# Den Europæiske Unions L 238/2008

| | ISSN 1725-2520 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 238 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 51. årgang5. september 2008 |

ISSN 1725-2520

Den Europæiske Unions

Tidende

L 238

Dansk udgave

Retsforskrifter

51. årgang5. september 2008

---

| Indhold | | I   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 869/2008 af 4. september 2008 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 1 |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 870/2008 af 4. september 2008 om ændring af de repræsentative priser og den tillægstold ved import af visse sukkerprodukter, der blev fastsat ved forordning (EF) nr. 1109/2007, for produktionsåret 2007/08 | 3 |

Indhold

I   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk

Side

FORORDNINGER

Kommissionens forordning (EF) nr. 869/2008 af 4. september 2008 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

1

Kommissionens forordning (EF) nr. 870/2008 af 4. september 2008 om ændring af de repræsentative priser og den tillægstold ved import af visse sukkerprodukter, der blev fastsat ved forordning (EF) nr. 1109/2007, for produktionsåret 2007/08

3

| | | II   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk |
| --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER OG BESLUTNINGER |
| | | Rådet |
| | | 2008/713/EF |
| | * | Rådets beslutning af 24. juli 2008 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige | 5 |
| | | Kommissionen |
| | | 2008/714/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 14. december 2004 om ændring af beslutning 2002/610/EF om den støtteordning, som Frankrig påtænker at gennemføre til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter
  (meddelt under nummer K(2004) 4519)

   (
  1
  ) | 7 |
| | | 2008/715/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 11. marts 2008 om Tysklands statsstøtteordning i form af fritagelse for afgifter på mineralolieprodukter til væksthuse
  (meddelt under nummer K(2008) 860) | 10 |
| | | 2008/716/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 2. april 2008 om statsstøtte C 38/07 (ex NN 45/07) iværksat af Frankrig til fordel for Arbel Fauvet Rail SA
  (meddelt under nummer K(2008) 1089)

   (
  1
  ) | 27 |

II   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

AFGØRELSER OG BESLUTNINGER

Rådet

2008/713/EF

*

Rådets beslutning af 24. juli 2008 om et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige

5

Kommissionen

2008/714/EF

*

Kommissionens beslutning af 14. december 2004 om ændring af beslutning 2002/610/EF om den støtteordning, som Frankrig påtænker at gennemføre til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter
  (meddelt under nummer K(2004) 4519)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2004) 4519)

1

7

2008/715/EF

*

Kommissionens beslutning af 11. marts 2008 om Tysklands statsstøtteordning i form af fritagelse for afgifter på mineralolieprodukter til væksthuse
  (meddelt under nummer K(2008) 860)

(meddelt under nummer K(2008) 860)

10

2008/716/EF

*

Kommissionens beslutning af 2. april 2008 om statsstøtte C 38/07 (ex NN 45/07) iværksat af Frankrig til fordel for Arbel Fauvet Rail SA
  (meddelt under nummer K(2008) 1089)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2008) 1089)

1

27

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Meddelelse til læserne (se omslagets tredje side) | s3 |

*

Meddelelse til læserne (se omslagets tredje side)

Meddelelse til læserne

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk

FORORDNINGER

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/1 |
| --- | --- | --- | --- |

5.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/1

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 869/2008

af 4. september 2008

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21. december 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (2), og

ud fra følgende betragtninger:

Ved forordning (EF) nr. 1580/2007 fastsættes der, på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XV til nævnte forordning —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 138 i forordning (EF) nr. 1580/2007 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 5. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350 af 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | MK | 21,7 |
| ZZ | 21,7 |
| 0707 00 05 | JO | 156,8 |
| MK | 64,6 |
| TR | 89,6 |
| ZZ | 103,7 |
| 0709 90 70 | TR | 96,0 |
| ZZ | 96,0 |
| 0805 50 10 | AR | 58,8 |
| UY | 74,4 |
| ZA | 74,5 |
| ZZ | 69,2 |
| 0806 10 10 | IL | 235,4 |
| TR | 106,8 |
| US | 188,9 |
| XS | 61,0 |
| ZZ | 148,0 |
| 0808 10 80 | BR | 55,2 |
| CL | 100,7 |
| CN | 111,7 |
| NZ | 99,3 |
| US | 95,3 |
| ZA | 81,2 |
| ZZ | 90,6 |
| 0808 20 50 | AR | 123,5 |
| CN | 60,9 |
| TR | 138,1 |
| ZA | 92,9 |
| ZZ | 103,9 |
| 0809 30 | TR | 133,7 |
| US | 166,3 |
| XS | 61,2 |
| ZZ | 120,4 |
| 0809 40 05 | IL | 137,9 |
| MK | 53,9 |
| TR | 53,9 |
| XS | 53,4 |
| ZZ | 74,8 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

MK

21,7

ZZ

21,7

0707 00 05

JO

156,8

MK

64,6

TR

89,6

ZZ

103,7

0709 90 70

TR

96,0

ZZ

96,0

0805 50 10

AR

58,8

UY

74,4

ZA

74,5

ZZ

69,2

0806 10 10

IL

235,4

TR

106,8

US

188,9

XS

61,0

ZZ

148,0

0808 10 80

BR

55,2

CL

100,7

CN

111,7

NZ

99,3

US

95,3

ZA

81,2

ZZ

90,6

0808 20 50

AR

123,5

CN

60,9

TR

138,1

ZA

92,9

ZZ

103,9

0809 30

TR

133,7

US

166,3

XS

61,2

ZZ

120,4

0809 40 05

IL

137,9

MK

53,9

TR

53,9

XS

53,4

ZZ

74,8

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/3 |
| --- | --- | --- | --- |

5.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/3

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 870/2008

af 4. september 2008

om ændring af de repræsentative priser og den tillægstold ved import af visse sukkerprodukter, der blev fastsat ved forordning (EF) nr. 1109/2007, for produktionsåret 2007/08

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 af 20. februar 2006 om den fælles markedsordning for sukker (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 af 30. juni 2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006, for så vidt angår handel med tredjelande inden for sukkersektoren (2), særlig artikel 36, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | De repræsentative priser og tillægstolden ved import af hvidt sukker, råsukker og visse sirupper for produktionsåret 2007/08 blev fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1109/2007 (3). Disse repræsentative priser og denne tillægstold er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 842/2008 (4). |
| --- | --- |

(1)

De repræsentative priser og tillægstolden ved import af hvidt sukker, råsukker og visse sirupper for produktionsåret 2007/08 blev fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1109/2007 (3). Disse repræsentative priser og denne tillægstold er senest ændret ved Kommissionens forordning (EF) nr. 842/2008 (4).

| (2) | Under hensyn til de oplysninger, som Kommissionen for tiden råder over, bør de pågældende beløb ændres i overensstemmelse med bestemmelserne og betingelserne i forordning (EF) nr. 951/2006 — |
| --- | --- |

(2)

Under hensyn til de oplysninger, som Kommissionen for tiden råder over, bør de pågældende beløb ændres i overensstemmelse med bestemmelserne og betingelserne i forordning (EF) nr. 951/2006 —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De repræsentative priser og den tillægstold, der gælder ved import af de i artikel 36 i forordning (EF) nr. 951/2006 omhandlede produkter, og som for produktionsåret 2007/08 blev fastsat ved forordning (EF) nr. 1109/2007, ændres og er vist i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 5. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 4. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 58 af 28.2.2006, s. 1.

1

(2)  EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUT L 253 af 28.9.2007, s. 5.

3

(4)  EUT L 229 af 28.8.2008, s. 3.

4

---

BILAG

De repræsentative priser og den tillægstold, der gælder ved import af hvidt sukker, råsukker og produkter i KN-kode 1702 90 95 og anvendes fra den 5. september 2008

| (EUR) |
| --- |
| KN-kode | Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt | Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt |
| 1701 11 10 (1) | 24,91 | 3,84 |
| 1701 11 90 (1) | 24,91 | 9,08 |
| 1701 12 10 (1) | 24,91 | 3,68 |
| 1701 12 90 (1) | 24,91 | 8,65 |
| 1701 91 00 (2) | 26,80 | 11,83 |
| 1701 99 10 (2) | 26,80 | 7,31 |
| 1701 99 90 (2) | 26,80 | 7,31 |
| 1702 90 95 (3) | 0,27 | 0,38 |

(EUR)

KN-kode

Repræsentativ pris pr. 100 kg netto af det pågældende produkt

Tillægstold pr. 100 kg netto af det pågældende produkt

1701 11 10 (1)

24,91

3,84

1701 11 90 (1)

24,91

9,08

1701 12 10 (1)

24,91

3,68

1701 12 90 (1)

24,91

8,65

1701 91 00 (2)

26,80

11,83

1701 99 10 (2)

26,80

7,31

1701 99 90 (2)

26,80

7,31

1702 90 95 (3)

0,27

0,38

---

(1)  Fastsat for standardkvaliteten, som den er fastsat i bilag I, punkt III, til Rådets forordning (EF) nr. 318/2006 (EUT L 58 af 28.2.2006, s. 1).

(2)  Fastsat for standardkvaliteten, som den er fastsat i bilag I, punkt II, til forordning (EF) nr. 318/2006.

(3)  Fastsat pr. 1 % indhold af saccharose.

---

II Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

AFGØRELSER OG BESLUTNINGER

Rådet

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/5 |
| --- | --- | --- | --- |

5.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/5

---

RÅDETS BESLUTNING

af 24. juli 2008

om et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige

(2008/713/EF)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 104, stk. 6,

under henvisning til henstilling fra Kommissionen,

under henvisning til bemærkningerne fra Det Forenede Kongerige, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I traktatens artikel 104 er der fastsat en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre, at medlemsstaterne undgår uforholdsmæssigt store offentlige underskud, og at de korrigerer sådanne underskud, når de opstår. |
| --- | --- |

(1)

I traktatens artikel 104 er der fastsat en procedure i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud for at sikre, at medlemsstaterne undgår uforholdsmæssigt store offentlige underskud, og at de korrigerer sådanne underskud, når de opstår.

| (2) | I henhold til punkt 5 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland finder forpligtelsen efter traktatens artikel 104, stk. 1, til at undgå uforholdsmæssigt store underskud ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union. I anden fase af Den Økonomiske og Monetære Union skal Det Forenede Kongerige i henhold til traktatens artikel 116, stk. 4, »bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store underskud«. |
| --- | --- |

(2)

I henhold til punkt 5 i protokollen om visse bestemmelser vedrørende Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland finder forpligtelsen efter traktatens artikel 104, stk. 1, til at undgå uforholdsmæssigt store underskud ikke anvendelse på Det Forenede Kongerige, medmindre det går over til tredje fase af Den Økonomiske og Monetære Union. I anden fase af Den Økonomiske og Monetære Union skal Det Forenede Kongerige i henhold til traktatens artikel 116, stk. 4, »bestræbe sig på at undgå uforholdsmæssigt store underskud«.

| (3) | Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse. |
| --- | --- |

(3)

