstillfällen. Effekten kan inte anses vara försumbar med tanke på den snäva arbetsmarknaden inom territoriet eller när man ställer den i relation till antalet arbetssökande (409 personer år 1999) (46). Det framgår också av uppgifterna att de direkta utgifterna på Saint-Pierre-et-Miquelon i samband med driften av Le Levant är ungefär dubbelt så höga som de belopp kommissionen angivit i motiveringen till sitt beslut 2001/882/EG (47). |
| --- | --- |

(132)

I motsats till de uppgifter kommissionen förfogade över 2001 kan det alltså utifrån dessa uppgifter konstateras en kvantifierbar effekt i form av skapade arbetstillfällen. Effekten kan inte anses vara försumbar med tanke på den snäva arbetsmarknaden inom territoriet eller när man ställer den i relation till antalet arbetssökande (409 personer år 1999) (46). Det framgår också av uppgifterna att de direkta utgifterna på Saint-Pierre-et-Miquelon i samband med driften av Le Levant är ungefär dubbelt så höga som de belopp kommissionen angivit i motiveringen till sitt beslut 2001/882/EG (47).

| (133) | Utifrån dessa nya uppgifter kan det konstateras att stödet till Le Levant har genererat ekonomiska effekter som förvisso är begränsade, men som likafullt kan bidra till den ekonomiska utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon. |
| --- | --- |

(133)

Utifrån dessa nya uppgifter kan det konstateras att stödet till Le Levant har genererat ekonomiska effekter som förvisso är begränsade, men som likafullt kan bidra till den ekonomiska utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon.

| (134) | De franska myndigheterna har också hävdat att stödet mer generellt kunde bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon och stimulera en nödvändig diversifiering av ögruppens ekonomi. I det avseendet har kommissionen genom granskningsförfarandet kunnat konstatera att Saint-Pierre-et-Miquelons ekonomi fram till 1993 kännetecknades av att ett i det närmaste totalt beroende av det industriella fisket och i andra hand av den offentliga sektorn och offentliga beställningar (48). |
| --- | --- |

(134)

De franska myndigheterna har också hävdat att stödet mer generellt kunde bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon och stimulera en nödvändig diversifiering av ögruppens ekonomi. I det avseendet har kommissionen genom granskningsförfarandet kunnat konstatera att Saint-Pierre-et-Miquelons ekonomi fram till 1993 kännetecknades av att ett i det närmaste totalt beroende av det industriella fisket och i andra hand av den offentliga sektorn och offentliga beställningar (48).

| (135) | Kommissionen medger att ett sådant beroende av ett mycket begränsat antal sysselsättnings- och inkomstkällor kan utgöra ett hinder för regional utveckling. Med tanke på de särskilda geografiska förhållandena på Saint-Pierre-et-Miquelon och ögruppens begränsade inre marknad medger kommissionen att en ekonomisk diversifiering var av godo för dess utveckling och att turismen kunde te sig som ett lockande diversifieringsalternativ då stödet beviljades. Kommissionen godtar också de franska myndigheternas synpunkter att ögruppens begränsade yta minskar möjligheterna att erbjuda långtidsturism, men att det geografiska läget i gengäld lämpar sig väl för en satsning på kryssningsverksamhet. |
| --- | --- |

(135)

Kommissionen medger att ett sådant beroende av ett mycket begränsat antal sysselsättnings- och inkomstkällor kan utgöra ett hinder för regional utveckling. Med tanke på de särskilda geografiska förhållandena på Saint-Pierre-et-Miquelon och ögruppens begränsade inre marknad medger kommissionen att en ekonomisk diversifiering var av godo för dess utveckling och att turismen kunde te sig som ett lockande diversifieringsalternativ då stödet beviljades. Kommissionen godtar också de franska myndigheternas synpunkter att ögruppens begränsade yta minskar möjligheterna att erbjuda långtidsturism, men att det geografiska läget i gengäld lämpar sig väl för en satsning på kryssningsverksamhet.

| (136) | Kommissionen noterar att antalet kryssningsresenärer som besökte ögruppen enligt de franska myndigheternas uppgifter varierade kraftigt åren innan stödåtgärden beviljades och Le Levant togs i drift, men att siffran verkar ha stabiliserats på en relativt hög nivå från och med år 2000 (49). |
| --- | --- |

(136)

Kommissionen noterar att antalet kryssningsresenärer som besökte ögruppen enligt de franska myndigheternas uppgifter varierade kraftigt åren innan stödåtgärden beviljades och Le Levant togs i drift, men att siffran verkar ha stabiliserats på en relativt hög nivå från och med år 2000 (49).

| (137) | Även om dessa bidrag till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon är verkliga kan de te sig blygsamma, i synnerhet i förhållande till stödnivån. Kommissionen anser emellertid att stödets förenlighet med den gemensamma marknaden måste bedömas i förhållande till hur det kan bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon och hur stor snedvridning av handeln mellan medlemsstaterna det riskerar att leda till. I det avseendet anser kommissionen att stödet utan tvekan riskerar att få viss negativ effekt på handeln mellan medlemsstaterna, såsom visades i avsnitt 2.4, men att det ändå är troligt att den effekten blir mycket begränsad med tanke på de särskilda omständigheterna i ärendet. I det sammanhanget noterar kommissionen främst följande förhållanden:






  — | Le Levant har mycket begränsad kapacitet eftersom fartyget endast rymmer 95 passagerare, vilket självklart minskar dess påverkan på marknaden. |
| --- | --- | --- |

(137)

Även om dessa bidrag till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon är verkliga kan de te sig blygsamma, i synnerhet i förhållande till stödnivån. Kommissionen anser emellertid att stödets förenlighet med den gemensamma marknaden måste bedömas i förhållande till hur det kan bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon och hur stor snedvridning av handeln mellan medlemsstaterna det riskerar att leda till. I det avseendet anser kommissionen att stödet utan tvekan riskerar att få viss negativ effekt på handeln mellan medlemsstaterna, såsom visades i avsnitt 2.4, men att det ändå är troligt att den effekten blir mycket begränsad med tanke på de särskilda omständigheterna i ärendet. I det sammanhanget noterar kommissionen främst följande förhållanden:

—

Le Levant har mycket begränsad kapacitet eftersom fartyget endast rymmer 95 passagerare, vilket självklart minskar dess påverkan på marknaden.

| — | Utbudet av kryssningar med Le Levant från Saint-Pierre-et-Miquelon (utanför gemenskapens vatten) var i första hand riktat mot den nordamerikanska marknaden (50), vilket framgår både av de försäljningskanaler CIL upprättat och av ögruppens geografiska läge som ”knutpunkt” för kryssningar (cirka 460 mil från Paris, men bara 2,5 mil från den kanadensiska kusten) (51). |
| --- | --- |

—

Utbudet av kryssningar med Le Levant från Saint-Pierre-et-Miquelon (utanför gemenskapens vatten) var i första hand riktat mot den nordamerikanska marknaden (50), vilket framgår både av de försäljningskanaler CIL upprättat och av ögruppens geografiska läge som ”knutpunkt” för kryssningar (cirka 460 mil från Paris, men bara 2,5 mil från den kanadensiska kusten) (51).

| — | Kommissionen noterar också att inga andra operatörer i gemenskapen erbjuder eller har erbjudit kryssningar från Saint-Pierre-et-Miquelon under den aktuella perioden och att de kryssningsresor som anordnades med Le Levant och som byggde på en kombination av lyx och ovanliga resmål, uppenbarligen endast vände sig till ett mycket smalt segment av kryssningsmarknaden med liten spridning i Europa. |
| --- | --- |

—

Kommissionen noterar också att inga andra operatörer i gemenskapen erbjuder eller har erbjudit kryssningar från Saint-Pierre-et-Miquelon under den aktuella perioden och att de kryssningsresor som anordnades med Le Levant och som byggde på en kombination av lyx och ovanliga resmål, uppenbarligen endast vände sig till ett mycket smalt segment av kryssningsmarknaden med liten spridning i Europa.

| (138) | Med tanke på det föregående konstaterar kommissionen att stödet i fråga kan tänkas bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon genom att skapa arbetstillfällen och bidra till en diversifiering av ekonomin, och att detta bidrag om än blygsamt är viktigare än den snedvridning av handeln mellan medlemsstaterna som stödet riskerar att ge upphov till. |
| --- | --- |

