# Eiropas Savienības L 249/2008

| | ISSN 1725-5112 |
| --- | --- |
| Eiropas Savienības
  Oficiālais Vēstnesis | L 249 |
| | |
| Izdevums latviešu valodā | Tiesību akti | 51. sējums2008. gada 18. septembris |

ISSN 1725-5112

Eiropas Savienības

Oficiālais Vēstnesis

L 249

Izdevums latviešu valodā

Tiesību akti

51. sējums2008. gada 18. septembris

---

| Saturs | | I   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana ir obligāta | Lappuse |
| --- | --- | --- | --- |
| | | REGULAS |
| | | Komisijas Regula (EK) Nr. 902/2008 (2008. gada 17. septembris), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai | 1 |
| | * | Komisijas Regula (EK) Nr. 903/2008 (2008. gada 17. septembris) par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķiršanai par dažiem cūkgaļas produktiem (Kodificēta versija) | 3 |
| | * | Komisijas Regula (EK) Nr. 904/2008 (2008. gada 17. septembris), ar ko nosaka analīžu metodes un citus tehniskus noteikumus, kuri vajadzīgi, lai piemērotu eksporta režīmu precēm, uz kurām neattiecas Līguma I pielikums (Kodificēta versija) | 9 |
| | | Komisijas Regula (EK) Nr. 905/2008 (2008. gada 17. septembris) par ievešanas atļauju izdošanu attiecībā uz rafinēšanai paredzētu niedru jēlcukuru, kura izcelsme ir vismazāk attīstītajās valstīs | 12 |

Saturs

I   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana ir obligāta

Lappuse

REGULAS

Komisijas Regula (EK) Nr. 902/2008 (2008. gada 17. septembris), ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

1

*

Komisijas Regula (EK) Nr. 903/2008 (2008. gada 17. septembris) par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķiršanai par dažiem cūkgaļas produktiem (Kodificēta versija)

3

*

Komisijas Regula (EK) Nr. 904/2008 (2008. gada 17. septembris), ar ko nosaka analīžu metodes un citus tehniskus noteikumus, kuri vajadzīgi, lai piemērotu eksporta režīmu precēm, uz kurām neattiecas Līguma I pielikums (Kodificēta versija)

(Kodificēta versija)

9

Komisijas Regula (EK) Nr. 905/2008 (2008. gada 17. septembris) par ievešanas atļauju izdošanu attiecībā uz rafinēšanai paredzētu niedru jēlcukuru, kura izcelsme ir vismazāk attīstītajās valstīs

12

| | | II   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana nav obligāta |
| --- | --- | --- |
| | | LĒMUMI |
| | | Padome |
| | | 2008/737/EK |
| | * | Padomes Lēmums (2008. gada 15. septembris), ar ko Itālijas Republikai atļauj piemērot pasākumu, atkāpjoties no 285. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu | 13 |
| | | Komisija |
| | | 2008/738/EK |
| | * | Komisijas Lēmums (2008. gada 4. jūnijs) par valsts atbalsta shēmu, ko Francija paredz īstenot zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādei un tirdzniecībai (Pārtikas lauksaimniecības nozaru stratēģiskās intervences fonds (FISIAA))
  (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 2257)

   (
  1
  ) | 15 |
| | | 2008/739/EK |
| | * | Komisijas Lēmums (2008. gada 11. septembris) par Kopienas finansiālu ieguldījumu Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) pasākumiem dzīvnieku slimību informācijas jomā | 19 |
| | | 2008/740/EK |
| | * | Komisijas Lēmums (2008. gada 12. septembris), ar ko principā atzīst tās dokumentācijas pilnīgumu, kura iesniegta sīkākai izskatīšanai saistībā ar iespējamo spinetorama iekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā
  (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 4965)

   (
  1
  ) | 21 |

II   Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana nav obligāta

LĒMUMI

Padome

2008/737/EK

*

Padomes Lēmums (2008. gada 15. septembris), ar ko Itālijas Republikai atļauj piemērot pasākumu, atkāpjoties no 285. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

13

Komisija

2008/738/EK

*

Komisijas Lēmums (2008. gada 4. jūnijs) par valsts atbalsta shēmu, ko Francija paredz īstenot zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādei un tirdzniecībai (Pārtikas lauksaimniecības nozaru stratēģiskās intervences fonds (FISIAA))
  (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 2257)

   (
  1
  )

FISIAA

(izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 2257)

1

15

2008/739/EK

*

Komisijas Lēmums (2008. gada 11. septembris) par Kopienas finansiālu ieguldījumu Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) pasākumiem dzīvnieku slimību informācijas jomā

OIE

19

2008/740/EK

*

Komisijas Lēmums (2008. gada 12. septembris), ar ko principā atzīst tās dokumentācijas pilnīgumu, kura iesniegta sīkākai izskatīšanai saistībā ar iespējamo spinetorama iekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā
  (izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 4965)

   (
  1
  )

(izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 4965)

1

21

| | | IV   Citi tiesību akti |
| --- | --- | --- |
| | | EIROPAS EKONOMIKAS ZONA |
| | | EBTA Uzraudzības Iestāde |
| | * | EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 127/07/COL (2007. gada 18. aprīlis) par Norvēģijas Pētniecības padomes piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi (Norvēģija) | 23 |
| | * | EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 155/07/COL (2007. gada 3. maijs) par valsts atbalstu, kas piešķirts saistībā ar Norvēģijas Pievienotās vērtības nodokļa (PVN) kompensācijas akta 3. pantu (Norvēģija) | 35 |

IV   Citi tiesību akti

EIROPAS EKONOMIKAS ZONA

EBTA Uzraudzības Iestāde

*

EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 127/07/COL (2007. gada 18. aprīlis) par Norvēģijas Pētniecības padomes piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi (Norvēģija)

Turborouter

23

*

EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 155/07/COL (2007. gada 3. maijs) par valsts atbalstu, kas piešķirts saistībā ar Norvēģijas Pievienotās vērtības nodokļa (PVN) kompensācijas akta 3. pantu (Norvēģija)

35

| | | Labojums |
| --- | --- | --- |
| | * | Labojums Komisijas Lēmumā 2008/649/EK, ar ko pieņem saistības, kas piedāvātas attiecībā uz Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta (UAN) šķīduma importa antidempinga procedūru (OV L 213, 8.8.2008.) | 47 |

Labojums

*

Labojums Komisijas Lēmumā 2008/649/EK, ar ko pieņem saistības, kas piedāvātas attiecībā uz Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta (UAN) šķīduma importa antidempinga procedūru (OV L 213, 8.8.2008.)

47

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Piezīme lasītājam (sk. aizmugurējā vāka iekšpusē) | s3 |

*

Piezīme lasītājam (sk. aizmugurējā vāka iekšpusē)

Piezīme lasītājam

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Dokuments attiecas uz EEZ |

---

(1)   Dokuments attiecas uz EEZ

1

| LV | Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.
  Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte. |
| --- | --- |

LV

Tiesību akti, kuru virsraksti ir gaišajā drukā, attiecas uz kārtējiem jautājumiem lauksaimniecības jomā un parasti ir spēkā tikai ierobežotu laika posmu.

Visu citu tiesību aktu virsraksti ir tumšajā drukā, un pirms tiem ir zvaigznīte.

---

I Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana ir obligāta

REGULAS

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/1

---

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 902/2008

(2008. gada 17. septembris),

ar kuru nosaka standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1),

ņemot vērā Komisijas 2007. gada 21. decembra Regulu (EK) Nr. 1580/2007, ar ko nosaka Regulu (EK) Nr. 2200/96, (EK) Nr. 2201/96 un (EK) Nr. 1182/2007 īstenošanas noteikumus augļu un dārzeņu nozarē (2), un jo īpaši tās 138. panta 1. punktu,

tā kā:

Regulā (EK) Nr. 1580/2007, piemērojot Urugvajas kārtas daudzpusējo tirdzniecības sarunu iznākumus, paredzēti kritēriji, pēc kuriem Komisija nosaka standarta importa vērtības minētās regulas XV pielikuma A daļā norādītajiem produktiem no trešām valstīm un laika periodiem,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Standarta importa vērtības, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1580/2007 138. pantā, ir tādas, kā norādīts šīs regulas pielikumā.

2. pants

Šī regula stājas spēkā 2008. gada 18. septembrī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2008. gada 17. septembrī

Komisijas vārdā —

lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

Jean-Luc DEMARTY

---

(1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

1

(2)  OV L 350, 31.12.2007., 1. lpp.

2

---

PIELIKUMS

Standarta importa vērtības atsevišķu veidu augļu un dārzeņu ievešanas cenas noteikšanai

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN kods | Trešās valsts kods (1) | Standarta ievešanas vērtība |
| 0702 00 00 | MK | 31,4 |
| TR | 68,0 |
| ZZ | 49,7 |
| 0707 00 05 | EG | 162,5 |
| MK | 43,3 |
| TR | 83,8 |
| ZZ | 96,5 |
| 0709 90 70 | TR | 89,1 |
| ZZ | 89,1 |
| 0805 50 10 | AR | 73,5 |
| TR | 104,3 |
| UY | 64,9 |
| ZA | 89,3 |
| ZZ | 83,0 |
| 0806 10 10 | IL | 248,7 |
| TR | 130,8 |
| US | 196,0 |
| ZZ | 191,8 |
| 0808 10 80 | AR | 92,1 |
| AU | 195,4 |
| BR | 74,2 |
| CL | 91,9 |
| CN | 78,4 |
| NZ | 111,1 |
| US | 100,8 |
| ZA | 83,4 |
| ZZ | 103,4 |
| 0808 20 50 | AR | 76,1 |
| CN | 93,6 |
| TR | 128,9 |
| ZA | 75,1 |
| ZZ | 93,4 |
| 0809 30 | TR | 136,6 |
| US | 150,7 |
| ZZ | 143,7 |
| 0809 40 05 | IL | 132,0 |
| TR | 85,4 |
| XS | 62,1 |
| ZZ | 93,2 |

(EUR/100 kg)

KN kods

Trešās valsts kods (1)

Standarta ievešanas vērtība

0702 00 00

MK

31,4

TR

68,0

ZZ

49,7

0707 00 05

EG

162,5

MK

43,3

TR

83,8

ZZ

96,5

0709 90 70

TR

89,1

ZZ

89,1

0805 50 10

AR

73,5

TR

104,3

UY

64,9

ZA

89,3

ZZ

83,0

0806 10 10

IL

248,7

TR

130,8

US

196,0

ZZ

191,8

0808 10 80

AR

92,1

AU

195,4

BR

74,2

CL

91,9

CN

78,4

NZ

111,1

US

100,8

ZA

83,4

ZZ

103,4

0808 20 50

AR

76,1

CN

93,6

TR

128,9

ZA

75,1

ZZ

93,4

0809 30

TR

136,6

US

150,7

ZZ

143,7

0809 40 05

IL

132,0

TR

85,4

XS

62,1

ZZ

93,2

---

(1)  Valstu nomenklatūra, kas paredzēta Komisijas Regulā (EK) Nr. 1833/2006 (OV L 354, 14.12.2006., 19. lpp.). Kods “ZZ” nozīmē “citas izcelsmes vietas”.

---

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/3 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/3

---

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 903/2008

(2008. gada 17. septembris)

par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķiršanai par dažiem cūkgaļas produktiem

(Kodificēta versija)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 2007. gada 22. oktobra Regulu (EK) Nr. 1234/2007 ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (1), un jo īpaši tās 170. un 192. pantu saistībā ar tās 4. pantu,

ņemot vērā Padomes 1990. gada 12. februāra Regulu (EEK) Nr. 386/90 par uzraudzību, ko eksporta laikā veic tiem lauksaimniecības produktiem, kas saņem kompensācijas vai citas summas (2), un jo īpaši tās 6. pantu,

tā kā:

| (1) | Komisijas 1997. gada 25. novembra Regula (EK) Nr. 2331/97 par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķiršanai par dažiem cūkgaļas produktiem (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula ir jākodificē. |
| --- | --- |

(1)

Komisijas 1997. gada 25. novembra Regula (EK) Nr. 2331/97 par īpašiem nosacījumiem eksporta kompensāciju piešķiršanai par dažiem cūkgaļas produktiem (3) ir vairākas reizes būtiski grozīta (4). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula ir jākodificē.

| (2) | Komisijas 1999. gada 15. aprīļa Regulas (EK) Nr. 800/1999, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (5) 21. pants paredz, ka nav jāpiešķir nekāda kompensācija, ja produktiem eksporta deklarācijas pieņemšanas dienā nav laba, tirgū pieprasīta kvalitāte. |
| --- | --- |

(2)

Komisijas 1999. gada 15. aprīļa Regulas (EK) Nr. 800/1999, ar kuru nosaka kopējus sīki izstrādātus noteikumus eksporta kompensāciju sistēmas piemērošanai lauksaimniecības produktiem (5) 21. pants paredz, ka nav jāpiešķir nekāda kompensācija, ja produktiem eksporta deklarācijas pieņemšanas dienā nav laba, tirgū pieprasīta kvalitāte.

| (3) | Šādas prasības tomēr ir izrādījušās nepietiekamas, lai nodrošinātu vienādu nosacījumu piemērošanu, izmaksājot kompensācijas dažiem Regulas (EK) Nr. 1234/2007 1. panta 1. punkta q) apakšpunktā uzskaitītajiem produktiem. |
| --- | --- |

(3)

Šādas prasības tomēr ir izrādījušās nepietiekamas, lai nodrošinātu vienādu nosacījumu piemērošanu, izmaksājot kompensācijas dažiem Regulas (EK) Nr. 1234/2007 1. panta 1. punkta q) apakšpunktā uzskaitītajiem produktiem.

| (4) | Šā iemesla dēļ Kopienas līmenī būtu jānosaka papildu nosacījumi, kas attiecas uz vidējas kvalitātes produktiem un kas dod iespēju atteikt kompensāciju zemākas kvalitātes produktiem. |
| --- | --- |

(4)

Šā iemesla dēļ Kopienas līmenī būtu jānosaka papildu nosacījumi, kas attiecas uz vidējas kvalitātes produktiem un kas dod iespēju atteikt kompensāciju zemākas kvalitātes produktiem.

| (5) | Būtu jāizstrādā noteikums par papildu kvalitāti KN kodos 1601 00 99 un 1602 49 19 ietvertajiem produktiem, kas nesatur mājputnu gaļu un kam būtu jānosaka augsti kvalitātes kritēriji, lai ierobežotu jebkādu kompensāciju piešķiršanu šādiem produktiem, ja daudzumi, uz kuriem attiecas eksporta licenču pieprasījumi, pārsniedz vai varētu pārsniegt parastos daudzumus. |
| --- | --- |

(5)

Būtu jāizstrādā noteikums par papildu kvalitāti KN kodos 1601 00 99 un 1602 49 19 ietvertajiem produktiem, kas nesatur mājputnu gaļu un kam būtu jānosaka augsti kvalitātes kritēriji, lai ierobežotu jebkādu kompensāciju piešķiršanu šādiem produktiem, ja daudzumi, uz kuriem attiecas eksporta licenču pieprasījumi, pārsniedz vai varētu pārsniegt parastos daudzumus.

| (6) | Ir svarīgi izstrādāt pārbaudes noteikumus, lai nodrošinātu atbilstību šai regulai. Šādas pārbaudes jāveic Komisijas 2002. gada 26. novembra Regulas (EK) Nr. 2090/2002, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EEK) Nr. 386/90 piemērošanai attiecībā uz fiziskām pārbaudēm, kuras veic, eksportējot tos lauksaimniecības produktus, par kuriem pretendē uz kompensācijām (6), ietvaros, un tām jo īpaši jāietver organoleptiskās pārbaudes un fizikālās un ķīmiskās analīzes. Šā iemesla dēļ kompensāciju pieprasījumiem ir jāpievieno rakstiska deklarācija, ka minētie produkti atbilst šajā regulā izklāstītajām prasībām. |
| --- | --- |

(6)

Ir svarīgi izstrādāt pārbaudes noteikumus, lai nodrošinātu atbilstību šai regulai. Šādas pārbaudes jāveic Komisijas 2002. gada 26. novembra Regulas (EK) Nr. 2090/2002, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Padomes Regulas (EEK) Nr. 386/90 piemērošanai attiecībā uz fiziskām pārbaudēm, kuras veic, eksportējot tos lauksaimniecības produktus, par kuriem pretendē uz kompensācijām (6), ietvaros, un tām jo īpaši jāietver organoleptiskās pārbaudes un fizikālās un ķīmiskās analīzes. Šā iemesla dēļ kompensāciju pieprasījumiem ir jāpievieno rakstiska deklarācija, ka minētie produkti atbilst šajā regulā izklāstītajām prasībām.

| (7) | Ir jāizstrādā noteiktu skaidri formulētu analīžu noteikumi, lai nodrošinātu fizikālo un ķīmisko pārbaužu standartizāciju. |
| --- | --- |

(7)

Ir jāizstrādā noteiktu skaidri formulētu analīžu noteikumi, lai nodrošinātu fizikālo un ķīmisko pārbaužu standartizāciju.

| (8) | Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas sniegto atzinumu, |
| --- | --- |

(8)

Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Lauksaimniecības tirgu kopīgās organizācijas pārvaldības komitejas sniegto atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

1.   Neierobežojot citus Kopienas noteikumus, un jo īpaši Regulu (EK) Nr. 800/1999, eksporta kompensācijas piešķir tikai šīs regulas I pielikumā uzskaitītajiem produktiem, ja:

| a) | tie atbilst tur izklāstītajiem nosacījumiem;
  un |
| --- | --- |

a)

tie atbilst tur izklāstītajiem nosacījumiem;

un

| b) | eksporta deklarācijas 44. lodziņā ir vārdi “Regulai (EK) Nr. 903/2008 atbilstošas preces”. |
| --- | --- |

b)

eksporta deklarācijas 44. lodziņā ir vārdi “Regulai (EK) Nr. 903/2008 atbilstošas preces”.

2.   Šajā regulā uzskata, ka cilvēku patēriņam ražotie un izlietoto izejvielu dēļ tam piemērotie produkti, to sagatavošana atbilstoši higiēnas prasībām un to iepakojums ir labā, tirdzniecībai atbilstošā kvalitātē Regulas (EK) Nr. 800/1999 21. panta nozīmē.

2. pants

Ja veic Regulas (EK) Nr. 2090/2002 5. pantā minētās pārbaudes, to produktu pārbaudes, uz kuriem attiecas šī regula, ir saistītas ar:

| a) | organoleptisku pārbaudi;
  un |
| --- | --- |

a)

organoleptisku pārbaudi;

un

| b) | fizikālām un ķīmiskām analīzēm, izmantojot šīs regulas II pielikumā izklāstītās metodes. |
| --- | --- |

b)

fizikālām un ķīmiskām analīzēm, izmantojot šīs regulas II pielikumā izklāstītās metodes.

3. pants

Regulu (EK) Nr. 2331/97 atceļ.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas IV pielikumā.

4. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2008. gada 17. septembrī

Komisijas vārdā —

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

1

(2)  OV L 42, 16.2.1990., 6. lpp.

2

(3)  OV L 323, 26.11.1997., 19. lpp.

3

(4)  Sk. III pielikumu.

4

(5)  OV L 102, 17.4.1999., 11. lpp.

5

(6)  OV L 322, 27.11.2002., 4. lpp.

6

---

I PIELIKUMS

Īpašie nosacījumi eksporta kompensāciju piešķiršanai par dažiem cūkgaļas produktiem

| KN kods | Apraksts | Produkta kods | Nosacījumi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1601 00 | Desas un līdzīgi produkti no gaļas, gaļas subproduktiem vai asinīm; pārtikas izstrādājumi uz šo produktu pamata: | | |
| – pārējie: | | |
| 1601 00 91 | – – Nevārītas žāvētas vai ziežamās desas | | |
| – – – kas nesatur mājputnu gaļu vai subproduktus | 1601 00 91 9120 | a) | ar proteīna saturu ne mazāku kā 16 % neto svara |

KN kods

Apraksts

Produkta kods

Nosacījumi

1601 00

Desas un līdzīgi produkti no gaļas, gaļas subproduktiem vai asinīm; pārtikas izstrādājumi uz šo produktu pamata:

– pārējie:

1601 00 91

– – Nevārītas žāvētas vai ziežamās desas

– – – kas nesatur mājputnu gaļu vai subproduktus

1601 00 91 9120

a)

ar proteīna saturu ne mazāku kā 16 % neto svara

| b) | bez svešas izcelsmes ūdens piedevas |
| --- | --- |

b)

bez svešas izcelsmes ūdens piedevas

| c) | proteīni ir aizliegti, izņemot dzīvnieku proteīnus |
| --- | --- |

c)

proteīni ir aizliegti, izņemot dzīvnieku proteīnus

– – – pārējie:

1601 00 91 9190

| a) | ar proteīna saturu ne mazāk kā 12 % no neto svara |
| --- | --- |

a)

ar proteīna saturu ne mazāk kā 12 % no neto svara

| b) | bez svešas izcelsmes ūdens piedevas |
| --- | --- |

b)

bez svešas izcelsmes ūdens piedevas

| c) | proteīni ir aizliegti, izņemot dzīvnieku proteīnus |
| --- | --- |

c)

proteīni ir aizliegti, izņemot dzīvnieku proteīnus

1601 00 99

– – pārējie:

– – – traukos, kas satur arī konservējošu šķidrumu, nesatur mājputnu gaļu vai subproduktus

1601 00 99 9110

| a) | dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 10 % neto svara |
| --- | --- |

a)

dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 10 % neto svara

| b) | kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,30 |
| --- | --- |

b)

kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,30

| c) | pievienotais ūdens saturs svara procentos: maksimums 25 % neto svara |
| --- | --- |

c)

pievienotais ūdens saturs svara procentos: maksimums 25 % neto svara

– – – traukos, kas satur arī konservējošu šķidrumu

1601 00 99 9190

| a) | dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 8 % neto svara |
| --- | --- |

a)

dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 8 % neto svara

| b) | kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,45 |
| --- | --- |

b)

kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,45

| c) | pievienotais ūdens svara procentos: maksimums 33 % neto svara |
| --- | --- |

c)

pievienotais ūdens svara procentos: maksimums 33 % neto svara

– – – pārējie, kas nesatur mājputnu gaļu vai subproduktus

1601 00 99 9110

| a) | dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 10 % neto svara |
| --- | --- |

a)

dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 10 % neto svara

| b) | kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,30 |
| --- | --- |

b)

kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,30

| c) | pievienotais ūdens svara procentos: maksimums 10 % neto svara |
| --- | --- |

c)

pievienotais ūdens svara procentos: maksimums 10 % neto svara

– – – pārējie:

1601 00 99 9190

| a) | dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 8 % neto svara |
| --- | --- |

a)

dzīvnieku olbaltumvielu saturs svara procentos: minimums 8 % neto svara

| b) | kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,45 |
| --- | --- |

b)

kolagēna/olbaltumvielu attiecība: maksimums 0,45

| c) | pievienotais ūdens svara procentos: maksimums 23 % no neto svara |
| --- | --- |

c)

pievienotais ūdens svara procentos: maksimums 23 % no neto svara

ex 1602

Pārējie gatavie izstrādājumi vai konservi no gaļas, gaļas subproduktiem vai asinīm:

– no cūkas:

ex 1602 41

– – no šķiņķa un tā izcirtņiem:

ex 1602 41 10

– – – Mājas cūku:

– – – – Termiski apstrādāti, kas satur 80 % vai vairāk gaļas un tauku no svara:

– – – – – Tiešajā iesaiņojumā, kuru tīrsvars ir 1 kg vai vairāk

1602 41 10 9110

Maksimālā ūdens/proteīna attiecība gaļā 4,3

– – – – – Tiešajā iesaiņojumā, kuru tīrsvars ir mazāks nekā 1 kg

1602 41 10 9130

Maksimālā ūdens/proteīna attiecība gaļā 4,3

ex 1602 42

– – lāpstiņa un tās izcirtņi:

ex 1602 42 10

– – – Mājas cūku:

– – – – Termiski apstrādāti, kas satur 80 % vai vairāk gaļas un tauku no svara:

– – – – – Tiešajā iesaiņojumā, kuru tīrsvars ir 1 kg vai vairāk

1602 42 10 9110

Maksimālā ūdens/proteīna attiecība gaļā 4,5

– – – – – Tiešajā iesaiņojumā, kuru tīrsvars ir mazāks nekā 1 kg

1602 42 10 9130

Maksimālā ūdens/proteīna attiecība gaļā 4,5

ex 1602 49

– – Citi, ieskaitot maisījumus:

– – – Mājas cūku:

– – – – Kas satur 80 % vai vairāk jebkura veida gaļas vai gaļas subproduktu, ieskaitot jebkāda veida un izcelsmes taukus:

ex 1602 49 19

– – – – – Citi:

– – – – – – Termiski apstrādāti, kas satur 80 % vai vairāk gaļas un tauku no svara:

– – – – – – – Kas nesatur mājputnu gaļu vai subproduktus:

– – – – – – – – Kas satur produktu, kurš sastāv no skaidri saredzamiem muskuļu gaļas gabaliem, kuru izmēru dēļ nevar noteikt, ka tie iegūti no šķiņķiem, pleca daļām, muguras gabaliem vai kakla daļām, kopā ar nelielām, pamanāmām tauku daļiņām un nelielu saistaudu daudzumu

1602 49 19 9130

Maksimālā ūdens/proteīna attiecība gaļā 4,5

---

II PIELIKUMS

Analīzes metodes (1)

1.   Olbaltumvielu satura noteikšana

Olbaltumvielu saturu iegūst, slāpekļa saturu reizinot ar koeficientu 6,25. Slāpekļa saturs jānosaka saskaņā ar ISO 937-1978 metodi.

2.   Ūdens satura noteikšana KN kodu 1601 un 1602 produktos

Ūdens saturs jānosaka saskaņā ar ISO 1442-1973 metodi.

3.   Pievienotā ūdens satura aprēķināšana

Pievienotā ūdens saturu nosaka ar formulu: a – 4b, kur

| a | = | ūdens saturs, |
| --- | --- | --- |
| b | = | olbaltumvielu saturs. |

a

=

ūdens saturs,

b

=

olbaltumvielu saturs.

4.   Kolagēna satura noteikšana

Kolagēna saturu iegūst, hidroksiprolīna saturu reizinot ar koeficientu 8. Hidroksiprolīna saturs jānosaka saskaņā ar ISO metodi 3496-1978.

---

(1)  Šajā pielikumā minētās analīžu metodes ir tās, ko piemēro dienā, kad stājas spēkā šī regula, neierobežojot nevienu turpmāko šo metožu grozījumu. Tās ir publicējis ISO Sekretariāts, 1 Rue de Varembé, Ženēva, Šveice.

---

III PIELIKUMS

Atceltā regula ar sekojošo tās grozījumu sarakstu

| Komisijas Regula (EK) Nr. 2331/97 | (OV L 323, 26.11.1997., 19. lpp.). |
| --- | --- |
| Komisijas Regula (EK) Nr. 739/98 | (OV L 102, 2.4.1998., 22. lpp.). |
| Komisijas Regula (EK) Nr. 2882/2000 | (OV L 333, 29.12.2000., 72. lpp.). |
| Komisijas Regula (EK) Nr. 507/2002 | (OV L 79, 22.3.2002., 12. lpp.). |

Komisijas Regula (EK) Nr. 2331/97

(OV L 323, 26.11.1997., 19. lpp.).

Komisijas Regula (EK) Nr. 739/98

(OV L 102, 2.4.1998., 22. lpp.).

Komisijas Regula (EK) Nr. 2882/2000

(OV L 333, 29.12.2000., 72. lpp.).

Komisijas Regula (EK) Nr. 507/2002

(OV L 79, 22.3.2002., 12. lpp.).

---

IV PIELIKUMS

Atbilstības tabula

| Regula (EK) Nr. 2331/97 | Šī regula |
| --- | --- |
| 1. un 2. pants | 1. un 2. pants |
| 3. pants | — |
| — | 3. pants |
| 4. pants | 4. pants |
| I un II pielikums | I un II pielikums |
| — | III pielikums |
| — | IV pielikums |

Regula (EK) Nr. 2331/97

Šī regula

1. un 2. pants

1. un 2. pants

3. pants

—

—

3. pants

4. pants

4. pants

I un II pielikums

I un II pielikums

—

III pielikums

—

IV pielikums

---

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/9 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/9

---

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 904/2008

(2008. gada 17. septembris),

ar ko nosaka analīžu metodes un citus tehniskus noteikumus, kuri vajadzīgi, lai piemērotu eksporta režīmu precēm, uz kurām neattiecas Līguma I pielikums

(Kodificēta versija)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifiem un statistikas nomenklatūru un par Kopējo muitas tarifu (1) un jo īpaši tās 9. pantu,

tā kā:

| (1) | Komisijas 1987. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4056/87, kas nosaka analīžu metodes un citus tehniskus noteikumus, kuri vajadzīgi, lai ieviestu Regulu (EEK) Nr. 3035/80, kas nosaka vispārējus noteikumus eksporta kompensāciju piešķiršanai par atsevišķiem lauksaimniecības produktiem, ko eksportē tādu preču formā, kura nav minēta Līguma II pielikumā, un šādu kompensāciju apjomu noteikšanas kritērijus (2) ir būtiski grozīta (3). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula ir jākodificē. |
| --- | --- |

(1)

Komisijas 1987. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4056/87, kas nosaka analīžu metodes un citus tehniskus noteikumus, kuri vajadzīgi, lai ieviestu Regulu (EEK) Nr. 3035/80, kas nosaka vispārējus noteikumus eksporta kompensāciju piešķiršanai par atsevišķiem lauksaimniecības produktiem, ko eksportē tādu preču formā, kura nav minēta Līguma II pielikumā, un šādu kompensāciju apjomu noteikšanas kritērijus (2) ir būtiski grozīta (3). Skaidrības un praktisku iemeslu dēļ minētā regula ir jākodificē.

| (2) | Lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret to preču eksportu no Kopienas, uz kurām attiecas Padomes 1993. gada 6. decembra Regula (EK) Nr. 3448/93, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm (4), ir svarīgi definēt analītiskās metodes un citus tehniska rakstura noteikumus. |
| --- | --- |

(2)

Lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret to preču eksportu no Kopienas, uz kurām attiecas Padomes 1993. gada 6. decembra Regula (EK) Nr. 3448/93, ar ko nosaka tirdzniecības režīmu, kas piemērojams dažām lauksaimniecības produktu pārstrādē iegūtām precēm (4), ir svarīgi definēt analītiskās metodes un citus tehniska rakstura noteikumus.

| (3) | Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas Tarifu un statistikas nodaļas atzinumu, |
| --- | --- |

(3)

Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas Tarifu un statistikas nodaļas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Šajā regulā noteiktas analīzes metodes, kas vajadzīgas Regulas (EK) Nr. 3448/93 piemērošanai attiecībā uz to preču eksportu, uz kurām neattiecas Līguma I pantā vai, ja nav šādas analīzes metodes, veicamo analītisko darbību raksturu vai piemērojamās metodes principu.

2. pants

Saskaņā ar Komisijas Regulas (EK) Nr. 1043/2005 (5) IV pielikuma piezīmēm un minētā pielikuma piemērošanas nolūkos 3. ailē minēto no preču analīzes iegūto informāciju iegūst, izmantojot šajā pantā minētās metodes, procedūras un formulas.

| 1) | Cukuri

  Augstas izšķirtspējas šķidruma hromatogrāfiju (HPLC) lieto atsevišķai cukuru noteikšanai.






  A. | Regulas (EK) Nr. 1043/2005 IV pielikuma 3 ailē minētais saharozes saturs ir vienāds ar:






  a) | S + (2F) × 0,95,
  ja glikozes saturs ir ne mazāks par fruktozes saturu,
  vai |
| --- | --- | --- | --- |

1)

Cukuri

Augstas izšķirtspējas šķidruma hromatogrāfiju (HPLC) lieto atsevišķai cukuru noteikšanai.

A.

Regulas (EK) Nr. 1043/2005 IV pielikuma 3 ailē minētais saharozes saturs ir vienāds ar:

a)

S + (2F) × 0,95,

ja glikozes saturs ir ne mazāks par fruktozes saturu,

vai

| b) | S + (G + F) × 0,95,
  ja glikozes saturs ir mazāks par fruktozes saturu, |
| --- | --- |

b)

S + (G + F) × 0,95,

ja glikozes saturs ir mazāks par fruktozes saturu,

Ja

| S | = | saharozes saturs, kas noteikts ar HPLC, |
| --- | --- | --- |
| F | = | fruktozes saturs, kas noteikts ar HPLC, |
| G | = | glikozes saturs, kas noteikts ar HPLC. |

S

=

saharozes saturs, kas noteikts ar HPLC,

F

=

fruktozes saturs, kas noteikts ar HPLC,

G

=

glikozes saturs, kas noteikts ar HPLC.