Stabilitets- og vækstpagten er baseret på målsætningen om sunde offentlige finanser som et middel til at styrke forudsætningerne for prisstabilitet og for en stærk og vedblivende vækst, som fører til øget beskæftigelse.

| (4) | Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter traktatens artikel 104, der er uddybet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (1), der indgår i stabilitets- og vækstpagten, indeholder bestemmelse om en beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud. Protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, indeholder yderligere bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 (2) indeholder detaljerede regler og definitioner med henblik på gennemførelsen af bestemmelserne i denne protokol. |
| --- | --- |

(4)

Proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud efter traktatens artikel 104, der er uddybet i Rådets forordning (EF) nr. 1467/97 om fremskyndelse og afklaring af gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud (1), der indgår i stabilitets- og vækstpagten, indeholder bestemmelse om en beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud. Protokollen om proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, der er knyttet som bilag til traktaten, indeholder yderligere bestemmelser om gennemførelsen af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. Rådets forordning (EF) nr. 3605/93 (2) indeholder detaljerede regler og definitioner med henblik på gennemførelsen af bestemmelserne i denne protokol.

| (5) | I henhold til traktatens artikel 104, stk. 5, skal Kommissionen afgive en udtalelse til Rådet, hvis den finder, at der er eller kan opstå et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat. Med henvisning til sin egen rapport udarbejdet i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, og Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 4, har Kommissionen konkluderet, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige. Kommissionen afgav derfor en sådan udtalelse til Rådet vedrørende Det Forenede Kongerige den 2. juli 2008. |
| --- | --- |

(5)

I henhold til traktatens artikel 104, stk. 5, skal Kommissionen afgive en udtalelse til Rådet, hvis den finder, at der er eller kan opstå et uforholdsmæssigt stort underskud i en medlemsstat. Med henvisning til sin egen rapport udarbejdet i henhold til traktatens artikel 104, stk. 3, og Det Økonomiske og Finansielle Udvalgs udtalelse i henhold til artikel 104, stk. 4, har Kommissionen konkluderet, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige. Kommissionen afgav derfor en sådan udtalelse til Rådet vedrørende Det Forenede Kongerige den 2. juli 2008.

| (6) | I henhold til traktatens artikel 104, stk. 6, skal Rådet tage hensyn til de bemærkninger, som den pågældende medlemsstat måtte ønske at fremsætte, inden det efter en generel vurdering fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. For Det Forenede Kongerige fører den generelle vurdering til følgende konklusioner. |
| --- | --- |

(6)

I henhold til traktatens artikel 104, stk. 6, skal Rådet tage hensyn til de bemærkninger, som den pågældende medlemsstat måtte ønske at fremsætte, inden det efter en generel vurdering fastslår, om der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud. For Det Forenede Kongerige fører den generelle vurdering til følgende konklusioner.

| (7) | Det Forenede Kongerige gjorde sig i slutningen af 1990’erne store anstrengelser for at konsolidere de offentlige finanser. Derefter besluttede regeringen af følge en mindre stram finanspolitisk linje, hovedsagelig som følge af en eksplicit politisk målsætning om at øge udgifterne til offentlige tjenester. Dette resulterede i, at den offentlige saldo bevægede sig fra et overskud i slutningen af 1990’erne til et underskud på 3,2 % af BNP i 2003/04 og 3,5 % af BNP i 2004/05. Med et output gap, der forblev positivt i hele denne periode, svarede dette til en forværring af den strukturelle saldo på 4

  procentpoint af BNP (3) mellem 1999/2000 og 2004/05. Den 21. september 2005 indledte Kommissionen proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Det Forenede Kongerige med udarbejdelsen af en rapport i henhold til artikel 104, stk. 3, og den 24. januar 2006 fastslog Rådet, at der forelå et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige. Budgetstillingen blev forbedret i 2005/06 og 2006/07, og i sidstnævnte år faldt det samlede underskud til 2,6 % af BNP. Med henvisning til underskuddet i 2006/07 og de økonomiske prognoser fra foråret 2007 vedtog Kommissionen den 12. september 2007 en henstilling med henblik på Rådets beslutning om ophævelse af proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud over for Det Forenede Kongerige. Den 9. oktober 2007 besluttede Økofin-Rådet i overensstemmelse med traktatens artikel 104, stk. 12, at ophæve proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud. |
| --- | --- |

(7)

Formula

| (8) | Ifølge de oplysninger, som de britiske myndigheder indsendte i marts 2008 som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, forventedes det offentlige underskud i 2008/09 at ville andrage 3,2 % af BNP og således overskride referenceværdien på 3 % af BNP. Denne underskudskvote var identisk med kvoten i Det Forenede Kongeriges budget fra marts 2008, der også indeholdt budgetplaner, ifølge hvilke det offentlige underskud vil udgøre 2,8 % af BNP i 2009/10. Tallet for underskuddet i det sidste af disse to år er lavere end det tilsvarende tal i Kommissionens forårsprognoser, der lyder på 3,3 % af BNP, hovedsagelig som følge af forskelle i den forventede BNP-vækst i 2009/10. Ifølge en politisk erklæring, som blev fremsat efter offentliggørelsen af budgettet i marts, nemlig den 13. maj, vil den personlige indkomstskat blive sænket i 2008/2009, hvilket vil koste 2,7 mia. GBP. Lægges dette tal sammen med Kommissionens økonomiske forårsprognoser 2008, vil underskuddet andrage 3,5 % af BNP. Selv om det i 2008/09 forventede underskud som indberettet i marts 2008 ligger over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, ligger det tæt på denne værdi. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP er ikke af exceptionel karakter. Den skyldes hverken usædvanlige begivenheder, som de britiske myndigheder ikke er herre over, eller et alvorligt økonomisk tilbageslag. Ifølge Kommissionens økonomiske prognoser fra foråret 2008 forventes væksten i Det Forenede Kongerige at aftage til under det potentielle niveau i 2008 og 2009. Ikke desto mindre forventes den årlige BNP-vækst at nå op på 1,7 % i 2008 og 1,6 % i 2009. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP betragtes heller ikke som værende af midlertidig karakter, idet underskudskvoten ifølge Kommissionens prognose, der tager udgangspunkt i en situation med uændret politik, fortsat vil ligge over 3 % i 2009/10 (nemlig på 3,3 %). Dette peger i retning af, at traktatens underskudskriterium ikke er opfyldt. |
| --- | --- |

(8)

Ifølge de oplysninger, som de britiske myndigheder indsendte i marts 2008 som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, forventedes det offentlige underskud i 2008/09 at ville andrage 3,2 % af BNP og således overskride referenceværdien på 3 % af BNP. Denne underskudskvote var identisk med kvoten i Det Forenede Kongeriges budget fra marts 2008, der også indeholdt budgetplaner, ifølge hvilke det offentlige underskud vil udgøre 2,8 % af BNP i 2009/10. Tallet for underskuddet i det sidste af disse to år er lavere end det tilsvarende tal i Kommissionens forårsprognoser, der lyder på 3,3 % af BNP, hovedsagelig som følge af forskelle i den forventede BNP-vækst i 2009/10. Ifølge en politisk erklæring, som blev fremsat efter offentliggørelsen af budgettet i marts, nemlig den 13. maj, vil den personlige indkomstskat blive sænket i 2008/2009, hvilket vil koste 2,7 mia. GBP. Lægges dette tal sammen med Kommissionens økonomiske forårsprognoser 2008, vil underskuddet andrage 3,5 % af BNP. Selv om det i 2008/09 forventede underskud som indberettet i marts 2008 ligger over traktatens referenceværdi på 3 % af BNP, ligger det tæt på denne værdi. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP er ikke af exceptionel karakter. Den skyldes hverken usædvanlige begivenheder, som de britiske myndigheder ikke er herre over, eller et alvorligt økonomisk tilbageslag. Ifølge Kommissionens økonomiske prognoser fra foråret 2008 forventes væksten i Det Forenede Kongerige at aftage til under det potentielle niveau i 2008 og 2009. Ikke desto mindre forventes den årlige BNP-vækst at nå op på 1,7 % i 2008 og 1,6 % i 2009. Overskridelsen af referenceværdien på 3 % af BNP betragtes heller ikke som værende af midlertidig karakter, idet underskudskvoten ifølge Kommissionens prognose, der tager udgangspunkt i en situation med uændret politik, fortsat vil ligge over 3 % i 2009/10 (nemlig på 3,3 %). Dette peger i retning af, at traktatens underskudskriterium ikke er opfyldt.

| (9) | Den offentlige gældskvote ligger fortsat et godt stykke under referenceværdien på 60 % (ifølge de tal, der blev indberettet i marts måned som led i proceduren i forbindelse med uforholdsmæssigt store underskud, udgjorde den offentlige gæld 43 % af BNP (4) i finansåret 2007/08), men der er tegn på, at gælden vil vokse frem til 2009/10. I Kommissionens efterårsprognoser er gældskvoten fremskrevet til omkring 47

   % af BNP i 2009/10. |
| --- | --- |

(9)

Formula

| (10) | I henhold til artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 kan der kun tages hensyn til »andre relevante forhold« i Rådets beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til artikel 104, stk. 6, hvis den dobbelte betingelse, nemlig at underskuddet forbliver tæt på referenceværdien, og at overskridelsen af referenceværdien er midlertidig, er fuldstændig opfyldt. Denne dobbelte betingelse er ikke opfyldt. Derfor tages der ikke hensyn til andre relevante forhold i de etaper, der fører frem til denne beslutning — |
| --- | --- |

(10)

I henhold til artikel 2, stk. 4, i forordning (EF) nr. 1467/97 kan der kun tages hensyn til »andre relevante forhold« i Rådets beslutning om et uforholdsmæssigt stort underskud i henhold til artikel 104, stk. 6, hvis den dobbelte betingelse, nemlig at underskuddet forbliver tæt på referenceværdien, og at overskridelsen af referenceværdien er midlertidig, er fuldstændig opfyldt. Denne dobbelte betingelse er ikke opfyldt. Derfor tages der ikke hensyn til andre relevante forhold i de etaper, der fører frem til denne beslutning —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Det fastslås efter en generel vurdering, at der foreligger et uforholdsmæssigt stort underskud i Det Forenede Kongerige.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 24. juli 2008.

På Rådets vegne

B. HORTEFEUX

Formand

---

(1)  EFT L 209 af 2.8.1997, s. 6.

1

(2)  EFT L 332 af 31.12.1993, s. 7.

2

(3)  Anslået af Kommissionen under anvendelse af den fælles metodologi til beregning af output gap.

3

(4)  Beregnet ved hjælp af det FISIM-korrigerede BNP (FISIM = Financial Intermediation Services Indirectly Measured).