(138)

Med tanke på det föregående konstaterar kommissionen att stödet i fråga kan tänkas bidra till utvecklingen på Saint-Pierre-et-Miquelon genom att skapa arbetstillfällen och bidra till en diversifiering av ekonomin, och att detta bidrag om än blygsamt är viktigare än den snedvridning av handeln mellan medlemsstaterna som stödet riskerar att ge upphov till.

| (139) | Kommissionen konstaterar också att stödet var nödvändigt. Utsikterna till en lönsam drift av fartyget från Saint-Pierre-et-Miquelon enligt den finansieringsplan som godkänts av de franska myndigheterna var sådana att det inte var möjligt att få någon lönsamhet i projektet utan stödet. Projektet att bygga och driva fartyget Le Levant skulle således inte ha kunnat genomföras utan stödet. |
| --- | --- |

(139)

Kommissionen konstaterar också att stödet var nödvändigt. Utsikterna till en lönsam drift av fartyget från Saint-Pierre-et-Miquelon enligt den finansieringsplan som godkänts av de franska myndigheterna var sådana att det inte var möjligt att få någon lönsamhet i projektet utan stödet. Projektet att bygga och driva fartyget Le Levant skulle således inte ha kunnat genomföras utan stödet.

| (140) | Av ovanstående skäl konstaterar kommissionen att stödet till Le Levant innehåller ett ”inslag av utveckling”. |
| --- | --- |

(140)

Av ovanstående skäl konstaterar kommissionen att stödet till Le Levant innehåller ett ”inslag av utveckling”.

VIII.   SLUTSATSER

| (141) | Kommissionen konstaterar att Frankrike olagligen har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i fördraget. Emellertid anser kommissionen att stödet utgör ett utvecklingsbistånd i den mening som avses i artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG och följaktligen är förenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(141)

Kommissionen konstaterar att Frankrike olagligen har genomfört stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i fördraget. Emellertid anser kommissionen att stödet utgör ett utvecklingsbistånd i den mening som avses i artikel 4.7 i direktiv 90/684/EEG och följaktligen är förenligt med den gemensamma marknaden.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Det statliga stöd som Frankrike har genomfört till förmån för Compagnie des Îles du Levant i samband med byggandet av kryssningsfartyget Le Levant är förenligt med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 20 maj 2008.

På kommissionens vägnar

Neelie KROES

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 380, 31.12.1990, s. 27.

1

(2)  EGT C 33, 5.2.2000, s. 6 och EUT C 23, 1.2.2007, s. 28.

2

(3)  EGT C 33, 5.2.2000, s. 6.

3

(4)  EGT L 327, 12.12.2001, s. 37.

4

(5)  Mål T-34/02, EURL Le Levant 001 mot kommissionen, REG 2006, s. II-267. Frankrike hade tidigare väckt talan om ogiltigförklaring av beslut 2001/882/EG. Talan ogillades av domstolen (dom av den 3 oktober 2002 i mål C-394/01, Frankrike mot kommissionen, REG 2002 s. I-8245).

5

EURL Le Levant 001 mot kommissionen

Frankrike mot kommissionen

(6)  EUT C 23, 1.2.2007, s. 28.

6

(7)  Företaget i fråga har begärt att dess identitet inte ska offentliggöras. I detta beslut kommer företaget därför endast att kallas ”Banken”.

7

(8)  Den utomeuropeiska besittningen Saint-Pierre-et-Miquelon är en ögrupp med en yta på 242 km2 och 6 500 invånare, belägen utanför Kanadas kust (cirka 25 km från Newfoundland).

8

2

(9)  CIL är ett dotterbolag som till 100 procent kontrolleras av CIP. CIP påtar sig i form av en garanti det fulla betalningsansvaret för CIL:s åtaganden i samband med finansieringen av Le Levant. Kommissionen konstaterar dock att det inte finns anledning att göra åtskillnad mellan dessa båda enheter, och CIP och CIL kommer fortsättningsvis att vara synonyma i detta beslut.

9

(10)  När det gäller händelser som inträffade före eurons införande har beloppen i franska franc konverterats till euro till en rent indikativ kurs på 1 EUR = 6,5 FRF.

10

(11)  Det framgår till exempel av den dokumentation som marknadsförarna av projektet ”Le Levant” lämnade till den franska börstransaktionskommissionen (Commission des opération de bourse, nedan kallad COB) att ägarna ”...i teorin kommer att återinvestera så gott som hela skattebesparingen, genom årliga kapitalökningar i de andelsägande bolagen. Dessa kapitalökningar ska genomföras så att likviditetsbalansen i bolagen kan bevaras, dock utan att lämna några överskott”. När det gäller likviditeten i de andelsägande bolagen framgår det av ”samägandebolagets beräknade rörelseresultat”, som bifogas den dokumentation som lämnats till COB, att det beräknade rörelseresultatet var negativt för varje år under perioden 1996–2003.

11

Commission des opération de bourse

COB

(12)  Bankens och CIP:s ansökan om godkännande av den 19 augusti 1996 (nedan kallad ansökan om godkännande), sidorna 21–22.

12

ansökan om godkännande

(13)  Bortsett från två enmansbolag med begränsat ansvar som av tekniska skäl inte kunnat strykas men som inte bedrivit någon verksamhet sedan den 2 januari 2004.

13

(14)  I fråga om Paul-lagen hänvisas till kommissionens beslut av den 3 december 2001 (EGT C 30, 2.2.2002, s. 13) och i fråga om Girardin-lagen till kommissionens beslut av den 11 november 2003 (EUT C 16, 22.1.2004, s. 24).

14

(15)  Kommissionens beslut 1999/719/EG av den 30 mars 1999 om det statsstöd som Frankrike planerar att bevilja som utvecklingsbistånd för försäljningen av två kryssningsfartyg byggda vid Chantiers de l’Atlantique för Renaissance Financial som skulle bedriva verksamhet med fartygen i franska Polynesien (EGT L 292, 13.11.1999, s. 23).

15

(16)  Domstolens dom av den 12 november 1998 i mål C-415/96, Spanien mot kommissionen, REG 1998, s. I-6993, punkt 32.

16

Spanien mot kommissionen

(17)  Se i detta sammanhang domstolens dom i ovan nämnda mål C-415/96, i synnerhet punkterna 33 och 34.

17

(18)  Se till exempel domstolens dom av den 10 januari 2006 i mål C-222/04, Ministero dell’Economia e delle Finanze mot Cassa di Risparmio di Firenze, REG 2006 s. I-289, punkt 129.

18

Ministero dell’Economia e delle Finanze mot Cassa di Risparmio di Firenze

(19)  Ansökan om godkännande, sidan 11.

19

(20)  Ansökan om godkännande, sidorna 11 och 15.

20

(21)  Se informationsrapporten från den franska statens kommitté för finanser, budgetkontroll och räkenskaper angående skattebefrielse i utomeuropeiska departement och territorier (franska senaten, ordinarie sammanträde 2002–2003, rapport nro 51, fogat som bilaga till protokollet från sammanträdet den 7 november 2003).

21

o

(22)  EGT C 279, 25.10.1995, s. 3.

22

(23)  Ovan nämnda beslut 1999/719/EG.

23

(24)  EGT C 307, 7.10.1998, s. 6.

24

(25)  Detta förfarande stöds för övrigt genom kommissionens senare praxis i målet om de så kallade ”skattemässigt gynnade ekonomiska intressegrupperingarna”: kommissionens beslut 2007/256/EG av den 20 december 2006 om den stödordning som Frankrike har genomfört enligt artikel 39 CA i den allmänna skattelagstiftningen (EUT L 112, 30.4.2007, s. 41), punkterna 101–103.

25

(26)  Se exempelvis ovan nämnda dom i målet Cassa di Risparmio, punkterna 107 och 108.

26

Cassa di Risparmio

(27)  Ovan nämnda dom i målet Cassa di Risparmio, punkterna 109–114.

27

Cassa di Risparmio

(28)  Förvaltningsuppdraget för bolaget för samägande av fartyget Le Levant, bilaga 4 i de handlingar som inlämnats till börstransaktionskommissionen (nedan kallat förvaltningsuppdraget).