Ja deklarēta laktozes hidrolizāta klātbūtne un/vai ir atklāti laktozes un galaktozes daudzumi, pirms jebkādu aprēķinu veikšanas no glikozes (G) satura atņem glikozes saturu, kas vienāds ar galaktozes saturu (kas noteikts ar HPLC).

| B. | Regulas (EK) Nr. 1043/2005 IV pielikuma 3. ailē minētais glikozes saturs ir vienāds ar:






  a) | G – F,
  kur glikozes saturs ir lielāks par fruktozes saturu; |
| --- | --- | --- |

B.

Regulas (EK) Nr. 1043/2005 IV pielikuma 3. ailē minētais glikozes saturs ir vienāds ar:

a)

G – F,

kur glikozes saturs ir lielāks par fruktozes saturu;

| b) | 0 (nulle),
  kur glikozes saturs ir vienāds ar vai mazāks par fruktozes saturu. |
| --- | --- |

b)

0 (nulle),

kur glikozes saturs ir vienāds ar vai mazāks par fruktozes saturu.

Ja deklarēta laktozes hidrolizāta klātbūtne un/vai ir atklāti laktozes un galaktozes daudzumi, pirms jebkādu aprēķinu veikšanas no glikozes (G) satura atņem glikozes saturu, kas vienāds ar galaktozes saturu (kas noteikts ar HPLC).

| 2) | Ciete (vai dekstrīns)

  (dekstrīnu izsaka kā cieti).






  A. | Visos KN kodos, izņemot KN kodos 3505 10 10, 3505 10 90, no 3505 20 10 līdz 3505 20 90 un no 3809 10 10 līdz 3809 10 90, Regulas (EK) Nr. 1043/2005 IV pielikuma 3. ailē minēto cietes (vai dekstrīna) saturu aprēķina, lietojot formulu:
  (Z – G) × 0,9,
  kur







  Z | = | ir glikozes saturs, kas noteikts ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 4154/87 (6) I pielikumā minēto metodi, |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| G | = | ir glikozes saturs, kas noteikts ar HPLC. |

2)

Ciete (vai dekstrīns)

(dekstrīnu izsaka kā cieti).

A.

Visos KN kodos, izņemot KN kodos 3505 10 10, 3505 10 90, no 3505 20 10 līdz 3505 20 90 un no 3809 10 10 līdz 3809 10 90, Regulas (EK) Nr. 1043/2005 IV pielikuma 3. ailē minēto cietes (vai dekstrīna) saturu aprēķina, lietojot formulu:

(Z – G) × 0,9,

kur

Z

=

ir glikozes saturs, kas noteikts ar Komisijas Regulas (EEK) Nr. 4154/87 (6) I pielikumā minēto metodi,

G

=

ir glikozes saturs, kas noteikts ar HPLC.

| B. | KN kodos 3505 10 10, 3505 10 90, no 3505 20 10 līdz 3505 20 90 un no 3809 10 10 līdz 3809 10 90 cietes (vai dekstrīna) saturu nosaka ar metodi, kura minēta Regulas (EEK) Nr. 4154/87 II pielikumā. |
| --- | --- |

B.

KN kodos 3505 10 10, 3505 10 90, no 3505 20 10 līdz 3505 20 90 un no 3809 10 10 līdz 3809 10 90 cietes (vai dekstrīna) saturu nosaka ar metodi, kura minēta Regulas (EEK) Nr. 4154/87 II pielikumā.

| 3) | Piena tauku saturs.
  Lai noteiktu piena tauku saturu, lieto metodi, kas balstīta uz ekstrakciju ar petrolēteri, pirms kuras veic hidrolīzi ar sālsskābi un kurai seko taukskābju metila esteru gāzes hromatogrāfija. Ja atklāj piena tauku klātbūtni, aprēķina to procentuālo īpatsvaru, reizinot metila butirāta procentuālo koncentrāciju ar 25, reizinot produktu ar kopējo tauku satura procentu uz preču svaru un dalot ar 100. |
| --- | --- |

3)

Piena tauku saturs.

Lai noteiktu piena tauku saturu, lieto metodi, kas balstīta uz ekstrakciju ar petrolēteri, pirms kuras veic hidrolīzi ar sālsskābi un kurai seko taukskābju metila esteru gāzes hromatogrāfija. Ja atklāj piena tauku klātbūtni, aprēķina to procentuālo īpatsvaru, reizinot metila butirāta procentuālo koncentrāciju ar 25, reizinot produktu ar kopējo tauku satura procentu uz preču svaru un dalot ar 100.

3. pants

Regulas (EK) Nr. 1043/2005 III pielikuma piemērošanas nolūkā Manīta D-glucīta (sorbīta) procentuālo saturu nosaka ar HPCL metodi.

4. pants

1.   Sastāda pārbaudes ziņojumu.

2.   Pārbaudes ziņojumā jāiekļauj šādas ziņas:

| — | visu informāciju, kas vajadzīga parauga atpazīšanai, |
| --- | --- |

—

visu informāciju, kas vajadzīga parauga atpazīšanai,

| — | izmantoto metodi un precīzu atsauci uz juridisko aktu, kurā tā ir paredzēta, vai, ja vajadzīgs, sīki aprakstītu atsauci uz metodi, precizējot veicamo analītisko darbību iedabu vai piemērojamās metodes principu, kā norādīts šajā regulā, |
| --- | --- |

—

izmantoto metodi un precīzu atsauci uz juridisko aktu, kurā tā ir paredzēta, vai, ja vajadzīgs, sīki aprakstītu atsauci uz metodi, precizējot veicamo analītisko darbību iedabu vai piemērojamās metodes principu, kā norādīts šajā regulā,

| — | jebkādus faktorus, kas varētu ietekmēt rezultātus, |
| --- | --- |

—

jebkādus faktorus, kas varētu ietekmēt rezultātus,

| — | analīzes rezultātus, pienācīgi atsaucoties uz to izteikšanas veidu pielietotajā metodē, un izteikšanas līdzekli, ko nosaka muitas vai administratīvie departamenti, kuri pieprasījuši šīs analīzes. |
| --- | --- |

—

analīzes rezultātus, pienācīgi atsaucoties uz to izteikšanas veidu pielietotajā metodē, un izteikšanas līdzekli, ko nosaka muitas vai administratīvie departamenti, kuri pieprasījuši šīs analīzes.

5. pants

Regulu (EEK) Nr. 4056/87 atceļ.

Atsauces uz atcelto regulu uzskata par atsaucēm uz šo regulu un lasa saskaņā ar atbilstības tabulu, kas atrodas II pielikumā.

6. pants

Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2008. gada 17. septembrī

Komisijas vārdā —

priekšsēdētājs

José Manuel BARROSO

---

(1)  OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.

1

(2)  OV L 379, 31.12.1987., 29. lpp.

2

(3)  Skatīt I pielikumu.

3

(4)  OV L 318, 20.12.1993., 18. lpp.

4

(5)  OV L 172, 5.7.2005., 24. lpp.

5

(6)  OV L 392, 31.12.1987., 19. lpp.

6

---

I PIELIKUMS

Atceltā regula ar grozījumu

| Komisijas Regula (EEK) Nr. 4056/87 | (OV L 379, 31.12.1987., 29. lpp.) |
| --- | --- |
| Komisijas Regula (EK) Nr. 202/98 | (OV L 21, 28.1.1998., 5. lpp.) |

Komisijas Regula (EEK) Nr. 4056/87

(OV L 379, 31.12.1987., 29. lpp.)

Komisijas Regula (EK) Nr. 202/98

(OV L 21, 28.1.1998., 5. lpp.)

---

II PIELIKUMS

Atbilstības tabula

| Regula (EEK) Nr. 4056/87 | Šī regula |
| --- | --- |
| 1. līdz 4. pants | 1. līdz 4. pants |
| — | 5. pants |
| 5. pants | 6. pants |
| — | I pielikums |
| — | II pielikums |

Regula (EEK) Nr. 4056/87

Šī regula

1. līdz 4. pants

1. līdz 4. pants

—

5. pants

5. pants

6. pants

—

I pielikums

—

II pielikums

---

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/12 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/12

---

KOMISIJAS REGULA (EK) Nr. 905/2008

(2008. gada 17. septembris)

par ievešanas atļauju izdošanu attiecībā uz rafinēšanai paredzētu niedru jēlcukuru, kura izcelsme ir vismazāk attīstītajās valstīs

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 2005. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 980/2005 par vispārējo tarifa preferenču sistēmas piemērošanu (1),

ņemot vērā Padomes 2006. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 318/2006 par cukura tirgu kopīgu organizāciju (2),

ņemot vērā Komisijas 2006. gada 17. jūlija Regulu (EK) Nr. 1100/2006, ar ko 2006./2007., 2007./2008. un 2008./2009. tirdzniecības gadam nosaka sīki izstrādātus noteikumus par niedru cukura, kura izcelsmes valsts ir vismazāk attīstītās valstis, rafinēšanas tarifu kvotu atklāšanu un pārvaldīšanu, kā arī sīki izstrādātus noteikumus, kurus piemēro attiecībā uz tādu tarifa 1701 pozīcijas ražojumu ievedumiem, kuru izcelsmes valsts ir vismazāk attīstītās valstis (3), un jo īpaši tās 7. panta 3. punktu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar 12. panta 5. punktu Regulā (EK) Nr. 980/2005 ar 3. panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 1100/2006 attiecībā uz ievedumiem, kuru izcelsme ir vismazāk attīstītajās valstīs, atver tarifa kvotu, izteiktu kā baltā cukura ekvivalenti, ar nodokļa nulles likmi ražojumiem, uz kuriem attiecas KN kods 1701 11 10. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar 12. panta 5. punktu Regulā (EK) Nr. 980/2005 ar 3. panta 1. punktu Regulā (EK) Nr. 1100/2006 attiecībā uz ievedumiem, kuru izcelsme ir vismazāk attīstītajās valstīs, atver tarifa kvotu, izteiktu kā baltā cukura ekvivalenti, ar nodokļa nulles likmi ražojumiem, uz kuriem attiecas KN kods 1701 11 10.

| (2) | Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1100/2006 5. pantu kompetentajām iestādēm nedēļā no 2008. gada 8. līdz 12. septembrim tika iesniegti pieteikumi ievešanas atļauju saņemšanai. Minētās regulas 7. panta 2. punktā paredzētā uzskaite apliecināja, ka šādu pieteikumu iesniegšanas rezultātā kopējais pieteikumu daudzums 2007./2008. tirdzniecības gadam atbilda noteiktajai 178 030,75 tonnu robežai, kas paredzēta kvotai 09.4361. |
| --- | --- |

(2)

Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1100/2006 5. pantu kompetentajām iestādēm nedēļā no 2008. gada 8. līdz 12. septembrim tika iesniegti pieteikumi ievešanas atļauju saņemšanai. Minētās regulas 7. panta 2. punktā paredzētā uzskaite apliecināja, ka šādu pieteikumu iesniegšanas rezultātā kopējais pieteikumu daudzums 2007./2008. tirdzniecības gadam atbilda noteiktajai 178 030,75 tonnu robežai, kas paredzēta kvotai 09.4361.

| (3) | Šādos apstākļos Komisijai jāinformē dalībvalstis, ka ir sasniegta attiecīgā robeža un ka nav iespējams pieņemt turpmākus atļauju pieteikumus, |
| --- | --- |

(3)

Šādos apstākļos Komisijai jāinformē dalībvalstis, ka ir sasniegta attiecīgā robeža un ka nav iespējams pieņemt turpmākus atļauju pieteikumus,

IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.

1. pants

Ievešanas atļauju pieteikumi, kas iesniegti no 2008. gada 8. līdz 12. septembrim saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1100/2006 5. pantu, ir pieņemti atbilstīgi 100 % no pieprasītā daudzuma.

2. pants

Ir sasniegta Regulas (EK) Nr. 1100/2006 3. panta 1. punktā paredzētā tarifu kvotai 09.4361 noteiktā robeža – 178 030,75 tonnas. Ievešanas atļauju pieteikumi, kas iesniegti pēc 2008. gada 12. septembra, nav spēkā.

3. pants

Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.

Briselē, 2008. gada 17. septembrī

Komisijas vārdā —

lauksaimniecības un lauku attīstības ģenerāldirektors

Jean-Luc DEMARTY

---

(1)  OV L 169, 30.6.2005., 1. lpp.

1

(2)  OV L 58, 28.2.2006., 1. lpp.

2

(3)  OV L 196, 18.7.2006., 3. lpp.

3

---

II Tiesību akti, kuri pieņemti, piemērojot EK/Euratom līgumus, un kuru publicēšana nav obligāta

LĒMUMI

Padome

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/13 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/13

---

PADOMES LĒMUMS

(2008. gada 15. septembris),

ar ko Itālijas Republikai atļauj piemērot pasākumu, atkāpjoties no 285. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

(2008/737/EK)

EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 2006. gada 28. novembra Direktīvu 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu,

ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,

tā kā:

| (1) | Itālijas Republika neizmantoja nosacījumus, kuri bija paredzēti 14. pantā Padomes Otrajā direktīvā 67/228/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopējās pievienotās vērtības nodokļu sistēmas struktūra un piemērošanas kārtība (2), kas nozīmē, ka shēmu nodokļa maksātāju atbrīvošanai no nodokļa varēja ieviest vienīgi attiecībā uz nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 5 000. |
| --- | --- |

(1)

Itālijas Republika neizmantoja nosacījumus, kuri bija paredzēti 14. pantā Padomes Otrajā direktīvā 67/228/EEK par to, kā saskaņojami dalībvalstu tiesību akti par apgrozījuma nodokļiem – Kopējās pievienotās vērtības nodokļu sistēmas struktūra un piemērošanas kārtība (2), kas nozīmē, ka shēmu nodokļa maksātāju atbrīvošanai no nodokļa varēja ieviest vienīgi attiecībā uz nodokļa maksātājiem, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 5 000.

| (2) | Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2007. gada 15. novembrī, Itālija lūdza atļauju, atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 285. panta, piemērot pasākumu, lai no nodokļa atbrīvotu nodokļa maksātājus, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 30 000. Šis pasākums atbrīvos minētos nodokļa maksātājus no dažām vai visām pievienotās vērtības nodokļa (PVN) saistībām, kas minētas Direktīvas 2006/112/EK XI sadaļas 2. līdz 6. nodaļā, un vienlaikus šis pasākums, nebūdams obligāts, ļaus uzņēmējiem izvēlēties parasto PVN režīmu. |
| --- | --- |

(2)

Ar vēstuli, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2007. gada 15. novembrī, Itālija lūdza atļauju, atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 285. panta, piemērot pasākumu, lai no nodokļa atbrīvotu nodokļa maksātājus, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 30 000. Šis pasākums atbrīvos minētos nodokļa maksātājus no dažām vai visām pievienotās vērtības nodokļa (PVN) saistībām, kas minētas Direktīvas 2006/112/EK XI sadaļas 2. līdz 6. nodaļā, un vienlaikus šis pasākums, nebūdams obligāts, ļaus uzņēmējiem izvēlēties parasto PVN režīmu.

| (3) | Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2008. gada 6. maija vēstuli ir informējusi pārējās dalībvalstis par Itālijas pieprasījumu. Ar 2008. gada 8. maija vēstuli Komisija paziņoja Itālijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu pieprasījumu. |
| --- | --- |

(3)

Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2008. gada 6. maija vēstuli ir informējusi pārējās dalībvalstis par Itālijas pieprasījumu. Ar 2008. gada 8. maija vēstuli Komisija paziņoja Itālijai, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu, lai izvērtētu pieprasījumu.

| (4) | Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļu dalībvalstīm jau ir pieejama īpaša shēma mazajiem uzņēmumiem. Ar šo pasākumu izdara atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK 285. panta vienīgi tiktāl, ciktāl shēmas gada apgrozījuma robežvērtība ir augstāka nekā Itālijai pašlaik atļautā. |
| --- | --- |

(4)

Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK XII sadaļu dalībvalstīm jau ir pieejama īpaša shēma mazajiem uzņēmumiem. Ar šo pasākumu izdara atkāpi no Direktīvas 2006/112/EK 285. panta vienīgi tiktāl, ciktāl shēmas gada apgrozījuma robežvērtība ir augstāka nekā Itālijai pašlaik atļautā.

| (5) | Itālijas pieprasītā robežvērtība var ievērojami samazināt PVN saistības mazākajiem uzņēmumiem. Tas atbilst robežvērtībām, ko piemēro attiecībā uz dažām citām dalībvalstīm. |
| --- | --- |

(5)

Itālijas pieprasītā robežvērtība var ievērojami samazināt PVN saistības mazākajiem uzņēmumiem. Tas atbilst robežvērtībām, ko piemēro attiecībā uz dažām citām dalībvalstīm.

| (6) | Komisija ir apņēmusies noteikt kopēju gada apgrozījuma robežvērtību, līdz kurai nodokļa maksātājus var atbrīvot no PVN, tādējādi palīdzot samazināt slogu mazajiem uzņēmumiem. Komisija 2004. gadā ierosināja atļaut dalībvalstīm izvēlēties iespēju paaugstināt gada apgrozījuma robežvērtību mazajiem uzņēmumiem, kurus atbrīvo no PVN. Itālijas pieprasījums ir saskaņā ar Komisijas priekšlikumu. |
| --- | --- |

(6)

Komisija ir apņēmusies noteikt kopēju gada apgrozījuma robežvērtību, līdz kurai nodokļa maksātājus var atbrīvot no PVN, tādējādi palīdzot samazināt slogu mazajiem uzņēmumiem. Komisija 2004. gadā ierosināja atļaut dalībvalstīm izvēlēties iespēju paaugstināt gada apgrozījuma robežvērtību mazajiem uzņēmumiem, kurus atbrīvo no PVN. Itālijas pieprasījums ir saskaņā ar Komisijas priekšlikumu.

| (7) | Tāpat Itālija vēlētos iespēju paaugstināt maksimālo robežu, lai saglabātu atbrīvojuma vērtību reālā izteiksmē un tādējādi varētu šim pasākumam piemērot noteikumu, kas ir līdzvērtīgs Direktīvas 2006/112/EK 286. pantam. |
| --- | --- |

(7)

Tāpat Itālija vēlētos iespēju paaugstināt maksimālo robežu, lai saglabātu atbrīvojuma vērtību reālā izteiksmē un tādējādi varētu šim pasākumam piemērot noteikumu, kas ir līdzvērtīgs Direktīvas 2006/112/EK 286. pantam.

| (8) | Ņemot vērā to, ka nodokļa periods ir gads, un nolūkā ļaut nodokļa maksātājiem pēc iespējas ātrāk gūt labumu no pasākuma vienkāršošanas, Itālijai būtu jāļauj izvēles shēmu darīt pieejamu no 2008. gada 1. janvāra. |
| --- | --- |

(8)

Ņemot vērā to, ka nodokļa periods ir gads, un nolūkā ļaut nodokļa maksātājiem pēc iespējas ātrāk gūt labumu no pasākuma vienkāršošanas, Itālijai būtu jāļauj izvēles shēmu darīt pieejamu no 2008. gada 1. janvāra.

| (9) | Šī atkāpe neietekmēs Eiropas Kopienu pašu resursus, kas rodas no pievienotās vērtības nodokļa. |
| --- | --- |

(9)

Šī atkāpe neietekmēs Eiropas Kopienu pašu resursus, kas rodas no pievienotās vērtības nodokļa.

| (10) | Saskaņā ar informāciju, ko sniedza Itālijas Republika, pasākuma rezultātā nodokļa ieņēmumu kopējā summa, ko iekasē galapatēriņa posmā, īstenošanas pirmajā gadā samazināsies par aptuveni 0,15 %, turpmākajos divos gados samazinājumam pieaugot līdz 0,25 %, |
| --- | --- |

(10)

Saskaņā ar informāciju, ko sniedza Itālijas Republika, pasākuma rezultātā nodokļa ieņēmumu kopējā summa, ko iekasē galapatēriņa posmā, īstenošanas pirmajā gadā samazināsies par aptuveni 0,15 %, turpmākajos divos gados samazinājumam pieaugot līdz 0,25 %,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 285. panta, Itālijas Republikai tiek atļauts attiecībā uz nodokļa periodiem laikposmā no 2008. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim atbrīvot no PVN nodokļa maksātājus, kuru gada apgrozījums nav lielāks par EUR 30 000. Šī shēma nodokļu maksātājiem nav obligāta.

2. pants

Itālijas Republika var paaugstināt minēto maksimālo robežu, lai saglabātu atbrīvojuma vērtību reālā izteiksmē.

3. pants

Šis lēmums zaudē spēku dienā, kad stājas spēkā Kopienas noteikumi, ar ko nosaka vienotu gada apgrozījuma robežvērtību, līdz kurai nodokļa maksātājus var atbrīvot no PVN, bet vēlākais 2010. gada 31. decembrī.

4. pants

Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.

Briselē, 2008. gada 15. septembrī

Padomes vārdā —

priekšsēdētājs

B. KOUCHNER

---

(1)  OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp.

1

(2)  OV 71, 14.4.1967., 1303./67. lpp. Direktīva atcelta ar Direktīvu 77/388/EEK (OV L 145, 13.6.1977., 1. lpp.).

2

---

Komisija

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/15 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/15

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2008. gada 4. jūnijs)

par valsts atbalsta shēmu, ko Francija paredz īstenot zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādei un tirdzniecībai (Pārtikas lauksaimniecības nozaru stratēģiskās intervences fonds (FISIAA))

(izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 2257)

(Autentisks ir tikai teksts franču valodā)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/738/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 88. panta 2. punkta pirmo daļu,

pēc tam, kad ieinteresētajām personām ir lūgts iesniegt savus apsvērumus saskaņā ar iepriekš minēto pantu (1),

tā kā:

1.   PROCEDŪRA

| (1) | Francija 2007. gada 24. aprīlī paziņoja Komisijai par savu nodomu ieviest atbalsta shēmu ar mērķi subsidēt zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozares uzņēmumus. Saistībā ar iepriekšējo izskatīšanu, kura paredzēta 4. pantā Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (2), 2007. gada 7. jūnijā Francijai tika nosūtīts lūgums sniegt papildu ziņas, lai iegūtu paskaidrojumus par atbalsta saņēmējiem un šīs shēmas juridisko pamatu. Francijas iestādes atbildēja 2007. gada 11. jūlijā. Komisija 2007. gada 11. septembrī tām nosūtīja jaunu lūgumu sniegt papildu ziņas, uz ko Francija atbildēja 2007. gada 26. oktobrī. |
| --- | --- |

(1)

Francija 2007. gada 24. aprīlī paziņoja Komisijai par savu nodomu ieviest atbalsta shēmu ar mērķi subsidēt zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozares uzņēmumus. Saistībā ar iepriekšējo izskatīšanu, kura paredzēta 4. pantā Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (2), 2007. gada 7. jūnijā Francijai tika nosūtīts lūgums sniegt papildu ziņas, lai iegūtu paskaidrojumus par atbalsta saņēmējiem un šīs shēmas juridisko pamatu. Francijas iestādes atbildēja 2007. gada 11. jūlijā. Komisija 2007. gada 11. septembrī tām nosūtīja jaunu lūgumu sniegt papildu ziņas, uz ko Francija atbildēja 2007. gada 26. oktobrī.

| (2) | Ņemot vērā tās rīcībā esošo informāciju, Komisija uzskatīja, ka ir pamats šaubām par minētā atbalsta saderību ar kopējo tirgu. Komisija 2008. gada 16. janvārī informēja Franciju par savu lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta Līguma 88. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 659/1999 6. pantā. |
| --- | --- |

(2)

Ņemot vērā tās rīcībā esošo informāciju, Komisija uzskatīja, ka ir pamats šaubām par minētā atbalsta saderību ar kopējo tirgu. Komisija 2008. gada 16. janvārī informēja Franciju par savu lēmumu uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta Līguma 88. panta 2. punktā un Regulas (EK) Nr. 659/1999 6. pantā.

| (3) | Komisijas lēmums uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas viena mēneša laikā iesniegt savus apsvērumus par attiecīgajiem pasākumiem. |
| --- | --- |

(3)

Komisijas lēmums uzsākt oficiālu izmeklēšanas procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
   (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas viena mēneša laikā iesniegt savus apsvērumus par attiecīgajiem pasākumiem.

| (4) | Francija savus apsvērumus darīja zināmus ar 2008. gada 18. februāra vēstuli, un tie bija izteikti piezīmes formā. Citus apsvērumus no ieinteresētajām personām Komisija nav saņēmusi. |
| --- | --- |

(4)

Francija savus apsvērumus darīja zināmus ar 2008. gada 18. februāra vēstuli, un tie bija izteikti piezīmes formā. Citus apsvērumus no ieinteresētajām personām Komisija nav saņēmusi.

2.   APRAKSTS

| (5) | Saskaņā ar paziņojumā iekļauto informāciju attiecīgā atbalsta shēma ir paredzēta, lai no valsts fondiem, kuros ir tikai valsts līdzekļi, subsidētu uzņēmumus, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē. |
| --- | --- |

(5)

Saskaņā ar paziņojumā iekļauto informāciju attiecīgā atbalsta shēma ir paredzēta, lai no valsts fondiem, kuros ir tikai valsts līdzekļi, subsidētu uzņēmumus, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē.

| (6) | Tās mērķis ir piešķirt atbalstu nevis maziem un vidējiem, bet citiem uzņēmumiem, lai tie saņemtu tādu pašu atbalstu, kādu mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) var saņemt saskaņā ar Padomes 2006. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu (4). |
| --- | --- |

(6)

Tās mērķis ir piešķirt atbalstu nevis maziem un vidējiem, bet citiem uzņēmumiem, lai tie saņemtu tādu pašu atbalstu, kādu mazie un vidējie uzņēmumi (MVU) var saņemt saskaņā ar Padomes 2006. gada 27. jūlija Regulu (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu (4).

| (7) | Atbalstu finansētu no Pārtikas lauksaimniecības nozaru stratēģiskās intervences fonda (FISIAA) līdzekļiem. Šo fondu, ko izveidojušas Francijas iestādes, veido viena valsts budžeta pozīcija, kuras pārvaldība ir Lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas ziņā. Visi uzņēmumi, kas darbojas Līguma I pielikumā minēto produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē, var saņemt FISIAA piešķirtās subsīdijas. Tādējādi tie var būt gan uzņēmumi, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē, gan uzņēmumi, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē. Ir paredzēts, ka 2007. gadā atbalstu varēs saņemt tikai tie uzņēmumi, kuros ir vairāk nekā 750 darbinieku vai kuru apgrozījums pārsniedz EUR 200 miljonus. Saskaņā ar Francijas sniegtajiem paskaidrojumiem var pamatoti secināt, ka šī prioritāte tiks saglabāta arī atbalstam, ko piešķirs pēc 2007. gada. Šo pieņēmumu apstiprina teksts jaunajā aicinājumā iesniegt projektus, kas izsludināts 2007. gada decembrī (sk. 9. apsvērumu). |
| --- | --- |

(7)

Atbalstu finansētu no Pārtikas lauksaimniecības nozaru stratēģiskās intervences fonda (FISIAA) līdzekļiem. Šo fondu, ko izveidojušas Francijas iestādes, veido viena valsts budžeta pozīcija, kuras pārvaldība ir Lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas ziņā. Visi uzņēmumi, kas darbojas Līguma I pielikumā minēto produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē, var saņemt FISIAA piešķirtās subsīdijas. Tādējādi tie var būt gan uzņēmumi, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē, gan uzņēmumi, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē. Ir paredzēts, ka 2007. gadā atbalstu varēs saņemt tikai tie uzņēmumi, kuros ir vairāk nekā 750 darbinieku vai kuru apgrozījums pārsniedz EUR 200 miljonus. Saskaņā ar Francijas sniegtajiem paskaidrojumiem var pamatoti secināt, ka šī prioritāte tiks saglabāta arī atbalstam, ko piešķirs pēc 2007. gada. Šo pieņēmumu apstiprina teksts jaunajā aicinājumā iesniegt projektus, kas izsludināts 2007. gada decembrī (sk. 9. apsvērumu).

| (8) | Paziņojumam ir pievienots aicinājums iesniegt projektus, kas izsludināts 2007. gada 2. martā, lai atlasītu projektus, kuri atbilst FISIAA mērķiem. Kā norādījušas Francijas iestādes, šis aicinājums iesniegt projektus attiecas tikai uz uzņēmumiem, kas darbojas lauksaimniecības nozarē, un specifikācija ir sniegta tikai “kā paraugs” nosacījumiem, saskaņā ar kuriem atbalstu piešķir uzņēmumiem, kas darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē. |
| --- | --- |

(8)

Paziņojumam ir pievienots aicinājums iesniegt projektus, kas izsludināts 2007. gada 2. martā, lai atlasītu projektus, kuri atbilst FISIAA mērķiem. Kā norādījušas Francijas iestādes, šis aicinājums iesniegt projektus attiecas tikai uz uzņēmumiem, kas darbojas lauksaimniecības nozarē, un specifikācija ir sniegta tikai “kā paraugs” nosacījumiem, saskaņā ar kuriem atbalstu piešķir uzņēmumiem, kas darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē.

| (9) | Jauns aicinājums iesniegt projektus tika izsludināts 2007. gada 17. decembrī, un tas attiecas uz projektiem, kurus varētu atlasīt 2008. gadam. Šajā aicinājumā iesniegt projektus nav nepārprotami minēti uzņēmumi, kas darbojas zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē, bet tajā ir minēti visi produkti, kas iekļauti Līguma I pielikumā (arī zvejniecības un akvakultūras produkti). Tajā ir minēti arī jaunie noteikumi par atbilstību Eiropas Zivsaimniecības fonda (EZF) atbalsta saņemšanai. |
| --- | --- |

(9)

Jauns aicinājums iesniegt projektus tika izsludināts 2007. gada 17. decembrī, un tas attiecas uz projektiem, kurus varētu atlasīt 2008. gadam. Šajā aicinājumā iesniegt projektus nav nepārprotami minēti uzņēmumi, kas darbojas zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē, bet tajā ir minēti visi produkti, kas iekļauti Līguma I pielikumā (arī zvejniecības un akvakultūras produkti). Tajā ir minēti arī jaunie noteikumi par atbilstību Eiropas Zivsaimniecības fonda (EZF) atbalsta saņemšanai.

| (10) | Komisija par šo jauno aicinājumu iesniegt projektus, kurš tika publicēts Francijas Lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas tīmekļa vietnē (5), uzzināja tikai pēc tam, kad bija nolēmusi uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru. Šis jaunais aicinājums iesniegt projektus nav minēts atbildē, ko Francijas iestādes sniedza 2008. gada 18. februārī. Tajā ir tikai norādīts, ka “apstiprināšanas aizkavēšanās jau ir liegusi apstrādes uzņēmumiem piedalīties FISIAA 2007. gada aicinājumā iesniegt projektus [tas izsludināts 2007. gada 2. martā, bet par to paziņots 2007. gada 24. aprīlī]”. |
| --- | --- |

(10)

Komisija par šo jauno aicinājumu iesniegt projektus, kurš tika publicēts Francijas Lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas tīmekļa vietnē (5), uzzināja tikai pēc tam, kad bija nolēmusi uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru. Šis jaunais aicinājums iesniegt projektus nav minēts atbildē, ko Francijas iestādes sniedza 2008. gada 18. februārī. Tajā ir tikai norādīts, ka “apstiprināšanas aizkavēšanās jau ir liegusi apstrādes uzņēmumiem piedalīties FISIAA 2007. gada aicinājumā iesniegt projektus [tas izsludināts 2007. gada 2. martā, bet par to paziņots 2007. gada 24. aprīlī]”.

| (11) | Kā norādījušas Francijas iestādes, fonda FISIAA darbību pašlaik nosaka tā īstenotā intervence, proti, atbalsta shēma, ko piemēro uzņēmumiem, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē, un kas reģistrēta ar numuru N 553/2003 un apstiprināta ar Komisijas 2004. gada 28. jūlija lēmumu (6). Tādējādi mērķis paziņojumam par atbalsta shēmu, uz kuru attiecas šis lēmums, ir paplašināt šo intervenci, to attiecinot arī uz uzņēmumiem, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē. |
| --- | --- |

(11)

Kā norādījušas Francijas iestādes, fonda FISIAA darbību pašlaik nosaka tā īstenotā intervence, proti, atbalsta shēma, ko piemēro uzņēmumiem, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē, un kas reģistrēta ar numuru N 553/2003 un apstiprināta ar Komisijas 2004. gada 28. jūlija lēmumu (6). Tādējādi mērķis paziņojumam par atbalsta shēmu, uz kuru attiecas šis lēmums, ir paplašināt šo intervenci, to attiecinot arī uz uzņēmumiem, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē.

| (12) | Ir norādīts, ka 2007. gadā FISIAA budžets ir EUR 13 miljoni visām nozarēm, kuras var saņemt līdzekļus (lauksaimniecība, no vienas puses, un zvejniecība un akvakultūra, no otras). Ciktāl tas ir pieejams visiem uzņēmumiem, kas darbojas šajās divās nozarēs, pašlaik, kā uzskata Francijas iestādes, nav iespējams paredzēt, kāda šīs summas daļa faktiski nonāks zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumu rīcībā. |
| --- | --- |

(12)

Ir norādīts, ka 2007. gadā FISIAA budžets ir EUR 13 miljoni visām nozarēm, kuras var saņemt līdzekļus (lauksaimniecība, no vienas puses, un zvejniecība un akvakultūra, no otras). Ciktāl tas ir pieejams visiem uzņēmumiem, kas darbojas šajās divās nozarēs, pašlaik, kā uzskata Francijas iestādes, nav iespējams paredzēt, kāda šīs summas daļa faktiski nonāks zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumu rīcībā.

| (13) | Attiecībā uz izdevumiem, kurus var segt ar subsīdijām, aicinājumā iesniegt projektus ir precizēts, ka FISIAA mērķis ir atbalstīt tādus uzņēmumu projektus, kuros var apvienot materiālus un nemateriālus ieguldījumus un kuriem ir “sevišķi strukturāls raksturs” un/vai “pastiprināta tirdzniecības pozicionēšana”, un/vai “novatorisks raksturs”. Finansējumu potenciāli var saņemt visiem ieguldījumiem, kas saistīti ar uzglabāšanas, iesaiņošanas, apstrādes un/vai tirdzniecības procesa īstenošanu. Jo īpaši šie ieguldījumi var būt saistīti ar izdevumiem jaunu iekārtu iegādei vai ar projektu saistītu nekustamo īpašumu iegādei un uzlabošanai, ar izdevumiem personālam, kas iesaistīts projekta īstenošanā, vai arī ar tādiem nemateriāliem pakalpojumiem kā patenti, pētījumi vai konsultācijas. FISIAA atbalsta intensitāte nepārsniegs 15 % no attaisnotajiem izdevumiem materiāliem ieguldījumiem un EUR 100 000 nemateriāliem ieguldījumiem. |
| --- | --- |

(13)

Attiecībā uz izdevumiem, kurus var segt ar subsīdijām, aicinājumā iesniegt projektus ir precizēts, ka FISIAA mērķis ir atbalstīt tādus uzņēmumu projektus, kuros var apvienot materiālus un nemateriālus ieguldījumus un kuriem ir “sevišķi strukturāls raksturs” un/vai “pastiprināta tirdzniecības pozicionēšana”, un/vai “novatorisks raksturs”. Finansējumu potenciāli var saņemt visiem ieguldījumiem, kas saistīti ar uzglabāšanas, iesaiņošanas, apstrādes un/vai tirdzniecības procesa īstenošanu. Jo īpaši šie ieguldījumi var būt saistīti ar izdevumiem jaunu iekārtu iegādei vai ar projektu saistītu nekustamo īpašumu iegādei un uzlabošanai, ar izdevumiem personālam, kas iesaistīts projekta īstenošanā, vai arī ar tādiem nemateriāliem pakalpojumiem kā patenti, pētījumi vai konsultācijas. FISIAA atbalsta intensitāte nepārsniegs 15 % no attaisnotajiem izdevumiem materiāliem ieguldījumiem un EUR 100 000 nemateriāliem ieguldījumiem.