4

---

Kommissionen

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/7 |
| --- | --- | --- | --- |

5.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/7

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 14. december 2004

om ændring af beslutning 2002/610/EF om den støtteordning, som Frankrig påtænker at gennemføre til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter

(meddelt under nummer K(2004) 4519)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2008/714/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a), og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

1.1.   Sammenfatning

| (1) | Efter en formel undersøgelsesprocedure vedtog Kommissionen den 30. januar 2002 beslutning 2002/610/EF (1) og godkendte på visse betingelser, der er omhandlet nedenfor, en støtteordning, der skal fremme oprettelsen af short-sea-shippingruter; beslutningen er i det følgende benævnt »den endelige beslutning«. Af betragtning 26 i den endelige beslutning fremgår det, at Frankrig accepterer de proceduremæssige krav, der er særligt restriktive for projekter om støtte til ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat i Fællesskabet, men ikke for projekter om støtte til ruter mellem to franske havne. |
| --- | --- |

(1)

Efter en formel undersøgelsesprocedure vedtog Kommissionen den 30. januar 2002 beslutning 2002/610/EF (1) og godkendte på visse betingelser, der er omhandlet nedenfor, en støtteordning, der skal fremme oprettelsen af short-sea-shippingruter; beslutningen er i det følgende benævnt »den endelige beslutning«. Af betragtning 26 i den endelige beslutning fremgår det, at Frankrig accepterer de proceduremæssige krav, der er særligt restriktive for projekter om støtte til ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat i Fællesskabet, men ikke for projekter om støtte til ruter mellem to franske havne.

| (2) | Den 18. november 2004 anmodede de franske myndigheder Kommissionen om at ændre den endelige beslutning for at tage hensyn til de nye og mere fordelagtige bestemmelser i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (2), der i det følgende benævnes »EU-retningslinjerne«. |
| --- | --- |

(2)

Den 18. november 2004 anmodede de franske myndigheder Kommissionen om at ændre den endelige beslutning for at tage hensyn til de nye og mere fordelagtige bestemmelser i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (2), der i det følgende benævnes »EU-retningslinjerne«.

1.2.   Foranstaltningens betegnelse

| (3) | Ordningen omhandlet i den endelige beslutning hedder: Støtteordning til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter. |
| --- | --- |

(3)

Ordningen omhandlet i den endelige beslutning hedder: Støtteordning til fordel for oprettelse af nye short-sea-shippingruter.

1.3.   Ændringernes formål

| (4) | Hovedformålet med de foreslåede ændringer er at tage hensyn til den nye lovramme, som de nye EU-retningslinjer åbner mulighed for, angående støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter og at gøre betingelserne i den endelige beslutning forenelige med disse nye fællesskabsregler for statsstøtte. |
| --- | --- |

(4)

Hovedformålet med de foreslåede ændringer er at tage hensyn til den nye lovramme, som de nye EU-retningslinjer åbner mulighed for, angående støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter og at gøre betingelserne i den endelige beslutning forenelige med disse nye fællesskabsregler for statsstøtte.

| (5) | I betragtning 26 i den endelige beslutning anføres det, at »med henblik på at sikre gennemskueligheden og ligebehandling af operatørerne i forbindelse med projektudvælgelsen forpligter de franske myndigheder sig til at overholde følgende procedurer:






  a) | Der offentliggøres jævnligt en indkaldelse af interessetilkendegivelse (f.eks. i begyndelsen af hvert kalenderår) i form af en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en beskrivelse af støtteordningens kriterier, den procedure der skal følges og kriterierne for udvælgelse af kandidater. |
| --- | --- | --- |

(5)

I betragtning 26 i den endelige beslutning anføres det, at »med henblik på at sikre gennemskueligheden og ligebehandling af operatørerne i forbindelse med projektudvælgelsen forpligter de franske myndigheder sig til at overholde følgende procedurer:

a)

Der offentliggøres jævnligt en indkaldelse af interessetilkendegivelse (f.eks. i begyndelsen af hvert kalenderår) i form af en meddelelse i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en beskrivelse af støtteordningens kriterier, den procedure der skal følges og kriterierne for udvælgelse af kandidater.

| b) | For projekter vedrørende forbindelse mellem en fransk havn og en havn i et andet land offentliggøres der en hensigtserklæring i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en redegørelse for projektets formål og den maksimalt påtænkte støtte. I denne meddelelse opfordres de interesserede parter til at give sig til kende inden for en frist på 15 hverdage. Såfremt en af parterne fremlægger en begrundet indsigelse, forelægges støtteprojektet for Kommissionen med henblik på forhåndsgodkendelse«. |
| --- | --- |

b)

For projekter vedrørende forbindelse mellem en fransk havn og en havn i et andet land offentliggøres der en hensigtserklæring i De Europæiske Fællesskabers Tidende, som indeholder en redegørelse for projektets formål og den maksimalt påtænkte støtte. I denne meddelelse opfordres de interesserede parter til at give sig til kende inden for en frist på 15 hverdage. Såfremt en af parterne fremlægger en begrundet indsigelse, forelægges støtteprojektet for Kommissionen med henblik på forhåndsgodkendelse«.

| (6) | Procedurerne i litra b) i denne betragtning viser sig ifølge de franske myndigheder at være særligt omstændelige at gennemføre, og de påvirker dermed gennemførelsen af sådanne projekter negativt. |
| --- | --- |

(6)

Procedurerne i litra b) i denne betragtning viser sig ifølge de franske myndigheder at være særligt omstændelige at gennemføre, og de påvirker dermed gennemførelsen af sådanne projekter negativt.

2.   DETALJERET BESKRIVELSE AF ÆNDRINGEN

| (7) | De franske myndigheder ønsker, at den endelige beslutning ændres, så den afspejler det nye kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, der omhandler støtte til short-sea-shippingruter. |
| --- | --- |

(7)

De franske myndigheder ønsker, at den endelige beslutning ændres, så den afspejler det nye kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren, der omhandler støtte til short-sea-shippingruter.

3.   VURDERING AF DE FORESLÅEDE ÆNDRINGER

3.1.   De nye fællesskabsregler

| (8) | Kommissionen bemærker først og fremmest, at de tidligere EF-retningslinjer (3), der var gældende på det tidspunkt, hvor den endelige beslutning blev vedtaget, ikke indeholder særlige bestemmelser om støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter. Det var derfor nærliggende for Kommissionen at fastlægge særlige regler ad hoc i den endelige beslutning om godkendelse af den særlige franske ordning til fremme af oprettelsen af nye short-sea-shippingruter. |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen bemærker først og fremmest, at de tidligere EF-retningslinjer (3), der var gældende på det tidspunkt, hvor den endelige beslutning blev vedtaget, ikke indeholder særlige bestemmelser om støtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter. Det var derfor nærliggende for Kommissionen at fastlægge særlige regler ad hoc i den endelige beslutning om godkendelse af den særlige franske ordning til fremme af oprettelsen af nye short-sea-shippingruter.

| (9) | Kommissionen bemærker endvidere, at den i mellemtiden har vedtaget nye EU-retningslinjer, og at disse indeholder en ramme for statsstøtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter, som opfylder målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1382/2003 af 22. juli 2003 om EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo-programmet) (4), som også er vedtaget senere end den endelige beslutning. |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen bemærker endvidere, at den i mellemtiden har vedtaget nye EU-retningslinjer, og at disse indeholder en ramme for statsstøtte til oprettelse af nye short-sea-shippingruter, som opfylder målene i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1382/2003 af 22. juli 2003 om EF-tilskud til forbedring af godstransportsystemets miljøpræstationer (Marco Polo-programmet) (4), som også er vedtaget senere end den endelige beslutning.

| (10) | Ifølge kapitel 10 i de nye retningslinjer er individuel støtte til fordel for short-sea-shippingruter forenelig med det fælles marked, når følgende betingelser er opfyldt:






  »— | Støttens varighed må ikke være over tre år, og den skal have til formål at finansiere sejlads, som forbinder havne på medlemsstaternes område. |
| --- | --- | --- |

(10)

Ifølge kapitel 10 i de nye retningslinjer er individuel støtte til fordel for short-sea-shippingruter forenelig med det fælles marked, når følgende betingelser er opfyldt:

»—

Støttens varighed må ikke være over tre år, og den skal have til formål at finansiere sejlads, som forbinder havne på medlemsstaternes område.

| — | Sejladsen skal muliggøre, at transport (fortrinsvis godstransport), som foretages ad landevejen, helt eller delvis kan ske ad søvejen, uden omlægning af søtransport i strid med den fælles interesse. |
| --- | --- |

—

Sejladsen skal muliggøre, at transport (fortrinsvis godstransport), som foretages ad landevejen, helt eller delvis kan ske ad søvejen, uden omlægning af søtransport i strid med den fælles interesse.

| — | Støttens formål skal være iværksættelse af et detaljeret projekt, hvis miljøpåvirkning er kendt, og som gælder en ny rute eller opgradering af tjenesteydelserne på en eksisterende rute og om nødvendigt omfatter flere redere, idet den samme rute dog ikke kan være genstand for mere end ét finansieringsprojekt, og dette ikke kan fornys, forlænges eller gentages. |
| --- | --- |

—

Støttens formål skal være iværksættelse af et detaljeret projekt, hvis miljøpåvirkning er kendt, og som gælder en ny rute eller opgradering af tjenesteydelserne på en eksisterende rute og om nødvendigt omfatter flere redere, idet den samme rute dog ikke kan være genstand for mere end ét finansieringsprojekt, og dette ikke kan fornys, forlænges eller gentages.

| — | Støttens formål skal være at dække den pågældende sejlads’ driftsomkostninger med indtil 30 % (5) eller at finansiere indkøb af omladningsudstyr til den påtænkte rute med indtil 10 % af disse investeringer. |
| --- | --- |

—

Støttens formål skal være at dække den pågældende sejlads’ driftsomkostninger med indtil 30 % (5) eller at finansiere indkøb af omladningsudstyr til den påtænkte rute med indtil 10 % af disse investeringer.

| — | Støtten til projektets iværksættelse skal gives på grundlag af gennemskuelige kriterier uden forskelsbehandling over for skibsredere, der er etableret i EU. Normalt skal støtten tage sigte på et projekt, som medlemsstatens myndigheder har udvalgt ved hjælp af et offentligt udbud i overensstemmelse med de gældende fællesskabsretlige regler. |
| --- | --- |

—

Støtten til projektets iværksættelse skal gives på grundlag af gennemskuelige kriterier uden forskelsbehandling over for skibsredere, der er etableret i EU. Normalt skal støtten tage sigte på et projekt, som medlemsstatens myndigheder har udvalgt ved hjælp af et offentligt udbud i overensstemmelse med de gældende fællesskabsretlige regler.

| — | Den sejlads, projektet drejer sig om, skal være økonomisk rentabel efter den berettigede støtteperiode. |
| --- | --- |

—

Den sejlads, projektet drejer sig om, skal være økonomisk rentabel efter den berettigede støtteperiode.

| — | Støtten kan ikke sammenlægges med kompensation for sejladspligt (forsyningspligt eller forsyningspligtkontrakt).« |
| --- | --- |

—

Støtten kan ikke sammenlægges med kompensation for sejladspligt (forsyningspligt eller forsyningspligtkontrakt).«

| (11) | Kommissionen mærker sig navnlig, at der i de nye EU-retningslinjer ikke skelnes mellem, om den støttede rute forbinder havne i to forskellige medlemsstater eller i én og samme medlemsstat. Ifølge Kommissionens opfattelse er der ikke længere nogen objektiv grund til at opretholde denne sondring mellem de to forskellige situationer, der er beskrevet i betragtning 26 i den endelige beslutning. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen mærker sig navnlig, at der i de nye EU-retningslinjer ikke skelnes mellem, om den støttede rute forbinder havne i to forskellige medlemsstater eller i én og samme medlemsstat. Ifølge Kommissionens opfattelse er der ikke længere nogen objektiv grund til at opretholde denne sondring mellem de to forskellige situationer, der er beskrevet i betragtning 26 i den endelige beslutning.

| (12) | Kommissionen finder i øvrigt, at EU-retningslinjerne ikke strider mod, at en medlemsstat gennemfører støtteordninger til fordel for short-sea-shippingruter, når blot den individuelle støtte, som tildeles i henhold til denne ordning, opfylder førnævnte betingelser. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen finder i øvrigt, at EU-retningslinjerne ikke strider mod, at en medlemsstat gennemfører støtteordninger til fordel for short-sea-shippingruter, når blot den individuelle støtte, som tildeles i henhold til denne ordning, opfylder førnævnte betingelser.