28

förvaltningsuppdraget

(29)  Ur broschyren ”Bli andelsägare i kryssningsfartyget Le Levant”, som ingår i den dokumentation som har överlämnats till COB.

29

Le Levant

(30)  Idem. Enligt fransk sjöfartsrätt medför inte det faktum att någon är delägare i ett fartyg att denne per automatik benämns skeppsredare. Det medför endast ett antagande, som kan bekräftas eller motbevisas mot bakgrund av de förvaltningsåtgärder som vidtas för fartyget i fråga, i syfte att via dessa åtgärder (utnämning av kapten, ansvar för förvaltningen av fartyget till sjöss och/eller den kommersiella förvaltningen) fastställa vem som är fartygets operatör (den ändrade lagen nr 69–8 av den 3 januari 1969 om rederiverksamhet och försäljning av fartyg, artiklarna 1–2).

30

(31)  Se exempelvis domstolens domar av den 26 september 1996 i mål C-241/94, Frankrike mot kommissionen, REG 1996, s. I-4551, och av den 1 december 1998 i mål C-200/97, Ecotrade mot Altiforni e Ferriere di Servola, REG 1998, s. I-7907.

31

Frankrike mot kommissionen

Ecotrade mot Altiforni e Ferriere di Servola

(32)  Se i detta sammanhang domstolens dom i mål T-308/00, Salzgitter mot kommissionen, REG 2004, s. II-1933, punkt 38.

32

Salzgitter mot kommissionen

(33)  Se skäl 10.

33

(34)  Se domen av den 19 september 2000 i mål C-156/98, Tyskland mot kommissionen, REG s. I-6857, punkt 30, och ovan nämnda rättspraxis.

34

Tyskland mot kommissionen

(35)  Se bland annat domstolens dom av den 17 september 1980 i mål 730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1979, s. 2671, punkterna 11–12.

35

Philip Morris mot kommissionen

(36)  Domstolen dom av den 21 mars 1990 i mål C-142/87, Belgien mot kommissionen, REG 1990, s. I-959, punkt 35.

36

Belgien mot kommissionen

(37)  Se det kompletterande beslutet av den 6 december 2006, punkt 72.

37

(38)  Direktiv 90/684/EEG upphörde att gälla den 31 december 1997. Direktivet är ändå fortsatt relevant för att analysera det aktuella ärendet med tanke på att bestämmelserna i det var i kraft vid den tidpunkt då stödet beviljades, i enlighet med kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (EGT C 119, 22.5.2002, s. 22).

38

(39)  Domstolens dom av den 18 maj 1993 i de förenade målen C-356/90 och C-180/91, Belgien mot kommissionen, REG 1993, s. I-2323, punkt 14.

39

Belgien mot kommissionen

(40)  Domstolens dom av den 5 oktober 1994 i mål C-400/92, Tyskland mot kommissionen, REG 1994, s. I-4701.

40

Tyskland mot kommissionen

(41)  Denna analys överensstämmer med den som gjordes i det ovan nämnda målet ”Renaissance”.

41

(42)  Beslut 2001/882/EG, punkt 33.

42

(43)  Se fotnot nr 5.

43

(44)  Enligt de franska myndigheterna anställdes mellan 14 och 16 personer från Saint-Pierre-et-Miquelon ombord under de fem första åren då ”Le Levant” var i drift, det vill säga 1999–2003. Under samma period genererade användningen av ”Le Levant” 11–12 arbetstillfällen på land. Av rättssäkerhetsskäl kommer kommissionen emellertid i detta beslut endast att beakta uppgifter avseende perioden som föregår beslut 2001/882/EG. Kommissionen kommer likaså endast att beakta det lägsta angivna antalet arbetstillfällen.

44

(45)  Perioden omfattar hela år 2001. Upplysningsvis kan det noteras att de franska myndigheterna beräknar utgifterna som direkt genereras av Le Levant för 2002 och 2003 till 1,66 miljoner EUR per år, vilket motsvarar 3,4 miljoner EUR för Le Levants första femårsperiod i drift.

45

(46)  Antal arbetssökande den 31 december 1999 (rapporten ”Saint-Pierre-et-Miquelon 1999” från Institut d’émission des départements d’outremer).

46

(47)  För perioden 1999–2001 uppgick de till cirka 1,66 miljoner EUR, att jämföra med kommissionens beräknade belopp på cirka 0,84 miljoner EUR (5,52 miljoner FRF) i beslut 2001/882/EG.

47

(48)  År 1999 svarade bygg- och anläggningssektorn och fiskerisektorn, som båda har ett betydande inslag av statligt stöd, för 63,8 procent av sysselsättningen. Statstjänstemännen utgjorde 25,8 procent av den förvärvsarbetande befolkningen (rapporten ”Saint-Pierre-et-Miquelon 1999” från Institut d’émission des départements d’outremer).

48

(49)  Antalet kryssningsresenärer uppgick till 2 134 för 1995, 820 för 1996, 785 för 1997, 2 123 för 1997, 2 123 för 1998, 428 för 1999, och steg till 3 242 år 2000 och 2 474 år 2001. Man kan dessutom konstatera att nivån varit stabil under hela den period då Le Levant varit i drift och uppgick till 5 120 resenärer år 2002 och 3 022 år 2003.

49

(50)  Det framgår av den begäran om godkännande som Banken och CIL lämnat till de franska myndigheterna att projektet ”Le Levant” var starkt beroende av ”de kontakter som knutits mellan CIP och Travel Dynamics [...] en amerikansk researrangör som specialiserat sig på kryssningsresor”. CIP betonar att projektet ”Le Levant” utarbetats med utgångspunkt i tidigare erfarenheter från bolagets första fartyg, Le Ponant, vars ”i huvudsak amerikanska... kundkrets...nu till största delen härrör från det partnerskap som etablerats med Travel Dynamics”. CIP tillägger att man visat att man ”klarade att locka en nordamerikansk kundkrets till ett franskt fartyg...”. Det framgår också av rapporten från Institut d’émission d’outre-mer (”Saint-Pierre-et-Miquelon 1999”, sidan 37) att resmålet 1999 såldes av elva nordamerikanska researrangörer att jämföra med endast två franska.

50

(51)  Kommissionen har redan konstaterat att kryssningsmarknaden i huvudsak är en nationell marknad, i sitt beslut 2003/66/EG av den 24 juli 2002 om att en koncentration är förenlig med den gemensamma marknaden och EES-avtalets funktion (mål COMP/M.2706 – Carnival Corporation/P & O Princess) (EUT L 248, 30.9.2003, s. 1).

51

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/35

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 10 september 2008

om avslutande av undersökningsförfarandet rörande de åtgärder som Republiken Korea infört beträffande import av kosmetiska produkter, parfym och hygienprodukter samt distribution av och reklam för dessa

[delgivet med nr K(2008) 4837]

(2008/747/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 3286/94 av den 22 december 1994 om fastställande av gemenskapsförfaranden på den gemensamma handelspolitikens område i syfte att säkerställa gemenskapens rättigheter enligt internationella handelsregler, särskilt regler som fastställts av Världshandelsorganisationen (WTO) (1), särskilt artikel 11.1, och

av följande skäl:

A.   BAKGRUND

| (1) | Den 2 april 1998 lämnade Colipa (European Cosmetic, Toiletry and Perfumery Association) in ett klagomål i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 3286/94 (nedan kallad förordningen) på uppdrag av de av sina medlemmar som exporterar, eller skulle vilja exportera, till Sydkorea. |
| --- | --- |

(1)

Den 2 april 1998 lämnade Colipa (European Cosmetic, Toiletry and Perfumery Association) in ett klagomål i enlighet med artikel 4 i förordning (EG) nr 3286/94 (nedan kallad förordningen) på uppdrag av de av sina medlemmar som exporterar, eller skulle vilja exportera, till Sydkorea.

| (2) | I klagomålet hävdade man att försäljningen i Sydkorea av kosmetiska produkter från gemenskapen förhindrades genom diverse handelshinder i den mening som avses i artikel 2.1 i förordningen. Följande handelshinder påstods förekomma:






  a) | Förfarande för bedömning av överensstämmelse där testerna av importerade kosmetiska produkter måste utföras av de sydkoreanska myndigheterna, i Sydkorea. |
| --- | --- | --- |