3.   PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS IEMESLI

| (14) | Šīs atbalsta shēmas mērķis ir piešķirt atbalstu nevis maziem un vidējiem, bet citiem uzņēmumiem, lai tie no fondiem, kuros ir tikai valsts līdzekļi, saņemtu tādu pašu atbalstu, kādu MVU var saņemt saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1198/2006. Atbalstu finansētu no FISIAA līdzekļiem. |
| --- | --- |

(14)

Šīs atbalsta shēmas mērķis ir piešķirt atbalstu nevis maziem un vidējiem, bet citiem uzņēmumiem, lai tie no fondiem, kuros ir tikai valsts līdzekļi, saņemtu tādu pašu atbalstu, kādu MVU var saņemt saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1198/2006. Atbalstu finansētu no FISIAA līdzekļiem.

| (15) | Pārbaudot šo atbalsta shēmu saskaņā ar Vadlīnijām valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā (7) (turpmāk “Vadlīnijas”), jāraugās, vai tā atbilst kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1198/2006. Taču pasākumi, kam var piešķirt EZF atbalstu zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē, attiecas tikai uz MVU, savukārt pašreizējā atbalsta shēma attiecas tieši uz uzņēmumiem, kas nav MVU. |
| --- | --- |

(15)

Pārbaudot šo atbalsta shēmu saskaņā ar Vadlīnijām valsts atbalsta vērtēšanai zvejniecības un akvakultūras jomā (7) (turpmāk “Vadlīnijas”), jāraugās, vai tā atbilst kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1198/2006. Taču pasākumi, kam var piešķirt EZF atbalstu zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozarē, attiecas tikai uz MVU, savukārt pašreizējā atbalsta shēma attiecas tieši uz uzņēmumiem, kas nav MVU.

| (16) | Tādēļ Komisija uzskatīja, ka ir pamats šaubām par šā atbalsta saderību ar kopējo tirgu. |
| --- | --- |

(16)

Tādēļ Komisija uzskatīja, ka ir pamats šaubām par šā atbalsta saderību ar kopējo tirgu.

4.   FRANCIJAS UN IEINTERESĒTO PERSONU KOMENTĀRI

| (17) | Francija izvirza divus argumentus, lai pamatotu to, ka atbalsts, kuru FISIAA piešķir zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem, ir saderīgs ar kopējo tirgu. |
| --- | --- |

(17)

Francija izvirza divus argumentus, lai pamatotu to, ka atbalsts, kuru FISIAA piešķir zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem, ir saderīgs ar kopējo tirgu.

| (18) | Pirmkārt, Francija atkārto apsvērumu, ko tā minēja savā 2007. gada 26. oktobra atbildē, proti, ka, lai gan zivsaimniecības nozares vai lauksaimniecības nozares apstrādes uzņēmumiem bieži vien ir viens un tas pats darbības veids, Komisija nav uzskatījusi, ka atbalsts lielajiem uzņēmumiem pārtikas lauksaimniecības nozarē varētu radīt konkurences kropļošanas risku, un ir devusi dalībvalstīm iespēju šiem uzņēmumiem piešķirt valsts atbalstu. |
| --- | --- |

(18)

Pirmkārt, Francija atkārto apsvērumu, ko tā minēja savā 2007. gada 26. oktobra atbildē, proti, ka, lai gan zivsaimniecības nozares vai lauksaimniecības nozares apstrādes uzņēmumiem bieži vien ir viens un tas pats darbības veids, Komisija nav uzskatījusi, ka atbalsts lielajiem uzņēmumiem pārtikas lauksaimniecības nozarē varētu radīt konkurences kropļošanas risku, un ir devusi dalībvalstīm iespēju šiem uzņēmumiem piešķirt valsts atbalstu.

| (19) | Turklāt Francija lūdz Komisiju precizēt, kāpēc tā uzskata, ka lieliem uzņēmumiem 2007. un 2008. gadā var piešķirt atbalstu saskaņā ar Zivsaimniecības virzības finansēšanas instrumentu (ZVFI), bet tāda paša veida atbalstu no fondiem, kuros ir tikai valsts līdzekļi, nedrīkst piešķirt. |
| --- | --- |

(19)

Turklāt Francija lūdz Komisiju precizēt, kāpēc tā uzskata, ka lieliem uzņēmumiem 2007. un 2008. gadā var piešķirt atbalstu saskaņā ar Zivsaimniecības virzības finansēšanas instrumentu (ZVFI), bet tāda paša veida atbalstu no fondiem, kuros ir tikai valsts līdzekļi, nedrīkst piešķirt.

5.   VĒRTĒJUMS

| (20) | Vispirms Komisija norāda, ka FISIAA aicinājums iesniegt projektus tika izsludināts 2007. gada 2. martā un termiņš atbildei bija 2007. gada 2. maijs, bet Francijas iestādes tikai 2007. gada 24. aprīlī paziņoja Komisijai par savu nodomu šajā aicinājumā iesniegt projektus ļaut piedalīties arī zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumiem. Citiem vārdiem, aicinājums iesniegt projektus tika izsludināts, pirms Komisija uzzināja par atbalsta shēmu zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem un a fortiori pirms tā varēja izteikt savu viedokli par šādas shēmas saderību ar kopējo tirgu. Šā iemesla dēļ Komisija Francijai vispirms jautāja, vai tās paziņojumam pievienotais dokuments (tas ir, 2007. gada 2. marta teksts aicinājumam iesniegt projektus) tiešām attiecas tikai un vienīgi uz lauksaimniecības nozares uzņēmumiem, ko Francija apstiprināja savā 2007. gada 11. jūlija vēstulē (“Pirmais aicinājums iesniegt projektus attiecās tikai uz lauksaimniecības nozares uzņēmumiem (...) Tāpēc FISIAA aicinājumā iesniegt projektus zvejniecības un akvakultūras nozares apstrādes un tirdzniecības uzņēmumi tiks minēti tikai tad, kad šī atbalsta shēma tiks apstiprināta”). Pretējā gadījumā šī atbalsta shēma būtu tikusi atzīta par nelikumīgu (nepaziņotu) atbalstu Regulas (EK) Nr. 659/1999 1. panta f) apakšpunkta nozīmē. |
| --- | --- |

(20)

Vispirms Komisija norāda, ka FISIAA aicinājums iesniegt projektus tika izsludināts 2007. gada 2. martā un termiņš atbildei bija 2007. gada 2. maijs, bet Francijas iestādes tikai 2007. gada 24. aprīlī paziņoja Komisijai par savu nodomu šajā aicinājumā iesniegt projektus ļaut piedalīties arī zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumiem. Citiem vārdiem, aicinājums iesniegt projektus tika izsludināts, pirms Komisija uzzināja par atbalsta shēmu zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības uzņēmumiem un a fortiori pirms tā varēja izteikt savu viedokli par šādas shēmas saderību ar kopējo tirgu. Šā iemesla dēļ Komisija Francijai vispirms jautāja, vai tās paziņojumam pievienotais dokuments (tas ir, 2007. gada 2. marta teksts aicinājumam iesniegt projektus) tiešām attiecas tikai un vienīgi uz lauksaimniecības nozares uzņēmumiem, ko Francija apstiprināja savā 2007. gada 11. jūlija vēstulē (“Pirmais aicinājums iesniegt projektus attiecās tikai uz lauksaimniecības nozares uzņēmumiem (...) Tāpēc FISIAA aicinājumā iesniegt projektus zvejniecības un akvakultūras nozares apstrādes un tirdzniecības uzņēmumi tiks minēti tikai tad, kad šī atbalsta shēma tiks apstiprināta”). Pretējā gadījumā šī atbalsta shēma būtu tikusi atzīta par nelikumīgu (nepaziņotu) atbalstu Regulas (EK) Nr. 659/1999 1. panta f) apakšpunkta nozīmē.

| (21) | Līdzīgs jautājums rodas attiecībā uz jauno aicinājumu iesniegt projektus, kuru izsludināja 2007. gada 17. decembrī un par kuru Komisija uzzināja tikai pēc oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanas (sk. 9. apsvērumu). Šajā jaunajā aicinājumā iesniegt projektus ir precīzi atkārtots tas formulējums, kas izmantots 2007. gada aicinājumā iesniegt projektus, un tāpēc tajā nav tieši minēti zvejniecības un akvakultūras nozares apstrādes un tirdzniecības uzņēmumi, bet, tāpat kā iepriekšējā aicinājumā iesniegt projektus, tajā ir atsauce, no vienas puses, uz Līguma I pielikumu (kas ietver zvejniecības un lauksaimniecības produktus) un, no otras, uz Regulu (EK) Nr. 1198/2006. |
| --- | --- |

(21)

Līdzīgs jautājums rodas attiecībā uz jauno aicinājumu iesniegt projektus, kuru izsludināja 2007. gada 17. decembrī un par kuru Komisija uzzināja tikai pēc oficiālās pārbaudes procedūras uzsākšanas (sk. 9. apsvērumu). Šajā jaunajā aicinājumā iesniegt projektus ir precīzi atkārtots tas formulējums, kas izmantots 2007. gada aicinājumā iesniegt projektus, un tāpēc tajā nav tieši minēti zvejniecības un akvakultūras nozares apstrādes un tirdzniecības uzņēmumi, bet, tāpat kā iepriekšējā aicinājumā iesniegt projektus, tajā ir atsauce, no vienas puses, uz Līguma I pielikumu (kas ietver zvejniecības un lauksaimniecības produktus) un, no otras, uz Regulu (EK) Nr. 1198/2006.

| (22) | Taču Komisija atgādina, ka valsts atbalsta shēmas apstiprināšana nenotiek automātiski un ka dalībvalsts nevar priekšlaikus spriest par Komisijas lēmumu, kamēr nav pabeigta atbalsta shēmas pārbaude. Šo iemeslu dēļ Komisija nevar pieņemt apgalvojumu, ka attiecīgās atbalsta shēmas “apstiprināšanas aizkavēšanās jau ir liegusi zvejniecības nozares apstrādes uzņēmumiem piedalīties FISIAA 2007. gada aicinājumā iesniegt projektus”. Tā arī nevar pieņemt to, ka otrais aicinājums iesniegt projektus tiek izsludināts, skaidri nenosakot, ka uzņēmumi, kas darbojas zvejniecības nozarē, 2008. gadā nevar saņemt FISIAA subsīdijas, vai vismaz nenorādot, ka šī iespēja ir atkarīga no Komisijas iepriekšēja apstiprinājuma. |
| --- | --- |

(22)

Taču Komisija atgādina, ka valsts atbalsta shēmas apstiprināšana nenotiek automātiski un ka dalībvalsts nevar priekšlaikus spriest par Komisijas lēmumu, kamēr nav pabeigta atbalsta shēmas pārbaude. Šo iemeslu dēļ Komisija nevar pieņemt apgalvojumu, ka attiecīgās atbalsta shēmas “apstiprināšanas aizkavēšanās jau ir liegusi zvejniecības nozares apstrādes uzņēmumiem piedalīties FISIAA 2007. gada aicinājumā iesniegt projektus”. Tā arī nevar pieņemt to, ka otrais aicinājums iesniegt projektus tiek izsludināts, skaidri nenosakot, ka uzņēmumi, kas darbojas zvejniecības nozarē, 2008. gadā nevar saņemt FISIAA subsīdijas, vai vismaz nenorādot, ka šī iespēja ir atkarīga no Komisijas iepriekšēja apstiprinājuma.

| (23) | Līguma 87. panta 1. punktā ir teikts, ka “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”. |
| --- | --- |

(23)

Līguma 87. panta 1. punktā ir teikts, ka “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.

| (24) | Aplūkojamais atbalsts, kuru veido subsīdijas no valsts budžeta (sk. 7. apsvērumu), katrā ziņā ir atbalsts, kuru piešķir valsts. |
| --- | --- |

(24)

Aplūkojamais atbalsts, kuru veido subsīdijas no valsts budžeta (sk. 7. apsvērumu), katrā ziņā ir atbalsts, kuru piešķir valsts.

| (25) | Tā kā par šo subsīdiju piešķiršanu lemj valsts līmenī – pēc tam, kad Lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas dienesti atlasījuši projektus, kuri iesniegti pēc aicinājuma iesniegt projektus –, šis atbalsts ir uzskatāms par valsts atbalstu. |
| --- | --- |

(25)

Tā kā par šo subsīdiju piešķiršanu lemj valsts līmenī – pēc tam, kad Lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas dienesti atlasījuši projektus, kuri iesniegti pēc aicinājuma iesniegt projektus –, šis atbalsts ir uzskatāms par valsts atbalstu.

| (26) | Pasākumi, par kuriem paziņots, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm un rada konkurences izkropļošanas risku, ja tie veicina zvejniecības nozares apstrādāto produktu valsts produkciju, kaitējot citu dalībvalstu produkcijai. |
| --- | --- |

(26)

Pasākumi, par kuriem paziņots, var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm un rada konkurences izkropļošanas risku, ja tie veicina zvejniecības nozares apstrādāto produktu valsts produkciju, kaitējot citu dalībvalstu produkcijai.

| (27) | Tādēļ jāsecina, ka atbalsts, uz kuru attiecas šis lēmums, ir valsts atbalsts Līguma 87. panta 1. punkta nozīmē. |
| --- | --- |

(27)

Tādēļ jāsecina, ka atbalsts, uz kuru attiecas šis lēmums, ir valsts atbalsts Līguma 87. panta 1. punkta nozīmē.

| (28) | Tā kā tas ir atbalsts zvejniecības un akvakultūras nozarē, tas ir jāanalizē, ņemot vērā Vadlīnijas. Vadlīniju 5.3. punktā ir noteikts, ka tās no 2008. gada 1. aprīļa piemēro “attiecībā uz visiem valsts atbalsta pasākumiem, par kuriem paziņots vai kurus paredzēts piemērot no minētās dienas”. Tā kā Francijas iestādes norādīja, ka gaida Komisijas apstiprinājumu tam, lai šo atbalsta shēmu varētu izmantot zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumi, Komisija uzskata, ka tā nav tikusi piemērota un ka tādēļ ir pamats to analizēt, ņemot vērā Vadlīnijas. |
| --- | --- |

(28)

Tā kā tas ir atbalsts zvejniecības un akvakultūras nozarē, tas ir jāanalizē, ņemot vērā Vadlīnijas. Vadlīniju 5.3. punktā ir noteikts, ka tās no 2008. gada 1. aprīļa piemēro “attiecībā uz visiem valsts atbalsta pasākumiem, par kuriem paziņots vai kurus paredzēts piemērot no minētās dienas”. Tā kā Francijas iestādes norādīja, ka gaida Komisijas apstiprinājumu tam, lai šo atbalsta shēmu varētu izmantot zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumi, Komisija uzskata, ka tā nav tikusi piemērota un ka tādēļ ir pamats to analizēt, ņemot vērā Vadlīnijas.

| (29) | Vadlīniju 3.2. punktā ir atsauce uz kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1198/2006. Tādēļ aplūkojamās atbalsta shēmas saderība ar kopējo tirgu ir jāpārbauda, ņemot vērā minēto regulu. |
| --- | --- |

(29)

Vadlīniju 3.2. punktā ir atsauce uz kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1198/2006. Tādēļ aplūkojamās atbalsta shēmas saderība ar kopējo tirgu ir jāpārbauda, ņemot vērā minēto regulu.

| (30) | Komisija norāda, ka pasākumi, kuriem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1198/2006 apstrādes un tirdzniecības nozarē var piešķirt atbalstu no EZF, attiecas tikai uz MVU. Tādēļ Komisija uzskata, ka atbalsta shēma, uz kuru attiecas šis lēmums un kura paredzēta nevis MVU, bet citiem uzņēmumiem, neatbilst EZF intervences kritērijiem. |
| --- | --- |

(30)

Komisija norāda, ka pasākumi, kuriem saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1198/2006 apstrādes un tirdzniecības nozarē var piešķirt atbalstu no EZF, attiecas tikai uz MVU. Tādēļ Komisija uzskata, ka atbalsta shēma, uz kuru attiecas šis lēmums un kura paredzēta nevis MVU, bet citiem uzņēmumiem, neatbilst EZF intervences kritērijiem.

| (31) | Francijas iestādes šo analīzi neapstrīd, jo tās norāda, ka “aicinājums iesniegt projektus Nr. 2 attiektos uz jūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozares lielajiem uzņēmumiem, tas ir, uz uzņēmumiem, kuros ir vairāk nekā 750 darbinieku un kuru apgrozījums pārsniedz EUR 200 miljonus; šie uzņēmumi nevar saņemt EZF finansējumu, tieši tāpat kā lauksaimniecības produktu apstrādes uzņēmumi. (...) Francijas iestādes labi zina, ka saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras vadlīnijām 2004. gadam un Regulas (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu 104. pantu Komisijai ir jānorāda, ka lielie uzņēmumi nedrīkst saņemt valsts atbalstu.” |
| --- | --- |

(31)

Francijas iestādes šo analīzi neapstrīd, jo tās norāda, ka “aicinājums iesniegt projektus Nr. 2 attiektos uz jūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozares lielajiem uzņēmumiem, tas ir, uz uzņēmumiem, kuros ir vairāk nekā 750 darbinieku un kuru apgrozījums pārsniedz EUR 200 miljonus; šie uzņēmumi nevar saņemt EZF finansējumu, tieši tāpat kā lauksaimniecības produktu apstrādes uzņēmumi. (...) Francijas iestādes labi zina, ka saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras vadlīnijām 2004. gadam un Regulas (EK) Nr. 1198/2006 par Eiropas Zivsaimniecības fondu 104. pantu Komisijai ir jānorāda, ka lielie uzņēmumi nedrīkst saņemt valsts atbalstu.”

| (32) | Neraugoties uz to, Francija aplūkojamo atbalsta shēmu cenšas pamatot ar rūpēm saskaņot to uzņēmumu situāciju, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē un kuri saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanu, un to uzņēmumu situāciju, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē un kuriem līdzīgu atbalsta shēmu apstiprināja 2004. gadā. Tomēr, tā kā tā ir atbalsta shēma, kas paredzēta zvejniecības un akvakultūras nozarei, kurai ir pieņemtas konkrētas vadlīnijas, Komisija nevar pieļaut, ka pastāv tāda paša veida atbalsta shēma, kas apstiprināta citai darbības nozarei. Turklāt Komisija atgādina, ka uzņēmumiem, kas darbojas lauksaimniecības nozarē, līdz 2008. gada 31. decembrim atbalsta shēma tika saglabāta izņēmuma kārtā, kā noteikts 196. punktā Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadā (8). Taču šajā gadījumā ir jauna atbalsta shēma, ko piemēro zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumiem. Tāpēc tā ir jāpārbauda, ņemot vērā šai nozarei piemērojamos noteikumus, nevis pēc analoģijas ar atbalsta shēmu, kas pastāv citā darbības nozarē un kas apstiprināta, pamatojoties uz noteikumiem, kuri atšķiras no tiem, kas piemērojami valsts atbalstam zvejniecības un akvakultūras nozarē. Tāpēc šo argumentu nevar pieņemt. |
| --- | --- |

(32)

Neraugoties uz to, Francija aplūkojamo atbalsta shēmu cenšas pamatot ar rūpēm saskaņot to uzņēmumu situāciju, kuri darbojas zvejniecības un akvakultūras nozarē un kuri saistīti ar valsts atbalsta piešķiršanu, un to uzņēmumu situāciju, kuri darbojas lauksaimniecības nozarē un kuriem līdzīgu atbalsta shēmu apstiprināja 2004. gadā. Tomēr, tā kā tā ir atbalsta shēma, kas paredzēta zvejniecības un akvakultūras nozarei, kurai ir pieņemtas konkrētas vadlīnijas, Komisija nevar pieļaut, ka pastāv tāda paša veida atbalsta shēma, kas apstiprināta citai darbības nozarei. Turklāt Komisija atgādina, ka uzņēmumiem, kas darbojas lauksaimniecības nozarē, līdz 2008. gada 31. decembrim atbalsta shēma tika saglabāta izņēmuma kārtā, kā noteikts 196. punktā Kopienas pamatnostādnēs attiecībā uz valsts atbalstu lauksaimniecības un mežsaimniecības nozarē 2007.–2013. gadā (8). Taču šajā gadījumā ir jauna atbalsta shēma, ko piemēro zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumiem. Tāpēc tā ir jāpārbauda, ņemot vērā šai nozarei piemērojamos noteikumus, nevis pēc analoģijas ar atbalsta shēmu, kas pastāv citā darbības nozarē un kas apstiprināta, pamatojoties uz noteikumiem, kuri atšķiras no tiem, kas piemērojami valsts atbalstam zvejniecības un akvakultūras nozarē. Tāpēc šo argumentu nevar pieņemt.

| (33) | Tāpat nevar pieļaut, ka tiek izmantota analoģija ar tādu atbalstu lielajiem uzņēmumiem, kuru 2007. un 2008. gadā var piešķirt saskaņā ar ZVFI, lai attaisnotu jaunas, pilnībā no valsts līdzekļiem finansējamas atbalsta shēmas ieviešanu par labu šiem uzņēmumiem (sk. 19. apsvērumu). Noteikumi, kas attiecas uz strukturālās intervences programmām un saskaņā ar tām piešķirtā atbalsta pārvaldību, un noteikumi, kas attiecas uz valsts atbalstu, ir savstarpēji neatkarīgi, ja vien nav konkrētas atsauces (kā tas ir Vadlīnijās, kurās ir atsauce uz kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1198/2006). No tā izriet, ka tas apstāklis, ka tikai un vienīgi ar budžeta izpildes vajadzībām saistītu iemeslu dēļ joprojām var piešķirt atbalstu saskaņā ar 1999.–2006. gada ZVFI programmām, nekādā veidā neietekmē noteikumus, kas piemērojami pašlaik aplūkojamajai atbalsta shēmai. |
| --- | --- |

(33)

Tāpat nevar pieļaut, ka tiek izmantota analoģija ar tādu atbalstu lielajiem uzņēmumiem, kuru 2007. un 2008. gadā var piešķirt saskaņā ar ZVFI, lai attaisnotu jaunas, pilnībā no valsts līdzekļiem finansējamas atbalsta shēmas ieviešanu par labu šiem uzņēmumiem (sk. 19. apsvērumu). Noteikumi, kas attiecas uz strukturālās intervences programmām un saskaņā ar tām piešķirtā atbalsta pārvaldību, un noteikumi, kas attiecas uz valsts atbalstu, ir savstarpēji neatkarīgi, ja vien nav konkrētas atsauces (kā tas ir Vadlīnijās, kurās ir atsauce uz kritērijiem, kas noteikti Regulā (EK) Nr. 1198/2006). No tā izriet, ka tas apstāklis, ka tikai un vienīgi ar budžeta izpildes vajadzībām saistītu iemeslu dēļ joprojām var piešķirt atbalstu saskaņā ar 1999.–2006. gada ZVFI programmām, nekādā veidā neietekmē noteikumus, kas piemērojami pašlaik aplūkojamajai atbalsta shēmai.

6.   SECINĀJUMS

| (34) | Pamatojoties uz 5. daļā veikto analīzi, ir jāsecina, ka atbalsta shēma, kas paredz no FISIAA līdzekļiem piešķirt atbalstu zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumiem un par ko Francija paziņoja 2007. gada 24. aprīlī, nav saderīga ar kopējo tirgu, |
| --- | --- |

(34)

Pamatojoties uz 5. daļā veikto analīzi, ir jāsecina, ka atbalsta shēma, kas paredz no FISIAA līdzekļiem piešķirt atbalstu zvejniecības un akvakultūras nozares uzņēmumiem un par ko Francija paziņoja 2007. gada 24. aprīlī, nav saderīga ar kopējo tirgu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Francijas iecerētā atbalsta shēma ar mērķi no Pārtikas lauksaimniecības nozaru stratēģiskās intervences fonda (FISIAA) līdzekļiem subsidēt zvejniecības un akvakultūras produktu apstrādes un tirdzniecības nozares uzņēmumus nav saderīga ar kopējo tirgu.

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

Briselē, 2008. gada 4. jūnijā

Komisijas vārdā —

Komisijas loceklis

Joe BORG

---

(1)  OV C 61, 6.3.2008., 8. lpp.

1

(2)  OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.

2

(3)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

3

(4)  OV L 223, 15.8.2006., 1. lpp.

4

(5)  http://agriculture.gouv.fr/sections/presse/communiques/2eme-appel-projets-pour

5

agri

(6)  OV C 214, 1.9.2005., 4. lpp.

6

(7)  OV C 84, 3.4.2008., 10. lpp.

7

(8)  OV C 319, 27.12.2006., 1. lpp.