3.2.   Følgerne af anvendelsen af den endelige beslutning uden ændring

| (13) | Vælges det ikke at ændre den endelige beslutning, vil Frankrig dels få mulighed for at tildele individuel støtte til ruter mellem franske havne på vilkår, der er mere gunstige end vilkårene i de nye EU-retningslinjer, og dels blive stillet ringere ved gennemførelsen af projekter vedrørende ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat på grund af de formelle procedurer, der er omhandlet i betragtning 26 i den endelige beslutning. Disse formelle procedurer er ikke alene overflødige i lyset af de nye EU-retningslinjer, men de skaber også en forskelsbehandling af Frankrig i forhold til andre medlemsstater, som måtte ønske at tildele støtteordninger eller individuel ad hoc-støtte til short-sea-shippingruter til deres nabolande på grundlag af de nye EU-retningslinjer. |
| --- | --- |

(13)

Vælges det ikke at ændre den endelige beslutning, vil Frankrig dels få mulighed for at tildele individuel støtte til ruter mellem franske havne på vilkår, der er mere gunstige end vilkårene i de nye EU-retningslinjer, og dels blive stillet ringere ved gennemførelsen af projekter vedrørende ruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat på grund af de formelle procedurer, der er omhandlet i betragtning 26 i den endelige beslutning. Disse formelle procedurer er ikke alene overflødige i lyset af de nye EU-retningslinjer, men de skaber også en forskelsbehandling af Frankrig i forhold til andre medlemsstater, som måtte ønske at tildele støtteordninger eller individuel ad hoc-støtte til short-sea-shippingruter til deres nabolande på grundlag af de nye EU-retningslinjer.

| (14) | I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, foretager Kommissionen også en løbende undersøgelse af de eksisterende støtteordninger. Den skal derfor kontrollere, at statsstøttereglerne anvendes ensartet i alle de ordninger, som findes i medlemsstaterne. Den foreslår dem bl.a. sådanne foranstaltninger, som fællesmarkedets funktion eller gradvise udvikling kræver, når mere restriktive fællesskabsregler træder i kraft. Omvendt ville Kommissionen ikke i kraft af en af dens tidligere, endelige beslutninger kunne håndhæve særlige betingelser, der er pålagt en medlemsstats støtteordning, hvis de øvrige medlemsstater kunne iværksætte lignende ordninger uden at blive pålagt samme betingelser. |
| --- | --- |

(14)

I henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 1, foretager Kommissionen også en løbende undersøgelse af de eksisterende støtteordninger. Den skal derfor kontrollere, at statsstøttereglerne anvendes ensartet i alle de ordninger, som findes i medlemsstaterne. Den foreslår dem bl.a. sådanne foranstaltninger, som fællesmarkedets funktion eller gradvise udvikling kræver, når mere restriktive fællesskabsregler træder i kraft. Omvendt ville Kommissionen ikke i kraft af en af dens tidligere, endelige beslutninger kunne håndhæve særlige betingelser, der er pålagt en medlemsstats støtteordning, hvis de øvrige medlemsstater kunne iværksætte lignende ordninger uden at blive pålagt samme betingelser.

3.3.   Fordel ved ændringen

| (15) | Vælges det at ændre den endelige beslutning, ville det blive muligt at lægge de nye EU-retningslinjer til grund for Frankrigs eksisterende ordning til fremme af oprettelsen af short-sea-shippingruter inden fristen den 30. juni 2005, som Kommissionen fastsatte i de nye EU-retningslinjer, så alle medlemsstaterne dermed træffer de nødvendige foranstaltninger for at bringe alle deres eksisterende ordninger i overensstemmelse med de nye fællesskabsregler. |
| --- | --- |

(15)

Vælges det at ændre den endelige beslutning, ville det blive muligt at lægge de nye EU-retningslinjer til grund for Frankrigs eksisterende ordning til fremme af oprettelsen af short-sea-shippingruter inden fristen den 30. juni 2005, som Kommissionen fastsatte i de nye EU-retningslinjer, så alle medlemsstaterne dermed træffer de nødvendige foranstaltninger for at bringe alle deres eksisterende ordninger i overensstemmelse med de nye fællesskabsregler.

4.   KONKLUSION

| (16) | Kommissionen konkluderer, at beslutning 2002/610/EF bør ændres. Med den foreslåede ændring kan Frankrig tilpasse sin ordning til bestemmelserne i de nye EU-retningslinjer, hvad angår søruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat, og ændringen vil ligeledes gøre det muligt at lade betingelserne i de nye EU-retningslinjer gælde for projekter vedrørende støtte til fordel for søruter mellem to franske havne. Mere generelt vil denne ændring få til følge, at Frankrig gennemfører sin ordning på samme betingelser, som i henhold til de nævnte retningslinjer gælder i alle de øvrige medlemsstater — |
| --- | --- |

(16)

Kommissionen konkluderer, at beslutning 2002/610/EF bør ændres. Med den foreslåede ændring kan Frankrig tilpasse sin ordning til bestemmelserne i de nye EU-retningslinjer, hvad angår søruter mellem en fransk havn og en havn i en anden medlemsstat, og ændringen vil ligeledes gøre det muligt at lade betingelserne i de nye EU-retningslinjer gælde for projekter vedrørende støtte til fordel for søruter mellem to franske havne. Mere generelt vil denne ændring få til følge, at Frankrig gennemfører sin ordning på samme betingelser, som i henhold til de nævnte retningslinjer gælder i alle de øvrige medlemsstater —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Article 1

I artikel 1 i beslutning 2002/610/EF indsættes følgende tredje afsnit:

»Frankrig tildeler individuel støtte i medfør af denne ordning under overholdelse af alle bestemmelser i kapitel 10 i EU-retningslinjerne for statsstøtte til søtransportsektoren (6).

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 14. december 2004.

På Kommissionens vegne

Jacques BARROT

Næstformand

---

(1)  EFT L 196 af 25.7.2002, s. 31.

1

(2)  EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3.

2

(3)  EFT C 205 af 5.7.1997, s. 5.

3

(4)  EUT L 196 af 2.8.2003, s. 1 Ved denne forordning indføres Marco Polo-programmet, som giver Kommissionen mulighed for at yde EF-tilskud til projekter vedrørende oprettelse af nye short-sea-shippingruter med henblik på at overflytte en del af godstransporten fra vej til vandveje. Det præciseres bl.a. i forordningens artikel 9, at »Ydelsen af EF-bistand til de i programmet definerede projekter udelukker ikke, at der til samme projekt ydes offentlig støtte på nationalt, regionalt eller lokalt niveau, for så vidt denne støtte er forenelig med de i traktaten fastsatte statsstøtteregler og ikke overskrider de grænser, der er fastsat for hver type projekt i henholdsvis artikel 5, stk. 2, artikel 6, stk. 4, og artikel 7, stk. 3«.

4

(5)  I tilfælde af fællesskabsfinansiering eller kvalificering under forskellige støtteordninger gælder 30 % -loftet for den (det) kumulerede samlede støtte/tilskud. Det bør bemærkes, at støtteprocenten er den samme som den, der er fastsat for trafikoverflytningsprojekter under Fællesskabets Marco Polo-program, jf. artikel 5, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1382/2003.

5

(6)  EUT C 13 af 17.1.2004, s. 3.«

6

---

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/10 |
| --- | --- | --- | --- |

5.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/10

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 11. marts 2008

om Tysklands statsstøtteordning i form af fritagelse for afgifter på mineralolieprodukter til væksthuse

(meddelt under nummer K(2008) 860)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(2008/715/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med denne artikel, og under henvisning til disse bemærkninger (1), og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFORLØB

| (1) | Ved brev af 19. april 2005, der indgik 20. april 2005, gav Tyskland meddelelse om en afgiftsfritagelse for væksthuse for 2005 og 2006. Denne foranstaltning indeholder en suspensionsklausul, der gør gennemførelsen af foranstaltningen afhængig af, at Kommissionen godkender den. Statsstøttesagen blev registreret under nr. N 189/05. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 19. april 2005, der indgik 20. april 2005, gav Tyskland meddelelse om en afgiftsfritagelse for væksthuse for 2005 og 2006. Denne foranstaltning indeholder en suspensionsklausul, der gør gennemførelsen af foranstaltningen afhængig af, at Kommissionen godkender den. Statsstøttesagen blev registreret under nr. N 189/05.

| (2) | Denne foranstaltning er en forlængelse af en ikke anmeldt ordning (2001-2002), der allerede var blevet forlænget (2003-2004), og som heller ikke var anmeldt. De to uanmeldte foranstaltninger blev registreret under nr. NN 36/05. |
| --- | --- |

(2)

Denne foranstaltning er en forlængelse af en ikke anmeldt ordning (2001-2002), der allerede var blevet forlænget (2003-2004), og som heller ikke var anmeldt. De to uanmeldte foranstaltninger blev registreret under nr. NN 36/05.

| (3) | Ved brev af 20. oktober 2005 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (2). Tyskland fremsatte sine bemærkninger ved brev af 22. november 2005. Kommissionen modtog flere bemærkninger fra interesserede parter. Tyskland kommenterede disse bemærkninger ved brev af 14. juni 2006 og sendte yderligere oplysninger ved brev af 12. december 2007. |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 20. oktober 2005 indledte Kommissionen den formelle undersøgelsesprocedure i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2 (2). Tyskland fremsatte sine bemærkninger ved brev af 22. november 2005. Kommissionen modtog flere bemærkninger fra interesserede parter. Tyskland kommenterede disse bemærkninger ved brev af 14. juni 2006 og sendte yderligere oplysninger ved brev af 12. december 2007.