(2)

I klagomålet hävdade man att försäljningen i Sydkorea av kosmetiska produkter från gemenskapen förhindrades genom diverse handelshinder i den mening som avses i artikel 2.1 i förordningen. Följande handelshinder påstods förekomma:

a)

Förfarande för bedömning av överensstämmelse där testerna av importerade kosmetiska produkter måste utföras av de sydkoreanska myndigheterna, i Sydkorea.

| b) | Betungande administrativ spårning av produkter, som även omfattade att ge den sydkoreanska branschorganisationen känslig affärsinformation. |
| --- | --- |

b)

Betungande administrativ spårning av produkter, som även omfattade att ge den sydkoreanska branschorganisationen känslig affärsinformation.

| c) | Diskriminerande förfarande för tillstånd till reklam. |
| --- | --- |

c)

Diskriminerande förfarande för tillstånd till reklam.

| d) | Andra handelsbruk: märkningsförfaranden, vägran att erkänna EU:s förteckning över beståndsdelar i kosmetiska produkter, förbud mot gåvor vid köp och vissa svårigheter beträffande reklam. |
| --- | --- |

d)

Andra handelsbruk: märkningsförfaranden, vägran att erkänna EU:s förteckning över beståndsdelar i kosmetiska produkter, förbud mot gåvor vid köp och vissa svårigheter beträffande reklam.

| (3) | Klaganden hävdade också att dessa handelsbruk förorsakade negativa handelseffekter i den mening som avses i artikel 2.4 i förordningen. |
| --- | --- |

(3)

Klaganden hävdade också att dessa handelsbruk förorsakade negativa handelseffekter i den mening som avses i artikel 2.4 i förordningen.

| (4) | Kommissionen beslutade därför, efter samråd med den rådgivande kommitté som inrättats genom förordningen, att det fanns tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av ett undersökningsförfarande för att undersöka de rättsliga och faktiska frågorna i fallet. Kommissionen inledde följaktligen ett undersökningsförfarande den 19 maj 1998 (2). |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen beslutade därför, efter samråd med den rådgivande kommitté som inrättats genom förordningen, att det fanns tillräcklig bevisning för att motivera inledandet av ett undersökningsförfarande för att undersöka de rättsliga och faktiska frågorna i fallet. Kommissionen inledde följaktligen ett undersökningsförfarande den 19 maj 1998 (2).

B.   RESULTATEN FRÅN UNDERSÖKNINGEN

| (5) | Slutsatsen från undersökningen var 1999 att förfarandet för bedömning av överensstämmelse var både diskriminerande och mer betungande än nödvändigt, och därför bröt mot artikel 5.1.1 och 5.1.2 i WTO-avtalet om tekniska handelshinder, huvudsakligen för att sydkoreanska produkter, i motsats till importerade kosmetiska produkter, inte behövde genomgå något godkännandeförfarande innan de släpptes ut på marknaden. Man fann att den obligatoriska dokumentationen för administrativ spårning av produkter skapade onödigt administrativt dubbelarbete för importörerna och därför stred mot artikel 5.1.2 i WTO-avtalet om tekniska handelshinder. När det gäller reklamreglerna för kosmetiska produkter fann kommissionen ingen bevisning för att lagstiftningen eller tillämpningen av den var diskriminerande. Slutligen, när det gäller övriga handelsbruk som nämns i klagomålet, hade de sydkoreanska bestämmelserna om märkning redan ändrats och EU-förteckningen erkänts. Det gick inte att invända mot de sydkoreanska reglerna för gåvor vid köp, eftersom även vissa medlemsstater hade ett totalförbud. Man drog också slutsatsen att vissa av de undersökta åtgärderna kumulativt hade förorsakat eller riskerade att förorsaka negativa handelseffekter i den mening som avses i artikel 2.4 i förordningen. |
| --- | --- |

(5)

Slutsatsen från undersökningen var 1999 att förfarandet för bedömning av överensstämmelse var både diskriminerande och mer betungande än nödvändigt, och därför bröt mot artikel 5.1.1 och 5.1.2 i WTO-avtalet om tekniska handelshinder, huvudsakligen för att sydkoreanska produkter, i motsats till importerade kosmetiska produkter, inte behövde genomgå något godkännandeförfarande innan de släpptes ut på marknaden. Man fann att den obligatoriska dokumentationen för administrativ spårning av produkter skapade onödigt administrativt dubbelarbete för importörerna och därför stred mot artikel 5.1.2 i WTO-avtalet om tekniska handelshinder. När det gäller reklamreglerna för kosmetiska produkter fann kommissionen ingen bevisning för att lagstiftningen eller tillämpningen av den var diskriminerande. Slutligen, när det gäller övriga handelsbruk som nämns i klagomålet, hade de sydkoreanska bestämmelserna om märkning redan ändrats och EU-förteckningen erkänts. Det gick inte att invända mot de sydkoreanska reglerna för gåvor vid köp, eftersom även vissa medlemsstater hade ett totalförbud. Man drog också slutsatsen att vissa av de undersökta åtgärderna kumulativt hade förorsakat eller riskerade att förorsaka negativa handelseffekter i den mening som avses i artikel 2.4 i förordningen.

C.   UTVECKLINGEN EFTER UNDERSÖKNINGENS SLUT

| (6) | Efter undersökningen enades man genom skriftväxling i slutet av juli 1999 om att testerna av importerade kosmetiska produkter skulle avskaffas. |
| --- | --- |

(6)

Efter undersökningen enades man genom skriftväxling i slutet av juli 1999 om att testerna av importerade kosmetiska produkter skulle avskaffas.

| (7) | Under tiden antog Sydkorea ny lagstiftning om tillverkning, distribution och försäljning av kosmetiska produkter, där en ny kategori av kosmetiska produkter (”funktionella” kosmetiska produkter) skapades, för vilken strängare förfaranden fastställdes än för ”vanliga” kosmetiska produkter. Kommissionen antog ett beslut om att upphäva förfarandet enligt handelshindersförordningen (3) för att övervaka funktionen hos och tillämpningen av de nya bestämmelserna om kosmetiska produkter. Den preliminära slutsatsen av utvärderingen av de nya bestämmelserna 2000 var att de var alltför betungande och potentiellt handelsbegränsande. |
| --- | --- |

(7)

Under tiden antog Sydkorea ny lagstiftning om tillverkning, distribution och försäljning av kosmetiska produkter, där en ny kategori av kosmetiska produkter (”funktionella” kosmetiska produkter) skapades, för vilken strängare förfaranden fastställdes än för ”vanliga” kosmetiska produkter. Kommissionen antog ett beslut om att upphäva förfarandet enligt handelshindersförordningen (3) för att övervaka funktionen hos och tillämpningen av de nya bestämmelserna om kosmetiska produkter. Den preliminära slutsatsen av utvärderingen av de nya bestämmelserna 2000 var att de var alltför betungande och potentiellt handelsbegränsande.

| (8) | Efter en rad diskussioner med de sydkoreanska myndigheterna gjordes betydande framsteg genom att den sydkoreanska livsmedels- och läkemedelsmyndigheten (KFDA) gjorde två på varandra följande ändringar av kontrollreglerna för funktionella kosmetiska produkter. Ändringen från 2003 medförde vissa förbättringar i kontrollen av funktionella kosmetiska produkter genom att in vivo -testdata godtogs, effektivitetsdata för hela produktsammansättningen (i stället för data för särskilda aktiva beståndsdelar) godtogs, vissa produkter undantogs från effektivitetskontroll och specificeringen av beståndsdelar förbättrades. Genom ändringen från 2004 upphävdes kravet på stabilitetsdata, förbättrades specificeringen av beståndsdelar ytterligare och upprättades en förteckning över ett antal aktiva beståndsdelar som undantogs från effektivitetskontroll. |
| --- | --- |

(8)