8

---

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/19 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/19

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2008. gada 11. septembris)

par Kopienas finansiālu ieguldījumu Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) pasākumiem dzīvnieku slimību informācijas jomā

(2008/739/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmumu 90/424/EEK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 20. pantu,

tā kā:

| (1) | Saskaņā ar Lēmumu 90/424/EEK Kopiena var uzņemties vai palīdzēt dalībvalstīm vai starptautiskām organizācijām uzņemties veikt tehniskos un zinātniskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izstrādātu Kopienas tiesību aktus veterinārijas jomā un pilnveidotu veterināro izglītību vai apmācību. |
| --- | --- |

(1)

Saskaņā ar Lēmumu 90/424/EEK Kopiena var uzņemties vai palīdzēt dalībvalstīm vai starptautiskām organizācijām uzņemties veikt tehniskos un zinātniskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izstrādātu Kopienas tiesību aktus veterinārijas jomā un pilnveidotu veterināro izglītību vai apmācību.

| (2) | Ar Padomes 1982. gada 21. decembra Direktīvu 82/894/EEK par dzīvnieku slimību paziņošanu Kopienā (2) izveido minētās direktīvas I pielikumā iekļauto slimību uzliesmojumu paziņošanas sistēmu (“dzīvnieku slimību paziņošanas Kopienas sistēma”). |
| --- | --- |

(2)

Ar Padomes 1982. gada 21. decembra Direktīvu 82/894/EEK par dzīvnieku slimību paziņošanu Kopienā (2) izveido minētās direktīvas I pielikumā iekļauto slimību uzliesmojumu paziņošanas sistēmu (“dzīvnieku slimību paziņošanas Kopienas sistēma”).

| (3) | Pasaules Dzīvnieku veselības organizācija (OIE) ir starpvaldību organizācija, kas atbild par dzīvnieku veselības uzlabošanu visā pasaulē. Slimību informācijas jomā OIE ir unikāla pieredze, kas gūta, veidojot saskarni “Pasaules dzīvnieku veselības informācijas datubāze” (WAHID), kura sniedz plašu informācijas klāstu par dzīvnieku slimībām. WAHID izmanto visās OIE dalībvalstīs, tostarp visās Eiropas Savienības dalībvalstīs. |
| --- | --- |

(3)

Pasaules Dzīvnieku veselības organizācija (OIE) ir starpvaldību organizācija, kas atbild par dzīvnieku veselības uzlabošanu visā pasaulē. Slimību informācijas jomā OIE ir unikāla pieredze, kas gūta, veidojot saskarni “Pasaules dzīvnieku veselības informācijas datubāze” (WAHID), kura sniedz plašu informācijas klāstu par dzīvnieku slimībām. WAHID izmanto visās OIE dalībvalstīs, tostarp visās Eiropas Savienības dalībvalstīs.

| (4) | Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par jaunu stratēģiju dzīvnieku veselības jomā Eiropas Savienībā 2007.–2013. gadam saskaņā ar principu “Profilakse ir labāka nekā ārstēšana” (3) par vienu no trim jaunās dzīvnieku veselības stratēģijas pilāriem noteikta profilakse, uzraudzība un gatavība krīzes situācijai attiecībā uz apdraudējumu saistībā ar dzīvniekiem. Jo īpaši paziņojumā uzsvērts tas, ka izšķirošus zinātniskus pierādījumus, kas pamato lēmumu par slimību profilaksi un kontroles pasākumiem, Kopienas iestādēm un valdībām sniedz veterinārā monitoringa, uzraudzības un kontroles pasākumos un programmās gūtā informācija. |
| --- | --- |

(4)

Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par jaunu stratēģiju dzīvnieku veselības jomā Eiropas Savienībā 2007.–2013. gadam saskaņā ar principu “Profilakse ir labāka nekā ārstēšana” (3) par vienu no trim jaunās dzīvnieku veselības stratēģijas pilāriem noteikta profilakse, uzraudzība un gatavība krīzes situācijai attiecībā uz apdraudējumu saistībā ar dzīvniekiem. Jo īpaši paziņojumā uzsvērts tas, ka izšķirošus zinātniskus pierādījumus, kas pamato lēmumu par slimību profilaksi un kontroles pasākumiem, Kopienas iestādēm un valdībām sniedz veterinārā monitoringa, uzraudzības un kontroles pasākumos un programmās gūtā informācija.

| (5) | Paziņojumā minēts, ka dzīvnieku slimību paziņošanas Kopienas sistēmas izveide ir saskaņā ar jauno dzīvnieku veselības stratēģiju veiktā darba plānotais rezultāts. Vēl viens plānotais rezultāts saskaņā ar paziņojumu ir Kopienas spēkā esošo veterinārijas jomas tiesību aktu vienkāršošana, saskaņojot tos ar starptautiskajiem standartiem, tostarp OIE standartiem. |
| --- | --- |

(5)

Paziņojumā minēts, ka dzīvnieku slimību paziņošanas Kopienas sistēmas izveide ir saskaņā ar jauno dzīvnieku veselības stratēģiju veiktā darba plānotais rezultāts. Vēl viens plānotais rezultāts saskaņā ar paziņojumu ir Kopienas spēkā esošo veterinārijas jomas tiesību aktu vienkāršošana, saskaņojot tos ar starptautiskajiem standartiem, tostarp OIE standartiem.

| (6) | Tādēļ Kopienas veterinārijas tiesību aktu pilnveidošanas nolūkā ir svarīgi sagatavot pasākumus sadarbībā ar OIE, lai dzīvnieku slimību paziņošanas Kopienas sistēmu pielāgotu WAHID, vāktu epidemioloģisko informāciju un it īpaši izstrādātu datu kopas, datubāzes un datu apmaiņas protokolus. Tādēļ ir nepieciešams Kopienas finansiāls ieguldījums Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijai (OIE) dzīvnieku slimību informācijas sistēmas izveidei laika posmā no 2008. līdz 2012. gadam. Jānosaka šāda ieguldījuma maksimālā summa. |
| --- | --- |

(6)

Tādēļ Kopienas veterinārijas tiesību aktu pilnveidošanas nolūkā ir svarīgi sagatavot pasākumus sadarbībā ar OIE, lai dzīvnieku slimību paziņošanas Kopienas sistēmu pielāgotu WAHID, vāktu epidemioloģisko informāciju un it īpaši izstrādātu datu kopas, datubāzes un datu apmaiņas protokolus. Tādēļ ir nepieciešams Kopienas finansiāls ieguldījums Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijai (OIE) dzīvnieku slimību informācijas sistēmas izveidei laika posmā no 2008. līdz 2012. gadam. Jānosaka šāda ieguldījuma maksimālā summa.

| (7) | Kopienai ir ārkārtīgi svarīgi vākt, analizēt un apkopot informāciju par dzīvnieku veselību Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģionos, lai izvairītos no dzīvnieku veselības apdraudējuma tās teritorijā – jo īpaši tas attiecas uz slimībām, kuras izplatās pāri robežām. Tomēr tāda informācija ne vienmēr ir viegli pieejama. |
| --- | --- |

(7)

Kopienai ir ārkārtīgi svarīgi vākt, analizēt un apkopot informāciju par dzīvnieku veselību Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģionos, lai izvairītos no dzīvnieku veselības apdraudējuma tās teritorijā – jo īpaši tas attiecas uz slimībām, kuras izplatās pāri robežām. Tomēr tāda informācija ne vienmēr ir viegli pieejama.

| (8) | OIE ir izstrādājusi Veterināro dienestu darbības novērtēšanas rīku (OIE PVS). Šis rīks ir izstrādāts, lai OIE dalībvalstu veterinārie dienesti varētu novērtēt savu darbību un konstatēt trūkumus un grūtības saistībā ar atbilsmi OIE starptautiskajiem standartiem. OIE PVS turklāt sagatavo informāciju par dzīvnieku veselību OIE dalībvalstīs. Tādēļ Kopienai jāizvērtē šā rīka darbība un savāktā informācija attiecībā uz Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģioniem. |
| --- | --- |

(8)

OIE ir izstrādājusi Veterināro dienestu darbības novērtēšanas rīku (OIE PVS). Šis rīks ir izstrādāts, lai OIE dalībvalstu veterinārie dienesti varētu novērtēt savu darbību un konstatēt trūkumus un grūtības saistībā ar atbilsmi OIE starptautiskajiem standartiem. OIE PVS turklāt sagatavo informāciju par dzīvnieku veselību OIE dalībvalstīs. Tādēļ Kopienai jāizvērtē šā rīka darbība un savāktā informācija attiecībā uz Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģioniem.

| (9) | Tādēļ nepieciešams paredzēt Kopienas finansiālu ieguldījumu OIE dzīvnieku veselības pasākumu sagatavošanai un izvērtēšanai Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģionos. Jānosaka šāda ieguldījuma maksimālā summa. |
| --- | --- |

(9)

Tādēļ nepieciešams paredzēt Kopienas finansiālu ieguldījumu OIE dzīvnieku veselības pasākumu sagatavošanai un izvērtēšanai Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģionos. Jānosaka šāda ieguldījuma maksimālā summa.

| (10) | Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), 168. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēts, ka, to pienācīgi pamatojot piešķiršanas lēmumā, struktūrām, kas de jure vai de facto ir monopolsituācijā, finansējumu var piešķirt, neizsludinot konkursu. |
| --- | --- |

(10)

Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), 168. panta 1. punkta c) apakšpunktā paredzēts, ka, to pienācīgi pamatojot piešķiršanas lēmumā, struktūrām, kas de jure vai de facto ir monopolsituācijā, finansējumu var piešķirt, neizsludinot konkursu.

| (11) | Kopš OIE izveides 1924. gada 25. janvārī, parakstot starptautisku nolīgumu, tā savā jomā ir de facto monopolsituācijā. OIE ir starpvaldību organizācija, kas ir atbildīga par dzīvnieku veselības uzlabošanu visā pasaulē un ko Pasaules Tirdzniecības organizācija (PTO) ir atzinusi par autoritatīvu organizāciju. Tādēļ saskaņā ar lēmumu finansiāla ieguldījuma piešķiršanai šai organizācijai konkursa izsludināšana nav nepieciešama. |
| --- | --- |

(11)

Kopš OIE izveides 1924. gada 25. janvārī, parakstot starptautisku nolīgumu, tā savā jomā ir de facto monopolsituācijā. OIE ir starpvaldību organizācija, kas ir atbildīga par dzīvnieku veselības uzlabošanu visā pasaulē un ko Pasaules Tirdzniecības organizācija (PTO) ir atzinusi par autoritatīvu organizāciju. Tādēļ saskaņā ar lēmumu finansiāla ieguldījuma piešķiršanai šai organizācijai konkursa izsludināšana nav nepieciešama.

| (12) | Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, |
| --- | --- |

(12)

Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

1. pants

Ar šo Kopiena piešķir finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Lēmuma 90/424/EEK 19. pantā, lai Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijai (OIE) finansētu dzīvnieku slimību informācijas sistēmas izveidi laika posmā no 2008. līdz 2012. gadam, un šā ieguldījuma maksimālā summa ir EUR 750 000.

2. pants

Ar šo Kopiena piešķir finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Lēmuma 90/424/EEK 19. pantā, lai OIE finansētu dzīvnieku veselības pasākumu sagatavošanu un izvērtēšanu Balkānu, Kaukāza un Vidusjūras reģionos laika posmā no 2008. līdz 2012. gadam, un šā ieguldījuma maksimālā summa ir EUR 250 000.

3. pants

Finansiālo ieguldījumu, kas noteikts 1. un 2. pantā, finansē no Eiropas Kopienu 2008. gada budžeta pozīcijas 17 04 02 01.

Briselē, 2008. gada 11. septembrī

Komisijas vārdā —

Komisijas locekle

Androulla VASSILIOU

---

(1)  OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp.

1

(2)  OV L 378, 31.12.1982., 58. lpp.

2

(3)  COM(2007) 539, galīgā redakcija.

3

(4)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp.

4

---

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/21 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/21

---

KOMISIJAS LĒMUMS

(2008. gada 12. septembris),

ar ko principā atzīst tās dokumentācijas pilnīgumu, kura iesniegta sīkākai izskatīšanai saistībā ar iespējamo spinetorama iekļaušanu Padomes Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā

(izziņots ar dokumenta numuru K(2008) 4965)

(Dokuments attiecas uz EEZ)

(2008/740/EK)

EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,

ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,

ņemot vērā Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvu 91/414/EEK par augu aizsardzības līdzekļu laišanu tirgū (1) un jo īpaši tās 6. panta 3. punktu,

tā kā:

| (1) | Direktīvā 91/414/EEK paredzēts izstrādāt to Kopienas darbīgo vielu sarakstu, kuras atļauts izmantot augu aizsardzības līdzekļos. |
| --- | --- |

(1)

Direktīvā 91/414/EEK paredzēts izstrādāt to Kopienas darbīgo vielu sarakstu, kuras atļauts izmantot augu aizsardzības līdzekļos.

| (2) | 2007. gada 17. oktobrīDow Agrosciences iesniedza Apvienotās Karalistes iestādēm dokumentāciju par darbīgo vielu spinetoramu, pievienojot pieteikumu, lai panāktu tās iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā. |
| --- | --- |

(2)

2007. gada 17. oktobrīDow Agrosciences iesniedza Apvienotās Karalistes iestādēm dokumentāciju par darbīgo vielu spinetoramu, pievienojot pieteikumu, lai panāktu tās iekļaušanu Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā.

| (3) | Apvienotās Karalistes iestādes Komisijai norādīja, ka sākotnējā pārbaudē izskatītā dokumentācija par attiecīgo darbīgo vielu atbilst datu un informācijas prasībām, kuras noteiktas Direktīvas 91/414/EEK II pielikumā. Iesniegtā dokumentācija atbilst arī Direktīvas 91/414/EEK III pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām attiecībā uz vienu augu aizsardzības līdzekli, kura sastāvā ir attiecīgā darbīgā viela. Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu dokumentācijas iesniedzējs pēc tam to nosūtīja Komisijai un pārējām dalībvalstīm un nodeva Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai. |
| --- | --- |

(3)

Apvienotās Karalistes iestādes Komisijai norādīja, ka sākotnējā pārbaudē izskatītā dokumentācija par attiecīgo darbīgo vielu atbilst datu un informācijas prasībām, kuras noteiktas Direktīvas 91/414/EEK II pielikumā. Iesniegtā dokumentācija atbilst arī Direktīvas 91/414/EEK III pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām attiecībā uz vienu augu aizsardzības līdzekli, kura sastāvā ir attiecīgā darbīgā viela. Saskaņā ar Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 2. punktu dokumentācijas iesniedzējs pēc tam to nosūtīja Komisijai un pārējām dalībvalstīm un nodeva Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgajai komitejai.

| (4) | Ar šo lēmumu Kopienas līmenī oficiāli jāapstiprina, ka dokumentācija principā atbilst II pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām un vismaz attiecībā uz vienu augu aizsardzības līdzekli, kas satur attiecīgo darbīgo vielu, – Direktīvas 91/414/EEK III pielikuma prasībām. |
| --- | --- |

(4)

Ar šo lēmumu Kopienas līmenī oficiāli jāapstiprina, ka dokumentācija principā atbilst II pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām un vismaz attiecībā uz vienu augu aizsardzības līdzekli, kas satur attiecīgo darbīgo vielu, – Direktīvas 91/414/EEK III pielikuma prasībām.

| (5) | Šis lēmums nedrīkst ierobežot Komisijas tiesības pieprasīt no pieteikuma iesniedzēja papildu datus vai informāciju, lai precizētu konkrētus jautājumus dokumentācijā. |
| --- | --- |

(5)

Šis lēmums nedrīkst ierobežot Komisijas tiesības pieprasīt no pieteikuma iesniedzēja papildu datus vai informāciju, lai precizētu konkrētus jautājumus dokumentācijā.

| (6) | Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, |
| --- | --- |

(6)

Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Neskarot Direktīvas 91/414/EEK 6. panta 4. punktu, Komisijai un dalībvalstīm iesniegtā dokumentācija par šā lēmuma pielikumā identificēto darbīgo vielu, lai panāktu šīs vielas iekļaušanu minētās direktīvas I pielikumā, principā atbilst minētās direktīvas II pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām.

Ņemot vērā ierosinātos izmantošanas veidus, iesniegtā dokumentācija atbilst arī minētās direktīvas III pielikumā noteiktajām datu un informācijas prasībām attiecībā uz vienu augu aizsardzības līdzekli, kura sastāvā ir attiecīgā darbīgā viela.

2. pants

Cik iespējams drīz un ne vēlāk kā viena gada laikā no šā lēmuma publicēšanas dienas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī ziņotāja dalībvalsts detalizēti izskata 1. pantā minēto dokumentāciju un nosūta Komisijai pārbaudes secinājumus, pievienojot ieteikumu 1. pantā minēto darbīgo vielu iekļaut vai neiekļaut Direktīvas 91/414/EEK I pielikumā un iekļaušanas nosacījumus.

3. pants

Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

Briselē, 2008. gada 12. septembrī

Komisijas vārdā —

Komisijas locekle

Androulla VASSILIOU

---

(1)  OV L 230, 19.8.1991., 1. lpp.

1

---

PIELIKUMS

Darbīgā viela, uz ko attiecas šis lēmums

| Parastais nosaukums, CIPAC identifikācijas numurs | Pieteikuma iesniedzējs | Pieteikuma iesniegšanas datums | Ziņotāja dalībvalsts |
| --- | --- | --- | --- |
| Spinetorams

  CIPAC Nr.: 802 | Dow Agrosciences | 2007. gada 17. oktobris | AK |

Parastais nosaukums, CIPAC identifikācijas numurs

Pieteikuma iesniedzējs

Pieteikuma iesniegšanas datums

Ziņotāja dalībvalsts

Spinetorams

CIPAC Nr.: 802

Dow Agrosciences

2007. gada 17. oktobris

AK

---

IV Citi tiesību akti

EIROPAS EKONOMIKAS ZONA

EBTA Uzraudzības Iestāde

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/23 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/23

---

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 127/07/COL

(2007. gada 18. aprīlis)

par Norvēģijas Pētniecības padomes piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi (Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (2), jo īpaši tā 61. līdz 63. pantu un 26. protokolu,

ŅEMOT VĒRĀ EBTA valstu Nolīgumu par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3), jo īpaši tā 24. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. un 3. punktu un II daļas 1., 4., 6. pantu, 7. panta 3. punktu, 10., 13., 14., 16. un 20. pantu (4),

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes Pamatnostādnes (5) par EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanu un interpretāciju, un jo īpaši to 14. nodaļu “Atbalsts pētniecībai un attīstībai”,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes 2004. gada 14. jūlija Lēmumu Nr. 195/04/COL par 3. protokola II daļas 27. pantā minētajiem īstenošanas noteikumiem (6),

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes 1994. gada 1. decembra lēmumu Nr. 217/94/COL par atbilstošu pasākumu piedāvāšanu Norvēģijai cita starpā sakarā ar rūpniecisko pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmu,

ŅEMOT VĒRĀ Norvēģijas piekrišanu piedāvātajiem atbilstošajiem pasākumiem ar 1994. gada 19. decembra vēstuli,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes 2006. gada 8. marta Lēmumu Nr. 60/06/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu sakarā ar Norvēģijas Pētniecības padomes piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi (7),

pēc tam, kad ieinteresētās personas aicinātas iesniegt savus apsvērumus par šo lēmumu, un ņemot vērā šos apsvērumus,

tā kā:

I.   FAKTI

1.   Procedūra

Ar 2002. gada 5. marta vēstuli (dokuments Nr. 02-1733-A) Uzraudzības iestāde saņēma sūdzību, kurā tika apgalvots, ka Norvēģija ar Norvēģijas Pētniecības padomes (turpmāk tekstā “NPP”) starpniecību ir piešķīrusi valsts atbalstu dažādiem pētniecības projektiem saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi.

Uzraudzības iestāde 2002. gada 26. aprīļa vēstulē (dokuments Nr. 02-2605-D) Norvēģijas iestādēm pieprasīja informāciju. Tirdzniecības un rūpniecības ministrija atbildēja ar 2002. gada 3. jūnija vēstuli (dokuments Nr. 02-4177-A), kurā bija ietvertas NPP apsvērumi par tā saucamo Turborouter projektu.

Pēc vairākkārtējas sarakstes (8)2006. gada 8. marta vēstulē (Notikums Nr. 363353) Uzraudzības iestāde informēja Norvēģijas iestādes, ka tā ir pieņēmusi lēmumu sākt Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktā izklāstīto procedūru attiecībā uz Norvēģijas Pētniecības padomes piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi.

Ar 2006. gada 7. aprīļa vēstuli Norvēģijas iestādes iesniedza savus apsvērumus par Uzraudzības iestādes lēmumu sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru.

Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 60/06/COL sākt procedūru tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā (9). Uzraudzības iestāde uzaicināja ieinteresētās personas iesniegt savus apsvērumus.

Uzraudzības iestāde saņēma apsvērumus no vienas ieinteresētās personas. Ar 2006. gada 1. decembra vēstuli (Notikums Nr. 400677) Uzraudzības iestāde pārsūtīja šos apsvērumus Norvēģijas iestādēm. Norvēģijas iestādes iesniedza apsvērumus ar 2007. gada 8. janvāra Valsts pārvaldes un reformu ministrijas vēstuli (Notikums Nr. 405517), pārsūtot Izglītības un pētniecības ministrijas 2007. gada 5. janvāra vēstuli.

2.   Četri NPP finansējuma atbalstītie ar datorprogrammu Turborouter saistītie projekti

2.1.   Projektu apraksts

Turpmāk Uzraudzības iestāde sniegs tikai īsu novērtējamo projektu aprakstu. Sīkākam katra projekta aprakstam norādīta atsauce uz Uzraudzības iestādes Lēmumu Nr. 60/06/COL (10).

2.1.1.   Projekts Nr. 40049 – “Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā” (datorprogrammas Turborouter pirmā versija)

Turborouter ir kuģu flotes grafiku optimizēšanas rīks (11), t.i., tas ir paredzēts, lai izlemtu, kuriem kuģiem uzdot vest dažādas kravas. Programmā apvienotas plānotāju zināšanas un pieredze un datorizētu aprēķinu iespējas. Turborouter pamatā ir elektroniskās jūras kartes, kur var attēlot informāciju par grafikiem, un tajā ir iekļauta kuģu, ostu, kravu u.t. datubāze; iespējams automātiski noteikt attālumus starp ostām, ziņot par kuģa atrašanās vietu un automātiski atjaunināt plānoto ierašanās laiku; ir iekļauta moderna flotes grafika plānošanas un grafika vizualizēšanas optimizācijas kārtība vai grafiku kalkulators cilvēka veiktai plānošanai.

Eksperimentālās programmas Turborouter pirmā versija tika izstrādāta pirmajā pētniecības gadā vienā no projekta Nr. 40049 “Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā” apakšprojektiem ar nosaukumu “Integrētu transporta un loģistikas ķēžu izstrādes un ekspluatācijas metodes un analīzes rīki”.

2.1.2.   Datorprogrammas Turborouter turpmāka izstrāde

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju NPP pētniecības un attīstības atbalstam izraudzījās vairākus projektus saistībā ar datorprogrammu komplekta Turborouter izstrādi.

2.1.2.1.   Projekts Nr. 138811 – AlgOpt

Šī projekta (12) mērķis bija izstrādāt un veikt praktiskas algoritmu pārbaudes, lai aprēķinātu kuģu flotes optimālo izmantojumu, ņemot vērā vajadzību iekraut vairāku klientu kravu, prasības attiecībā uz kravu iekraušanas un izkraušanas laiku galamērķa ostā, iespēju katrā reisā pārvadāt ierobežotu skaitu beztaras kombinēto kravu, kā arī ņemot vērā ierobežojumus, kas nozīmē, ka ne visi kuģi ir piemēroti visu klientu vai visu ostu apkalpošanai. Algoritmus jāintegrē tādas programmatūras koncepcijā, kuru lietotāji pilnībā varētu vadīt un kurā būtu dota iespēja ignorēt algoritmu sniegtos ieteikumus.

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu iesniegto informāciju AlgOpt projekts bija tikai pirmsizpēte, kurā tika noskaidrotas lietotāju prasības un pārbaudīts Turborouter lietošanas izdevīgums līguma partnera – uzņēmuma Beltship Management AS darbībā.

2.1.2.2.   Projekts Nr. 144265 – Shiplog II

Projekts Shiplog galvenokārt bija saistīts ar jūras transportu. Bija paredzēts, ka šajā projektā (13) tiks izmantoti iepriekšēja projekta Shiplog (kurā netika izmantota programma Turborouter) rezultāti, lai pievērstu uzmanību prasībām preču tiešajai piegādei, kur būtisks elements ir jūras transports. Viens no galvenajiem uzdevumiem bija transporta ķēžu pārvaldības sistēmas (TCMS) un programmas Turborouter integrēšana, kurā būtu jāprecizē saskarne un jāparāda informācijas apmaiņa starp Turborouter un TCMS demonstrētāju. Šā projekta mērķis netika sasniegts galvenokārt tāpēc, ka TCMS un Turborouter nevarēja integrēt.

2.1.2.3.   Projekts Nr. 144214. “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka”

Pirmskonkurences pētniecības projekta “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka” mērķis bija izstrādāt algoritmus ļoti sarežģītu pārvadājumu optimizēšanas un grafiku plānošanas vajadzībām. Norvēģijas iestādes ir skaidrojušas, ka algoritmu bibliotēka katrā nozarē un uzņēmumā ļoti atšķiras, tāpēc tai jābūt uzņēmuma īpašumā, nevis jāietilpst programmas Turborouter standarta rīkkopā.

2.2.   Četru atbalsta piešķīrumu un Norvēģijas rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmas saistības apraksts

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju četri atbalsta piešķīrumi, uz kuriem attiecas šis lēmums, tika veikti atbalsta shēmā “Rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas” (brukerstyrte forskningsprogrammer).

Atbalsta shēma, kuras nosaukums bija “Rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas” (brukerstyrte forskningsprogrammer) un kuru pārvaldīja NPP, tika izveidota pirms EEZ līguma stāšanās spēkā.

Uzraudzības iestāde 1994. gada decembrī pieņēma lēmumu par vairākām pētniecības un attīstības atbalsta shēmām, kas pastāvēja Norvēģijā pirms EEZ līguma stāšanās spēkā, cita starpā, rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmu (brukerstyrte forskningsprogrammer, lieta Nr. 93-183). Attiecīgajā lēmumā Uzraudzības iestāde ieteica atbilstošus pasākumus, lai shēma būtu saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem par valsts atbalstu (14). Jo īpaši Uzraudzības iestāde ieteica Norvēģijai ieviest sīki izstrādātus noteikumus, kas nodrošinātu, ka atbalsta piešķīrumi tiek veikti saskaņā ar Valsts atbalsta pamatnostādņu 14. nodaļā izklāstītajiem principiem.

Norvēģija ar 1994. gada 19. decembra vēstuli pieņēma Uzraudzības iestādes piedāvātos atbilstošos pasākumus. Piekrišana atbilstošiem pasākumiem nozīmēja, ka atbalsta piešķiršana rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmā notiks saskaņā ar to Uzraudzības iestādes Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumiem, kuras pieņēma 1994. gadā.

Atbalstu šiem projektiem piešķīra NPP saskaņā ar pētniecības un attīstības atbalsta shēmu “Rūpnieciskās pētniecības un attīstības programma”.

3.   Lēmumā Nr. 60/06/COL Uzraudzības iestādes paustās šaubas

Uzraudzības iestāde 2006. gada 8. martā izlēma sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 1. panta 2. punktā, par NPP piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi (Lēmums Nr. 60/06/COL). Lēmumā par procedūras sākšanu Uzraudzības iestāde aprakstīja sūdzību, četrus ar datorprogrammu Turborouter saistītos un ar NPP līdzekļiem atbalstītos projektus un saistību starp četriem atbalsta piešķīrumiem un Norvēģijas rūpniecisko pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmu.

Uzraudzības iestāde sagatavoja četru attiecīgo projektu vērtēšanai piemērojamā tiesiskā regulējuma izvērstu novērtējumu (15). Pēc Uzraudzības iestādes Lēmumā Nr. 217/94/COL ieteikto atbilstošo pasākumu pieņemšanas jebkurš atbalsta piešķīrums rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmā jāveic saskaņā ar 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm. Tādēļ atbilstoši definīcijai jebkurš atbalsts, kas piešķirts rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas atbalsta shēmā, bet kas neatbilst 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumiem, neietilpst shēmas piemērošanas jomā. Tādējādi tas ir jauns, atsevišķs atbalsts, un kā tāds tas arī ir jāpiesaka Uzraudzības iestādei atsevišķi un jāvērtē, pamatojoties uz atbalsta piešķiršanas laikā piemērojamajām Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm.

Attiecībā uz oficiālās izmeklēšanas sākšanas iemesliem Uzraudzības iestāde vairākos aspektos izteica šaubas par to, vai četri attiecīgie pētniecības un attīstības projekti bija saņēmuši atbalstu rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmā.

Uzraudzības iestādei bija šaubas par to, vai šie projekti pārsniedza lietišķas vai pirmskonkurences pētniecības posmu, tādējādi kļūstot par komercproduktu. Robeža starp izmēģinājuma projektu, ko nevar izmantot tirdzniecībā, un komerciālu galaproduktu šajā gadījumā šķita ļoti neskaidra, jo programmatūra ir jāpielāgo no jauna katrai jaunai lietojumprogrammai, kas ir specifiska katram galapatērētājam. Uzraudzības iestāde apšaubīja to, kādā mērā uz datorprogrammas Turborouter turpmāko izstrādi tādu lietojumprogrammu izstrādei, kas apmierina konkrētas galapatērētāju vajadzības, var attiekties lietišķās pētniecības definīcija.

Pamatojoties uz konkrētajā procedūras posmā pieejamo informāciju, Uzraudzības iestāde nevarēja apstiprināt, vai šie projekti tika pareizi klasificēti kā pirmskonkurences attīstības darbības vai, tieši otrādi, tie bija jau pārāk tuvu tirgum, lai saņemtu valsts atbalstu.

Turklāt Uzraudzības iestādei bija šaubas par projektu finansēšanu, jo īpaši par projektu saņēmēju pašu ieguldījumu natūrā reālu izmaksāšanu.

Pēc sūdzības iesniedzēja izvirzītajiem argumentiem Uzraudzības iestādei bija šaubas par to, vai projektu kopējās izmaksas ir mākslīgi palielinātas, lai segtu saņēmēju uzņēmumu darbības izmaksas, un vai projektu reālās pētniecības izmaksas atbilda NPP piešķirtajām summām.

Uzraudzības iestāde uzskatīja, ka projekta realizēšanai vajadzīgā zinātība un tehnoloģiskā kompetence bija pētniecības institūtam Marintek, kas izstrādāja pirmo datorprogrammu Turborouter. Tādēļ šķita racionāli pieņemt, ka lielāko daļu darba visdrīzāk veikuši šā institūta darbinieki. Tas principā nozīmēja, ka projektā iesaistīto uzņēmumu personāla dalība projektā visticamāk bija saistīta ar lietotāju vajadzību noteikšanu un/vai zināmā pakāpē – testēšanu. Ja projektā iesaistīto uzņēmumu ieguldījums natūrā neatbilstu pētniecības izmaksām, pētniecības projekta kopējās izmaksas būtu zemākas, bet atbalsta intensitāte attiecīgi būtu lielāka.

Šo iemeslu dēļ Uzraudzības iestādei bija šaubas par to, vai iepriekš minētie projekti bija saņēmuši atbalstu saskaņā ar piemērojamajām Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm un vai saņēmēji ir izmantojuši atbalstu, pārkāpjot rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu shēmai pieņemtos atbilstošos pasākumus.

4.   Trešo personu apsvērumi

Uzraudzības iestāde 2006. gada 24. novembrī saņēma apsvērumus no ieinteresētas personas, tomēr šie apsvērumi bija drīzāk vispārīgi, nevis tieši saistīti ar šaubām, kas paustas Uzraudzības iestādes Lēmumā Nr. 60/06/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu sakarā ar pētniecībai un attīstībai piešķirto atbalstu saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi. Šī persona apgalvoja, ka Norvēģijas Pētniecības padome ir piešķīrusi ievērojamus līdzekļus jaunam projektam ar nosaukumu OPTIMAR
   (16). Šo projektu 2005.–2009. gadā pilnībā atbalsta Norvēģijas Pētniecības padome. Ideālā gadījumā šo projektu vada Norvēģijas Zinātņu un tehnoloģiju universitātes Operatīvo pētījumu fakultāte (turpmāk tekstā – NZTU) Tronheimā. Šī projekta galīgais mērķis ir tālāk izstrādāt Turborouter par komerciālu projektu, un šis process jau notiek.

Šī persona piebilda: “Profesore Marielle Christiansen (OPTIMAR projekta vadītāja) Tronheimā uzskata, ka uzņēmumiem ir ļoti grūti piedalīties šajā programmā, kas tiek dēvēta par publisku pētniecības programmu ar mērķi palielināt visu Norvēģijas uzņēmumu pētniecisko bāzi, un izmantot tās rezultātus, jo tie jau strādā, cieši sadarbojoties ar SINTEF un MARINTEK, un ir apsolījuši izplatīt pētījumu rezultātus šīm komerciālajām organizācijām (gan SINTEF, gan MARINTEK ir institūti, kas atrodas Tronheimā un kuriem vairāku iemeslu dēļ ir cieša saikne ar tehnisko universitāti NZTU).”

Pēc šīs personas domām, “Turborouter ļoti lielā mērā ir vienojošais elements šajā jautājumā, jo visi NZTU/Operatīvo pēt. fak./Marintek/SINTEF strādājošie par savu kopējo mērķi uzskata TURBOROUTER”.

Šī persona apgalvo, ka uzņēmumi, kas darbojās TURBOROUTER izstrādē, tagad saņem vēl lielāku valsts atbalstu ar NZTU starpniecību kā finansējumu fundamentālajiem pētījumiem.

Beidzamajā apsvērumā teikts, ka programmu Turborouter neizmantoja neviens no uzņēmumiem, kas saņēma līdzekļus tā izstrādei, līdz ar to šī persona secināja, ka pētniecības projektā saņemtie līdzekļi bija tikai subsīdijas šo uzņēmumu ikdienas darbības atbalstam.

5.   Norvēģijas iestāžu apsvērumi

5.1.   Apsvērumi par Uzraudzības iestādes lēmumu sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru

5.1.1.   Valsts pārvaldes un reformu ministrijas apsvērumi

Valsts pārvaldes un reformu ministrija 2006. gada 7. aprīļa vēstulē atsaucās uz Uzraudzības iestādes Lēmumā Nr. 60/06/COL aprakstīto oficiālo saraksti ar Norvēģijas iestādēm. Arī Norvēģijas iestādes atsaucās uz tikšanos starp Uzraudzības iestādi un Norvēģijas iestādēm 2002. gada oktobrī un 2004. gada septembrī un piebilda, ka Uzraudzības iestādes un Norvēģijas iestādes tikās arī Briselē 2003. gada 22. maijā.

Norvēģijas iestādes norādīja, ka Uzraudzības iestādes Lēmumā Nr. 60/06/COL nebija aprakstīts, kā atbalsts programmas Turborouter izstrādei radījis konkurences traucējumus EEZ vai trešo valstu tirgos. Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu viedokli šis jautājums jāprecizē, jo Turborouter pētniecības un attīstības programma nedeva cerētos rezultātus. Kaut gan Norvēģijas iestādes atzina, ka projektā gūtā nemateriālā zinātība ir izplatīta citos pētniecības un attīstības projektos, tās neuzskatīja, ka tas ir acīmredzami ietekmējis konkurenci iekšējā tirgū vai trešo valstu tirgos.

Norvēģijas iestādes sūdzības iesniedzēja apgalvojumos apšaubīja dažus faktus, kas bija atkārtoti Uzraudzības iestādes lēmumā, jo īpaši Lēmuma Nr. 60/06/COL 3. lappusē trešajā iedaļā minētos apgalvojumus un sūdzības iesniedzēja pamatojumus.

Norvēģijas iestādes apšaubīja, pirmkārt, to, kā sūdzības iesniedzējs varējis noteikt, ka projekti bijuši pārāk tuvi tirgum. Tās apšaubīja arī to, kā sūdzības iesniedzējs varējis apgalvot, ka pētniecības un attīstības rezultāti nav tikuši izplatīti, neraugoties uz to, ka Marintek saņēma īpašumtiesības uz programmu. Visbeidzot, tās apšaubīja to, kā sūdzības iesniedzējs varējis apgalvot, ka projektā iesaistīto uzņēmumu pašu kapitāla ieguldījumi patiesībā bijuši mazāki nekā norādīts pieteikuma veidlapā. Saskaņā ar NPP sniegto informāciju sūdzības iesniedzējam atteikts pieprasījums piekļuvei pieteikuma veidlapām un pētniecības un attīstības līgumiem konfidencialitātes apsvērumu dēļ. Šādos apstākļos Norvēģijas iestādes uzskatīja, ka kopumā šķiet, ka sūdzības iesniedzēja apgalvojumiem trūkst pamatojuma. Norvēģijas iestādes piebilda: “Sūdzības iesniedzēja apgalvojumi par to, ka attiecīgo uzņēmumu pašu kapitāla ieguldījumi bija mazāki nekā norādīts pieteikuma veidlapās, nozīmē arī to, ka šīs firmas tiek apsūdzētas par valsts atbalsta ļaunprātīgu izmantošanu. Tas rada jautājumus saistībā ar Turborouter projektos piedalījušos uzņēmumu juridisko noteiktību. Tādēļ šie sūdzības iesniedzēja apgalvojumi ir skaidri jāpamato.”