II.   BESKRIVELSE

| (4) | Ved lov om ændring af mineralolieafgiftsloven indførte Tyskland den 16. august 2001 en toårig afgiftslempelse for brændstoffer (brændselsolie, naturgas og LPG) til anvendelse i væksthuse og i lukkede dyrkningsrum. Støtten blev ydet i form af en afgiftsgodtgørelse. |
| --- | --- |

(4)

Ved lov om ændring af mineralolieafgiftsloven indførte Tyskland den 16. august 2001 en toårig afgiftslempelse for brændstoffer (brændselsolie, naturgas og LPG) til anvendelse i væksthuse og i lukkede dyrkningsrum. Støtten blev ydet i form af en afgiftsgodtgørelse.

| (5) | Ved den tyske lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen af 23. december 2002 blev den godtgørelse, der oprindeligt var blevet ydet for brændstoffer anvendt i perioden 1. januar 2001 til 31. december 2002, forlænget indtil 31. december 2004. |
| --- | --- |

(5)

Ved den tyske lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen af 23. december 2002 blev den godtgørelse, der oprindeligt var blevet ydet for brændstoffer anvendt i perioden 1. januar 2001 til 31. december 2002, forlænget indtil 31. december 2004.

| (6) | Tyskland agter ved direktivgennemførelseslov af 9. december 2004 at bevare denne afgiftsgodtgørelse indtil udgangen af 2006 og har anmeldt forlængelsesforanstaltningen som statsstøtte N 189/05. |
| --- | --- |

(6)

Tyskland agter ved direktivgennemførelseslov af 9. december 2004 at bevare denne afgiftsgodtgørelse indtil udgangen af 2006 og har anmeldt forlængelsesforanstaltningen som statsstøtte N 189/05.

| (7) | Tabellerne i bilag I giver en oversigt over afgiftsgodtgørelserne og deres finansielle virkninger for væksthusgartneri i forhold til den øvrige landbrugssektor. |
| --- | --- |

(7)

Tabellerne i bilag I giver en oversigt over afgiftsgodtgørelserne og deres finansielle virkninger for væksthusgartneri i forhold til den øvrige landbrugssektor.

| (8) | Kommissionen har indledt den formelle undersøgelsesprocedure af følgende årsager: |
| --- | --- |

(8)

Kommissionen har indledt den formelle undersøgelsesprocedure af følgende årsager:

| (9) | Foranstaltningen betragtes som statsstøtte. Tyskland gjorde gældende, at undtagelsen i Rådets direktiver om beskatning af energiprodukter (direktiv 92/81/EØF, som fra 2003 blev afløst af direktiv 2003/96/EF) finder anvendelse på denne sag. Ifølge disse direktiver kunne medlemsstaterne yde afgiftsgodtgørelser for mineralolieprodukter, der anvendes i gartnerisektoren. |
| --- | --- |

(9)

Foranstaltningen betragtes som statsstøtte. Tyskland gjorde gældende, at undtagelsen i Rådets direktiver om beskatning af energiprodukter (direktiv 92/81/EØF, som fra 2003 blev afløst af direktiv 2003/96/EF) finder anvendelse på denne sag. Ifølge disse direktiver kunne medlemsstaterne yde afgiftsgodtgørelser for mineralolieprodukter, der anvendes i gartnerisektoren.

| (10) | Kommissionen betvivlede dette synspunkt. Ifølge de nævnte direktiver, især direktiv 2003/96/EF, skal de afgiftsforanstaltninger, som medlemsstaterne kan vedtage, være forenelige med EF-retten, og undtagelsesbestemmelser skal gælde, uden at konkurrencereglerne tilsidesættes. Foranstaltningerne må ikke være til hinder for, at det indre marked kan fungere, og ikke resultere i konkurrenceforvridning. |
| --- | --- |

(10)

Kommissionen betvivlede dette synspunkt. Ifølge de nævnte direktiver, især direktiv 2003/96/EF, skal de afgiftsforanstaltninger, som medlemsstaterne kan vedtage, være forenelige med EF-retten, og undtagelsesbestemmelser skal gælde, uden at konkurrencereglerne tilsidesættes. Foranstaltningerne må ikke være til hinder for, at det indre marked kan fungere, og ikke resultere i konkurrenceforvridning.

| (11) | Desuden virkede støtten åbenlyst konkurrenceforvridende, da en lavere afgift på energiprodukter i en meget energiintensiv branche som væksthusgartneri havde direkte indflydelse på produktionsomkostningerne og dermed på konkurrenceevnen. |
| --- | --- |

(11)

Desuden virkede støtten åbenlyst konkurrenceforvridende, da en lavere afgift på energiprodukter i en meget energiintensiv branche som væksthusgartneri havde direkte indflydelse på produktionsomkostningerne og dermed på konkurrenceevnen.

| (12) | Det blev fremhævet, at godtgørelsen blev ydet selektivt, fordi der inden for samme sektor blev skelnet mellem frilands- og væksthusgartneri. |
| --- | --- |

(12)

Det blev fremhævet, at godtgørelsen blev ydet selektivt, fordi der inden for samme sektor blev skelnet mellem frilands- og væksthusgartneri.

| (13) | Kommissionen påpegede, at medlemsstaterne havde mulighed for at give afgiftsgodtgørelser, men at det skulle ske i overensstemmelse med konkurrencereglerne. På det stadium syntes statsstøtteordningen ikke at indeholde nogen bestemmelser om, at medlemsstaterne kan yde statsstøtte af denne art. |
| --- | --- |

(13)

Kommissionen påpegede, at medlemsstaterne havde mulighed for at give afgiftsgodtgørelser, men at det skulle ske i overensstemmelse med konkurrencereglerne. På det stadium syntes statsstøtteordningen ikke at indeholde nogen bestemmelser om, at medlemsstaterne kan yde statsstøtte af denne art.

| (14) | Kommissionen var på det stadium af den opfattelse, at denne foranstaltning måtte betragtes som driftsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(14)

Kommissionen var på det stadium af den opfattelse, at denne foranstaltning måtte betragtes som driftsstøtte, der er uforenelig med fællesmarkedet.

III.   TYSKLANDS BEMÆRKNINGER

| (15) | Tyskland fremsatte både bemærkninger til sagen og til proceduren. |
| --- | --- |

(15)

Tyskland fremsatte både bemærkninger til sagen og til proceduren.

| (16) | Ifølge Tyskland var afgiftslempelsen ikke selektiv, fordi anvendelsen af brændstoffer til opvarmning ifølge sagens natur kun kommer på tale i lukkede rum. |
| --- | --- |

(16)

Ifølge Tyskland var afgiftslempelsen ikke selektiv, fordi anvendelsen af brændstoffer til opvarmning ifølge sagens natur kun kommer på tale i lukkede rum.

| (17) | Skulle der være tale om selektivitet og dermed altså om støtte, ville støtten kunne retfærdiggøres i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Støtten kunne især retfærdiggøres i henhold til artikel 8, stk. 2, litra f), i direktiv 92/81/EØF og sidenhen i henhold til artikel 15, stk. 3, i direktiv 2003/96/EF. Ifølge Tyskland drejede det sig om at »gennemføre den bemyndigelse, som medlemsstaterne havde fået [i henhold til disse direktiver]«. Det var selvmodsigende, hvis Kommissionen, der trods alt havde foreslået disse direktiver, foreholdt Tyskland, at foranstaltningen udgjorde en fare for fællesmarkedet. I øvrigt havde de pågældende direktivers konkurrenceretlige aspekter ikke forrang. |
| --- | --- |

(17)

Skulle der være tale om selektivitet og dermed altså om støtte, ville støtten kunne retfærdiggøres i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Støtten kunne især retfærdiggøres i henhold til artikel 8, stk. 2, litra f), i direktiv 92/81/EØF og sidenhen i henhold til artikel 15, stk. 3, i direktiv 2003/96/EF. Ifølge Tyskland drejede det sig om at »gennemføre den bemyndigelse, som medlemsstaterne havde fået [i henhold til disse direktiver]«. Det var selvmodsigende, hvis Kommissionen, der trods alt havde foreslået disse direktiver, foreholdt Tyskland, at foranstaltningen udgjorde en fare for fællesmarkedet. I øvrigt havde de pågældende direktivers konkurrenceretlige aspekter ikke forrang.

| (18) | Ifølge Tysklands opfattelse skulle punkt 52 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (3) finde anvendelse, fordi en eksisterende afgift var blevet væsentligt forhøjet. Mineralolieafgiftsloven og den energiafgiftslov, der har afløst den, skulle betragtes som en miljøafgift. De deri fastsatte energiafgifter, var fra den 1. april 1999 blevet væsentligt forhøjet ved miljøafgiftsreformen, hvilket fremgår af vedlagte oversigt (bilag I). |
| --- | --- |

(18)

Ifølge Tysklands opfattelse skulle punkt 52 i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (3) finde anvendelse, fordi en eksisterende afgift var blevet væsentligt forhøjet. Mineralolieafgiftsloven og den energiafgiftslov, der har afløst den, skulle betragtes som en miljøafgift. De deri fastsatte energiafgifter, var fra den 1. april 1999 blevet væsentligt forhøjet ved miljøafgiftsreformen, hvilket fremgår af vedlagte oversigt (bilag I).

| (19) | Formålet med bestemmelserne var ved hjælp af energibeskatning at øge efterspørgslen efter energibesparende og ressourceskånende produkter og skabe incitament til udvikling af miljøvenlige metoder og teknologier. Energibeskatningsbestemmelserne havde dermed betragtelig indflydelse på miljøbeskyttelsen. |
| --- | --- |

(19)

Formålet med bestemmelserne var ved hjælp af energibeskatning at øge efterspørgslen efter energibesparende og ressourceskånende produkter og skabe incitament til udvikling af miljøvenlige metoder og teknologier. Energibeskatningsbestemmelserne havde dermed betragtelig indflydelse på miljøbeskyttelsen.

| (20) | Tyskland henviser i den forbindelse til en undersøgelse af energieffektiviteten ved væksthusdyrkning foretaget af Zentrum für Betriebswirtschaft im Gartenbau eV ved Institut für biologische Produktionsbetriebe på Leibnitzuniversitetet i Hannover. |
| --- | --- |

(20)

Tyskland henviser i den forbindelse til en undersøgelse af energieffektiviteten ved væksthusdyrkning foretaget af Zentrum für Betriebswirtschaft im Gartenbau eV ved Institut für biologische Produktionsbetriebe på Leibnitzuniversitetet i Hannover.

| (21) | Den højere energibeskatning belastede i særdeleshed virksomheder, der opvarmede væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion på grund af deres energiintensive drift. Dette gav anledning til, at der blev indført en afgiftsnedsættelse for midlertidigt at aflaste disse virksomheder. Også efter den 31. december 2002, hvor afgiftslempelsen oprindeligt skulle være udløbet, var der behov for denne foranstaltning. Lempelsen blev derfor forlænget med to år indtil den 31. december 2004 ved lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen. For også i 2005 og 2006 at tage hensyn til den særligt vanskelige konkurrencesituation, som landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, der opvarmede væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion, befandt sig i, blev det fastsat, at afgiftslempelsen også skulle gælde i den periode. |
| --- | --- |

(21)