Efter en rad diskussioner med de sydkoreanska myndigheterna gjordes betydande framsteg genom att den sydkoreanska livsmedels- och läkemedelsmyndigheten (KFDA) gjorde två på varandra följande ändringar av kontrollreglerna för funktionella kosmetiska produkter. Ändringen från 2003 medförde vissa förbättringar i kontrollen av funktionella kosmetiska produkter genom att in vivo -testdata godtogs, effektivitetsdata för hela produktsammansättningen (i stället för data för särskilda aktiva beståndsdelar) godtogs, vissa produkter undantogs från effektivitetskontroll och specificeringen av beståndsdelar förbättrades. Genom ändringen från 2004 upphävdes kravet på stabilitetsdata, förbättrades specificeringen av beståndsdelar ytterligare och upprättades en förteckning över ett antal aktiva beståndsdelar som undantogs från effektivitetskontroll.

| (9) | Vissa frågor förblev dock olösta, och importörerna av kosmetiska produkter från EU kunde inte dra nytta av merparten av de förbättringar som ändringarna medförde, på grund av KFDA:s strikta tolkning och tillämpning av de sydkoreanska bestämmelserna. |
| --- | --- |

(9)

Vissa frågor förblev dock olösta, och importörerna av kosmetiska produkter från EU kunde inte dra nytta av merparten av de förbättringar som ändringarna medförde, på grund av KFDA:s strikta tolkning och tillämpning av de sydkoreanska bestämmelserna.

| (10) | Efter fyra år av fortsatta diskussioner har de sydkoreanska myndigheterna till slut gått med på att avlägsna de kvarstående hinder för import och försäljning av kosmetiska produkter från EU i Sydkorea som orsakades av tillämpningen av de sydkoreanska bestämmelserna. Åtagandena består särskilt i följande: a) Avgörande från fall till fall (som kan omprövas), och med hänsyn till produkten som helhet, av om en kosmetisk produkts märkning ger konsumenten intryck av att det handlar om en funktionell kosmetisk produkt (som alltså är föremål för effektivitetskontroll). b) Erkännande av jämförelsetester av typen ”före och efter” på färdiga produkter (jämfört med det tidigare kravet på jämförelsetester med placebo). c) Mindre betungande förfaranden för registrering och kontroll på marknaden av antirynkprodukter. d) Undantag från kravet på effektivitetsdata för produkter i samma linje. e) Ökad öppenhet i fråga om godkännandet av aktiva beståndsdelar i funktionella kosmetiska produkter. f) När det gäller tullklarering av importerade kosmetiska produkter, avskaffande av kravet på att ge känsliga uppgifter till den sydkoreanska branschorganisationen och åtagande att respektera särskilda tidsfrister. g) Samråd med importörerna i fråga om utarbetande, antagande och tillämpning av lagstiftning och administrativa riktlinjer rörande kosmetiska produkter. Klaganden (Colipa) anser att dessa åtaganden är tillfredsställande. |
| --- | --- |

(10)

Efter fyra år av fortsatta diskussioner har de sydkoreanska myndigheterna till slut gått med på att avlägsna de kvarstående hinder för import och försäljning av kosmetiska produkter från EU i Sydkorea som orsakades av tillämpningen av de sydkoreanska bestämmelserna. Åtagandena består särskilt i följande: a) Avgörande från fall till fall (som kan omprövas), och med hänsyn till produkten som helhet, av om en kosmetisk produkts märkning ger konsumenten intryck av att det handlar om en funktionell kosmetisk produkt (som alltså är föremål för effektivitetskontroll). b) Erkännande av jämförelsetester av typen ”före och efter” på färdiga produkter (jämfört med det tidigare kravet på jämförelsetester med placebo). c) Mindre betungande förfaranden för registrering och kontroll på marknaden av antirynkprodukter. d) Undantag från kravet på effektivitetsdata för produkter i samma linje. e) Ökad öppenhet i fråga om godkännandet av aktiva beståndsdelar i funktionella kosmetiska produkter. f) När det gäller tullklarering av importerade kosmetiska produkter, avskaffande av kravet på att ge känsliga uppgifter till den sydkoreanska branschorganisationen och åtagande att respektera särskilda tidsfrister. g) Samråd med importörerna i fråga om utarbetande, antagande och tillämpning av lagstiftning och administrativa riktlinjer rörande kosmetiska produkter. Klaganden (Colipa) anser att dessa åtaganden är tillfredsställande.

D.   SLUTSATS OCH REKOMMENDATIONER

| (11) | Med hänsyn till ovanstående analys anser kommissionen att undersökningsförfarandet utmynnat i en tillfredsställande situation när det gäller de handelshinder som Colipa gjordes gällande i sitt klagomål. Undersökningsförfarandet bör därför avslutas i enlighet med artikel 11.1 i förordningen. |
| --- | --- |

(11)

Med hänsyn till ovanstående analys anser kommissionen att undersökningsförfarandet utmynnat i en tillfredsställande situation när det gäller de handelshinder som Colipa gjordes gällande i sitt klagomål. Undersökningsförfarandet bör därför avslutas i enlighet med artikel 11.1 i förordningen.

| (12) | Samråd har ägt rum med den rådgivande kommittén om de åtgärder som föreskrivs i detta beslut. |
| --- | --- |

(12)

Samråd har ägt rum med den rådgivande kommittén om de åtgärder som föreskrivs i detta beslut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Härmed avslutas undersökningsförfarandet rörande de åtgärder som Sydkorea infört beträffande import av kosmetiska produkter, parfym och hygienprodukter samt distribution av och reklam för dessa.

Artikel 2

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdad i Bryssel 10 september 2008.

På kommissionens vägnar

Peter MANDELSON

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 349, 31.12.1994, s. 71.

1

(2)  EGT C 154, 19.5.1998, s. 12.

2

(3)  EGT L 4, 9.1.2001, s. 29.

3

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/37 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/37

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 18 september 2008

om att inte ta upp triflumizol i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG och om återkallande av godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller detta ämne

[delgivet med nr K(2008) 5075]

(Text av betydelse för EES)

(2008/748/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (1), särskilt artikel 8.2 fjärde stycket, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG får en medlemsstat under en period av tolv år efter anmälan av det direktivet godkänna att växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som inte är upptagna i bilaga I till det direktivet och som fanns på marknaden två år efter anmälan av direktivet släpps ut på marknaden under den tid som dessa ämnen successivt undersöks inom ramen för ett arbetsprogram. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG får en medlemsstat under en period av tolv år efter anmälan av det direktivet godkänna att växtskyddsmedel som innehåller verksamma ämnen som inte är upptagna i bilaga I till det direktivet och som fanns på marknaden två år efter anmälan av direktivet släpps ut på marknaden under den tid som dessa ämnen successivt undersöks inom ramen för ett arbetsprogram.

| (2) | Kommissionens förordningar (EG) nr 451/2000 (2) och (EG) nr 1490/2002 (3) innehåller närmare bestämmelser om genomförandet av den tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG och en förteckning över de verksamma ämnen som ska bedömas för att eventuellt tas upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. I den förteckningen ingår triflumizol. |
| --- | --- |

(2)

Kommissionens förordningar (EG) nr 451/2000 (2) och (EG) nr 1490/2002 (3) innehåller närmare bestämmelser om genomförandet av den tredje etappen i det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i direktiv 91/414/EEG och en förteckning över de verksamma ämnen som ska bedömas för att eventuellt tas upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. I den förteckningen ingår triflumizol.

| (3) | Effekterna av triflumizol på människors hälsa och på miljön har bedömts i enlighet med förordningarna (EG) nr 451/2000 och (EG) nr 1490/2002 för ett antal av de användningsområden som anmälaren föreslagit. I dessa förordningar utses dessutom de rapporterande medlemsstater som i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 451/2000 ska lämna relevanta bedömningsrapporter och rekommendationer till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa). För triflumizol var den rapporterande medlemsstaten Nederländerna och alla relevanta upplysningar lämnades den 4 januari 2006. |
| --- | --- |

(3)

Effekterna av triflumizol på människors hälsa och på miljön har bedömts i enlighet med förordningarna (EG) nr 451/2000 och (EG) nr 1490/2002 för ett antal av de användningsområden som anmälaren föreslagit. I dessa förordningar utses dessutom de rapporterande medlemsstater som i enlighet med artikel 8.1 i förordning (EG) nr 451/2000 ska lämna relevanta bedömningsrapporter och rekommendationer till Europeiska myndigheten för livsmedelssäkerhet (Efsa). För triflumizol var den rapporterande medlemsstaten Nederländerna och alla relevanta upplysningar lämnades den 4 januari 2006.