5.1.2.   Norvēģijas Pētniecības padomes apsvērumi

Vēstulē, kas pievienota iepriekšminētajai Pārvaldes un reformu ministrijas vēstulei, Norvēģijas pētniecības padome (turpmāk “NPP”) komentēja Uzraudzības iestādes Lēmumu Nr. 60/06/COL. NPP norādīja, ka tā ir pārsūtījusi Uzraudzības iestādei visu pieejamo informāciju un prasītos skaidrojumus, tostarp iesniegusi dokumentācijas kopijas par visiem četriem ar NPP līdzekļiem atbalstītajiem un programmas Turborouter izstrādi saistītajiem projektiem. Saskaņā ar NPP datiem tikšanos laikā un sarakstē līdz Norvēģijas iestāžu 2003. gada 20. jūnija vēstulei ieskaitot vienīgais apspriežamais jautājums bija projektu pareiza klasifikācija saskaņā ar Pētniecības un attīstības atbalsta pamatnostādnēm.

Attiecībā uz projektu aprakstu NPP apgalvoja, ka Uzraudzības iestādes Lēmuma Nr. 60/06/COL projektu finansējuma aprakstā dotās tabulas pilnībā neatbilda tekstā dotajiem skaitļiem. Projektiem piešķirtos NPP līdzekļus veidoja divas daļas. Viena daļa NPP piešķirto līdzekļu faktiski bija privāti līdzekļi, kuru izcelsme bija Norvēģijas Kuģu īpašnieku asociācija, bet pārējais bija valsts finansējums. Tālāk redzamajā tabulā, kas ir tā pati, kas tika iesniegta Uzraudzības iestādei ar 2003. gada 11. aprīļa vēstuli, ir aprakstīta situācija. Attiecībā uz projektu Nr. 138811 AlgOpt Lēmumā Nr. 60/06/COL iekļautajā tabulā ir doti skaitļi projekta sākumā. Realizācijas laikā projektam tika piešķirti papildu līdzekļi NOK 100 000 apmērā, no kuriem NOK 25 000 piešķīra NPP.

1.   tabula.

NPP atbalstītie projekti, kuros bija iekļauta Turborouter izstrāde

| | Projekts Nr. 40049 | Projekts Nr. 144265 | Projekts Nr. 138811 | Projekts Nr. 144214 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| “Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā” | Shiplog II | AlgOpt | “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka” |
| 1 000 NOK | % | 1 000 NOK | % | 1 000 NOK | % | 1 000 NOK | % |
| Pašu līdzekļi | 4 500 | 43 | 800 | 13 | 625 | 61 | 1 950 | 28 |
| Citi privātie līdzekļi | 0 | 0 | 3 250 | 52 | 75 | 7 | 2 750 | 39 |
| Citi valsts līdzekļi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| NPP progr. MARITIM | 6 000 | 57 | 2 150 | 35 | 325 | 32 | 2 300 | 33 |
| no tiem NKĪA | 1 380 | 13 | 750 | 12 | 120 | 12 | 805 | 12 |
| no tiem valsts | 4 620 | 44 | 1 400 | 23 | 205 | 20 | 1 495 | 21 |
| Kopējais finansējums | 10 500 | 100 | 6 200 | 100 | 1 025 | 100 | 7 000 | 100 |
| Personāla un netiešie izdevumi | 8 700 | 83 | 800 | 13 | 545 | 53 | 4 100 | 59 |
| Pētniecības un attīstības iegāde | 600 | 6 | 2 150 | 35 | 380 | 37 | 2 900 | 41 |
| Iekārtas | 450 | 4 | 100 | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Pārējās darbības izmaksas | 750 | 7 | 3 150 | 51 | 100 | 10 | 0 | 0 |
| Kopējās izmaksas | 10 500 | 100 | 6 200 | 100 | 1 025 | 100 | 7 000 | 100 |
| Līguma partneris | Marintek | UECC | Beltship Management AS | Beltship Management AS |
| Dalībnieki | NTNU | Marintek | Marintek | Marintek |
| | | R.S. Platou Shipbrokers | | Iver Ships AS |
| | | Iver Ships AS | | Shipnet AS |
| | | LogIT AS | | Laycon Solutions AS |
| | | Lorentsen & Stemoco AS | | |
| | | Astrup Fearnleys AS | | |
| | | DFDS Tollpost Globe | | |
| | | Shipnet AS | | |
| | | Wallenius Wilhelmsen | | |
| | | SINTEF Tele og data | | |
| Projekta periods | 1996. g. janv.–1998. g. dec. | 2001. g. janv.–2002. g. dec. | 2000. g. janv.–2000. g. okt. | 2001. g. janv.–2002. g. dec. |

Projekts Nr. 40049

Projekts Nr. 144265

Projekts Nr. 138811

Projekts Nr. 144214

“Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā”

Shiplog II

AlgOpt

“Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka”

1 000 NOK

%

1 000 NOK

%

1 000 NOK

%

1 000 NOK

%

Pašu līdzekļi

4 500

43

800

13

625

61

1 950

28

Citi privātie līdzekļi

0

0

3 250

52

75

7

2 750

39

Citi valsts līdzekļi

0

0

0

0

0

0

0

0

NPP progr. MARITIM

6 000

57

2 150

35

325

32

2 300

33

no tiem NKĪA

1 380

13

750

12

120

12

805

12

no tiem valsts

4 620

44

1 400

23

205

20

1 495

21

Kopējais finansējums

10 500

100

6 200

100

1 025

100

7 000

100

Personāla un netiešie izdevumi

8 700

83

800

13

545

53

4 100

59

Pētniecības un attīstības iegāde

600

6

2 150

35

380

37

2 900

41

Iekārtas

450

4

100

2

0

0

0

0

Pārējās darbības izmaksas

750

7

3 150

51

100

10

0

0

Kopējās izmaksas

10 500

100

6 200

100

1 025

100

7 000

100

Līguma partneris

Marintek

UECC

Beltship Management AS

Beltship Management AS

Dalībnieki

NTNU

Marintek

Marintek

Marintek

R.S. Platou Shipbrokers

Iver Ships AS

Iver Ships AS

Shipnet AS

LogIT AS

Laycon Solutions AS

Lorentsen & Stemoco AS

Astrup Fearnleys AS

DFDS Tollpost Globe

Shipnet AS

Wallenius Wilhelmsen

SINTEF Tele og data

Projekta periods

1996. g. janv.–1998. g. dec.

2001. g. janv.–2002. g. dec.

2000. g. janv.–2000. g. okt.

2001. g. janv.–2002. g. dec.

Attiecībā uz Uzraudzības iestādes apsvērumu Lēmumā Nr. 60/06/COL par to, ka nešķiet, ka NPP kontrolētu, kā iedalās saņēmēju pašu ieguldījumi dažādajās darbībās un vai tie ir reāli izmaksāti, NPP uzskatīja, ka iepriekšējā sarakstē ar Uzraudzības iestādi ir aprakstījusi attaisnoto izmaksu kontroli pirms atbalsta izmaksas līguma partnerim un dažādo ieguldījumu izmaksāšanu (17).

Attiecībā uz projektu Nr. 138811 AlgOpt, Nr. 144265 Shiplog II un Nr. 144214 “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka” NPP atkārtoti apgalvoja, ka visi trīs projekti tika klasificēti kā pirmskonkurences izstrāde, pamatojoties uz projekta lietojumprogrammu rūpīgu novērtējumu un izvērtējumu saskaņā ar NPP projektu izvērtēšanas procedūrām un pamatnostādnēm. Šīs procedūras un pamatnostādnes tika ieviestas, lai nodrošinātu, ka rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmā piešķirtais atbalsts atbilst Valsts atbalsta pamatnostādņu 14. nodaļā izklāstītajiem principiem.

NPP izskaidroja, ka NPP darbībām ir iekšēja kvalitātes nodrošināšanas sistēma. Šo sistēmu sauc DOKSY. DOKSY aptver lielu dokumentācijas apjomu par NPP ievērotajām pamatnostādnēm, procedūrām un praksi. Viens no šiem dokumentiem ir pamatnostādnes saglabātiem projektiem piemērotās atbalsta intensitātes noteikšanai. Šis iekšējais dokuments DOKSY-5-6-1-4-IE, kura nosaukums ir “Støtteandel etter EØS-bestemmelser” (atbalsta intensitāte saskaņā ar EEZ noteikumiem) atbilst Uzraudzības iestādes Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm. Definīcijas un atbilstošā atbalsta intensitāte dokumentā ir izmantota atbilstīgi Uzraudzības iestādes Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs noteiktajai dažādo pētniecības un attīstības posmu definīcijai. Visu to projektu novērtējums un klasificēšana, kas saņem atbalstu no NPP, ir balstīts uz DOKSY pamatnostādnēm.

Pēc 1999. gada papildus DOKSY 5-6-1-4-IE visi projekti ir izvērtēti, izmantojot datorizēto sistēmu Provis. Provis ir aprakstīta Doksy dokumentā Nr. 5-6-1-2-EE “Prosjektvurdering i Provis”. Sistēmā Provis katru projektu izvērtē vienpadsmit dažādos aspektos. Svarīgākie Provis aspekti saistībā ar pētījumu kategoriju klasifikāciju ir 3. aspekts “Pētījuma saturs” un 9. aspekts “Papildināmība”. Katram no šiem aspektiem ir vairāki kritēriji vai īpašības, kas tiek piemērotas, lai raksturotu, kādā mērā projekts atbilst šiem aspektiem.

Doksy Nr. 5-6-1-2-IE 3. aspekta izvērtēšanas rokasgrāmatā sniegtajā aprakstā ir uzsvērts, ka “Pētījuma saturs norāda, kādā pakāpē projektā tiek radītas jaunas zināšanas”. Šis kritērijs ir tieši saistīts ar rūpnieciskās pētniecības aprakstu Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs, kur ir prasība, lai darbības “mērķis būtu jaunu zināšanu ieguve”.

Doksy Nr. 5-6-1-2-EE 9. aspekta izvērtēšanas rokasgrāmatā apraksts ir šāds: “Papildināmība norāda, kādā pakāpē Pētniecības padomes atbalsts radīs centienus, darbības, rezultātus un ietekmi, kāda netiktu panākta, ja atbalsts netiktu piešķirts.” Šis kritērijs ir saistīts ar Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.7. punktu “Pētniecības un attīstības atbalsta stimulējošā ietekme”.

Uz šī pamata NPP argumentēja, ka, tā kā projektu izvērtēšana ir veikta rūpīgi saskaņā ar NPP projektu vērtēšanas procedūrām un pamatnostādnēm, nebūtu apšaubāms, vai projekti ir klasificēti pareizi. Pēc sūdzības celšanas un pēc tam, kad Uzraudzības iestāde sāka iepriekšējo izmeklēšanu, NPP šos projektus izskatīja vēlreiz un tomēr saglabāja savu sākotnējo nostāju.

“Tikšanās laikā Briselē 2003. gada 22. maijā tika apspriesta divos projektos Nr. 40049 un Nr. 144214 īstenoto darbību klasificēšana. 2003. gada 20. jūnija vēstulē, kas bija atbilde uz šo tikšanos, mēs atbalstījām viedokli, ka NPP principiāla nostāja ir tāda, ka projektā Nr. 40049 minimālā līmenī visas darbības var klasificēt kā rūpniecisku pētniecību, bet projektā Nr. 144214 visas darbības var klasificēt vismaz kā pirmskonkurences attīstību. Tomēr Uzraudzības iestādei tika pierādīts, ka projektiem piešķirtā atbalsta kopējais apjoms bija pieļaujamajā vidējā svērtā līmenī, kā definēts Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.5.2. nodaļas 5. punktā. Tā ir arī tajā gadījumā, ja apstrīdētās darbības netiek atbalstītas, kā ir projektā Nr. 144214. Līdzīgus apsvērumus un aprēķinus var veikt projektam Nr. 138811 un Nr. 144265. Šajā kontekstā vēlamies izdarīt atsauci arī uz faktu, ka visos trijos šajos projektos Nr. 138811, Nr. 144214 un Nr. 144265 bija efektīva firmu un valsts pētniecisko iestāžu (šajā gadījumā Marintek) sadarbība. Saskaņā ar Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.5.3. nodaļas 5. punkta b) apakšpunktu šīm darbībām, ko klasificē kā pirmskonkurences attīstību, pienākas 35 % liela atbalsta intensitāte. Uzraudzības iestāde ir paudusi savas šaubas arī par projektu finansēšanu un atbalsta intensitāti. Projekta Nr. 138811 AlgOpt skaitļu nelielā nesakritība Lēmuma Nr. 60/06/COL 17. lappuses 1. un 2. tabulā ir skaidrota iepriekš 1.3.a) iedaļā. Pareizie skaitļi, tostarp Norvēģijas Kuģu īpašnieku asociācijas ieguldījums, ir norādīti tabulā šīs vēstules attiecīgajā iedaļā.”

Projektam Nr. 144265 Shiplog II, ņemot vērā Uzraudzības iestādes apsvērumu par to, ka NPP piešķirtā summa bija vienāda ar summu, kas bija vajadzīga pētniecības un attīstības iegādei, NPP argumentēja, ka tas nenozīmē, ka projektā Shiplog II ieguldītie privātie līdzekļi netika izmantoti pētniecības un attīstības darbībām: “Rūpnieciskos projektos, kuriem var pieteikties privātuzņēmumi, mēs parasti atbalstām sadarbību starp privātuzņēmumiem un valsts pētniecības un attīstības iestādēm. Lai veicinātu šādu sadarbību, dažos uzaicinājumos iesniegt priekšlikumus rūpniecības projektiem mēs varam minēt, ka pieteikums saņems labvēlīgu novērtējumu, ja pētniecības un attīstības ārējā iegāde no pētniecības iestādēm (institūtiem vai universitātēm) ir vismaz tikpat liela kā NPP piešķirtais atbalsts. Šādas pieejas nolūks ir nodrošināt stimulu privātā sektora ieguldījumu palielināšanai pētniecības un attīstības iegādē no pētniecības iestādēm. Šī iemesla dēļ NPP piešķirtie līdzekļi precīzi atbilst summai, kas bija vajadzīga pētniecības un attīstības pakalpojumu iegādei vairākos projektos.”

Lēmumā Nr. 60/06/COL Uzraudzības iestāde apgalvoja, ka ir apšaubāms, vai šīs NPP pieejas rezultātā saņēmēji pētniecības un attīstības izmaksās ir iekļāvuši savas parastās darbības izmaksas. Tādēļ Uzraudzības iestāde apšaubīja, vai kopējās projektu izmaksas ir mākslīgi palielinātas, lai iegūtu lielāku valsts finansējumu. Pēc NPP domām, nav saprotams, kā NPP pieeja pētniecības un attīstības iegādes veicināšanai ar iestrādātu stimulējošo struktūru varētu radīt šādus rezultātus.

Savā 2005. gada 31. janvāra vēstulē Uzraudzības iestādei NPP skaidroja projekta izmaksu dokumentēšanas standarta procedūru, kas bija spēkā šo projektu īstenošanas laikā: “Līgumslēdzējam partnerim par attiecīgajiem projektiem trīs reizes gadā bija jāiesniedz izmaksu paziņojuma atskaite (regnskapsrapport), kurā sīki uzskaitītas projekta izmaksas, iekļaujot iesaistīto personu (pēc vārda) pārbaudi, katras personas nostrādāto stundu skaitu, kā arī no projekta konta atskaitītās izmaksas par stundu. Atskaiti paraksta par projektu atbildīgā persona. Gada beigās gada pārskatus pārbauda un paraksta arī sertificēts grāmatvedis. Grāmatvedis nav saistīts ar līgumslēdzēju partneri. NPP maksājums bija atkarīgs no iesniegto pārskatu apstiprināšanas.”

NPP informēja Uzraudzības iestādi par to, ka ir sazinājusies ar uzņēmumu United European Car Carriers (UECC) un Jebsens (Beltship Management pēcteci) un pieprasījusi papildu dokumentāciju par izmaksām, kas saistītas ar šiem projektiem. Jebsens2006. gada 17. marta vēstule un UECC 2006. gada 29. marta vēstule tika pārsūtīta Uzraudzības iestādei. UECC vēstulē sniegtajās projekta Nr. 144265 Shiplog II izmaksu paziņojuma atskaitēs bija iekļautas pārējo iesaistīto partneru parakstītas izmaksu deklarācijas. Uzņēmumiem nebija vispārējas darba stundu uzskaites sistēmas, tādēļ projektiem patērēto stundu skaits bija dokumentēts tikai izmaksu paziņojumu atskaitēs, ko trīs reizes gadā nosūtīja NPP. Papildu dokumentācijas nav. Pēc NPP domām, tas nozīmē, ka projektu izmaksas jānovērtē pēc pieejamajām izmaksu paziņojumu atskaitēm.

United European Car Carriers (UECC)

Jebsens

Beltship Management

Jebsens

UECC

Shiplog II

Beigās NPP norādīja, ka šīs izmaksu paziņojumu atskaites ir saskaņā ar NPP atskaišu iesniegšanas kārtību un ka saņēmēji ir izpildījuši visas saistības saskaņā ar līgumiem, ar kuriem tiek piešķirts atbalsts. NPP uzskata, “ja vien nav nepārprotamu pierādījumu par pretējo, nav pamata uzskatīt, ka notikusi atbalsta ļaunprātīga izmantošana.”

5.2.   Apsvērumi, atbildot uz trešās personas apsvērumiem

Ar Valsts pārvaldes un reformu ministrijas 2007. gada 8. janvāra vēstuli (Notikums Nr. 405517), pārsūtot Izglītības un pētniecības ministrijas 2007. gada 5. janvāra vēstuli, Norvēģijas iestādes iesniedza novērojumus par trešās personas apsvērumiem.

Pēc Norvēģijas iestāžu domām, apsvērumi par projektu OPTIMAR nesniedz nekādu informāciju saistībā ar četriem projektiem, kas ir Uzraudzības iestādes Lēmuma Nr. 60/06/COL priekšmets: “Lai arī tas nav tieši apgalvots, šķiet, ka trešā persona uzskata, ka fundamentālo pētījumu projektam, ko sauc “Jūras transporta un loģistikas optimizēšana” (OPTIMAR) ir piešķirts nelikumīgs valsts atbalsts. Uzskatām, ka šajā gadījumā tā nav. OPTIMAR projekta atbalstam Norvēģijas Zinātnes un tehnoloģiju universitāte (NZTU) Tronheimā saņem līdzekļus no NPP par projektu Nr. 1666S6. Rūpnieciskie partneri, kas bija četru sākotnējo projektu dalībnieki, šajā fundamentālo pētījumu projektā nepiedalās.”

Attiecībā uz trešās personas apgalvojumu par to, ka Turborouter neizmanto neviens no tiem uzņēmumiem, kas ir saņēmuši līdzekļus, NPP uzskata, ka, pat ja tā būtu, tas nav pamats valsts atbalsta nelikumīgai izmantošanai četros projektos, kas ir Uzraudzības iestādes Lēmuma Nr. 60/06/COL priekšmets. Viena no raksturīgākajām pētniecības un attīstības pazīmēm ir tajās pastāvošais risks. Reizēm pētījumu rezultātus var lietot uzņēmuma darbībā vai izmantot komerciālos ražojumos vai pakalpojumos, bet reizēm nevar.

Turborouter

II.   VĒRTĪBAS PIEAUGUMS

1.   Valsts atbalsta esība

1.1.   Valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē

Saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 1. punktu:

“Ja vien šajā līgumā nav paredzēts citādi, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalstis vai EBTA valstis vai ko jebkādā veidā sniedz no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts ietekmē tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.”

Tādējādi, lai pasākumu varētu uzskatīt par valsts atbalstu, tam jāsniedz selektīva priekšrocība konkrētiem uzņēmumiem, jābūt piešķirtam no valsts līdzekļiem, jārada konkurences traucējumi un jāietekmē tirdzniecība starp EEZ līguma līgumslēdzējām pusēm.

Uzraudzības iestāde jau Lēmumā Nr. 60/06/COL ietvertajā novērtējumā secināja, ka apskatāmie NPP piešķirtie līdzekļi projektiem saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi ir valsts atbalsts. Šai sakarā tiek veikta atsauce uz šī lēmuma II.2. punktu. Šo novērtējumu nav apstrīdējusi ne trešā persona, ne Norvēģijas iestādes. Tādēļ Uzraudzības iestāde paliek pie sava uzskata, ka piešķīrumi ir valsts atbalsts.

Turborouter

1.2.   Piemērojamais tiesiskais regulējums

Lēmumā Nr. 60/06/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu par NPP piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi Uzraudzības iestāde sīki paskaidroja, kāds ir šo četru projektu, uz kuriem attiecas šī izmeklēšana, novērtēšanai piemērojamais tiesiskais regulējums. Lai novērtējums turpmāk tekstā būtu saprotamāks, Uzraudzības iestāde tālāk īsi iezīmē tiesisko situāciju (18).

Turborouter

18

Šajā lēmumā novērtētajiem četriem projektiem tika piešķirts rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas (brukerstyrte forskningsprogrammer, lieta Nr. 93-183) atbalsts pētniecībai un attīstībai. Rūpnieciskā pētniecības un attīstības programma darbojās jau pirms 1994. gada. Ar 1994. gada decembra Lēmumu Nr. 217/94/COL Uzraudzības iestāde novērtēja rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu un piedāvāja atbilstošus pasākumus, lai nodrošinātu, ka atbalsta piešķiršana notiktu saskaņā ar Valsts atbalsta pamatnostādņu 14. nodaļā izklāstītajiem principiem.

brukerstyrte forskningsprogrammer

Tas, ka Norvēģijas iestādes pieņēma piedāvātos atbilstošos pasākumus, norāda, ka pēc tam visi atbalsta piešķīrumi saskaņā ar rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu bija jāveic saskaņā ar noteikumiem par pētniecību un attīstību, kas bija piemērojami laikā, kad Uzraudzības iestāde pieņēma Lēmumu Nr. 217/94/COL, t.i., ar 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm (19).

19

1.3.   Projektu novērtējums, pamatojoties uz rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmu

Uzraudzības iestāde, sākot oficiālu izmeklēšanu ar Lēmumu Nr. 60/06/COL, uzskatīja, ka šiem četriem projektiem rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmā ir piešķirts valsts atbalsts pētniecībai un attīstībai. Šī programma darbojās jau pirms 1994. gada. Pēc jauno Pētniecības un attīstības pamatnostādņu pieņemšanas 1994. gadā visi turpmākie atbalsta piešķīrumi pētniecības un attīstības shēmā bija jāveic saskaņā ar jaunajiem noteikumiem. Tādēļ Uzraudzības iestāde uzskatīja, ka pēc definīcijas jebkurš atbalsts, kas piešķirts rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu shēmā, kurš neatbilst 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumiem, neietilpst shēmas piemērošanas jomā. Attiecīgi pasākums ir jauns, atsevišķs atbalsts un kā tāds atsevišķi jāpiesaka Uzraudzības iestādei.

Turpmāk tekstā Uzraudzības iestāde novērtēs, vai rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu shēmas piemērošana četriem konkrētajiem projektiem, par kuriem ir noskaidrots, ka tie ir saistīti ar datorprogrammas Turborouter izstrādi, tika veikta saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu, pamatojoties uz 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumiem.

Turborouter

1.3.1.   Projekts Nr. 40049. Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā (Datorprogrammas Turborouter pirmā versija)

Projekta Nr. 40049 viena apakšprojekta “Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā kā rūpnieciski pētījumi” rezultātā tika izstrādāta datorprogrammas Turborouter pirmā versija. NPP klasificēja visu projektu Nr. 40049 “Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā” kopumā kā rūpnieciskus pētījumus.

Turborouter

1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.1. panta 2. punktā fundamentāls rūpniecisks pētījums ir “patstāvīgs teorētisks vai eksperimentāls darbs, kura mērķis ir iegūt jaunu vai labāku izpratni par zinātnes un tehnikas likumiem, ieskaitot to piemērošanu kādā rūpniecības sektorā vai noteikta uzņēmuma darbībās.”

Lai arī programma Turborouter ir kļuvusi par komerciālu programmatūras rīku, Uzraudzības iestāde uzskata, ka projekta Nr. 40049 apakšprojektam “Integrētu transporta un loģistikas ķēžu izstrādes un ekspluatācijas metodes un analīzes rīki” NPP piešķirtie līdzekļi, kā rezultātā tika izstrādāta pirmā datorprogramma Turborouter, attiecās uz pētniecības un attīstības posmu, kas uzskatāms par rūpnieciskiem pētījumiem 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu nozīmē. Kā Uzraudzības iestāde piebilda Lēmumā Nr. 60/06/COL, kopš pirmās programmatūras izstrādāšanas apakšprojekta pirmajā posmā vēl 1996. gada sākumā programmatūra ir uzlabota un arī tirgota. Tomēr šķiet, ka šī fakta dēļ atbalsta piešķiršanu projektam Nr. 40049, kā rezultātā cita starpā tika izstrādāta pirmā programmatūra Turborouter, saistībā ar tuvumu tirgum nevar uzskatīt par notikušu citā posmā kā rūpnieciska pētniecība, kā to klasificējusi NPP. Uzraudzības iestātei nav pamata apšaubīt NPP novērtējumu, ka apakšprojektā “Integrētu transporta un loģistikas ķēžu izstrādes un ekspluatācijas metodes un analīzes rīki” ir iegūta jauna vai labāka izpratne par zinātnes un tehnikas likumiem, ieskaitot to piemērošanu kādā rū'niecības sektorā, kas uzskatāms par rūpniecisku pētījumu 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu nozīmē.

Turborouter

Integrētu transporta un loģistikas ķēžu izstrādes un ekspluatācijas metodes un analīzes rīki

Turborouter

Turborouter

Integrētu transporta un loģistikas ķēžu izstrādes un ekspluatācijas metodes un analīzes rīki

Projektam Nr. 40049 kā rūpnieciskas pētniecības projektam piešķīra NPP atbalstu par summu, kas atbilda 43,8 % no projekta izmaksām. Šāda intensitāte ir mazāka par pamatnostādnēs atļauto maksimālo atbalsta intensitāti, saskaņā ar kurām “atbalsta līmenim fundamentāliem rūpnieciskiem pētījumiem nevajadzētu būt lielākam par 50 % no projekta vai programmas bruto izmaksām.”

atbalsta līmenim fundamentāliem rūpnieciskiem pētījumiem nevajadzētu būt lielākam par 50 % no projekta vai programmas bruto izmaksām.

Lai aprēķinātu atbalsta intensitāti pētniecības un attīstības darbībām, 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.5.1. iedaļā tika paredzētas šādas attaisnojamās izmaksas:

| “— | personāla izmaksas (pētnieki, tehniķi, cits palīgpersonāls), ko aprēķina kā kopējo naudas summu, kas vajadzīga projekta īstenošanai; |
| --- | --- |

“—

personāla izmaksas (pētnieki, tehniķi, cits palīgpersonāls), ko aprēķina kā kopējo naudas summu, kas vajadzīga projekta īstenošanai;

| — | citas darbības izmaksas, kas aprēķinātas tāpat (materiālu, izejvielu u.t. izmaksas); |
| --- | --- |

—

citas darbības izmaksas, kas aprēķinātas tāpat (materiālu, izejvielu u.t. izmaksas);

| — | instrumenti un iekārtas, zeme un ēkas; |
| --- | --- |

—

instrumenti un iekārtas, zeme un ēkas;

| — | konsultācijas un tām līdzvērtīgi pakalpojumi, tostarp pētniecības datu, tehnisko zināšanu, patentu u.c. iepirkšana; |
| --- | --- |

—

konsultācijas un tām līdzvērtīgi pakalpojumi, tostarp pētniecības datu, tehnisko zināšanu, patentu u.c. iepirkšana;

| — | papildu pārvaldības izmaksas, kas radušās tieši veicināmās pētniecības un attīstības projekta vai programmas darbības rezultātā.” |
| --- | --- |

—

papildu pārvaldības izmaksas, kas radušās tieši veicināmās pētniecības un attīstības projekta vai programmas darbības rezultātā.”

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju, nosakot piešķiramā atbalsta apjomu, vērā ņēma projekta izmaksas saskaņā ar attaisnoto izmaksu definīciju, kas sniegta 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs. Dokumenta “Retningslinjer for Norges Forskningsråds behandling av brukerstyrte og næringsrettede prosjekter” 3. iedaļā minētas izmaksas, ko NPP var uzskatīt par attaisnotām, izvērtējot, vai projektam piešķirams atbalsts pētniecībai un attīstībai. Tajās bija ietvertas personāla izmaksas (ar projektu saistītās un tā īstenošanai vajadzīgās pētniecības un attīstības personāla, t.i., pētnieku, tehniķu un asistentu algas un sociālās izmaksas), pētniecības un attīstības pakalpojumu iegāde (konsultācijas un līdzvērtīgi pakalpojumi), darbības izmaksas (tostarp ar projektu tieši saistītās un tā īstenošanai vajadzīgās materiālu un citas darbības izmaksas) un iekārtas un instrumenti, ja tos izmanto tikai pētniecībai un attīstībai. Tādējādi Uzraudzības iestāde uzskata, ka attaisnoto izmaksu apraksts ir saskaņā ar 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs iekļauto definīciju.

“Retningslinjer for Norges Forskningsråds behandling av brukerstyrte og næringsrettede prosjekter”

Projektu pilnībā īstenoja pētniecības institūts Marintek, šajā pētniecības un attīstības posmā nepiedaloties privātiem uzņēmumiem un nesadarbojoties ar tiem.

Marintek

Kā jau minēts lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu, saskaņā ar 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm un attiecīgi saskaņā ar rūpniecisko pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmas noteikumiem nebija rakstisku saistību izplatīt pētījuma rezultātus. Tādējādi pat tad, ja sūdzības iesniedzēja izvirzītie apgalvojumi par to, ka pētījuma rezultāti nav izplatīti un ka pētniecības institūts Marintek ir saņēmis īpašumtiesības programmas pārdošanai, ir pareizi, tie nav pretrunā ar atbalsta piešķiršanas laikā piemērojamajiem Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumiem.

Marintek

Šo iemeslu dēļ Uzraudzības iestāde uzskata, ka atbalsta piešķiršana projektam Nr. 40049 ietilpst rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas shēmā, kas grozīta, pamatojoties uz Uzraudzības iestādes 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14. nodaļu. Tāpēc atbalsts ir piešķirts saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

1.3.2.   Projekti saistībā ar datorprogrammas Turborouter turpmāko izmantošanu

1.3.2.1.   Uzraudzības iestādes Lēmumā Nr. 60/06/COL paustās šaubas

NPP 2000. gadā atļāva piešķirt atbalstu pētniecībai un attīstībai trim pētniecības un attīstības projektiem, kas attiecās uz datorprogrammas Turborouter izmantošanu un turpmāku izstrādi: projektam Nr. 138811 AlgOpt, projektam Nr. 144265 Shiplog II un projektam Nr. 144214 “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka”.

Turborouter

AlgOpt

Shiplog II

Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka

Lēmumā Nr. 60/06/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu Uzraudzības iestāde pauda šaubas par pētniecības un attīstības projektu klasifikāciju kā pirmskonkurences izpēti un par katra projekta dažādu daļu klasificēšanu katrā pētniecības kategorijā. Turklāt Uzraudzības iestāde apšaubīja to, vai ir ievērota atbalsta intensitāte un vai projektu finansēšana tika veikta saskaņā ar 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumiem un saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu. Uzraudzības iestādei bija šaubas par to, vai iesaistīto privātuzņēmumu finanšu ieguldījumi, kas galvenokārt bija jāveic natūrā, patiešām atbilst darba stundām saistībā ar pētniecības un attīstības projektu izstrādi, vai, tieši otrādi, tie sedza attiecīgo uzņēmumu darbības izmaksas.

1.3.2.2.   Piemērojamie Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumi

NPP klasificēja visus trīs projektus kā pirmskonkurences attīstības darbību. 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.1. punkta 2. apakšpunktā ir nošķirtas trīs pētījumu kategorijas: fundamentālie pētījumi, fundamentālie rūpnieciskie un lietišķie pētījumi, un attīstība. Lietišķie pētījumi un attīstība atbilst pirmskonkurences pētījumu jēdzienam, ko lieto, kopš pieņemtas 1996. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnes. Saskaņā ar šo noteikumu lietišķi pētījumi “ir izmeklēšanas vai eksperimentāls darbs, kura pamatā ir fundamentālo rūpniecisko pētījumu rezultāti, lai iegūtu jaunas zināšanas praktisku mērķu sasniegšanas veicināšanai, piemēram, jaunu ražojumu, ražošanas procesu vai pakalpojumu radīšanai. Parasti tie ir uzskatāmi par pabeigtiem ar pirmā prototipa izveidi.” Par attīstību uzskata “darbu, kura pamatā ir lietišķie pētījumi un kura mērķis ir radīt jaunus vai būtiski uzlabotus ražojumus, ražošanas procesus vai pakalpojumus, neieskaitot pielietošanu rūpniecībā un komerciālo izmantošanu.”

darbu, kura pamatā ir lietišķie pētījumi un kura mērķis ir radīt jaunus vai būtiski uzlabotus ražojumus, ražošanas procesus vai pakalpojumus, neieskaitot pielietošanu rūpniecībā un komerciālo izmantošanu.