Den højere energibeskatning belastede i særdeleshed virksomheder, der opvarmede væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion på grund af deres energiintensive drift. Dette gav anledning til, at der blev indført en afgiftsnedsættelse for midlertidigt at aflaste disse virksomheder. Også efter den 31. december 2002, hvor afgiftslempelsen oprindeligt skulle være udløbet, var der behov for denne foranstaltning. Lempelsen blev derfor forlænget med to år indtil den 31. december 2004 ved lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen. For også i 2005 og 2006 at tage hensyn til den særligt vanskelige konkurrencesituation, som landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, der opvarmede væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion, befandt sig i, blev det fastsat, at afgiftslempelsen også skulle gælde i den periode.

| (22) | Ifølge Tysklands opfattelse er kravene i punkt 52 i EF-rammebestemmelserne opfyldt. Derfor kunne bestemmelserne i punkt 51, stk. 1, litra b), i EF-rammebestemmelserne bruges som begrundelse for afgiftslempelsen i perioden 2001-2006. |
| --- | --- |

(22)

Ifølge Tysklands opfattelse er kravene i punkt 52 i EF-rammebestemmelserne opfyldt. Derfor kunne bestemmelserne i punkt 51, stk. 1, litra b), i EF-rammebestemmelserne bruges som begrundelse for afgiftslempelsen i perioden 2001-2006.

| (23) | Hvis afgiftslempelsen berørte en EU-afgift, som var blevet harmoniseret i henhold til direktiv 92/81/EØF eller direktiv 2003/96/EF, var nedsættelsen dermed forenelig med fællesmarkedet, i hvert fald såfremt den ikke var lavere end den gældende EU-minimumsafgift. Afgiftslempelsen var også forenelig med fællesmarkedet, hvis der ikke var involveret nogen EU-afgift, i hvert fald hvis lempelsen var på over 20 % af den indenlandske afgift. |
| --- | --- |

(23)

Hvis afgiftslempelsen berørte en EU-afgift, som var blevet harmoniseret i henhold til direktiv 92/81/EØF eller direktiv 2003/96/EF, var nedsættelsen dermed forenelig med fællesmarkedet, i hvert fald såfremt den ikke var lavere end den gældende EU-minimumsafgift. Afgiftslempelsen var også forenelig med fællesmarkedet, hvis der ikke var involveret nogen EU-afgift, i hvert fald hvis lempelsen var på over 20 % af den indenlandske afgift.

| (24) | Tyskland erklærede endvidere, at spørgsmålet om at indføre en afgiftsnedsættelse for landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, der opvarmede væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion, var blevet drøftet allerede ved udarbejdelsen af lovforslaget om indførelse af miljøafgiftsreformen, fordi disse virksomheder blev ramt særligt hårdt af en højere beskatning på grund af deres energiintensive drift. Da den parlamentariske behandling af denne lovgivning foregik under stort tidspres, og loven oprindeligt skulle være trådt i kraft allerede den 1. januar 1999, blev det besluttet at inkludere landbrug og skovbrug i nedsættelsesmekanismen for produktionsvirksomheder. Den pågældende afgiftslempelse blev indført i henhold til en særskilt ændring af mineralolieafgiftsloven, som var trådt i kraft den 1. januar 2001, mens den første forlængelse af lempelsen for perioden 2003-2004 skete i henhold til lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen. |
| --- | --- |

(24)

Tyskland erklærede endvidere, at spørgsmålet om at indføre en afgiftsnedsættelse for landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, der opvarmede væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion, var blevet drøftet allerede ved udarbejdelsen af lovforslaget om indførelse af miljøafgiftsreformen, fordi disse virksomheder blev ramt særligt hårdt af en højere beskatning på grund af deres energiintensive drift. Da den parlamentariske behandling af denne lovgivning foregik under stort tidspres, og loven oprindeligt skulle være trådt i kraft allerede den 1. januar 1999, blev det besluttet at inkludere landbrug og skovbrug i nedsættelsesmekanismen for produktionsvirksomheder. Den pågældende afgiftslempelse blev indført i henhold til en særskilt ændring af mineralolieafgiftsloven, som var trådt i kraft den 1. januar 2001, mens den første forlængelse af lempelsen for perioden 2003-2004 skete i henhold til lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen.

| (25) | Tyskland hævdede i kraft af tidligere kontakter til Kommissionen at have fået det indtryk, at den pågældende afgiftslempelse var lovlig. Tyskland henviste især til nogle mundtlige udtalelser fra Kommissionen under et møde i Arbejdsgruppen vedrørende landbrugets Konkurrencevilkår den 26. og 27. oktober 1999. I hvert fald blev Kommissionen underrettet om sagens omstændigheder senest ved Tysklands meddelelse af 29. august 2001, således at den allerede dengang havde kunnet vurdere, om afgiftslempelsen var forenelig med fællesmarkedet. Tyskland påberåbte sig udtrykkeligt artikel 10, stk. 1, og artikel 14, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999 (4). Hvis støtten eventuelt blev krævet tilbagebetalt, ville det hverken være i overensstemmelse med princippet om berettiget forventning og retssikkerhedsprincippet eller med principperne for korrekt forvaltning. Bemærkningerne fra interesserede parter viste ifølge Tysklands opfattelse, at deres forventninger havde været berettigede. |
| --- | --- |

(25)

Tyskland hævdede i kraft af tidligere kontakter til Kommissionen at have fået det indtryk, at den pågældende afgiftslempelse var lovlig. Tyskland henviste især til nogle mundtlige udtalelser fra Kommissionen under et møde i Arbejdsgruppen vedrørende landbrugets Konkurrencevilkår den 26. og 27. oktober 1999. I hvert fald blev Kommissionen underrettet om sagens omstændigheder senest ved Tysklands meddelelse af 29. august 2001, således at den allerede dengang havde kunnet vurdere, om afgiftslempelsen var forenelig med fællesmarkedet. Tyskland påberåbte sig udtrykkeligt artikel 10, stk. 1, og artikel 14, stk. 1, andet punktum, i forordning (EF) nr. 659/1999 (4). Hvis støtten eventuelt blev krævet tilbagebetalt, ville det hverken være i overensstemmelse med princippet om berettiget forventning og retssikkerhedsprincippet eller med principperne for korrekt forvaltning. Bemærkningerne fra interesserede parter viste ifølge Tysklands opfattelse, at deres forventninger havde været berettigede.

IV.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (26) | De interesserede parter fremførte i det væsentlige argumenter, som Tyskland allerede havde fremført. Foranstaltningerne var netop ikke selektive, fordi de stod åbne for alle landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, som arbejdede med væksthuse og lukkede dyrkningsrum. Derudover blev det argumenteret, at EU-samhandelen ikke blev forstyrret. Væksthusarealerne var blevet drastisk reduceret i de pågældende år, og importen til Tyskland af konkurrerende produkter var steget. I forvejen vejede den tyske produktion ikke stort sammenlignet med EU-samhandelen med grøntsager. Desuden konkurrerede afgrøderne på friland og under glas ikke direkte og kunne for det meste ikke erstatte hinanden. Skulle der være tale om støtte, ville den kunne retfærdiggøres i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), da formålet med den var at fremme udviklingen af gartneribrug. Den gjorde det muligt for erhvervet at tilpasse sig de stigende energipriser og mindskede den »konkurrenceforvridning«, som de tydeligt lavere bruttopriser på energi i de øvrige medlemsstater fremkaldte på bekostning af produktionsvirksomhederne i Tyskland. At den tyske støtte skulle have medført »konkurrenceforvridning«, kunne der ikke være tale om. Tværtimod blev en eksisterende »konkurrenceforvridning« på bekostning af den tyske væksthusproduktion (delvis) udlignet. På grund af tidsfristen gav disse foranstaltninger den pågældende sektor et stærkt incitament til at tilpasse sig de stigende energipriser ved at gennemføre energibesparelses- og rationaliseringsforanstaltninger og foretage investeringer med henblik herpå. Som følge heraf måtte de pågældende foranstaltninger være tilladt, fordi det ellers ville være stik imod hensigterne med direktiv 92/81/EØF og 2003/96/EF eller også være ensbetydende med en alt for kraftig indskrænkning. Til støtte for dette argument blev det under henvisning til Domstolens RSV-dom (5) fremført, at beskyttelsen af modtagernes berettigede forventning var til hinder for eventuelt at kræve støtten tilbagebetalt, fordi Kommissionen allerede den 29. august 2001 havde kendskab til støtten, men først bad om yderligere oplysninger som led i en undersøgelsesprocedure den 20. april 2005. I øvrigt var der risiko for, at et større antal virksomheder ville blive insolvente, hvis støtten blev krævet tilbagebetalt. |
| --- | --- |

(26)

De interesserede parter fremførte i det væsentlige argumenter, som Tyskland allerede havde fremført. Foranstaltningerne var netop ikke selektive, fordi de stod åbne for alle landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, som arbejdede med væksthuse og lukkede dyrkningsrum. Derudover blev det argumenteret, at EU-samhandelen ikke blev forstyrret. Væksthusarealerne var blevet drastisk reduceret i de pågældende år, og importen til Tyskland af konkurrerende produkter var steget. I forvejen vejede den tyske produktion ikke stort sammenlignet med EU-samhandelen med grøntsager. Desuden konkurrerede afgrøderne på friland og under glas ikke direkte og kunne for det meste ikke erstatte hinanden. Skulle der være tale om støtte, ville den kunne retfærdiggøres i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), da formålet med den var at fremme udviklingen af gartneribrug. Den gjorde det muligt for erhvervet at tilpasse sig de stigende energipriser og mindskede den »konkurrenceforvridning«, som de tydeligt lavere bruttopriser på energi i de øvrige medlemsstater fremkaldte på bekostning af produktionsvirksomhederne i Tyskland. At den tyske støtte skulle have medført »konkurrenceforvridning«, kunne der ikke være tale om. Tværtimod blev en eksisterende »konkurrenceforvridning« på bekostning af den tyske væksthusproduktion (delvis) udlignet. På grund af tidsfristen gav disse foranstaltninger den pågældende sektor et stærkt incitament til at tilpasse sig de stigende energipriser ved at gennemføre energibesparelses- og rationaliseringsforanstaltninger og foretage investeringer med henblik herpå. Som følge heraf måtte de pågældende foranstaltninger være tilladt, fordi det ellers ville være stik imod hensigterne med direktiv 92/81/EØF og 2003/96/EF eller også være ensbetydende med en alt for kraftig indskrænkning. Til støtte for dette argument blev det under henvisning til Domstolens RSV-dom (5) fremført, at beskyttelsen af modtagernes berettigede forventning var til hinder for eventuelt at kræve støtten tilbagebetalt, fordi Kommissionen allerede den 29. august 2001 havde kendskab til støtten, men først bad om yderligere oplysninger som led i en undersøgelsesprocedure den 20. april 2005. I øvrigt var der risiko for, at et større antal virksomheder ville blive insolvente, hvis støtten blev krævet tilbagebetalt.