| (4) | Kommissionen har undersökt triflumizol i enlighet med artikel 11a i förordning (EG) nr 1490/2002. Medlemsstaterna och kommissionen granskade ett utkast till granskningsrapport för ämnet i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och rapporten färdigställdes slutgiltigt den 20 maj 2008 som kommissionens granskningsrapport. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen har undersökt triflumizol i enlighet med artikel 11a i förordning (EG) nr 1490/2002. Medlemsstaterna och kommissionen granskade ett utkast till granskningsrapport för ämnet i ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa, och rapporten färdigställdes slutgiltigt den 20 maj 2008 som kommissionens granskningsrapport.

| (5) | Kommitténs undersökning av det verksamma ämnet, där hänsyn togs till medlemsstaternas synpunkter, visade att det finns tydliga indikationer på att ämnet kan väntas ha skadliga effekter på människors hälsa, särskilt när det gäller personer som hanterar växtskyddsmedlet, eftersom exponeringen är mer än 100 % över godtagbar användarexponering (AOEL). |
| --- | --- |

(5)

Kommitténs undersökning av det verksamma ämnet, där hänsyn togs till medlemsstaternas synpunkter, visade att det finns tydliga indikationer på att ämnet kan väntas ha skadliga effekter på människors hälsa, särskilt när det gäller personer som hanterar växtskyddsmedlet, eftersom exponeringen är mer än 100 % över godtagbar användarexponering (AOEL).

| (6) | Kommissionen uppmanade anmälaren att inkomma med synpunkter på resultatet av undersökningen av triflumizol och att meddela om ansökan om att få ämnet godkänt vidhölls. Anmälaren inkom med synpunkter som har granskats omsorgsfullt. Trots de argument som anmälaren lade fram kunde frågorna emellertid inte avföras, och bedömningar på grundval av inlämnade uppgifter som granskats har inte visat att växtskyddsmedel som innehåller triflumizol, under föreslagna användningsvillkor, generellt uppfyller kraven i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen uppmanade anmälaren att inkomma med synpunkter på resultatet av undersökningen av triflumizol och att meddela om ansökan om att få ämnet godkänt vidhölls. Anmälaren inkom med synpunkter som har granskats omsorgsfullt. Trots de argument som anmälaren lade fram kunde frågorna emellertid inte avföras, och bedömningar på grundval av inlämnade uppgifter som granskats har inte visat att växtskyddsmedel som innehåller triflumizol, under föreslagna användningsvillkor, generellt uppfyller kraven i artikel 5.1 a och b i direktiv 91/414/EEG.

| (7) | Triflumizol bör därför inte tas upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG. |
| --- | --- |

(7)

Triflumizol bör därför inte tas upp i bilaga I till direktiv 91/414/EEG.

| (8) | Åtgärder bör vidtas för att se till att beviljade godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller triflumizol dras tillbaka inom en föreskriven period och inte förnyas samt att inga nya godkännanden beviljas för sådana produkter. |
| --- | --- |

(8)

Åtgärder bör vidtas för att se till att beviljade godkännanden för växtskyddsmedel som innehåller triflumizol dras tillbaka inom en föreskriven period och inte förnyas samt att inga nya godkännanden beviljas för sådana produkter.

| (9) | Om medlemsstaterna beviljar tidsbegränsade anstånd för att kvarvarande lager av växtskyddsmedel som innehåller triflumizol ska kunna omhändertas, lagras, släppas ut på marknaden och användas bör den perioden begränsas till högst 12 månader så att de kvarvarande lagren kan användas under ytterligare en odlingssäsong, vilket betyder att lantbrukarna har tillgång till växtskyddsmedel som innehåller triflumizol i 18 månader efter antagandet av detta beslut. |
| --- | --- |

(9)

Om medlemsstaterna beviljar tidsbegränsade anstånd för att kvarvarande lager av växtskyddsmedel som innehåller triflumizol ska kunna omhändertas, lagras, släppas ut på marknaden och användas bör den perioden begränsas till högst 12 månader så att de kvarvarande lagren kan användas under ytterligare en odlingssäsong, vilket betyder att lantbrukarna har tillgång till växtskyddsmedel som innehåller triflumizol i 18 månader efter antagandet av detta beslut.

| (10) | Detta beslut påverkar inte inlämnandet av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG och kommissionens förordning (EG) nr 33/2008 av den 17 januari 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/414/EEG i fråga om ett ordinarie och ett påskyndat förfarande för bedömning av verksamma ämnen som omfattades av det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i det direktivet men som inte införts i dess bilaga I (4) om att ta upp triflumizol i bilaga I till det direktivet. |
| --- | --- |

(10)

Detta beslut påverkar inte inlämnandet av en ansökan i enlighet med artikel 6.2 i direktiv 91/414/EEG och kommissionens förordning (EG) nr 33/2008 av den 17 januari 2008 om tillämpningsföreskrifter för rådets direktiv 91/414/EEG i fråga om ett ordinarie och ett påskyndat förfarande för bedömning av verksamma ämnen som omfattades av det arbetsprogram som avses i artikel 8.2 i det direktivet men som inte införts i dess bilaga I (4) om att ta upp triflumizol i bilaga I till det direktivet.

| (11) | De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa. |
| --- | --- |

(11)

De åtgärder som föreskrivs i detta beslut är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för livsmedelskedjan och djurhälsa.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Triflumizol ska inte tas upp som verksamt ämne i bilaga I till rådets direktiv 91/414/EEG.

Artikel 2

Medlemsstaterna ska se till

| a) | att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller triflumizol återkallas från och med den 18 mars 2009, |
| --- | --- |

a)

att godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller triflumizol återkallas från och med den 18 mars 2009,

| b) | att inga godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller triflumizol beviljas eller förnyas från och med dagen för offentliggörandet av detta beslut. |
| --- | --- |

b)

att inga godkännanden av växtskyddsmedel som innehåller triflumizol beviljas eller förnyas från och med dagen för offentliggörandet av detta beslut.

Artikel 3

Alla eventuella anstånd som medlemsstaterna beviljar i enlighet med artikel 4.6 i direktiv 91/414/EEG ska vara så kortvariga som möjligt och upphöra senast den 18 mars 2010.

Artikel 4

Detta beslut riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Bryssel den 18 september 2008.

På kommissionens vägnar

Androulla VASSILIOU

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1.

1

(2)  EGT L 55, 29.2.2000, s. 25.

2

(3)  EGT L 224, 21.8.2002, s. 23.

3

(4)  EUT L 15, 18.1.2008, s. 5.

4

---

III Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING V I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/39 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/39

---

RÅDETS GEMENSAMMA ÅTGÄRD 2008/749/GUSP

av den 19 september 2008

om Europeiska unionens militära samordningsåtgärd till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution 1816 (2008) (EU NAVCO)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA GEMENSAMMA ÅTGÄRD

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 14, artikel 25 tredje stycket och artikel 28.3, och

av följande skäl:

| (1) | I sin resolution 1816 (2008) om situationen i Somalia, vilken antogs den 2 juni 2008, uttryckte FN:s säkerhetsråd sin oro över det hot som piratdåd och väpnade rån mot fartyg utgör mot humanitära hjälpsändningar i Somalia, mot säkerheten på sjöhandelsvägar och mot den internationella sjöfarten. Säkerhetsrådet uppmanade särskilt de stater som önskar begagna sig av sjöhandelsvägarna utanför de somaliska kusterna att, i samarbete med den federala övergångsregeringen, stärka och samordna de åtgärder som vidtas för att avskräcka från piratdåd och väpnade rån till havs. Säkerhetsrådet bemyndigade de stater som samarbetar med den federala övergångsregeringen och vilkas namn denna i förväg meddelat FN:s generalsekreterare att, för en period på sex månader från och med antagandet av resolutionen, resa in på Somalias territorialvatten och använda alla nödvändiga medel för att stävja piratdåd och väpnade rån till havs, i enlighet med tillämplig internationell rätt. Säkerhetsrådet begärde vidare att medverkande stater sinsemellan ska samordna de åtgärder som de vidtar med tillämpning av ovannämnda bestämmelser. |
| --- | --- |