1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādņu 14.4. sadaļā noteikta atļautā atbalsta intensitāte. “Pieņemamo atbalsta intensitāti EBTA Uzraudzības iestāde izvērtē katrā gadījumā individuāli. Novērtējumā ņem vērā projekta vai programmas raksturu, tehnisko un finanšu risku, vispārējos politiskos apsvērumus saistībā ar Eiropas rūpniecības konkurētspēju, kā arī risku, ka tiks radīti konkurences traucējumi un ietekmēta EEZ līguma līgumslēdzēju pušu tirdzniecība. Šādu risku vispārēja novērtējuma rezultātā EBTA Uzraudzības iestādei jāapsver, vai rūpnieciskiem fundamentāliem pētījumiem pienākas augstāks atbalsta līmenis nekā lietišķo pētījumu un attīstības darbībām, kas ir ciešāk saistītas ar pētniecības un attīstības rezultātu ieviešanu tirgū, kur tie, ja saņems atbalstu, daudz vieglāk radītu traucējumus konkurencei un tirdzniecībai”. Ņemot vērā šos faktorus, 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs minēts, ka rūpniecisko fundamentālo pētījumu atbalsta līmenim nevajadzētu būt vairāk kā 50 % no projekta bruto izmaksām, ņemot vērā to, ka, atbalstāmajam pasākumam nonākot tuvāk tirgum, atbalsta līmenim jābūt zemākam. Pieļaujamā bruto atbalsta intensitāte pirmskonkurences attīstības darbībām 25 % līmenī no attaisnotajām izmaksām ir noteikta tikai 1996. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs.

1.3.2.3.   Izvērtējums par to, vai atbalsts ir piešķirts saskaņā ar Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm un vai tas ir ļaunprātīgi izmantots:

a)   darbību klasificēšana kā pirmskonkurences attīstības darbība.

Kā minēts iepriekš un sīki skaidrots Lēmumā Nr. 60/06/COL, Uzraudzības iestāde pauda šaubas par projekta Nr. 138811 AlgOpt, projekta Nr. 144265 “Shiplog II” un projekta Nr. 144214 “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka” klasificēšanu kā pirmskonkurences attīstības darbības.

AlgOpt

Shiplog II

Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka

Uzraudzības iestāde savā Lēmumā Nr. 60/06/COL pauda šaubas par atšķirību starp ražojuma pirmskonkurences posmu un komerciālo galaproduktu attiecībā uz šāda veida IT projektiem. Norvēģijas iestādes nav izskaidrojušas, kādai šai atšķirībai jābūt. Tomēr tās ir uzsvērušas, ka projektu klasifikācijas pamatā bija projektu rūpīgs novērtējums un izvērtējums saskaņā ar NPP projektu vērtēšanas procedūrām un pamatnostādnēm. Saskaņā ar sniegto informāciju šajās pamatnostādnēs ir iekļauti Uzraudzības iestādes Pētniecības un attīstības pamatnostādņu noteikumi.

NPP izskaidroja, ka pastāv iekšēja sistēma NPP darbības kvalitātes nodrošināšanai – DOKSY. DOKSY aptver lielu dokumentācijas apjomu par NPP ievērotajām pamatnostādnēm, procedūrām un praksi. Viens no šiem dokumentiem ir atsevišķiem projektiem piemērotās atbalsta intensitātes noteikšanas pamatnostādnes. Šis iekšējais dokuments DOKSY-5-6-1-4-IE, kura nosaukums ir “Støtteandel etter EØS-bestemmelser” (atbalsta intensitāte saskaņā ar EEZ noteikumiem) atbilst Uzraudzības iestādes Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm. Definīcijas un atbilstošā atbalsta intensitāte dokumentā ir lietota atbilstīgi Uzraudzības iestādes Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs noteikto dažādo pētniecības un attīstības posmu definīcijai. Visu to projektu novērtējums un klasificēšana, kuri saņem atbalstu no NPP, balstās uz DOKSY pamatnostādnēm.

DOKSY

DOKSY

Støtteandel etter EØS-bestemmelser

DOKSY

Pēc 1999. gada papildus DOKSY 5-6-1-4-IE visi projekti ir izvērtēti, izmantojot datorizēto sistēmu Provis, kas ir aprakstīta Doksy dokumentā Nr. 5-6-1-2-EE “Prosjektvurdering i Provis”. Saskaņā ar Provis noteikumiem katru projektu izvērtē vienpadsmit dažādos aspektos (20). Katram no šiem aspektiem sistēmā Provis ir paredzēts piemērot vairākus kritērijus vai īpašības, lai raksturotu, kādā mērā projekts atbilst šiem aspektiem. Viens no svarīgākajiem aspektiem saistībā ar pētījumu kategoriju klasifikāciju ir pētījuma saturs.

DOKSY

Provis

Doksy

Prosjektvurdering i Provis

20

Doksy Nr. 5-6-1-2-IE projekta pētījuma satura izvērtēšanas rokasgrāmatā sniegtajā aprakstā ir uzsvērts, ka “Pētījuma saturs norāda, kādā pakāpē projektā tiek radītas jaunas zināšanas”. Saskaņā ar NPP sniegto informāciju šis kritērijs ir tieši saistīts ar Pētniecības un attīstības pamatnostādnēs sniegto aprakstu, kur ir noteikta prasība, lai darbības “mērķis būtu jaunu zināšanu ieguve”.

Doksy

mērķis būtu jaunu zināšanu ieguve”

NPP ir informējusi Uzraudzības iestādi, ka projektu novērtēšana tika veikta rūpīgi saskaņā ar NPP projektu izvērtēšanas procedūrām un pamatnostādnēm, precīzāk, pamatojoties uz prasībām, kas izklāstītas Doksy un Provis iekšējos dokumentos, kuri atbilst Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm.

Doksy

Provis

Pamatojoties uz informāciju, kas sniegta pirms oficiālās izmeklēšanas procedūras un tās laikā, Uzraudzības iestāde nav varējusi secināt, ka projekti būtu bijuši nepareizi vadīti vai kļūdaini novērtēti. Tā kā trūkst šādu izšķirošu pierādījumu un ņemot vērā iepriekš aprakstīto kārtību un NPP profesionālā personāla spējas, Uzraudzības iestādei nav pamata secināt, ka tas būtu nepareizi novērtējis projektus kā pirmskonkurences izpēti.

b)   Saņēmēju uzņēmumu dalība un atbalsta intensitāte

Norvēģijas iestādes ir precizējušas skaitļus attiecībā uz projektu finansēšanu, kā minēts šā lēmuma 4.1.2. sadaļā.

Uzraudzības iestāde savā Lēmumā Nr. 60/06/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu pauda šaubas par pētniecības projektā iesaistīto uzņēmumu dalību. Pēc tās domām, būtu racionāli pieņemt, ka lielāko daļu darba veicis pētniecības institūta Marintek personāls, kas principā norādītu, ka projektā iesaistīto kuģniecību kā programmatūras gala lietotāju personāls visdrīzāk ir bijis saistīts ar lietotāju vajadzību noteikšanu un/vai zināmā pakāpē testēšanu. Tādēļ Uzraudzības iestāde apšaubīja to, ka kopējās projekta izmaksas bija mākslīgi palielinātas, lai šķietami iegūtu lielāku finansējumu.

Marintek

Norvēģijas iestādes sniedza Uzraudzības iestādei to izmaksu paziņojuma atskaišu kopijas, kuras projektā iesaistītajiem uzņēmumiem bija trīs reizes gadā jāiesniedz NPP, sīki uzskaitot projekta izmaksas, iekļaujot iesaistīto personu pārbaudi, katras personas darba stundu skaitu un no projekta konta atskaitītās izmaksas par stundu. Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegtajiem skaidrojumiem šīs atskaites gada beigās paraksta par projektu atbildīgā persona un pārbauda un paraksta sertificēts grāmatvedis. Uzraudzības iestādei nav pamata apšaubīt šo atskaišu patiesīgumu, uz kuru pamata saņēmējiem uzņēmumiem tika piešķirtas atbalsta summas pētniecībai un attīstībai.

Lai arī var apgalvot, ka kopumā būtu vēlams ieviest zināmus kontroles elementus pētniecības projektu izstrādē, lai pārbaudītu šo izmaksu atskaišu precizitāti, Uzraudzības iestāde uzskata, ka NPP ir pareizi piemērojusi 1994. gada Pētniecības un attīstības pamatnostādnes, kurās netiek prasīts veikt turpmākas pārbaudes.

1.4.   Secinājums

Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto novērtējumu, Uzraudzības iestāde uzskata, ka atbalsta piešķiršana iepriekš minētajiem pētniecības un attīstības projektiem ir veikta atbilstīgi spēkā esošās rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmas noteikumiem, kas ir saskaņā ar piemērojamajām Pētniecības un attīstības pamatnostādnēm. Uzraudzības iestāde šajā oficiālās izmeklēšanas procedūrā nevarēja konstatēt, ka projekta Nr. 40049 “Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā”, projekta Nr. 138811 AlgOpt, projekta Nr. 144265 Shiplog II un projekta Nr. 144214 “Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka” pētniecības un attīstības atbalsta saņēmēji būtu izmantojuši atbalstu pretrunā shēmai vai EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktam.

Stratēģiskās darbības jūras transportā un loģistikā”

AlgOpt

Shiplog II

Kuģniecības grafiku plānošanas optimizācijas kārtības bibliotēka”

Tā kā projekti saņēma valsts atbalstu rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas shēmā, nevis atsevišķu atbalstu, nav jāvērtē, vai atbalsts būtu bijis saderīgs, ja būtu piešķirts ārpus shēmas,

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

EBTA Uzraudzības iestāde ir izlēmusi slēgt oficiālās izmeklēšanas procedūru atbilstīgi Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktam par Norvēģijas Pētniecības padomes piešķirto atbalstu pētniecībai un attīstībai saistībā ar datorprogrammas Turborouter izstrādi, jo tas ir piešķirts saskaņā ar spēkā esošu rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmu atbalsta shēmu atbilstoši EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktam un Valsts atbalsta pamatnostādnēm pētniecībai un attīstībai.

Turborouter

2. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

3. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2007. gada 18. aprīlī

EBTA Uzraudzības iestādes vārdā,

priekšsēdētājs

Bjørn T. GRYDELAND

kolēģijas loceklis

Kurt JÄGER

---

(1)  Turpmāk tekstā saukta par “Uzraudzības iestādi”.

1

(2)  Turpmāk tekstā saukts par “EEZ līgumu”.

2

(3)  Turpmāk tekstā saukts par “Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīgumu”.

3

(4)  Turpmāk tekstā saukts par “3. protokolu”.

4

(5)  Procesuālo un materiālo tiesību noteikumi valsts atbalsta jomā, Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanu un interpretāciju, ko 1994. gada 19. janvārī pieņēmusi un izdevusi EBTA Uzraudzības iestāde, publicētas OV 1994 L 231, EEZ papildinājumā Nr. 32 3.9.94. Turpmāk tekstā sauktas par “pamatnostādnēm”.

5

(6)  Publicēts OV L 139, 25.5.2006., 37. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 26, 25.5.2006., 1. lpp.

6

(7)  OV C 258, 26.10.2006., 42. lpp.

7

(8)  Sīkākai informācijai par vairākkārtējo saraksti starp Uzraudzības iestādi un Norvēģijas iestādēm norādīta atsauce uz Uzraudzības iestādes lēmumu sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, Lēmums Nr. 60/06/COL, kas publicēts OV C 258, 26.10.2006., 42. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 53, 26.10.2006., 15. lpp.

8

(9)  Sk. 7. zemsvītras piezīmi.

9

(10)  Sk. 7. zemsvītras piezīmi.

10

(11)  Šī informācija ir iegūta no brošūras “TurboRouter Vessel schedule optimizing software” (“Kuģu grafiku optimizēšanas programma Turborouter”), kas ir pieejama Marintek tīmekļa vietnē: http://www.marintek.no

11

TurboRouter Vessel schedule optimizing software”

Turborouter

(12)  Informācija iegūta Marintek tīmekļa vietnē:

12

Marintek

http://www.marintek.no

(13)  Informācija iegūta Marintek tīmekļa vietnē: http://www.marintek.no

13

Marintek

(14)  EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 217/94/COL, 1.12.1994. Šis lēmums attiecās uz šādām shēmām: rūpnieciskās pētniecības un attīstības līgumi (lieta 93-147) un valsts pētniecības un attīstības līgumi (lieta 93-182), kurus piešķir SND, rūpnieciskās pētniecības un attīstības projekti (lieta 93-181) un rūpnieciskās pētniecības un attīstības programmas (lieta 93-183), kurus piešķir NPP.

14

SND

(15)  Sk. Lēmuma Nr. 60/06/COL, II.1. iedaļu, 11. un turpmākās lpp.

15

(16)  Sk. http://www.iot.ntnu.no/optimar/

16

(17)  Jo īpaši savā 2005. gada 31. janvāra vēstulē, 4. lappuse.

17

(18)  Sīkākam aprakstam ir atsauce uz Lēmumu Nr. 60/06/COL, II.1. iedaļu 11. lappusē.

18

(19)  Iestāde 1994. gada janvārī pieņēma Lēmumu Nr. 4/94/COL par Procesuālo un materiālo tiesību noteikumu pieņemšanu un izdošanu valsts atbalsta jomā (Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un 3. protokola 1. panta piemērošanu un interpretāciju). To 14. nodaļā apskatīts atbalsts pētniecībai un attīstībai, kurš atbilst galvenokārt valsts atbalsta pētniecībai un attīstībai tiesiskajam regulējumam Kopienā. Šis lēmums tika publicēts
  Oficiālā Vēstneša L 231, 3.9.1994., 1. līdz 84. lappusē un EEZ papildinājuma Nr. 32, 3.9.1994., 1. lappusē.

19

Oficiālā Vēstneša

(20)  Provis projektu izvērtēšanas pamatnostādnēs ir ņemti vērā vairāki aspekti: i) projekta kvalitāte kopumā, ii) projekta izvērtējums, pamatojoties uz tādiem būtiskiem kritērijiem kā novatorisma līmenis, pētniecības līmenis un saturs, starptautiskā orientācija, uzņēmējdarbības vērtība, sociālekonomiskā ietekme un risks, iii) atbalsta ietekme, iv) nozīmība programmai un kompetences jomai, kā arī v) atbilstība prasībām.

20

Provis

---

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/35 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/35

---

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

Nr. 155/07/COL

(2007. gada 3. maijs)

par valsts atbalstu, kas piešķirts saistībā ar Norvēģijas Pievienotās vērtības nodokļa (PVN) kompensācijas akta 3. pantu (Norvēģija)

EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),

ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (2), jo īpaši tā 61. līdz 63. pantu un 26. protokolu,

ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu (3), jo īpaši tā 24. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktu un II daļas 4. panta 4. punktu, 6. pantu, 7. panta 5. punktu, 10. un 14. pantu,

ŅEMOT VĒRĀ Iestādes Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanu un interpretāciju (4),

ŅEMOT VĒRĀ Iestādes 2004. gada 14. jūlija Lēmumu par īstenošanas noteikumiem, kas minēti Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola II daļas 27. pantā,

ŅEMOT VĒRĀ Iestādes 2006. gada 19. jūlija Lēmumu Nr. 225/06/COL par oficiālas izmeklēšanas procedūras sākšanu saistībā ar Norvēģijas Pievienotās vērtības nodokļa (PVN) kompensācijas akta 3. pantu (5),

PĒC Norvēģijai un ieinteresētajām pusēm adresēta uzaicinājuma iesniegt ar šo lēmumu saistītus apsvērumus un ņemot vērā Norvēģijas iestāžu apsvērumus,

tā kā:

I.   FAKTI

1.   Procedūra

Ar 2003. gada 16. oktobra vēstuli Iestāde ir saņēmusi sūdzību, kurā ir apgalvots, ka speciālās skolas, kas sniedz specializētus pakalpojumus un piekrastes sektorā konkurē ar sūdzības iesniedzēju, saņem valsts atbalstu, jo tām piemēro Norvēģijas Pievienotās vērtības nodokļa kompensācijas akta 3. pantā paredzēto priekšnodokļa kompensāciju (6). Pašvaldību skolas, kas sniedz dažus ar PVN neapliekamus izglītības pakalpojumus un konkurē ar citiem uzņēmumiem, saņem privātiem konkurentiem nepieejamu priekšnodokļa kompensāciju par precēm un pakalpojumiem, ko tās iegādājušās saistībā ar komercpakalpojumiem, kurus tās sniedz. Iestāde ir saņēmusi un reģistrējusi minēto vēstuli 2003. gada 20. oktobrī (dok. Nr. 03-7325 A).

Pēc turpmākas sarakstes (7) Iestāde ar 2006. gada 19. jūlija vēstuli (reģ. Nr. 363440) ir informējusi Norvēģijas iestādes, ka tā saistībā ar Norvēģijas Pievienotās vērtības nodokļa (PVN) kompensācijas akta 3. pantu ar Lēmumu Nr. 225/06/COL ir nolēmusi sākt oficiālu izmeklēšanas procedūru, ko paredz Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola II daļas 4. pants.

Norvēģijas iestādes ar 2006. gada 18. septembra vēstuli (reģ. Nr. 388922) ir iesniegušas ar šo lēmumu saistītus apsvērumus.

Iestādes Lēmums Nr. 225/06/COL 2006. gada 14. decembrī vienlaikus ir publicēts ES Oficiālajā Vēstnesī C 305 un EEZ papildinājumā Nr. 62. Pēc šīs publikācijas nekādi turpmāki trešo personu apsvērumi nav saņemti.

2.   Norvēģijas PVN un PVN kompensācijas tiesiskais regulējums

PVN kompensācijas akts ir stājies spēkā 2004. gada 1. janvārī, un tā mērķis ir mazināt konkurences traucējumus, ko rada PVN akts.

PVN ir patēriņa nodoklis, saskaņā ar kuru preču un pakalpojumu piegādes apliek ar nodokli, kas ir tieši proporcionāls to cenai, neatkarīgi no to darbību skaita, kuras tiek veiktas ražošanas un izplatīšanas procesā, iekams nodokli beidzot iekasē no galapatērētājiem.

Parasti ikviena persona, kas nodarbojas ar tirdzniecību un uzņēmējdarbību un ir reģistrēta kā ar PVN apliekama persona (turpmāk tekstā “apliekama persona”), aprēķina un maksā nodokli no PVN aktā iekļauto preču un pakalpojumu realizācijas (8), turklāt no preču un pakalpojumu realizācijas nodokļa drīkst atvilkt priekšnodokli par uzņēmumā izmantojamām precēm un pakalpojumiem (9). Tādējādi saskaņā ar PVN sistēmu visām apliekamo personu piegādēm nodokļus piemēro vienādi. Šāda neitralitāte ir viena no PVN sistēmas galvenajām iezīmēm.

Tomēr saskaņā ar PVN akta I nodaļas 5., 5.a un 5.b pantu dažām darbībām PVN aktu nepiemēro: tās ir tirdzniecības operācijas, ko veic atsevišķas iestādes, organizācijas utt. (10), nekustamo īpašumu vai īpašuma tiesību nodrošināšana un noma, atsevišķu pakalpojumu, tostarp veselības aprūpes un ar veselības aprūpi saistītu pakalpojumu, sociālu pakalpojumu, izglītības pakalpojumu, finanšu pakalpojumu, ar valsts varas īstenošanu saistītu pakalpojumu sniegšana, tādu pakalpojumu sniegšana, kuri ir saistīti ar tiesībām apmeklēt teātra, operas, baleta, kino un cirka izrādes, izstādes muzejos un galerijās, ar loterijām saistītu pakalpojumu sniegšana, ēdināšanas pakalpojumu sniegšana skolu un studentu ēdnīcās utt. (11).

No iepriekš minētā izriet, ka ikviena apliekama persona, kas veic preču un pakalpojumu piegādes, uz kurām neattiecas PVN akts, par iepirktajām precēm un pakalpojumiem maksā priekšnodokli, bet nevar atvilkt priekšnodokli no realizācijas nodokļa, jo apliekamā persona šādu pirkumu gadījumā ir galapatērētājs.

Atbrīvojuma sekas ir tādas, ka no nodokļa atbrīvoto preču un pakalpojumu piegādātājiem tāpat kā jebkuram galapatērētājam nākas maksāt priekšnodokli par iepirktajām precēm un pakalpojumiem (bet nav iespējas no galapatērētājiem iekasēt PVN no realizācijas). Šīs PVN nepiemērošanas loģiskās sekas tomēr ir radījušas cita līmeņa traucējumus. Šādā situācijā arī valsts organizācijas, tāpat kā jebkurš no nodokļiem atbrīvots komplekss uzņēmums, ir vairāk ieinteresētas “iekšējā” iepirkumā (12), nevis tirgū pieejamo preču un pakalpojumu iegādē. Norvēģijas iestādes ir pieņēmušas PVN kompensācijas aktu, lai radītu sistēmu, kas īpaši nerosinātu uzņēmumus ārēja iepirkuma vietā iepirkt iekšējās preces un pakalpojumus.

PVN kompensācijas akta 2. pantā ir sniegts izsmeļošs to organizāciju saraksts, uz kurām šis akts attiecas, un tās ir:

| a) | vietējas un reģionālas iestādes, kuras darbojas vietējā vai reģionālā mērogā un kuru augstākais pārvaldes orgāns saskaņā ar Vietējās pārvaldes iestāžu aktu (13) vai citu īpašu vietējās pārvaldes iestāžu tiesisko regulējumu ir vietējā padome, apgabala padome vai cita padome; |
| --- | --- |

a)

vietējas un reģionālas iestādes, kuras darbojas vietējā vai reģionālā mērogā un kuru augstākais pārvaldes orgāns saskaņā ar Vietējās pārvaldes iestāžu aktu (13) vai citu īpašu vietējās pārvaldes iestāžu tiesisko regulējumu ir vietējā padome, apgabala padome vai cita padome;

| b) | pašvaldību savstarpēji izveidoti uzņēmumi, kas dibināti saskaņā ar Vietējās pārvaldes iestāžu aktu vai citu īpašu vietējās pārvaldes iestāžu tiesību aktiem; |
| --- | --- |

b)

pašvaldību savstarpēji izveidoti uzņēmumi, kas dibināti saskaņā ar Vietējās pārvaldes iestāžu aktu vai citu īpašu vietējās pārvaldes iestāžu tiesību aktiem;

| c) | privāti vai bezpeļņas uzņēmumi, ciktāl tie sniedz veselības aprūpes, izglītības vai sociālus pakalpojumus, kuri ir ar likumu noteikts vietējo vai reģionālo iestāžu pienākums; |
| --- | --- |

c)

privāti vai bezpeļņas uzņēmumi, ciktāl tie sniedz veselības aprūpes, izglītības vai sociālus pakalpojumus, kuri ir ar likumu noteikts vietējo vai reģionālo iestāžu pienākums;

| d) | Dienas aprūpes iestāžu akta 6. pantā minētas dienas aprūpes iestādes (14); |
| --- | --- |

d)

Dienas aprūpes iestāžu akta 6. pantā minētas dienas aprūpes iestādes (14);

| e) | Apvienotā draudžu padome (Kirkelig fellesråd). |
| --- | --- |

e)

Apvienotā draudžu padome (Kirkelig fellesråd).

No PVN kompensācijas akta 3. panta kopā ar 4. panta 2. punktu izriet, ka Norvēģijas valsts kompensē priekšnodokli apliekamām personām, uz kurām attiecas PVN kompensācijas akts, gadījumos, kad tās iepērk preces un pakalpojumus no citām apliekamām personām, bet nav tiesīgas atvilkt priekšnodokli, jo saskaņā ar PVN aktu ir no PVN atbrīvotas (15).

3.   Iestādes šaubas, kas izklāstītas lēmumā par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu

Saskaņā ar Iestādes sākotnējiem ieskatiem, kas izklāstīti Lēmumā Nr. 225/06/COL par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu saistībā ar Norvēģijas PVN kompensācijas akta 3. pantu, PVN kompensācijas akta 3. pantā paredzētā priekšnodokļa kompensācija ir uzskatāma par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

Iestāde uzskata, ka saskaņā ar PVN kompensācijas aktu piešķirto kompensāciju ir piešķīrusi valsts no valsts līdzekļiem, kas ņemti no valsts budžeta. Saskaņā ar Iestādes viedokli šajā novērtējumā nav būtiski, vai kompensācijās izmaksātie valsts līdzekļi tiek vai netiek līzsvaroti centrālā līmenī ar samazinātiem pārskaitījumiem visām vietējām un reģionālajām valsts pārvaldes iestādēm.

Iestāde turklāt uzskata, ka Norvēģijas iestādes, ciktāl tās uzņēmumiem, kurus neapliek ar PVN, bet uz kuriem attiecas PVN kompensācijas akta 2. pants, kompensē par iegādātām precēm un pakalpojumiem samaksāto priekšnodokli, tās piešķir šiem uzņēmumiem ekonomiskas priekšrocības.

Novērtējot pasākuma selektivitāti, Iestāde šaubās, vai PVN kompensāciju, kas pēc Iestādes uzskatiem, ir finansiālā ziņā selektīvs pasākums, var pamatot ar PVN sistēmas būtību un loģiku, t.i., vai šī kompensācija atbilst PVN sistēmas iekšējiem mērķiem, vai arī tai ir citi mērķi ārpus PVN sistēmas. Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu paskaidrojumiem PVN kompensācijas akts ir ieviests ar mērķi atvieglināt un rosināt apliekamo personu, uz kurām attiecas PVN kompensācijas akts, izvēli gadījumos, kad jāizvēlas starp preču un pakalpojumu iekšējām piegādēm vai ar PVN apliekamu preču un pakalpojumu ārēju iepirkumu. Tā kā PVN ir patēriņa nodoklis, Iestāde apšauba šāda mērķa saderību ar pašas PVN sistēmas būtību un loģiku. Saskaņā ar Iestādes sākotnējiem ieskatiem PVN kompensācija nav 1970. gadā ieviestās PVN sistēmas daļa, bet atsevišķs pasākums, kas ieviests vēlāk, lai labotu dažus PVN sistēmas radītus traucējumus.

Iestāde norāda, ka, mazinot ar pašvaldību pirkumiem saistītus traucējumus, PVN kompensācija ir radījusi konkurences traucējumus starp uzņēmumiem, kas veic vienādu saimniecisko darbību nozarēs, kuras ir atbrīvotas no aplikšanas ar PVN.

Iestāde atgādina, ka saskaņā ar PVN kompensācijas sistēmas nosacījumiem tās labumguvēji principā var saņemt priekšnodokļa kompensāciju neatkarīgi no tā, vai šo nozaru tirgus dalībniekiem piešķirtais atbalsts iespaido vai neiespaido tirdzniecību. Dažas nozares, uz kurām attiecas PVN kompensācijas akts, ir daļēji vai pilnīgi atvērtas EEZ mēroga konkurencei. Tādējādi atbalsts, ko piešķir šo nozaru uzņēmumiem, var iespaidot tirdzniecību EEZ līguma līgumslēdzēju pušu starpā. Iestādes uzdevums ir novērtēt pašu sistēmu, nevis tās piemērošanu katrai atsevišķai nozarei, uz kuru tā attiecas. Pamatojoties uz tiesu praksi, Iestāde sākotnēji ir secinājusi, ka PVN kompensācijas akts kā vispārēja valsts mēroga sistēma spēj iespaidot tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm.

Visbeidzot, aplūkojot visus EEZ līguma 61. panta 2. un 3. punktā paredzētos izņēmumus, Iestāde apšauba priekšnodokļa kompensācijas saderību ar EEZ līguma valsts atbalsta noteikumiem. Turklāt, lai gan dažās situācijās atbalstu potenciāli varētu uzskatīt par saderīgu saskaņā ar EEZ līguma 59. panta 2. punktā paredzēto izņēmumu, pēc Iestādes sākotnējiem ieskatiem, ar šo noteikumu nevar pamatot PVN kompensācijas akta kā sistēmas saderību.

4.   Norvēģijas iestāžu apsvērumi

Ar 2006. gada 18. septembra vēstuli (reģ. Nr. 388922) Norvēģijas iestādes ir iesniegušas apsvērumus saistībā ar Iestādes lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu. Apsvērumi sastāv no trim daļām.

4.1.   PVN kompensācijas sistēma

Norvēģijas iestādes skaidro, ka PVN ir vispārējs nodoklis, ko principā piemēro visām ar preču ražošanu un izplatīšanu un pakalpojumu sniegšanu saistītām komercdarbībām. Ar izdevumiem saistīto PVN var atgūt tikai tiktāl, ciktāl nodokļa maksātājs sniedz ar PVN apliekamus pakalpojumus. Saskaņā ar pašreizējiem PVN noteikumiem pašvaldību darbība lielākoties nav apliekama ar PVN:

“Uz pašvaldību darbību PVN sistēma parasti neattiecas. Galvenie pašvaldību pakalpojumi, piemēram, veselības aprūpes pakalpojumi, izglītības pakalpojumi un sociālie pakalpojumi nav apliekami ar PVN. Saimnieciskā darbība, ko pašvaldības veic kā “valsts iestādes”, neietilpst PVN piemērošanas jomā. Tādējādi PVN, ko pašvaldības maksā saistībā ar darbībām, kas ir atbrīvotas no PVN vai nav apliekamas ar PVN, ir neatgūstamas izmaksas. Tās var uzskatīt par “slēptām PVN izmaksām”. Tās var uzskatīt arī par PVN sistēmas anomāliju. Tā kā PVN sistēmas pamatā vajadzētu būt neitralitātes principam, PVN režīms, ko piemēro pašvaldībām, var radīt konkurences traucējumus. Tā kā pašvaldības nevar atgūt PVN, ko tās ir samaksājušas par pirkumiem privātajā sektorā, šis PVN režīms var arī sekmēt situāciju, kad valsts iestādes ar PVN apliekamu pakalpojumu gadījumā drīzāk cenšas veikt iekšējus iepirkumus, nevis slēgt piegādes līgumus ar privātā sektora uzņēmumiem”.

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka, ieviešot vispārēju PVN kompensācijas sistēmu un kompensējot pašvaldībām priekšnodokli par visām iegādātajām precēm un pakalpojumiem, tās cenšas panākt, lai pašapgādei un ārējām piegādēm tiktu piemēroti vienādi noteikumi:

“Izvēloties starp “iekšējiem” pakalpojumiem un ar PVN apliekamu pakalpojumu iegādi no privātiem pakalpojumu sniedzējiem, PVN vairs neradīs ar pašvaldības iestāžu motivāciju saistītus traucējumus. [...] Tādējādi neitralitāti var uzskatīt par PVN kompensācijas sistēmas noteikto mērķi”.

Norvēģijas iestādes uzsver jau izmeklēšanas sagatavošanas posmā pausto viedokli, ka PVN kompensācijas sistēma nav uzskatāma par atbalsta pasākumu uzņēmumiem, uz kuriem attiecas PVN kompensācijas akta 2. pants. Lai pamatotu šo argumentu, Norvēģijas iestādes atgādina, ka kopš 2004. gada, kad tika ieviesta vispārējā PVN kompensācijas sistēma, pašvaldību gada fiskālā budžeta apropriācijas tiek attiecīgi samazinātas par domājamo priekšnodokļa kompensācijas summu. Tādējādi valsts pārvaldes iestādes no PVN kompensācijas sistēmas negūst nekādus ieņēmumus. Tādējādi šo sistēmu var uzskatīt par pašfinansēšanas sistēmu, saskaņā ar kuru pašvaldības saņem atlaides/izmaksu kompensāciju.

4.2.   Valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē

Norvēģijas iestādes 2006. gada 18. septembra vēstulē nepiekrīt Iestādes vērtējumam, ka PVN kompensācijas akts ir uzskatāms par valsts atbalstu, pamatojot savu viedokli ar šādiem argumentiem:

Norvēģijas iestādes ir pārliecinātas, ka nav pareizi uzskatīt PVN kompensāciju par “priekšrocību”, ar kuru uzņēmumi tiek atbrīvoti no maksājumiem, kas citādi būtu jāsedz no uzņēmumu budžeta. Pašvaldības nesaņem faktiskus ekonomiskus atvieglojumus, jo tās pašas finansē PVN kompensācijas sistēmu ar samazinātām vispārējām dotācijām. PVN kompensācijas sistēma nenozīmē nekādus nodokļu lieluma samazinājumus vai atliktus nodokļu maksājumus. Līdz ar to pēc Norvēģijas iestāžu domām nav pareizi salīdzināt PVN kompensācijas sistēmu ar pasākumiem, kas nozīmē faktisku labumguvēju nodokļu sloga samazinājumu.