V.   VURDERING AF FORANSTALTNINGEN

| (27) | Ifølge artikel 43 i forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (6) finder EF-traktatens artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktionen og afsætningen af de produkter, der er omhandlet i forordningen. Dermed er produktionen og afsætningen af frugt og grøntsager omfattet af EF-bestemmelserne om ydelse af statsstøtte. |
| --- | --- |

(27)

Ifølge artikel 43 i forordning (EF) nr. 2200/96 af 28. oktober 1996 om den fælles markedsordning for frugt og grøntsager (6) finder EF-traktatens artikel 87, 88 og 89 anvendelse på produktionen og afsætningen af de produkter, der er omhandlet i forordningen. Dermed er produktionen og afsætningen af frugt og grøntsager omfattet af EF-bestemmelserne om ydelse af statsstøtte.

| (28) | Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(28)

Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (29) | Domstolen har afgjort, at det i forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidt en statslig foranstaltning skal anses for at være støtte efter EF-traktatens artikel 87, skal fastlægges, hvorvidt den virksomhed, foranstaltningen er rettet til, opnår en økonomisk fordel, som den ikke ville have opnået under sædvanlige markedsbetingelser (7), eller hvorvidt virksomheden derved har kunnet undgå omkostninger, der normalt skulle have været afholdt af virksomhedens egen kapital (8). |
| --- | --- |

(29)

Domstolen har afgjort, at det i forbindelse med spørgsmålet om, hvorvidt en statslig foranstaltning skal anses for at være støtte efter EF-traktatens artikel 87, skal fastlægges, hvorvidt den virksomhed, foranstaltningen er rettet til, opnår en økonomisk fordel, som den ikke ville have opnået under sædvanlige markedsbetingelser (7), eller hvorvidt virksomheden derved har kunnet undgå omkostninger, der normalt skulle have været afholdt af virksomhedens egen kapital (8).

| (30) | Foranstaltningen, der har form af afgiftsgodtgørelser, giver modtagervirksomhederne økonomiske fordele i form af en lavere beskatning. Det sparer dem for omkostninger, som de under normale omstændigheder skulle have afholdt af egne midler. Støtten ydes af offentlige midler til bestemte virksomheder, nemlig landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, der driver væksthuse og lukkede dyrkningsrum. |
| --- | --- |

(30)

Foranstaltningen, der har form af afgiftsgodtgørelser, giver modtagervirksomhederne økonomiske fordele i form af en lavere beskatning. Det sparer dem for omkostninger, som de under normale omstændigheder skulle have afholdt af egne midler. Støtten ydes af offentlige midler til bestemte virksomheder, nemlig landbrugs- og skovbrugsvirksomheder, der driver væksthuse og lukkede dyrkningsrum.

| (31) | Støtten ydes ikke til alle virksomheder og er dermed selektiv. Følgelig er der tale om statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(31)

Støtten ydes ikke til alle virksomheder og er dermed selektiv. Følgelig er der tale om statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

| (32) | Afgiftsgodtgørelsen kan fordreje konkurrencevilkårene (9) og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (10). |
| --- | --- |

(32)

Afgiftsgodtgørelsen kan fordreje konkurrencevilkårene (9) og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (10).

| (33) | Tyskland er en betydelig producent af væksthusprodukter. Dets handel med disse produkter er også betydelig, hvilket fremgår af følgende statistik. | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Grøntsager |
| Import |
| Værdi (1 000 EUR) | 6 705 483 | 6 936 685 | 7 049 757 | 6 845 103 | 6 979 459 |
| Mængde (t) | 5 346 123 | 5 365 972 | 5 599 183 | 5 621 769 | 5 464 528 |
| Eksport |
| Værdi (1 000 EUR) | 867 832 | 985 187 | 1 030 880 | 1 045 543 | 1 122 869 |
| Mængde (t) | 2 227 612 | 2 243 611 | 2 133 544 | 2 164 328 | 2 345 796 |
| Blomster |
| Import |
| Værdi (1 000 EUR) | 3 413 206 | 3 614 349 | 3 673 148 | 3 691 913 | 3 723 794 |
| Mængde (t) | 1 285 460 | 1 442 078 | 1 547 266 | 1 573 104 | 1 671 568 |
| Eksport |
| Værdi (1 000 EUR) | 405 250 | 482 993 | 546 938 | 526 374 | 573 022 |
| Mængde (t) | 235 333 | 326 613 | 286 080 | 283 426 | 355 969 |

(33)

Tyskland er en betydelig producent af væksthusprodukter. Dets handel med disse produkter er også betydelig, hvilket fremgår af følgende statistik.

2001

2002

2003

2004

2005

Grøntsager

Import

Værdi (1 000 EUR)

6 705 483

6 936 685

7 049 757

6 845 103

6 979 459

Mængde (t)

5 346 123

5 365 972

5 599 183

5 621 769

5 464 528

Eksport

Værdi (1 000 EUR)

867 832

985 187

1 030 880

1 045 543

1 122 869

Mængde (t)

2 227 612

2 243 611

2 133 544

2 164 328

2 345 796

Blomster

Import

Værdi (1 000 EUR)

3 413 206

3 614 349

3 673 148

3 691 913

3 723 794

Mængde (t)

1 285 460

1 442 078

1 547 266

1 573 104

1 671 568

Eksport

Værdi (1 000 EUR)

405 250

482 993

546 938

526 374

573 022

Mængde (t)

235 333

326 613

286 080

283 426

355 969

| (34) | De tyske væksthusprodukter konkurrerer med andre medlemsstaters væksthusprodukter. Det har Tyskland og de interesserede parter ikke blot bestridt, men det er også blevet forklaret, at væksthusbedrifterne netop blev fritaget for afgiften for at forbedre deres konkurrencestilling over for de nederlandske konkurrenter, som ifølge de samme oplysninger havde bedre produktionsbetingelser på grund af lavere bruttopriser på energi. Der er altså tale om direkte konkurrence. Dermed er en af de interesserede parters påstand om, at væksthusprodukter ikke konkurrerer direkte med frilandsprodukter, uden betydning, fordi der er direkte konkurrence mellem tyske væksthusprodukter og andre medlemsstaters, herunder Nederlandenes, væksthusprodukter. |
| --- | --- |

(34)

De tyske væksthusprodukter konkurrerer med andre medlemsstaters væksthusprodukter. Det har Tyskland og de interesserede parter ikke blot bestridt, men det er også blevet forklaret, at væksthusbedrifterne netop blev fritaget for afgiften for at forbedre deres konkurrencestilling over for de nederlandske konkurrenter, som ifølge de samme oplysninger havde bedre produktionsbetingelser på grund af lavere bruttopriser på energi. Der er altså tale om direkte konkurrence. Dermed er en af de interesserede parters påstand om, at væksthusprodukter ikke konkurrerer direkte med frilandsprodukter, uden betydning, fordi der er direkte konkurrence mellem tyske væksthusprodukter og andre medlemsstaters, herunder Nederlandenes, væksthusprodukter.

| (35) | Derfor kan fritagelse for afgifter, der normalt skal betales, fordreje konkurrencen. Det forhold, at energipriserne er lavere i de andre medlemsstater, er uden betydning (11). Også selv om det skulle passe, at udgangspunktet ikke var det samme med hensyn til denne produktionsfaktor, ændrer det ikke ved det faktum, at den afgiftsgodtgørelse, som Tyskland har givet, kan fordreje konkurrencen. |
| --- | --- |

(35)

Derfor kan fritagelse for afgifter, der normalt skal betales, fordreje konkurrencen. Det forhold, at energipriserne er lavere i de andre medlemsstater, er uden betydning (11). Også selv om det skulle passe, at udgangspunktet ikke var det samme med hensyn til denne produktionsfaktor, ændrer det ikke ved det faktum, at den afgiftsgodtgørelse, som Tyskland har givet, kan fordreje konkurrencen.

| (36) | Støtten kan også påvirke handelen mellem medlemsstaterne. Dette viser de ikke ubetydelige handelsstrømme, som fremgår af det foregående. Også selv om det skulle passe, at væksthusarealerne som hævdet er blevet drastisk reduceret, og importen til Tyskland er steget, er det ikke bevis for, at handelen ikke er blevet forstyrret. Det kan ikke udelukkes, at dyrkningsarealerne ikke ville være blevet reduceret endnu kraftigere, og/eller at importen til Tyskland ikke ville være steget endnu mere, hvis foranstaltningen ikke var blevet indført. Da der foregår handel med væksthusprodukter mellem Tyskland og de øvrige medlemsstater, har spørgsmålet om, hvor betydelige de tyske produktionsmængder må anses at være, ikke noget at sige. |
| --- | --- |

(36)

Støtten kan også påvirke handelen mellem medlemsstaterne. Dette viser de ikke ubetydelige handelsstrømme, som fremgår af det foregående. Også selv om det skulle passe, at væksthusarealerne som hævdet er blevet drastisk reduceret, og importen til Tyskland er steget, er det ikke bevis for, at handelen ikke er blevet forstyrret. Det kan ikke udelukkes, at dyrkningsarealerne ikke ville være blevet reduceret endnu kraftigere, og/eller at importen til Tyskland ikke ville være steget endnu mere, hvis foranstaltningen ikke var blevet indført. Da der foregår handel med væksthusprodukter mellem Tyskland og de øvrige medlemsstater, har spørgsmålet om, hvor betydelige de tyske produktionsmængder må anses at være, ikke noget at sige.

| (37) | Forbuddet mod at yde statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, gælder dog ikke uden undtagelser. Kommissionen har undersøgt, om en af undtagelserne eller dispensationerne fra det grundlæggende forbud mod støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kan gøres gældende. |
| --- | --- |

(37)

Forbuddet mod at yde statsstøtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, gælder dog ikke uden undtagelser. Kommissionen har undersøgt, om en af undtagelserne eller dispensationerne fra det grundlæggende forbud mod støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, kan gøres gældende.

| (38) | Undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, der vedrører støtte af social karakter til enkelte forbrugere, støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller andre usædvanlige begivenheder, og støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, kommer i det foreliggende tilfælde ikke i betragtning, uafhængigt af, hvem den foreliggende ordning gælder for. |
| --- | --- |

(38)

Undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 2, der vedrører støtte af social karakter til enkelte forbrugere, støtte, hvis formål er at råde bod på skader, der er forårsaget af naturkatastrofer eller andre usædvanlige begivenheder, og støtteforanstaltninger for økonomien i visse af Forbundsrepublikken Tysklands områder, kommer i det foreliggende tilfælde ikke i betragtning, uafhængigt af, hvem den foreliggende ordning gælder for.

| (39) | Ifølge Kommissionen finder undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), der vedrører udvikling i bestemte områder, ikke anvendelse på den foreliggende ordning, fordi foranstaltningerne ikke kan betragtes som støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse. |
| --- | --- |

(39)

Ifølge Kommissionen finder undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra a), der vedrører udvikling i bestemte områder, ikke anvendelse på den foreliggende ordning, fordi foranstaltningerne ikke kan betragtes som støtte til fremme af den økonomiske udvikling i områder, hvor levestandarden er usædvanlig lav, eller hvor der hersker en alvorlig underbeskæftigelse.