(1)

I sin resolution 1816 (2008) om situationen i Somalia, vilken antogs den 2 juni 2008, uttryckte FN:s säkerhetsråd sin oro över det hot som piratdåd och väpnade rån mot fartyg utgör mot humanitära hjälpsändningar i Somalia, mot säkerheten på sjöhandelsvägar och mot den internationella sjöfarten. Säkerhetsrådet uppmanade särskilt de stater som önskar begagna sig av sjöhandelsvägarna utanför de somaliska kusterna att, i samarbete med den federala övergångsregeringen, stärka och samordna de åtgärder som vidtas för att avskräcka från piratdåd och väpnade rån till havs. Säkerhetsrådet bemyndigade de stater som samarbetar med den federala övergångsregeringen och vilkas namn denna i förväg meddelat FN:s generalsekreterare att, för en period på sex månader från och med antagandet av resolutionen, resa in på Somalias territorialvatten och använda alla nödvändiga medel för att stävja piratdåd och väpnade rån till havs, i enlighet med tillämplig internationell rätt. Säkerhetsrådet begärde vidare att medverkande stater sinsemellan ska samordna de åtgärder som de vidtar med tillämpning av ovannämnda bestämmelser.

| (2) | I sina slutsatser av den 26 maj 2008 uttryckte rådet sin oro över att piratdåden utanför Somalias kust har intensifierats, vilket äventyrar humanitära insatser och internationell sjöfart i regionen samt bidrar till fortsatta överträdelser av FN:s vapenembargo. Rådet lovordade även de strukturerade initiativ som tagits av en del EU-medlemsstater för att skydda Världslivsmedelsprogrammets fartyg. Rådet framhöll nödvändigheten av att det internationella samfundet i högre grad deltar i dessa eskorter för att säkerställa leveranserna av humanitärt stöd till Somalias befolkning. |
| --- | --- |

(2)

I sina slutsatser av den 26 maj 2008 uttryckte rådet sin oro över att piratdåden utanför Somalias kust har intensifierats, vilket äventyrar humanitära insatser och internationell sjöfart i regionen samt bidrar till fortsatta överträdelser av FN:s vapenembargo. Rådet lovordade även de strukturerade initiativ som tagits av en del EU-medlemsstater för att skydda Världslivsmedelsprogrammets fartyg. Rådet framhöll nödvändigheten av att det internationella samfundet i högre grad deltar i dessa eskorter för att säkerställa leveranserna av humanitärt stöd till Somalias befolkning.

| (3) | Rådet uppmanade den 16 juni 2008 rådets generalsekretariat och kommissionen att undersöka tänkbara alternativ för att genomföra alla åtaganden i rådets slutsatser av den 26 maj samt för att på bästa sätt bidra till genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1816 (2008). |
| --- | --- |

(3)

Rådet uppmanade den 16 juni 2008 rådets generalsekretariat och kommissionen att undersöka tänkbara alternativ för att genomföra alla åtaganden i rådets slutsatser av den 26 maj samt för att på bästa sätt bidra till genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1816 (2008).

| (4) | Den 5 augusti 2008 godkände rådet ett krishanteringskoncept för en unionsåtgärd för att bidra till genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1816 (2008). |
| --- | --- |

(4)

Den 5 augusti 2008 godkände rådet ett krishanteringskoncept för en unionsåtgärd för att bidra till genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1816 (2008).

| (5) | Det är lämpligt att kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp) utövar den politiska kontrollen över EU:s militära samordningsåtgärd till stöd för säkerhetsrådets resolution 1816 (2008), tillhandahåller strategisk ledning och fattar lämpliga beslut, i enlighet med artikel 25 tredje stycket i EU-fördraget. |
| --- | --- |

(5)

Det är lämpligt att kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp) utövar den politiska kontrollen över EU:s militära samordningsåtgärd till stöd för säkerhetsrådets resolution 1816 (2008), tillhandahåller strategisk ledning och fattar lämpliga beslut, i enlighet med artikel 25 tredje stycket i EU-fördraget.

| (6) | Enligt artikel 28.3 i EU-fördraget betalar medlemsstaterna de driftsutgifter som uppkommer i samband med denna gemensamma åtgärd och som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser. Trots att utgifter för en sådan militär samordningsåtgärd som avses i denna gemensamma åtgärd inte anges i rådets beslut 2007/384/Gusp av den 14 maj 2007 om inrättande av en mekanism för att förvalta finansieringen av de gemensamma kostnaderna för Europeiska unionens operationer med militära eller försvarsmässiga konsekvenser (Athena) (1), är det lämpligt att utgifterna i samband med denna militära samordningsåtgärd i detta fall undantagsvis förvaltas i enlighet med det beslutet. |
| --- | --- |

(6)

Enligt artikel 28.3 i EU-fördraget betalar medlemsstaterna de driftsutgifter som uppkommer i samband med denna gemensamma åtgärd och som har militära eller försvarsmässiga konsekvenser. Trots att utgifter för en sådan militär samordningsåtgärd som avses i denna gemensamma åtgärd inte anges i rådets beslut 2007/384/Gusp av den 14 maj 2007 om inrättande av en mekanism för att förvalta finansieringen av de gemensamma kostnaderna för Europeiska unionens operationer med militära eller försvarsmässiga konsekvenser (Athena) (1), är det lämpligt att utgifterna i samband med denna militära samordningsåtgärd i detta fall undantagsvis förvaltas i enlighet med det beslutet.

| (7) | Det finansiella referensbeloppet för de gemensamma kostnaderna för EU:s militära samordningsåtgärd är den bästa aktuella uppskattningen men föregriper inte den slutsumma som ska ingå i en budget som ska godkännas i enlighet med bestämmelserna i beslut 2007/384/Gusp. |
| --- | --- |

(7)

Det finansiella referensbeloppet för de gemensamma kostnaderna för EU:s militära samordningsåtgärd är den bästa aktuella uppskattningen men föregriper inte den slutsumma som ska ingå i en budget som ska godkännas i enlighet med bestämmelserna i beslut 2007/384/Gusp.

| (8) | I enlighet med artikel 6 i det till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Danmarks ställning deltar Danmark inte i utarbetandet och genomförandet av sådana unionsbeslut och unionsåtgärder som har anknytning till försvarsfrågor. Danmark deltar inte i genomförandet av denna gemensamma åtgärd och bidrar följaktligen inte till finansieringen av EU:s militära samordningsåtgärd. |
| --- | --- |

(8)

I enlighet med artikel 6 i det till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen fogade protokollet om Danmarks ställning deltar Danmark inte i utarbetandet och genomförandet av sådana unionsbeslut och unionsåtgärder som har anknytning till försvarsfrågor. Danmark deltar inte i genomförandet av denna gemensamma åtgärd och bidrar följaktligen inte till finansieringen av EU:s militära samordningsåtgärd.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

Europeiska unionen ska genomföra en militär samordningsåtgärd till stöd för FN:s säkerhetsråds resolution 1816 (2008) kallad EU Navco.

Artikel 2

Mandat

1.   EU:s militära samordningsåtgärd, som eftersträvar det syfte som anges i artikel 1, avser att stödja de åtgärder som vidtas av medlemsstater som utplacerar militära medel i insatsområdet i syfte att underlätta dessas tillgänglighet och operativa verkan, bl.a. genom inrättandet av en samordningscell i Bryssel, nedan kallad EU:s samordningscell.

2.   För att fullgöra detta mandat ska EU:s samordningscell utföra de uppdrag som fastställs i den av rådet godkända genomförandeplanen.

Artikel 3

Utnämning av chefen för EU:s samordningscell

Andrès A. BREIJO CLAÙR utnämns till chef för EU:s samordningscell.

Artikel 4

Inrättande av EU:s samordningscell

EU:s samordningscell ska vara placerad i Bryssel.