PVN kompensācijas akta darbības jomā ir skaidri definēts, ka par pirkumiem samaksāto priekšnodokli var kompensēt tikai juridiskām personām, uz kurām attiecas minētā akta 2. pants.

Selektīvus nodokļu pasākumus tomēr var attaisnot, ņemot vērā attiecīgās nodokļu sistēmas būtību un vispārējos principus. Pēc Norvēģijas iestāžu ieskatiem, apgalvojot, ka PVN kompensācija nav PVN sistēmas daļa, Iestāde nav ņēmusi vērā Norvēģijas iestāžu argumentu, ka PVN kompensāciju var uzskatīt par pasākumu, kurš ir saskaņā ar pašas PVN sistēmas būtību un loģiku. Norvēģijas iestādes iebilst pret šādu Iestādes nostāju, atsaucoties uz Iestādes Valsts atbalsta pamatnostādņu 17.B nodaļas 3.1. et seq. punktu, kurā ir aplūkoti dažādi diferencētu pasākumu aspekti. Atsaucoties uz Valsts atbalsta pamatnostādņu 17.B nodaļas 3.4. punktu “Valsts atbalsta noteikumu piemērošana pasākumiem, kas attiecas uz uzņēmumu tiešajiem nodokļiem”, Norvēģijas iestādes apgalvo, ka PVN kompensāciju attaisno attiecīgās nodokļu sistēmas būtība un vispārējie principi. Saskaņā ar PVN sistēmas pamatprincipiem tai jābūt neitrālai un nediskriminējošai. Līdz ar to pēc Norvēģijas iestāžu ieskatiem var uzskatīt, ka PVN sistēmai piemīt iekšēja neitralitāte. Neitralitāte, kas piemīt PVN sistēmai, ir arī PVN kompensācijas sistēmas noteiktais mērķis. Tādēļ, pēc Norvēģijas iestāžu ieskatiem, ir taisnīgi uzskatīt, ka PVN kompensācijas sistēma ir saskaņā ar PVN sistēmas būtību un loģiku.

et seq

Turklāt Norvēģijas iestādes atzīmē, ka gadījumā, ja PVN kompensācijas sistēmu nāktos atcelt, atjaunotos PVN sistēmas radītie konkurencs traucējumi: “Ja pašvaldības nevarētu atgūt par pirkumiem samaksāto PVN, rastos traucējumi saistībā ar pašvaldību iestāžu motivāciju, izvēloties starp “iekšējiem” pakalpojumiem un ar PVN apliekamu pakalpojumu iegādi no privātiem pakalpojumu sniedzējiem”.

Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu teikto, pirms atzīt PVN kompensācijas sistēmu par piemērotāko risinājumu, t.s. Rattsø komiteja nolūkā mazināt no PVN sistēmas izrietošos konkurences traucējumus vispirms ir novērtējusi vairākus iespējamus pasākumus (16). Viens no komitejas novērtētajiem varbūtējiem pasākumiem ir pašvaldību tiesību paplašināšana, ļaujot tām atvilkt pievienotās vērtības priekšnodokli. Cits iespējams risinājums būtu pašvaldību vispārēja aplikšana ar PVN. Rattsø komiteja nav atbalstījusi pašvaldību tiesību paplašināšanu, ļaujot tām atvilkt pievienotās vērtības priekšnodokli, jo šāds pasākums nozīmētu PVN kā vispārēja nodokļa sagraušanu. Komiteja ir ņēmusi vērā arī to, ka šis pasākums varēu izsaukt spiedienu no citu grupu puses. Rattsø komiteja nav atbalstījusi arī pašvaldību vispārēju aplikšanu ar PVN. Citu faktoru starpā komiteja ir norādījusi, ka trūkst PVN aprēķināšanas pamata, jo daudzi pašvaldību pakalpojumi ir bezmaksas pakalpojumi:

Rattsø

16

Rattsø

Rattsø

“Risinājumi, kas paredz paplašināt pašvaldību tiesības, ļaujot tām atvilkt priekšnodokli, vai aplikt visas pašvaldības ar PVN, būtu risinājumi, kas ietilpst PVN sistēmā. Tomēr šo pasākumu motivācija – mazināt no PVN sistēmas izrietošos konkurences traucējumus – būtu tieši tāda pati kā PVN kompensācijas sistēmas motivācija. Turklāt ekonomiskā ziņā starp kompensācijas sistēmu un pašvaldību tiesību paplašināšanu, ļaujot tām atvilkt priekšnodokli, nav nekādas atšķirības. Tādēļ ministrija uzskata, ka PVN kompensācijas sistēmas ieviešanai pašai par sevi nevar būt nekādu nevēlamu seku”.

Norvēģijas iestādes kritizē Iestādes novērtējumu saistībā ar pasākuma “ietekmi uz tirdzniecību”.

“Saskaņā ar PVN kompensācijas sistēmu pašvaldībām galvenokārt tiek kompensēts priekšnodoklis, ko tās samaksājušas, pērkot preces un pakalpojumus, kas vajadzīgi to obligāto pienākumu izpildei. Pašvaldību pienākums sniegt atsevišķus pakalpojumus ir noteikts ar likumu. Jo īpaši tas attiecas uz uz izglītības, veselības aprūpes un sociālo jomu. Piemēram, veselības aprūpes nozarē ir noteikts, ka pašvaldību pienākums cita starpā ir nodrošināt plaša profila ārstu pakalpojumus, medmāsu pakalpojumus, vecmāšu pakalpojumus un dziedinātavu pakalpojumus. Sociālajā jomā ir noteikts, ka pašvaldību pienākums ir sniegt iedzīvotājiem praktisku un ekonomisku atbalstu, piemēram, nodrošināt sociālos mājokļus”.

“Saskaņā ar PVN kompensācijas akta 2. un 3. pantu PVN kompensāciju var piešķirt arī pašvaldībām, kas neveic ar likumu noteiktas darbības. Izņemot specializētajās apgabala pašvaldību skolās sniegtos specializētos izglītības pakalpojumus, ministrija tomēr nevar nosaukt nevienu citu nozari ārpus PVN sistēmas darbības jomas, kur būtu radušies ar Norvēģijas PVN kompensācijas saņēmēju un citu EEZ uzņēmumu konkurenci saistīti jautājumi”.

Tādējādi Norvēģijas iestādes ir pārliecinātas, ka nozarēs, uz kurām neattiecas PVN akts, ir ļoti maz tādu Eiropas kaimiņvalstu uzņēmumu, kas sniedz pakalpojumus, konkurējot ar Norvēģijas uzņēmumiem, uz kuriem attiecas PVN kompensācijas akts. Turklāt, izvēloties pakalpojumu sniedzējus, izšķiroša nozīme ir tādiem faktoriem kā pakalpojumu sniedzēja fiziskais attālums, valodas grūtības un citiem ar kultūras piederību saistītiem nosacījumiem.

Norvēģijas iestādes uzskata, ka patiesu PVN kompensācijas sistēmas novērtējumu saistībā ar EEZ līguma 61. panta 1. punktā minētajiem kritērijiem var veikt tikai atzīstot, ka ar PVN neapliekamās nozarēs konkurence starp Norvēģijas uzņēmumiem un citiem EEZ uzņēmumiem ir visai nebūtiska.

Tādējādi Norvēģijas iestādes ir pārliecinātas, ka PVN kompensāciju, ko piešķir ar PVN neapliekamu nozaru uzņēmumiem, nevar uzskatīt par pasākumu, kas spēj iespaidot tirdzniecību EEZ līguma līgumslēdzēju pušu starpā.

4.3.   Vispārīgi apsvērumi

Norvēģijas iestādes piemin vairākas ES dalībvalstis, kas ir ieviesušas PVN kompensācijas sistēmas, saskaņā ar kurām vietējām pašvaldības iestādēm tiek kompensēts PVN, ko tās samaksājušas saistībā ar neapliekamām vai no nodokļa atbrīvotām darbībām. Zviedrijā, Dānijā, Somijā, Nīderlandē un Apvienotajā Karalistē ir ieviestas dažādas sistēmas, lai kompensētu PVN vietējām pašvaldības iestādēm un tādējādi likvidētu traucējumus, kas rodas gadījumos, kad valsts iestādēm nākas izšķirties starp sabiedrisko pakalpojumu valsts nodrošinājumu vai ārējiem līgumpakalpojumiem. Dažādas tamlīdzīgas PVN kompensācijas sistēmas ir ieviestas arī Francijā, Luksemburgā, Austrijā un Portugālē.

Turklāt Norvēģijas iestādes citē agrāko komisāru Bolkestein kungu. Vēstulē, kas datēta ar 2000. gada 1. februāri un adresēta Michel Hansenne (Beļģija), kurš Eiropas Parlamentam vaicā, vai Apvienotās Karalistes PVN kompensācijas sistēma atbilst Sestajai PVN direktīvai, Bolkestein kungs apgalvo, ka PVN kompensācijas sistēmas “nav pretrunā Sestajai PVN direktīvai”, jo “tās nav nekas cits kā dažādu valsts iestāžu savstarpējas tīri finansiālas operācijas, ko reglamentē attiecīgo valstu valsts iestāžu finansēšanas politika”.

Bolkestein

Michel Hansenne

Bolkestein

nav pretrunā Sestajai PVN direktīvai”

tās nav nekas cits kā dažādu valsts iestāžu savstarpējas tīri finansiālas operācijas, ko reglamentē attiecīgo valstu valsts iestāžu finansēšanas politika”

Bolkestein kungs izsaka apsvērumus arī saistībā ar “iespējamu sistēmu, saskaņā ar kuru Īrijas valdība piešķirtu subsīdijas Īrijas labdarības iestādēm apjomā, kas līdzinātos šo iestāžu samaksātajai nekompensējamajai PVN summai”. Bolkestein kungs apgalvo, ka “valdības subsīdiju piešķiršana pati par sevi nav pretrunā Eiropas Savienības PVN tiesiskajam regulējumam”.

Bolkestein

iespējamu sistēmu, saskaņā ar kuru Īrijas valdība piešķirtu subsīdijas Īrijas labdarības iestādēm apjomā, kas līdzinātos šo iestāžu samaksātajai nekompensējamajai PVN summai”

Bolkestein

valdības subsīdiju piešķiršana pati par sevi nav pretrunā Eiropas Savienības PVN tiesiskajam regulējumam”

Norvēģijas iestādes atzīst, ka neviens no šiem izteikumiem tieši neskar valsts atbalsta noteikumus. Tomēr saskaņā ar Norvēģijas iestāžu viedokli no šiem citātiem izriet atzinums, ka PVN kompensācijas sistēmas nav pretrunā Sestajai PVN direktīvai. Norvēģijas iestādes uzskata, ka tas liecina par PVN kompensācijas sistēmu atbilstību PVN sistēmas būtībai un loģikai.

II.   NOVĒRTĒJUMS

1.   Valsts atbalsta pastāvēšana

1.1.   Ievads

EEZ līguma 61. panta 1. punkts skan šādi:

“Ja vien šajā līgumā nav paredzēts citādi, ar šo līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalstis vai EBTA valstis vai ko jebkādā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus, dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm”.

Iesākumā Iestāde vēlas izteikt piezīmi par šā novērtējuma apjomu. Šis lēmums neskar Norvēģijas iestāžu lēmumu nepiemērot dažām darbībām PVN aktu. Tas attiecas vienīgi uz samaksātā priekšnodokļa kompensāciju atsevišķām personām, uz kurām attiecas PVN kompensācijas akts.

Turklāt Iestāde vēlas vēlreiz atgādināt trīs apsvērumus, kas jau minēti Lēmumā Nr. 225/06/COL:

| | Pirmkārt, EEZ līgums uz EBTA valstu nodokļu sistēmu parasti neattiecas. Katra EBTA valsts pati izstrādā un piemēro nodokļu sistēmu atbilstoši savai politiskajai izvēlei. Tomēr EEZ līguma 61. panta 1. punkta darbības jomu var attiecināt uz tādu nodokļu pasākumu piemērošanu kā PVN kompensācijas akta 3. pantā paredzētā priekšnodokļa kompensācija, ja šie pasākumi rada noteiktas sekas. Saskaņā ar tiesu praksi (17) 61. panta 1. punktā valsts iejaukšanās pasākumi nav nošķirti pēc to cēloņiem vai mērķiem, bet definēti atbilstoši to sekām. |
| --- | --- |

Pirmkārt, EEZ līgums uz EBTA valstu nodokļu sistēmu parasti neattiecas. Katra EBTA valsts pati izstrādā un piemēro nodokļu sistēmu atbilstoši savai politiskajai izvēlei. Tomēr EEZ līguma 61. panta 1. punkta darbības jomu var attiecināt uz tādu nodokļu pasākumu piemērošanu kā PVN kompensācijas akta 3. pantā paredzētā priekšnodokļa kompensācija, ja šie pasākumi rada noteiktas sekas. Saskaņā ar tiesu praksi (17) 61. panta 1. punktā valsts iejaukšanās pasākumi nav nošķirti pēc to cēloņiem vai mērķiem, bet definēti atbilstoši to sekām.

17

| | Otrkārt, jautājums, vai aplūkojamais pasākums ir vai nav uzskatāms par valsts atbalstu, rodas tikai tiktāl, ciktāl tas skar saimniecisku darbību, t.i., darbību, kas ir saistīta ar preču un pakalpojumu piedāvāšanu noteiktā tirgū (18). Pasākumi ir uzskatāmi par valsts atbalstu tikai tad, ja uzņēmumi no tiem gūst labumu. Konkurences noteikumu piemērošanas kontekstā uzņēmumu jēdziens aptver organizācijas, kas “nodarbojas ar saimniecisku darbību, neatkarīgi no šo organizāciju juridiskā statusa un finansēšanas veida”
   (19). Lai gan dažas organizācijas, kas saņem priekšnodokļa kompensāciju, neatbilst nosacījumiem, kuri tās ļautu uzskatīt par uzņēmumiem, tas, ka daži PVN kompensācijas akta labumguvēji ir uzņēmumi, ir pietiekams pamats šīs sistēmas vērtēšanai valsts atbalsta kontekstā (20). |
| --- | --- |

Otrkārt, jautājums, vai aplūkojamais pasākums ir vai nav uzskatāms par valsts atbalstu, rodas tikai tiktāl, ciktāl tas skar saimniecisku darbību, t.i., darbību, kas ir saistīta ar preču un pakalpojumu piedāvāšanu noteiktā tirgū (18). Pasākumi ir uzskatāmi par valsts atbalstu tikai tad, ja uzņēmumi no tiem gūst labumu. Konkurences noteikumu piemērošanas kontekstā uzņēmumu jēdziens aptver organizācijas, kas “nodarbojas ar saimniecisku darbību, neatkarīgi no šo organizāciju juridiskā statusa un finansēšanas veida”
   (19). Lai gan dažas organizācijas, kas saņem priekšnodokļa kompensāciju, neatbilst nosacījumiem, kuri tās ļautu uzskatīt par uzņēmumiem, tas, ka daži PVN kompensācijas akta labumguvēji ir uzņēmumi, ir pietiekams pamats šīs sistēmas vērtēšanai valsts atbalsta kontekstā (20).

18

nodarbojas ar saimniecisku darbību, neatkarīgi no šo organizāciju juridiskā statusa un finansēšanas veida”

19

20

| | Treškārt, atbalstu var piešķirt kā valsts uzņēmumiem, tā privātiem uzņēmumiem (21). Lai valsts uzņēmumu varētu uzskatīt par valsts atbalsta saņēmēju, tam nav obligāti jābūt no valsts nošķirtai juridiskai personai. Tas, ka kādu organizāciju reglamentē publiskās tiesības un ka tā ir bezpeļņas organizācija, nenozīmē, ka tā nav “uzņēmums” valsts atbalsta noteikumu izpratnē (22). |
| --- | --- |

Treškārt, atbalstu var piešķirt kā valsts uzņēmumiem, tā privātiem uzņēmumiem (21). Lai valsts uzņēmumu varētu uzskatīt par valsts atbalsta saņēmēju, tam nav obligāti jābūt no valsts nošķirtai juridiskai personai. Tas, ka kādu organizāciju reglamentē publiskās tiesības un ka tā ir bezpeļņas organizācija, nenozīmē, ka tā nav “uzņēmums” valsts atbalsta noteikumu izpratnē (22).

21

22

| | Ceturtkārt, saistībā ar Norvēģijas iestāžu vispārīgajiem apsvērumiem par līdzīgām sistēmām citviet Eiropas Savienībā, Iestāde vēlas atzīmēt, ka šīs sistēmas var atšķirties no PVN kompensācijas akta un ka Norvēģijas iestāžu novērojumi ir darīti zināmi Eiropas Komisijai. Turklāt saskaņā ar tiesu praksi “nepildot Līgumā paredzētos pienākumus saistībā ar 92. pantā minēto aizliegumu, neviena dalībvalsts nevar aizbildināties, ka arī pārējās dalībvalstis nepilda šos pienākumus”
   (23). |
| --- | --- |

Ceturtkārt, saistībā ar Norvēģijas iestāžu vispārīgajiem apsvērumiem par līdzīgām sistēmām citviet Eiropas Savienībā, Iestāde vēlas atzīmēt, ka šīs sistēmas var atšķirties no PVN kompensācijas akta un ka Norvēģijas iestāžu novērojumi ir darīti zināmi Eiropas Komisijai. Turklāt saskaņā ar tiesu praksi “nepildot Līgumā paredzētos pienākumus saistībā ar 92. pantā minēto aizliegumu, neviena dalībvalsts nevar aizbildināties, ka arī pārējās dalībvalstis nepilda šos pienākumus”
   (23).

nepildot Līgumā paredzētos pienākumus saistībā ar 92. pantā minēto aizliegumu, neviena dalībvalsts nevar aizbildināties, ka arī pārējās dalībvalstis nepilda šos pienākumus”

23

Turpmāk Iestāde novērtēs, vai PVN kompensācijas aktu kā sistēmu (24) var uzskatīt par valsts atbalstu saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem.

24

1.2.   Valsts līdzekļi

Lai atbalstu varētu uzskatīt par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, tas jāsaņem no valsts un no valsts līdzekļiem.

Kompensāciju tieši piešķir valsts, tātad to piešķir valsts no valsts līdzekļiem.

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka PVN kompensācijas sistēma nav uzskatāma par atbalsta pasākumu, jo tā ir pašfinansēšanas sistēma. Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu viedokli pašvaldības pašas finansē PVN kompensācijas sistēmu ar samazinātiem valsts budžeta pārskaitījumiem visām pašvaldībām. Kopš 2004. gada, kad tika ieviesta PVN kompensācijas sistēma, pašvaldību gada fiskālā budžeta apropriācijas tiek attiecīgi samazinātas par domājamo priekšnodokļa kompensācijas summu.

Iestāde uzskata, ka valsts atbalsta kontekstā nav svarīgi, vai pašvaldībām piešķiramo naudas līdzekļu apjoms ir samazināts vai nav. Svarīgi ir noskaidrot, vai uzņēmumi konkurences noteikumu izpratnē ir saņēmuši finansiālu valsts atbalstu no valsts līdzekļiem. Saistībā ar valsts atbalstu gadījumi, kad pašvaldības darbojas kā uzņēmumi, būtu jāapskata atsevišķi no gadījumiem, kad pašvaldības darbojas kā valsts iestādes. Šo secinājumu nemaina arī tas, ka kompensāciju valsts izmaksas centrālā līmenī tiek līdzsvarotas ar samazinātiem pārskaitījumiem visām vietējām un reģionālajām valsts pārvaldes iestādēm. Samaksāto priekšnodokļa kompensāciju finansē no valsts budžeta, tātad no valsts līdzekļiem.

Turklāt Iestādes izpratnē katras pašvaldības valsts pārskaitījumu samazinājums precīzi neatbilst PVN kompensācijai, ko tā saņem.

1.3.   Ekonomiskas priekšrocības

Finansiāls atbalsts, ko uzņēmumiem piešķir valsts vai ko piešķir no valsts līdzekļiem un kas atbrīvo šos uzņēmumus no izmaksām, kuras tiem citādi būtu jāsedz no sava budžeta, ir uzskatāms par ekonomiskām priekšrocībām (25).

25

Norvēģijas iestādes apgalvo, ka PVN kompensācijas sistēmu nevar uzskatīt par priekšrocību, jo šī sistēma nav saistīta ar nodokļu lieluma samazinājumiem vai atliktiem nodokļu maksājumiem. PVN kompensācijas sistēma nenozīmē faktisku labumguvēju nodokļu sloga samazinājumu.

Iestāde nepiekrīt šādai nostājai. Pēc Iestādes domām, Norvēģijas iestādes pienācīgi nediferencē dažādās valsts darbības sfēras, t.i., šajā gadījumā saistībā ar valsts atbalstu valsts ir nodokļu iestāde, bet pašvaldības kā valsts organizācijas un kā pašvaldību uzņēmumi ir divas dažādas lietas.

Lai noteiktu, vai šajā gadījumā var runāt par ekonomisku priekšrocību piešķiršanu, Iestādei jānovērtē, vai pasākums atbrīvo labumguvējus no maksājumiem, kas tiem parastā uzņēmējdarbības gaitā būtu jāsedz pašiem. Priekšnodokļa maksājumi ir darbības izmaksas, kuras ir saistītas ar pirkumiem, ko uzņēmumi veic parastā saimnieciskās darbības gaitā, un kuras parasti sedz paši uzņēmumi. Ciktāl Norvēģijas iestādes kompensē priekšnodokli par iegādātajām precēm un pakalpojumiem uzņēmumiem, uz kuriem attiecas PVN kompensācijas akta 2. pants, tās piešķir šiem uzņēmumiem ekonomiskas priekšrocības. Uzņēmumiem tiek piešķirtas priekšrocības, jo par kompensējamā priekšnodokļa summu tiek samazinātas darbības izmaksas, kas citādi būtu jāsedz pašiem uzņēmumiem.

Tādējādi PVN kompensācijas akts ir saistīts ar ekonomisku priekšrocību piešķiršanu pasākuma labumguvējiem.

1.4.   Selektivitāte

Turklāt, lai atbalstu varētu uzskatīt par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, atbalsta pasākumam ir jābūt selektīvam, “dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai”.

dodot priekšroku atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai”

Lēmumā Nr. 225/06/COL Iestāde ir atzinusi, ka PVN kompensācijas akts ir uzskatāms par finansiālā ziņā selektīvu pasākumu. PVN kompensācijas akta darbības jomā ir skaidri definēts, ka par pirkumiem samaksāto priekšnodokli var kompensēt tikai apliekamām personām, uz kurām attiecas PVN kompensācijas akta 2. pants. Priekšrocības, kas saskaņā ar PVN kompensācijas aktu ir piešķirtas uzņēmumiem, kuri saņem priekšnodokļa kompensāciju, nozīmē atbrīvojumu no pienākuma, kas izriet no visiem preču un pakalpojumu pircējiem piemērojamās PVN sistēmas.

Tiesu praksē noteikts, ka konkrētus nodokļu pasākumus tomēr var attaisnot ar attiecīgās nodokļu sistēmas iekšējo loģiku, ja vien šie pasākumi ir savienojami ar šo loģiku (26). Jebkurš pasākums, kura nolūks ir daļēji vai pilnīgi atbrīvot kādas konkrētas nozares uzņēmumus no maksājumiem, kas izriet no vispārējās sistēmas parastās piemērošanas, ir uzskatāms par valsts atbalstu, ja šādu atbrīvojumu nevar attaisnot ar vispārējās sistēmas būtību un loģiku (27).

26

27

Iestāde novērtēs, vai PVN kompensācijas akta 3. pantā paredzētā priekšnodokļa kompensācija saskan ar PVN sistēmas loģiku. Šajā nolūkā Iestādei vispirms jānovērtē, vai priekšnodokļa kompensācija saskan ar PVN sistēmas iekšējiem mērķiem, vai arī tai ir citi, PVN sistēmā neiekļauti mērķi.

PVN sistēmas galvenais mērķis ir aplikt ar nodokli noteiktas preču un pakalpojumu piegādes. PVN ir netiešs preču un pakalpojumu patēriņa nodoklis. Parasti PVN aprēķina visos piegādes ķēdes posmos un ar PVN apliek preču un pakalpojumu importu no ārvalstīm. Galapatērētāji maksā PVN kā daļu no pirkuma cenas bez tiesībām nodokli atskaitīt.

Lai gan principā ar PVN apliek visas pārdodamās preces un pakalpojumus, dažām darbībām PVN (un līdz ar to priekšnodokļa kredītu) var nepiemērot, un tas nozīmē, ka šādas piegādes nav apliekamas.

Saskaņā ar Norvēģijas PVN akta I nodaļas 5., 5.a un 5.b pantu PVN aktu nepiemēro tādām darbībām kā nekustamo īpašumu nodrošināšana un noma, veselības aprūpes un ar to saistīti pakalpojumi, sociāli pakalpojumi, izglītības pakalpojumi, finanšu pakalpojumi utt. PVN kontekstā šādu preču un pakalpojumu piegādātājus uzskata par galapatērētājiem, jo šiem uzņēmumiem ir jāmaksā priekšnodoklis, bet viņi nevar iekasēt PVN no realizācijas. No sistēmas loģikas izriet, ka neapliekamu preču un pakalpojumu piegādātāji un galapatērētāji maksā priekšnodokli bez iespējas to atvilkt.

Tomēr šīs PVN sistēmas loģiskās sekas rada cita līmeņa traucējumus, ko Norvēģijas iestādes ir centušās līdzsvarot, ieviešot PVN kompensācijas aktu. Tādējādi iznāk, ka PVN kompensācijas akta loģika ir līdzsvarot loģiskās sekas, kas neizbēgami rodas, neapliekot noteiktas piegādes. Tātad PVN kompensācijas akta loģika ir nevis aplikt ar nodokli galapatērētājus, kā to paredz vispārējā PVN sistēma, bet sniegt atvieglojumus zināmai galapatērētāju grupai, lai novērstu konkurences traucējumus starp “iekšējiem” darījumiem un ar PVN apliekamiem ārējiem darījumiem.

Norvēģijas iestādes skaidro, ka saskaņā ar PVN kompensācijas akta 1. pantu, kompensējot priekšnodokli, to mērķis ir panākt, lai pašapgādei un ar PVN apliekamām preču un pakalpojumu ārējām piegādēm tiktu piemēroti vienādi noteikumi.

Iestāde uzskata, ka noteiktu darbību aplikšanas mērķis, kas ir PVN sistēmas primārais mērķis, neattaisno samaksāta priekšnodokļa kompensāciju citu, nevis PVN sistēmā noteiktu iemeslu dēļ. Mērķis, ko cenšas sasniegt Norvēģijas iestādes, proti, panākt, lai valsts iestāžu pašapgādei un ar PVN apliekamām preču un pakalpojumu ārējām piegādēm tiktu piemēroti vienādi noteikumi, pats par sevi ir visnotaļ uzteicams, tomēr tas diez vai ir savienojams ar pašas PVN sistēmas būtību un loģiku. Šajā sakarā Iestāde konkrēti atsaucas uz tiesu praksi Heiser
   (28) lietā, saskaņā ar kuru neviena pasākuma cildenie mērķi paši par sevi nevar būt pietiekams pamats, lai šo pasākumu varētu neuzskatīt par atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē. EEZ līguma 61. panta 1. punktā valsts iejaukšanās pasākumi nav nošķirti pēc to cēloņiem vai mērķiem, bet definēti atbilstoši to sekām (29).

Heiser

28

29

Iestāde nenoliedz, ka Norvēģijas iestādes ir ieviesušas PVN kompensācijas aktu ar mērķi radīt neitralitāti attiecībā uz valsts pārvaldes iestāžu ar PVN apliekamu preču un pakalpojumu iepirkumiem. Šo neitralitāti nedrīkst jaukt ar PVN sistēmas iekšējo neitralitāti.

Tā kā mērķis panākt, lai valsts iestāžu “iekšējai” apgādei un ar PVN apliekamām preču un pakalpojumu ārējām piegādēm tiktu piemēroti vienādi noteikumi, nesaskan ar PVN sistēmas loģiku, šo mērķi varētu ņemt vērā vienīgi, novērtējot aplūkojamā pasākuma saderību.

Iepriekš minēto iemeslu dēļ Iestāde secina, ka PVN kompensāciju nevar attaisnot ar PVN sistēmas būtību un loģiku. Tādēļ tā ir uzskatāma par selektīvu pasākumu.

1.5.   Konkurences traucējumi

Lai uz pasākumu varētu attiecināt EEZ līguma 61. panta 1. punkta darbības jomu, tam jābūt pasākumam, kas rada vai draud radīt konkurences traucējumus.

Priekšnodokļa kompensāciju var saņemt tikai valsts un privātas organizācijas, uz kurām attiecas PVN kompensācijas akta 2. pants. Tomēr gadījumos, kad šīs organizācijas sniedz ar PVN neapliekamus pakalpojumus, konkurējot ar uzņēmumiem, uz kuriem PVN kompensācijas akta 2. pants neattiecas, šiem uzņēmumiem ir jārēķinās ar augstākām pirkumu izmaksām, lai gan tie sniedz tādus pašus pakalpojumus. Lai arī priekšnodokļa kompensācijas mērķis ir mazināt ar pašvaldību pirkumiem saistītos traucējumus, no PVN atbrīvotās nozarēs tas ir radījis konkurences traucējumus starp valsts iestādēm, kas veic saimniecisku darbību, un privātiem uzņēmumiem, kas veic tādu pašu saimniecisku darbību. Tātad līdz ar valsts iejaukšanos privātu tirgus dalībnieku piedāvātie produkti – pie vienādiem pārējiem nosacījumiem – būtu dārgāki. Tādējādi konkurence ir traucēta. Arī nozarēs, kur kompensāciju saņem gan valsts, gan privātie tirgus dalībnieki, atbalsts tomēr draudētu radīt konkurences traucējumus starp attiecīgās valsts tirgus dalībniekiem un pārējiem EEZ tirgus dalībniekiem, kas darbojas vienā tirgū.

Tādējādi Iestāde uzskata, ka kompensācijas piešķiršana uzņēmumiem, kas ražo ar PVN neapliekamas preces vai piedāvā ar PVN neapliekamus pakalpojumus, rada konkurences traucējumus starp uzņēmumiem.

1.6.   Ietekme uz tirdzniecību

EEZ līguma 61. panta 1. punkta darbības jomu var attiecināt uz valsts atbalsta pasākumiem tikai tiktāl, ciktāl tie iespaido tirdzniecību starp EEZ līguma līgumslēdzējām pusēm.

Komentējot Iestādes Lēmumu Nr. 225/06/COL, Norvēģijas iestādes ir apstrīdējušas Iestādes novērtējumu saistībā ar ietekmi uz tirdzniecību, jo pēc Norvēģijas iestāžu domām tā pamatā nav pareiza situācijas izpratne. Norvēģijas iestādes uzskata, ka saskaņā ar PVN kompensācijas sistēmu pašvaldībām galvenokārt tiek kompensēts priekšnodoklis, ko tās samaksājušas, pērkot preces un pakalpojumus, kas vajadzīgi to obligāto pienākumu izpildei. Runājot par pašvaldību darbībām, kas nav noteiktas ar likumu, izņemot sūdzībā minētos speciālo skolu pakalpojumus, Norvēģijas iestādes nevar nosaukt nevienu citu ārpus PVN piemērošanas jomas esošu nozari, kur PVN kompensācijas saņēmēji sniegtu pakalpojumu, konkurējot ar citiem EEZ uzņēmumiem. Norvēģijas iestādes ir pārliecinātas, ka ir ļoti maz tādu Eiropas kaimiņvalstu uzņēmumu, kas konkurē ar Norvēģijas uzņēmumiem, uz kuriem attiecas PVN kompensācijas akts.

Iestāde vēlreiz atkārto viedokli, ko tā, novērtējot ietekmi uz tirdzniecību, ir paudusi Lēmumā Nr. 225/06/COL. Iestādes uzdevums ir pārbaudīt, vai atbalsta sistēma var iespaidot tirdzniecību EEZ, bet tai nav jānosaka šīs sistēmas piemērošanas faktiskās sekas (30). Saskaņā ar PVN kompensācijas sistēmas nosacījumiem visi tās labumguvēji principā var saņemt priekšnodokļa kompensāciju neatkarīgi no tā, vai konkrētiem tirgus dalībniekiem piešķirtais atbalsts iespaido vai neiespaido tirdzniecību. Saskaņā ar EKT praksi, “novērtējot atbalsta sistēmas, Komisija var aprobežoties ar attiecīgās sistēmas vispārīgo raksturlielumu pārbaudi, un tai nav jāpārbauda katrs konkrētais šīs sistēmas piemērošanas gadījums”
   (31). Šo interpretāciju ir apstiprinājusi arī EBTA Tiesa (32).