Artikel 5

Genomförandeplan och inledande av EU:s militära samordningsåtgärd

1.   Genomförandeplanen för EU NAVCO godkänns härmed.

2.   EU:s militära samordningsåtgärd ska inledas samma dag som rådet antar denna gemensamma åtgärd.

Artikel 6

Politisk kontroll och strategisk ledning

1.   Kusp ska under rådets ansvar utöva den politiska kontrollen över och den strategiska ledningen av EU:s militära samordningsåtgärd. Rådet bemyndigar Kusp att fatta nödvändiga beslut i enlighet med artikel 25 i EU-fördraget. Detta bemyndigande ska bl.a. innefatta nödvändiga befogenheter att ändra genomförandeplanen. Det ska även innefatta nödvändiga befogenheter att fatta senare beslut om utnämning av chefen för EU:s samordningscell. Beslutsbefogenheterna när det gäller målen för och avslutandet av EU:s militära samordningsåtgärd ska ligga kvar hos rådet, biträtt av generalsekreteraren/den höge representanten.

2.   Kusp ska regelbundet avlägga rapport till rådet.

3.   Kusp ska regelbundet erhålla rapporter från chefen för EU:s samordningscell om hur EU:s militära samordningsåtgärd fungerar. Kusp kan vid behov inbjuda chefen för EU:s samordningscell till sina möten.

Artikel 7

Militär ledning

1.   EU:s militära kommitté (EUMC) ska övervaka att EU:s militära samordningsåtgärd genomförs korrekt under chefen för EU:s samordningscells ansvar.

2.   Militära kommittén ska regelbundet erhålla rapporter från chefen för EU:s samordningscell. Militära kommittén kan vid behov inbjuda chefen för EU:s samordningscell till sina möten.

3.   Ordföranden för militära kommittén ska vara den primära kontaktpunkten för chefen för EU:s samordningscell.

Artikel 8

Samstämmighet i EU:s reaktion

1.   Ordförandeskapet, generalsekreteraren/den höge representanten, chefen för EU:s samordningscell och de medlemsstater som utplacerar militära medel i insatsområdet ska säkerställa en nära samordning av sin verksamhet vid genomförandet av denna gemensamma åtgärd.

2.   Medlemsstaterna uppmanas särskilt att till EU:s samordningscell vidarebefordra relevant information om sin operativa verksamhet i insatsområdet och om den rådande situationen i området, inklusive informationsutbytet med handelfartygen.

Artikel 9

Förbindelser med FN, Afrikanska unionen, Internationella sjöfartsorganisationen och övriga aktörer

1.   Generalsekreteraren/den höge representanten ska, biträdd av EU:s särskilda representant vid Afrikanska unionen och i nära samordning med ordförandeskapet samt i samverkan med chefen för EU:s samordningscell, fungera som främsta kontaktpunkt för FN och Afrikanska unionen.

2.   På operativ nivå ska chefen för EU:s samordningscell fungera som kontaktpunkt för i synnerhet rederiorganisationer, de berörda avdelningarna inom FN:s generalsekretariat, Världslivsmedelsprogrammet, Internationella sjöfartsorganisationen och den marina styrkan Combined Task Force 150 som agerar inom ramen för Operation Enduring Freedom.

Artikel 10

Stöd från tredjestater

1.   Kusp kan i enskilda fall bemyndiga chefen för EU:s samordningscell att, på samma villkor som föreskrivs för medlemsstaterna, säkerställa samordningen av åtgärder som vidtas av tredjestater för att genomföra säkerhetsrådets resolution 1816 (2008) om dessa begär det.

2.   För detta ändamål bemyndigas chefen för EU:s samordningscell att ingå administrativa och tekniska arrangemang med dessa staters behöriga myndigheter.

Artikel 11

Ansvar

1.   Den medlemsstat som har utstationerat personal till EU:s samordningscell ska vara ansvarig för behandlingen av alla klagomål i samband med utstationeringen som härrör från eller avser en medlem av personalen. Den berörda medlemsstaten ska vara ansvarig för att i förekommande fall väcka talan mot den utstationerade personen.

2.   Medlemsstaterna ska vara ansvariga för behandlingen av alla klagomål från tredje man i samband med insatser som utförs till havs av fartyg som för deras flagg inom ramen för dessa staters deltagande i genomförandet av säkerhetsrådets resolution 1816 (2008).

Artikel 12

Finansiella bestämmelser

1.   Följande gemensamma kostnader för Europeiska unionens militära samordningsåtgärd ska belasta medlemsstaterna enligt den på bruttonationalinkomsten grundade fördelningsnyckeln:

| — | Kommunikationer. |
| --- | --- |

—

Kommunikationer.

| — | Transporter/förflyttningar. |
| --- | --- |

—

Transporter/förflyttningar.

| — | Administration. |
| --- | --- |

—

Administration.

2.   Finansieringen av dessa gemensamma kostnader ska förvaltas av Athenamekanismen.

3.   Det finansiella referensbeloppet för de gemensamma kostnaderna för EU:s militära samordningsåtgärd ska uppgå till 60 000 EUR. Den procentandel av det finansiella referensbeloppet som avses i artikel 33.3 i beslut 2007/384/Gusp fastställs härmed till 30 %.

Artikel 13

Utlämnande av uppgifter till FN och annan tredje part

1.   Generalsekreteraren/den höge representanten bemyndigas härmed att, i enlighet med rådets säkerhetsbestämmelser (2), till FN och annan tredje part som medverkar i denna gemensamma åtgärd lämna ut sekretessbelagda EU-uppgifter och EU-handlingar som rör EU:s militära samordningsåtgärd med högst den sekretessnivå som är relevant för respektive part.

2.   Generalsekreteraren/den höge representanten bemyndigas härmed att till FN och annan tredje part som medverkar i denna gemensamma åtgärd lämna ut sådana icke-sekretessbelagda EU-handlingar rörande rådets överläggningar om EU:s militära samordningsåtgärd som omfattas av sekretess i enlighet med artikel 6.1 i rådets arbetsordning (3).

Artikel 14

Ikraftträdande och upphörande

1.   Denna gemensamma åtgärd träder i kraft samma dag som den antas.

2.   EU:s militära samordningsåtgärd upphör den dag som rådet fastställer och ska utvärderas på nytt vid slutet av giltighetstiden för FN:s säkerhetsråds resolution 1816 (2008).

3.   Denna gemensamma åtgärd upphävs samma dag som EU:s samordningscell stängs och utan att det påverkar tillämpningen av de relevanta bestämmelserna i beslut 2007/384/Gusp.

Artikel 15

Offentliggörande

1.   Denna gemensamma åtgärd ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Även Kusps beslut om framtida utnämningar av en chef för EU:s samordningscell ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Bryssel den 19 september 2008.

På rådets vägnar

B. KOUCHNER

Ordförande

---

(1)  EUT L 152, 13.6.2007, s. 14.

1

(2)  Rådets beslut 2001/264/EG av den 19 mars 2001 om antagande av rådets säkerhetsbestämmelser (EGT L 101, 11.4.2001, s. 1).

2

(3)  Rådets beslut 2004/338/EG, Euratom av den 22 mars 2004 om antagande av rådets arbetsordning (EUT L 106, 15.4.2004, s. 22).

3

---

Rättelser

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/43

---

Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 913/2008 av den 18 september 2008 om fastställande av exportbidrag för ägg

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 251 av den 19 september 2008
  )

På sidan 21 i skäl 5 ska det

i stället för:

”De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.”

vara:

”Förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna har inte yttrat sig inom den tid som dess ordförande har bestämt.”

---

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/43

---

Rättelse till kommissionens förordning (EG) nr 914/2008 av den 18 september 2008 om fastställande av exportbidrag för fjäderfäkött

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 251 av den 19 september 2008
  )

På sidan 23 i skäl 5 ska det

i stället för:

”De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna.”

vara:

”Förvaltningskommittén för den gemensamma organisationen av jordbruksmarknaderna har inte yttrat sig inom den tid som dess ordförande har bestämt.”

---

20.9.2008

| 20.9.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 252/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 252/s3

---

NOT TILL LÄSAREN

EU-institutionerna har beslutat att deras texter inte längre ska innehålla en hänvisning till den senaste ändringen av den ifrågavarande rättsakten.

Såvida inte annat anges, avser därför hänvisningarna i de texter som här offentliggörs rättsakter i deras gällande lydelse.

---