30

novērtējot atbalsta sistēmas, Komisija var aprobežoties ar attiecīgās sistēmas vispārīgo raksturlielumu pārbaudi, un tai nav jāpārbauda katrs konkrētais šīs sistēmas piemērošanas gadījums”

31

32

Tradicionāli, novērtējot kāda pasākuma ietekmi uz tirdzniecību, pasākumu parasti uzskata par valsts atbalstu, ja tas spēj iespaidot tirdzniecību starp EEZ valstīm (33). Arī tad, ja Norvēģijas iestādēm ir taisnība, apgalvojot, ka tikai daži EEZ uzņēmumi konkurē ar PVN kompensācijas akta labumguvējiem, atbalsta pasākums vienalga var iespaidot tirdzniecību, jo, novērtējot pasākumu ietekmi uz tirdzniecību EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, nedz labumguvēju skaits, nedz konkurentu skaits nav būtiski faktori (34).

33

34

Valsts atbalsta piešķiršana uzņēmumiem var novest pie iekšējo piegāžu apjoma saglabāšanas vai palielināšanas, tādējādi samazinot citu uzņēmumu iespējas iekļūt iesaistīto EEZ valstu tirgū (35). Tādēļ atbalsta raksturu nenosaka nedz sniegto pakalpojumu vietējais vai reģionālais raksturs, nedz iesaistīto darbības jomu mērogs (36).

35

36

Nepastāv noteikts slieksnis vai proporcija, kuru nepārsniedzot varētu uzskatīt, ka atbalsts neiespaido tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm (37). Gluži pretēji, saskaņā ar tiesu praksi (38) ikvienā gadījumā, kad valsts finansiālais atbalsts nostiprina kāda uzņēmuma stāvokli salīdzinājumā ar pārējiem uzņēmumiem, kas konkurē EEZ iekšējā tirdzniecībā, ir jāuzskata, ka šāds atbalsts iespaido pārējos uzņēmumus.

37

38

Saskaņā ar PVN akta I nodaļas 5. un 5.a pantu dažām darbībām PVN aktu nepiemēro. Turklāt saskaņā ar PVN akta 5.b pantu šis akts neattiecas uz atsevišķu pakalpojumu sniegšanu, cita starpā tie ir veselības aprūpes un ar to saistīti pakalpojumi, sociāli pakalpojumi, izglītības pakalpojumi, finanšu pakalpojumi, ar valsts varas īstenošanu saistīti pakalpojumi, tādi pakalpojumi, kas ir saistīti ar tiesībām apmeklēt teātra, operas, baleta, kino un cirka izrādes, izstādes muzejos un galerijās, ar loterijām saistīti pakalpojumi, ēdināšanas pakalpojumi skolu un studentu ēdnīcās utt. Tādējādi neviens no šiem pakalpojumiem nav apliekams ar PVN, bet principā uz tiem attiecas PVN kompensācijas akts (39). Dažas no šīm nozarēm, piemēram, finanšu pakalpojumi, ēdināšanas pakalpojumi skolu un studentu ēdnīcās, daži zobārstniecības pakalpojumi, daži izglītības maksas pakalpojumi, daži kinoteātru pakalpojumi ir daļēji vai pilnīgi atvērti EEZ konkurencei. Tādējādi atbalsts, ko piešķir uzņēmumiem nozarēs, kas ir atvērtas konkurencei, var iespaidot tirdzniecību starp EEZ līguma līgumslēdzējām pusēm.

39

Šo iemeslu dēļ un ņemot vērā Tiesas praksi, Iestāde uzskata, ka PVN kompensācijas akts ir vispārēja valsts mēroga kompensācijas sistēma, kas var iespaidot tirdzniecību starp EEZ līguma līgumslēdzējām pusēm.

1.7.   Secinājums

Ņemot vērā iepriekš izklāstītos iemeslus, Iestāde secina, ka PVN kompensācijas akts ir uzskatāms par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

2.   Procedūras prasības

Saskaņā ar Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu attiecīgā valsts “pietiekami laicīgi paziņo EBTA Uzraudzības iestādei par jebkādiem plāniem piešķirt vai mainīt atbalstu, lai tā varētu iesniegt savus apsvērumus (...). Attiecīgās valsts ierosinātie pasākumi nestājas spēkā, pirms saskaņā ar procedūru nav pieņemts galīgs lēmums”.

pietiekami laicīgi paziņo EBTA Uzraudzības iestādei par jebkādiem plāniem piešķirt vai mainīt atbalstu, lai tā varētu iesniegt savus apsvērumus (...). Attiecīgās valsts ierosinātie pasākumi nestājas spēkā, pirms saskaņā ar procedūru nav pieņemts galīgs lēmums

Norvēģijas iestādes nav paziņojušas Iestādei par PVN kompensācijas aktu pirms tā stāšanās spēkā. Tādēļ Iestāde secina, ka Norvēģijas iestādes nav ievērojušas pienākumus, ko nosaka Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punkts.

3.   Atbalsta saderība

Iestāde uzskata, ka šajā gadījumā nevar piemērot nevienu no EEZ līguma 61. panta 2. punktā minētajiem izņēmumiem.

Attiecībā uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta piemērošanu Iestāde uzskata, ka priekšnodokļa kompensāciju nevar aplūkot EEZ līguma 61. panta 3. punkta a) apakšpunkta kontekstā, jo neviens no Norvēģijas reģioniem neatbilst šim nosacījumam, kas attiecas uz reģioniem, kur dzīves līmenis ir ārkārtīgi zems vai kur valda liels bezdarbs. Neizskatās arī, ka kompensāciju varētu uzskatīt par saderīgu, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, jo tas attiecas uz atbalstu, kas veicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs vai novērš nopietnus traucējumus kādas valsts tautsaimniecībā.

Saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar EEZ līgumu gadījumos, kad tas veicina atsevišķu saimniecisko darbību vai atsevišķu tautsaimniecības jomu attīstību, ja šādam atbalstam nav tāds nelabvēlīgs iespaids uz tirdzniecības apstākļiem, kas būtu pretrunā vispārējām interesēm. Neizskatās, ka šajā gadījumā atbalsta sistēma veicina atsevišķu saimniecisko darbību vai tautsaimniecības jomu attīstību – saskaņā ar Norvēģijas iestāžu teikto, tās mērķis ir panākt, lai pašvaldību pašapgādei un ar PVN apliekamām preču un pakalpojumu ārējām piegādēm tiktu piemēroti vienādi noteikumi.

Iestāde uzskata, ka uzņēmuma kārtējo izmaksu, piemēram, priekšnodokļa, samazināšana ir uzskatāma par darbības atbalstu. Šāds atbalsta veids principā ir aizliegts. Tādēļ Iestāde uzskata, ka PVN kompensācijas akts ir atbalsta sistēma, ko tās pašreizējās izpausmēs nevar uzskatīt par saderīgu ar EEZ līguma valsts atbalsta noteikumiem.

Tomēr Iestāde vēlreiz atgādina iepriekš teikto, proti, jautājums, vai aplūkojamais pasākums ir vai nav uzskatāms par valsts atbalstu, rodas tikai tiktāl, ciktāl tas skar saimniecisku darbību, t.i., darbību, kas ir saistīta ar preču un pakalpojumu piedāvāšanu noteiktā tirgū. Šajā gadījumā tas nozīmē, ka valsts atbalsta novērtējums, ieskaitot pasākuma saderības novērtējumu, uz sistēmas labumguvējiem neattiecas, kamēr tie veic ar valsts pārvaldi saistītus uzdevumus vai pilda ar likumu noteiktus pienākumus, kas nav saistīti ar saimniecisko darbību.

Turklāt saskaņā ar EEZ līguma 59. panta 2. punktu valsts atbalsta noteikumus nepiemēro uzņēmumiem, kam uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ciktāl šo noteikumu piemērošana varētu radīt šķēršļus šiem uzņēmumiem uzticēto konkrēto uzdevumu izpildē un ar noteikumu, ka netiek iespaidota tirdzniecība pretēji Līguma līgumslēdzēju pušu interesēm.

Nosakot pakalpojumus, ko varētu klasificēt kā pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, kopumā dalībvalstīm ir dota plaša rīcības brīvība. Šajā ziņā Iestādes uzdevums ir nodrošināt, lai, nosakot pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, nebūtu acīmredzamu kļūdu. Pašreizējā situācijā Iestāde nevar veikt izvērstu novērtējumu, lai noskaidrotu, vai visi ar PVN neapliekamo nozaru piegādātāji, kas saņem priekšnodokļa kompensāciju, t.i., visi piegādātāji, uz kuriem attiecas atbalsta sistēma, atbilst EEZ līguma 59. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem. Iestāde var tikai aprobežoties ar norādi, ka šo nosacījumu izpildes gadījumā atsevišķiem uzņēmumiem vai konkrētām uzņēmumu grupām piešķirto pievienotās vērtības priekšnodokļa kompensāciju varētu uzskatīt par EEZ līguma 59. panta 2. punkta izpratnē saderīgu valsts atbalstu. PVN kompensācijas akta piemērošana nav šādi ierobežota.

Komisija 2005. gada 28. novembrī ir pieņēmusi Lēmumu 2005/842/EK par EK Līguma 86. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (40). Šis lēmums 2006. gada jūlijā ir iekļauts EEZ līgumā (41).

40

41

Saskaņā ar šo lēmumu (42) saistībā ar slimnīcām un sociālo mājokļu uzņēmumiem, kam uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ir jāņem vērā īpaši apsvērumi. Iekšējā tirgus attīstības pašreizējā stadijā konkurences traucējumu intensitāte šajās jomās ne vienmēr ir proporcionāla apgrozījuma un kompensācijas līmenim. Tādēļ no paziņošanas ir atbrīvotas slimnīcas, kas sniedz medicīniskās aprūpes pakalpojumus, tostarp vajadzības gadījumā neatliekamo medicīnisko palīdzību un papildpakalpojumus, kuri ir tieši saistīti ar pamatpakalpojumiem, jo īpaši pētniecības jomā, kā arī sociālo mājokļu uzņēmumi, kas nodrošina ar mājokļiem nelabvēlīgā situācijā nonākušus iedzīvotājus vai sociāli mazāk priviliģētas grupas, kuras maksātnespējas dēļ nav spējīgas iegūt mājokli tirgus apstākļos.

42

Tomēr šis izņēmums neattiecas uz priekšnodokļa kompensācijām, ko uzņēmumiem piešķir saistībā ar to saimnieciskās darbības daļu, kura neietilpst šajos sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumos. Saskaņā ar iepriekš izklāstīto novērtējumu, šāda kompensācijas sistēma ir uzskatāma par valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar EEZ līguma noteikumiem. Ja šajā kontekstā aplūko dažas nozares, t.i., nozares, ko neapliek ar PVN un kur notiek šāda darbība, tad no Eiropas Komisijas vai Iestādes prakses vai no pastāvošās tiesu prakses viedokļa ir skaidrs, ka tā ir saimnieciska darbība, kas notiek, konkurējot ar citiem uzņēmumiem. Jo īpaši tas attiecas uz zobārstniecības (43) un ātrās palīdzības pakalpojumiem (44).

43

44

Turklāt daži uzņēmumi, kas saņem atbalstu saskaņā ar PVN kompensācijas sistēmu, var saņemt arī citus atbrīvojumus, piemēram, saskaņā ar de minimis atbalsta noteikumiem, saskaņā ar grupveida atbrīvojuma regulu noteikumu piemērošanu, piemēram, saskaņā ar mazo un vidējo uzņēmumu grupveida atbrīvojuma regulu utt.

de minimis

Tomēr kompensācijas sistēma tās pašreizējās izpausmēs neattiecas tikai uz sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas pienākumiem vai citiem minētajiem atbrīvojumiem. PVN kompensācijas akta piemērošanas joma un koncepcija ir plaša. Tajā nav vajadzīgo kritēriju, kas nodrošinātu atbilstību šiem atbrīvojumiem. Tādēļ sistēmu kopumā nevar uzskatīt par saderīgu ar EEZ līguma valsts atbalsta noteikumiem.

4.   Nobeigums

Iestāde uzskata, ka Norvēģijas iestādes ir ieviesušas PVN kompensācijas aktu nelikumīgi, pārkāpjot Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu. Iepriekš izklāstīto iemeslu dēļ šajā aktā paredzētā priekšnodokļa kompensācijas sistēma tās pašreizējās izpausmēs nav saderīga ar EEZ līgumu.

Ievērojot Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola II daļas 14. pantu, nelikumīgi piešķirta atbalsta gadījumos, ja atbalsts tiek atzīts par nesaderīgu, Iestāde parasti izdod rīkojumu, saskaņā ar kuru iesaistītajai EBTA valstij atbalsts no tā saņēmējiem jāpiedzen.

Iestāde uzskata, ka šajā gadījumā atbalstu piedzīt neliedz nekādi vispārēji principi. Saskaņā ar iedibinātu tiesu praksi gadījumos, kad ir atzīts atbalsta nelikumīgums, atbalsta atmaksāšana, piedzenot to no saņēmēja, ir loģiskas šāda atzinuma sekas. Līdz ar to nelikumīgi piešķirta atbalsta piedziņu nolūkā atjaunot agrāko situāciju principā nevar uzskatīt par neproporcionālu EEZ līguma mērķiem valsts atbalsta jomā. Atmaksājot atbalstu, tā saņēmējs zaudē līdz šim baudītās tiesības uz priekšrocībām salīdzinājumā ar citiem tirgus konkurentiem un tiek atjaunota pirms atbalsta izmaksas bijusī situācija (45). No šīs atbalsta piedziņas funkcijas izriet arī, ka, liekot iesaistītajai dalībvalstij piedzīt nelikumīga atbalsta veidā piešķirtās naudas summas, Iestāde parasti, izņemot īpašus apstākļus, nepārkāpj savas Tiesas praksē atzītās rīcības brīvības robežas, jo tikai atjauno agrāko situāciju (46).

45

46

Turklāt, ņemot vērā, ka saskaņā ar Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokolu valsts atbalsta pārraudzība ir obligāts Iestādes pienākums, uzņēmumi, kam atbalsts piešķirts, principā nevar likumīgi pamatoti cerēt, ka atbalsts ir likumīgs, ja vien tas nav piešķirts saskaņā ar šā protokola noteikumos paredzēto procedūru (47).

47

Norvēģijas iestāžu pieminētie komisāra Bolkestein izteikumi attiecas uz attiecīgo sistēmu saskaņu ar vispārējiem PVN noteikumiem. Turklāt vismaz vienā no pieminētajiem izteikumiem Bolkestein kungs ir iekļāvis atrunu “ar noteikumu, ka ir ievēroti valsts atbalsta noteikumi”. Tādējādi Iestāde uzskata, ka šie izteikumi nevar attaisnot likumīgi pamatotas cerības.

Bolkestein

Bolkestein

ar noteikumu, ka ir ievēroti valsts atbalsta noteikumi”

Turklāt Norvēģijas iestādes nav nosaukušas nevienu līdzīgu valsts atbalsta sistēmu, kuru būtu apstiprinājusi vai nu Eiropas Komisija vai Iestāde un ar kuras pastāvēšanu varētu attaisnot ar PVN kompensācijas aktu saistītas likumīgi pamatotas cerības.

Šo iemeslu dēļ Iestāde uzskata, ka šajā gadījumā nevar runāt par īpašiem apstākļiem, kuru pastāvēšana būtu varējusi radīt atbalsta saņēmēju likumīgi pamatotas cerības.

Saskaņā ar Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola II daļas 14. panta 2. punktu un Iestādes 2004. gada 14. jūlija Lēmuma 195/04/COL 9. un 11. pantu piedzenamajā summā iekļauj arī saliktos procentus (48).

48

Tādēļ Norvēģijas iestādes ir aicinātas veikt vajadzīgos pasākumus, lai piedzītu nesaderīgo atbalstu, kas piešķirts saskaņā ar PVN kompensācijas akta 3. pantu, un divos mēnešos par šiem pasākumiem informēt Iestādi.

divos mēnešos

Lai nepieļautu valsts atbalsta piešķiršanu, Norvēģijas iestādēm jāgroza PVN kompensācijas akts un grozījumiem jāstājas spēkā nekavējoties. Par vajadzīgajiem tiesiskajiem grozījumiem, ko tās apņēmušās ieviest, Norvēģijas iestādēm divos mēnešos jāpaziņo Iestādei,

divos mēnešos

IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

1. pants

Valsts atbalsts, ko Norvēģijas iestādes piešķīrušas saistībā ar PVN kompensācijas aktu, nav saderīgs ar EEZ līgumu.

2. pants

Norvēģija groza PVN kompensācijas aktu ar tūlītēju efektu, lai nepieļautu valsts atbalsta piešķiršanu.

3. pants

Norvēģijas iestādes veic visus vajadzīgos pasākumus, lai piedzītu 1. pantā minēto atbalstu no visiem uzņēmumiem, kas to saņēmuši.

4. pants

Atbalstu piedzen nekavējoties saskaņā ar valsts tiesību aktos paredzētajām procedūrām ar noteikumu, ka tās ļauj nodrošināt šā lēmuma tūlītēju un efektīvu izpildi. Piedzenamā atbalsta summā ietilpst procenti un saliktie procenti no dienas, kad atbalsts ir nonācis labumguvēja rīcībā, līdz atbalsta atgūšanas dienai. Procentus aprēķina saskaņā ar EBTA uzraudzības iestādes Lēmuma Nr. 195/04/COL 9. un 11. pantu.

5. pants

Norvēģijas iestādes divos mēnešos no šā lēmuma paziņošanas dienas informē EBTA uzraudzības iestādi par pasākumiem, kas veikti, lai to izpildītu.

6. pants

Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.

7. pants

Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

Briselē, 2007. gada 3. maijā

EBTA Uzraudzības iestādes vārdā —

priekšsēdētājs

Bjørn T. GRYDELAND

kolēģijas loceklis

Kurt JÄGER

---

(1)  Turpmāk tekstā “Iestāde”.

1

(2)  Turpmāk tekstā “EEZ līgums”.

2

(3)  Turpmāk tekstā “Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīgums”.

3

(4)  Pamatnostādnes par EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanu un interpretāciju, ko 1994. gada 19. janvārī pieņēmusi un izdevusi EBTA Uzraudzības iestāde (publicētas OV 1994 L 231 un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.94.). Jaunākie grozījumi Pamatnostādnēs izdarīti 2007. gada 7. februārī. Turpmāk tekstā “Valsts atbalsta pamatnostādnes”.

4

(5)  Publicēts OV C 305, 14.12.2006., un EEZ papildinājumā Nr. 62, 14.12.2006., 1. lpp.

5

(6)  Norvēģijas 2003. gada 12. decembra Akts Nr. 108 par PVN kompensāciju vietējām un reģionālajām iestādēm (Lov om kompensasjon av merverdiavgift for kommuner, fylkeskommuner mv). Turpmāk tekstā “PVN kompensācijas akts”.

6

Lov om kompensasjon av merverdiavgift for kommuner, fylkeskommuner mv

(7)  Plašāku informāciju skatīt Iestādes Lēmumā Nr. 225/06/COL, kas publicēts OV C 305, 14.12.2006.

7

(8)  PVN akta III nodaļas 10. panta 1. punkts. Šajā sakarā skatīt PVN akta IV nodaļu saistībā ar I nodaļu.

8

(9)  PVN akta VI nodaļas 21. pants.

9

(10)  Skatīt PVN akta 5. pantu, saskaņā ar kuru atsevišķu organizāciju, piemēram, muzeju, teātru, bezpeļņas apvienību utt. tirdzniecības operācijas ar PVN neapliek. PVN akta 5. panta 2. punkts nosaka, ka Finanšu ministrija var izdot noteikumus, kas ierobežo un papildina pirmās apakšiedaļas noteikumus, un var noteikt, ka pirmās apakšiedaļas f) daļā minētajiem uzņēmumiem tomēr ir jāaprēķina un jāmaksā PVN no realizācijas, ja atbrīvojums rada ievērojamus konkurences traucējumus attiecībā uz citiem reģistrētiem uzņēmumiem, kas piegādā līdzvērtīgas preces un pakalpojumus.

10

(11)  Skatīt PVN akta 5.b pantu.

11

(12)  “Iekšējo” iepirkumu neuzskata par darījumu, ko apliek ar PVN.

12

(13)  Vietējās pārvaldes iestāžu akts (Lov om kommuner og fylkeskommuner) Nr. 107, 1992. gada 25. septembris.

13

Lov om kommuner og fylkeskommuner

(14)  Dienas aprūpes iestāžu akts (Lov om barnehager) Nr. 64, 2005. gada 17. jūnijs.

14

Lov om barnehager

(15)  Plašāka informācija par Norvēģijas PVN sistēmas darbību ir atrodama Lēmuma Nr. 225/06/COL 2. lpp. I iedaļas 2. punktā “Norvēģijas PVN un PVN kompensācijas tiesiskais regulējums”.

15

(16)  Norges Offentlige Utredinger (NOU) 2003.: 3, Merverdiavgiften og kommunene, Konkurransevridninger mellom kommuner og private (turpmāk tekstā “Rattsø ziņojums”).

16

(17)  Spriedums lietā E-6/98, Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 1999., EBTA Tiesas ziņojumi, 76. lpp., 34. punkts; spriedums apvienotajās lietās E-5/04, E-6/04 un E-7/04 Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 2005., EBTA Tiesas ziņojumi, 121. lpp., 76. punkts; spriedums lietā 173/73 Itālija pret Komisiju, 1974., ECR 709, 13. punkts; spriedums lietā C-241/94 Francija pret Komisiju, 1996., ECR I-4551, 20. punkts.

17

Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Itālija pret Komisiju

Francija pret Komisiju

(18)  Spriedums apvienotajās lietās no C-180/98 līdz C-184/98 Pavlov un citi, 2000., ECR I-6451, 75. punkts.

18

Pavlov un citi

(19)  Spriedums lietā C-41/90 Höfner un Elser, 1991., ECR I-1979, 21. punkts.

19

Höfner un Elser

(20)  Spriedums lietā E-2/05 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi, 2005., EBTA Tiesas ziņojumi, 202. lpp., 24. punkts.

20

EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

(21)  Spriedums lietā C–387/92 Banco Exterior de España, 1994., ECR I-877, 11. punkts.

21

Banco Exterior de España

(22)  Spriedums lietā C-244/94 Fédération Française des Sociétés d'Assurance et a., 1995., ECR I-4013, 21. punkts; spriedums lietā 78/76 Steinike & Weinlig, 1977., ECR 595, 1. punkts.

22

Fédération Française des Sociétés d'Assurance et a

Steinike & Weinlig

(23)  Iepriekš minētais spriedums lietā 78/76 Steinike & Weinlig, 24. punkts, spriedums lietā T-214/95 Het Vlaamse Gewest pret Komisiju, 1998., ECR II-717, 54. punkts.

23

Steinike & Weinlig

Het Vlaamse Gewest pret Komisiju

(24)  Lēmuma Nr. 225/06/COL II.2.1. iedaļā Iestāde ir atzinusi, ka PVN kompensācijas akts ir uzskatāms par valsts atbalstu. Skatīt šo novērtējumu.

24

(25)  Iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās E-5/04, E-6/04 un E-7/04 Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 76. un 78.–79. punkts; spriedums lietā C-301/87 Francija pret Komisiju, 1990., ECR I-307, 41. punkts.

25

Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Francija pret Komisiju

(26)  Iepriekš minētais spriedums lietā E-6/98 Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 38. punkts; Iepriekš minētais spriedums apvienotajās lietās E-5/04, E-6/04 un E-7/04 Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 84.–85. punkts; spriedums apvienotajās lietās T-127/99, T-129/99 un T-148/99 Territorio Histórico de Alava et a pret Komisiju, 2002., ECR II-1275, 163. punkts, spriedums lietā C-143/99 Adrijas-Vīnes cauruļvads, 2001., ECR I-8365, 42. punkts; spriedums lietā T-308/00 Salzgitter pret Komisiju, 2004., ECR II-1933, 42. punkts, spriedums lietā C-172/03 Wolfgang Heiser, 2005., ECR I-1627, 43. punkts.

26

Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Territorio Histórico de Alava et a pret Komisiju

Adrijas-Vīnes cauruļvads

Salzgitter pret Komisiju

Wolfgang Heiser

(27)  Spriedums lietā E-6/98 Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 1999., EBTA Tiesas ziņojumi, 76. lpp., 38. punkts; spriedums apvienotajās lietās E-5/04, E-6/04 un E-7/04 Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 76.–89. punkts; spriedums lietā 173/73 Itālija pret Komisiju, 1974., ECR 709, 16. punkts.

27

Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Fesil un Finnfjord, PIL un citi un Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Itālija pret Komisiju

(28)  Iepriekš minētā lieta C-172/03 Wolfgang Heiser.

28

Wolfgang Heiser

(29)  Spriedums lietā C-159/01 Nīderlande pret Komisiju, 2004., ECR I-4461, 51. punkts.

29

Nīderlande pret Komisiju

(30)  Spriedums lietā C-298/00 P Itālija pret Komisiju, 2004., ECR I-4087, 49. punkts un spriedums lietā C-372/97 Itālija pret Komisiju, 2004., ECR I-3679, 44. punkts.

30

Itālija pret Komisiju

Itālija pret Komisiju

(31)  Spriedums lietā T-171/02 Regione autonoma della Sardegna pret Komisiju, 2005., ECR II-2123, 102. punkts; spriedums lietā 248/84 Vācija pret Komisiju, 1987., ECR 4013, 18. punkts; spriedums lietā C-75/97 Beļģija pret Komisiju, 1999., ECR I-3671, 48. punkts; spriedums lietā C-278/00 Grieķija pret Komisiju, 2004., ECR I-3997, 24. punkts.

31

Regione autonoma della Sardegna pret Komisiju

Vācija pret Komisiju

Beļģija pret Komisiju

Grieķija pret Komisiju

(32)  Iepriekš minētais spriedums lietā E-6/98 Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 57. punkts un spriedums lietā E-2/05 EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi, 2005., EBTA Tiesas ziņojumi, 202. lpp., 24. punkts.

32

Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

EBTA Uzraudzības iestāde pret Islandi

(33)  Spriedums apvienotajās lietās T-298/97-T-312/97 e.a. Alzetta a.o. pret Komisiju, 2000., ECR II-2319, 76.–78. punkts.

33

Alzetta a.o. pret Komisiju

(34)  Spriedums lietā C-71/04 Administración del Estado pret Xunta de Galicia, 2005., ECR I-7419, 41. punkts; spriedums lietā C-280/00 Altmark Trans, 2003., ECR I-7747, 81. punkts; spriedums apvienotajās lietās no C-34/01 līdz C-38/01 Enirisorse, 2003., ECR I-14243, 28. punkts; spriedums lietā C-142/87 Beļģija pret Komisiju (“Tubemeuse”), 1990., ECR I-959, 43. punkts; spriedums apvienotajās lietās no C-278/92 līdz C-280/92 Spānija pret Komisiju, 1994., ECR I-4103, 42. punkts.

34

Administración del Estado pret Xunta de Galicia

Altmark Trans

Enirisorse

Beļģija pret Komisiju

Tubemeuse

Spānija pret Komisiju

(35)  Iepriekš minētais spriedums lietā E-6/98 Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 59. punkts; spriedums lietā C-303/88 Itālija pret Komisiju, 1991., ECR I-1433, 27. punkts; spriedums apvienotajās lietās no C-278/92 līdz C-280/92 Spānija pret Komisiju, 1994., ECR I-4103, 40. punkts; iepriekš minētais spriedums lietā C-280/00 Altmark Trans, 78. punkts.

35

Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Itālija pret Komisiju

Spānija pret Komisiju

Altmark Trans

(36)  Iepriekš minētais spriedums lietā C-280/00 Altmark Trans, 77. punkts; spriedums lietā C-172/03 Wolfgang Heiser, 2005., ECR I-1627, 33. punkts; spriedums lietā C-71/04 Administración del Estado pret Xunta de Galicia, 2005., ECR I-7419, 40. punkts.

36

Altmark Trans

Wolfgang Heiser

Administración del Estado pret Xunta de Galicia

(37)  Spriedums lietā C-280/00 Altmark Trans, 2003., ECR I-7747, 81. punkts, spriedums lietā C-172/03 Wolfgang Heiser, 2005., ECR I-1627, 32. punkts.

37

Altmark Trans

Wolfgang Heiser

(38)  Iepriekš minētais spriedums lietā E-6/98 Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi, 59. punkts; spriedums lietā 730/79 Philip Morris pret Komisiju, 1980., ECR 2671, 11. punkts.

38

Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi

Philip Morris pret Komisiju

(39)  PVN kompensācijas akta 4. pantā ir paredzēti daži kompensācijas saņemšanas iespēju ierobežojumi.

39

(40)  Publicēts OV L 312, 29.11.2005., 67. lpp.

40

(41)  Komisijas 2005. gada 28. novembra Lēmums 2005/842/EK par EK Līguma 86. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi, ir iekļauts EEZ līguma XV pielikumā kā 1.h punkts ar Lēmumu Nr. 91/2006 (.OV L 289, 19.10.2006., 31. lpp. un EEZ papildinājums Nr. 52, 19.10.2006., 24. lpp.), e.i.f. 8.7.2006.

41

e.i.f

(42)  15. punkts.

42

(43)  Iepriekš minētā lieta C-172/03 Wolfgang Heiser.

43

Wolfgang Heiser

(44)  Lieta C-475/99, Firma Ambulanz Glöckner pret Landkreis Südwestpfalz, 2001., ECR I-8089.

44

Firma Ambulanz Glöckner pret Landkreis Südwestpfalz

(45)  Spriedums lietā C-350/93 Komisija pret Itāliju, 1995., ECR I-699, 22. punkts.

45

Komisija pret Itāliju

(46)  Spriedums lietā C-75/97 Beļģija pret Komisiju, 1999., ECR I-3671, 66. punkts un spriedums lietā C-310/99 Itālija pret Komisiju, 2002., ECR I-2289, 99. punkts.

46

Beļģija pret Komisiju

Itālija pret Komisiju

(47)  Spriedums lietā C-169/95 Spānija pret Komisiju, 1997., ECR I-135, 51. punkts

47

Spānija pret Komisiju

(48)  Publicēts OV L 139, 25.5.2006., 37. lpp. un EEZ papildinājums Nr. 26, 25.5.2006., 1. lpp.

48

---

Labojums

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/47 |
| --- | --- | --- | --- |

18.9.2008

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/47

---

Labojums Komisijas Lēmumā 2008/649/EK, ar ko pieņem saistības, kas piedāvātas attiecībā uz Krievijas izcelsmes urīnvielas un amonija nitrāta (UAN) šķīduma importa antidempinga procedūru

(
  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis L 213, 2008. gada 8. augusts
  )

41. lappusē, Komisijas Lēmuma 2008/649/EK 1. pantā iekļautajā tabulā:

tekstu:

“EuroChem uzņēmumu grupas atklātā akciju sabiedrība (AAS) minerālu un ķīmisko vielu uzņēmums EuroChem, Maskava, Krievijā, attiecībā uz ražojumiem, ko ražojis tā saistītais uzņēmums AAS NAK Azot, Novomoskovsk, Krievijā, vai ražojis tā saistītais uzņēmums AAS Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Krievijā, un pārdots tieši pirmajam neatkarīgajam pircējam Kopienā vai ar Eurochem Trading GmbH, Zug, Šveicē, starpniecību pirmajam neatkarīgajam pircējam Kopienā”

lasīt šādi:

“Minētos izstrādājumus ražojusi atklāta akciju sabiedrība (AAS) Azot, Novomoskovsk, Krievija, vai atklāta akciju sabiedrība (AAS) Nevinnomyssky Azot, Nevinnomyssk, Krievija, un tieši pārdevusi pirmajam neatkarīgajam pircējam Kopienā vai ar EuroСhem Trading GmbH, Zug, Šveice, vai atklātās akciju sabiedrības (AAS) minerālu un ķīmisko vielu uzņēmuma EuroСhem, Maskava, Krievija, un EuroСhem Trading GmbH, Zug, Šveice, starpniecību pārdevusi to pirmajam neatkarīgajam pircējam Kopienā”.

---

18.9.2008

| 18.9.2008 | LV | Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis | L 249/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

LV

Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

L 249/s3

---

PIEZĪME LASĪTĀJAM

Iestādes ir nolēmušas savos tekstos turpmāk nenorādīt jaunākos tiesību aktu grozījumus.

Ja vien nav noteikts citādi, par tiesību aktiem, kuri ir norādīti šeit publicētajos tekstos, uzskatāmi tiesību akti to spēkā esošajā redakcijā.

---