| (40) | Hvad angår undtagelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), skal blot anføres, at det i forbindelse med den foreliggende afgiftsordning ikke drejer sig om et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse og heller ikke om afhjælpning af en alvorlig forstyrrelse i Forbundsrepublikken Tysklands økonomi. Desuden drejer det sig ikke om at støtte kulturen og bevare kulturarven i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d). |
| --- | --- |

(40)

Hvad angår undtagelsen i EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), skal blot anføres, at det i forbindelse med den foreliggende afgiftsordning ikke drejer sig om et vigtigt projekt af fælleseuropæisk interesse og heller ikke om afhjælpning af en alvorlig forstyrrelse i Forbundsrepublikken Tysklands økonomi. Desuden drejer det sig ikke om at støtte kulturen og bevare kulturarven i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra d).

| (41) | Kommissionen gør i den sammenhæng opmærksom på, at hverken Tyskland eller de interesserede parter har påberåbt sig de nævnte undtagelser under undersøgelsesproceduren. |
| --- | --- |

(41)

Kommissionen gør i den sammenhæng opmærksom på, at hverken Tyskland eller de interesserede parter har påberåbt sig de nævnte undtagelser under undersøgelsesproceduren.

| (42) | Den eneste undtagelse, der vil kunne tages i betragtning, er undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), i henhold til hvilken støtte kan anses for forenelig med fællesmarkedet, hvis den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse. |
| --- | --- |

(42)

Den eneste undtagelse, der vil kunne tages i betragtning, er undtagelsen i artikel 87, stk. 3, litra c), i henhold til hvilken støtte kan anses for forenelig med fællesmarkedet, hvis den fremmer udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse.

| (43) | EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren (12) (i det følgende benævnt EF-rammebestemmelserne for landbrug) finder anvendelse på de foreliggende foranstaltninger (13). |
| --- | --- |

(43)

EF-rammebestemmelserne for statsstøtte i landbrugssektoren (12) (i det følgende benævnt EF-rammebestemmelserne for landbrug) finder anvendelse på de foreliggende foranstaltninger (13).

| (44) | Hverken EF-rammebestemmelserne for landbrug eller andre ordninger på landbrugsområdet indeholder dog udtrykkeligt undtagelser fra det principielle forbud mod støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, for ovennævnte foranstaltninger. Især fastslår Kommissionen, at EF-rammebestemmelsernes punkt 4, der omhandler investeringsstøtte, ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. Afgiftsgodtgørelsen er ikke betinget af, at der foretages investeringer. |
| --- | --- |

(44)

Hverken EF-rammebestemmelserne for landbrug eller andre ordninger på landbrugsområdet indeholder dog udtrykkeligt undtagelser fra det principielle forbud mod støtte i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1, for ovennævnte foranstaltninger. Især fastslår Kommissionen, at EF-rammebestemmelsernes punkt 4, der omhandler investeringsstøtte, ikke finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. Afgiftsgodtgørelsen er ikke betinget af, at der foretages investeringer.

| (45) | Tyskland og nogle interesserede parter mener, at støtten kan retfærdiggøres i henhold til artikel 8, stk. 2, litra f), i direktiv 92/81/EØF og i henhold til artikel 15, stk. 3, i det efterfølgende direktiv 2003/96/EF, og at punkt 3.4 i EF-rammebestemmelserne for landbrug tillader dette. |
| --- | --- |

(45)

Tyskland og nogle interesserede parter mener, at støtten kan retfærdiggøres i henhold til artikel 8, stk. 2, litra f), i direktiv 92/81/EØF og i henhold til artikel 15, stk. 3, i det efterfølgende direktiv 2003/96/EF, og at punkt 3.4 i EF-rammebestemmelserne for landbrug tillader dette.

| (46) | Ifølge betragtning 15 og 24 i direktiv 2003/96/EF skal foranstaltninger, i forbindelse med hvilke der indføres forskellige afgiftssatser, være i overensstemmelse med reglerne for det indre marked og konkurrencereglerne, for at det ikke skal medføre konkurrenceforvridning. At konkurrencereglerne skal anvendes, bekræftes desuden i artikel 26 i direktiv 2003/96/EF, hvori medlemsstaterne gøres opmærksom på, at foranstaltninger, der er truffet i henhold til direktivet, herunder afgiftsgodtgørelser, skal anmeldes i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, hvis de kan udgøre statsstøtte. I førstnævnte artikel står det udtrykkeligt, at oplysninger afgivet til Kommissionen i henhold til dette direktiv ikke fritager medlemsstaterne for deres anmeldelsespligt i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3. |
| --- | --- |

(46)

Ifølge betragtning 15 og 24 i direktiv 2003/96/EF skal foranstaltninger, i forbindelse med hvilke der indføres forskellige afgiftssatser, være i overensstemmelse med reglerne for det indre marked og konkurrencereglerne, for at det ikke skal medføre konkurrenceforvridning. At konkurrencereglerne skal anvendes, bekræftes desuden i artikel 26 i direktiv 2003/96/EF, hvori medlemsstaterne gøres opmærksom på, at foranstaltninger, der er truffet i henhold til direktivet, herunder afgiftsgodtgørelser, skal anmeldes i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3, hvis de kan udgøre statsstøtte. I førstnævnte artikel står det udtrykkeligt, at oplysninger afgivet til Kommissionen i henhold til dette direktiv ikke fritager medlemsstaterne for deres anmeldelsespligt i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 3.

| (47) | Det samme gælder for direktiv 92/81/EØF, hvor det i betragtningerne (nærmere betegnet betragtning 6) præciseres, at medlemsstaterne har mulighed for at anvende visse fritagelser, hvor noget sådant ikke giver anledning til konkurrencefordrejning. Ifølge artikel 8, stk. 2, kan medlemsstaterne, »uden at det berører andre EF-bestemmelser«, anvende hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse. Kommissionen gør i den sammenhæng opmærksom på, at dens kompetence i statsstøttespørgsmål følger direkte af EF-traktaten. Eventuelle EF-bestemmelser kan ikke indskrænke Kommissionens kompetence på dette område. |
| --- | --- |

(47)

Det samme gælder for direktiv 92/81/EØF, hvor det i betragtningerne (nærmere betegnet betragtning 6) præciseres, at medlemsstaterne har mulighed for at anvende visse fritagelser, hvor noget sådant ikke giver anledning til konkurrencefordrejning. Ifølge artikel 8, stk. 2, kan medlemsstaterne, »uden at det berører andre EF-bestemmelser«, anvende hel eller delvis afgiftsfritagelse eller afgiftslempelse. Kommissionen gør i den sammenhæng opmærksom på, at dens kompetence i statsstøttespørgsmål følger direkte af EF-traktaten. Eventuelle EF-bestemmelser kan ikke indskrænke Kommissionens kompetence på dette område.

| (48) | Når Tyskland mener, at det drejer sig om at »gennemføre den bemyndigelse, som medlemsstaterne havde fået [i henhold til disse direktiver]«, må Kommissionen svare, at dette netop kun er muligt i henhold til ovennævnte betingelser. Tyskland gør endvidere gældende, at det var selvmodsigende, hvis Kommissionen, der trods alt havde foreslået disse direktiver, foreholdt Tyskland, at foranstaltningen udgjorde en fare for fællesmarkedet. For det første har Tyskland ikke anført, at det faktisk ikke var muligt at anvende de nævnte direktiver ifølge Kommissionens fortolkning. Kommissionen udelukker naturligvis ikke, at der kan være tilfælde, der opstår på grundlag af direktiverne, men som samtidig opfylder konkurrencereglerne. Kommissionen gør opmærksom på, at direktiverne kun tillader og ikke foreskriver afgiftslempelser på det nuværende stadium for tilnærmelse af skattelovgivningerne. |
| --- | --- |

(48)

Når Tyskland mener, at det drejer sig om at »gennemføre den bemyndigelse, som medlemsstaterne havde fået [i henhold til disse direktiver]«, må Kommissionen svare, at dette netop kun er muligt i henhold til ovennævnte betingelser. Tyskland gør endvidere gældende, at det var selvmodsigende, hvis Kommissionen, der trods alt havde foreslået disse direktiver, foreholdt Tyskland, at foranstaltningen udgjorde en fare for fællesmarkedet. For det første har Tyskland ikke anført, at det faktisk ikke var muligt at anvende de nævnte direktiver ifølge Kommissionens fortolkning. Kommissionen udelukker naturligvis ikke, at der kan være tilfælde, der opstår på grundlag af direktiverne, men som samtidig opfylder konkurrencereglerne. Kommissionen gør opmærksom på, at direktiverne kun tillader og ikke foreskriver afgiftslempelser på det nuværende stadium for tilnærmelse af skattelovgivningerne.

| (49) | Tyskland bestrider, at de pågældende direktivers konkurrenceretlige aspekter har forrang. I forbindelse med dette argument bør det fastholdes, at det følger af ovennævnte betragtninger, at støtte som den foreliggende afgiftsgodtgørelse under alle omstændigheder — også selv om de konkurrenceretlige aspekter ikke har forrang — skal undersøges i henhold til konkurrencereglerne i EF-traktaten. Deraf følger endvidere, at spørgsmål om forrang er uden betydning (14). |
| --- | --- |

(49)

Tyskland bestrider, at de pågældende direktivers konkurrenceretlige aspekter har forrang. I forbindelse med dette argument bør det fastholdes, at det følger af ovennævnte betragtninger, at støtte som den foreliggende afgiftsgodtgørelse under alle omstændigheder — også selv om de konkurrenceretlige aspekter ikke har forrang — skal undersøges i henhold til konkurrencereglerne i EF-traktaten. Deraf følger endvidere, at spørgsmål om forrang er uden betydning (14).

| (50) | De pågældende direktiver indskrænker heller ikke på nogen måde det spillerum, som Kommissionen har i henhold til EF-traktaten, når det gælder vurdering og skøn af anvendelsen af undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3. |
| --- | --- |

(50)

De pågældende direktiver indskrænker heller ikke på nogen måde det spillerum, som Kommissionen har i henhold til EF-traktaten, når det gælder vurdering og skøn af anvendelsen af undtagelserne i EF-traktatens artikel 87, stk. 3.

| (51) | Punkt 3.5 i ovennævnte EF-rammebestemmelser afspejler principperne i statsstøttepolitikken og den fælles landbrugspolitik. Ifølge dette punkt anses ensidige statsstøtteforanstaltninger, som blot har til formål at forbedre producenternes økonomiske situation, men som på ingen måde bidrager til sektorens udvikling, og navnlig støtte, som udelukkende ydes på grundlag af pris, mængde, produktionsenhed eller produktionsmiddelenhed, for at være driftsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(51)

Punkt 3.5 i ovennævnte EF-rammebestemmelser afspejler principperne i statsstøttepolitikken og den fælles landbrugspolitik. Ifølge dette punkt anses ensidige statsstøtteforanstaltninger, som blot har til formål at forbedre producenternes økonomiske situation, men som på ingen måde bidrager til sektorens udvikling, og navnlig støtte, som udelukkende ydes på grundlag af pris, mængde, produktionsenhed eller produktionsmiddelenhed, for at være driftsstøtte, som er uforenelig med fællesmarkedet.

| (52) | Som allerede nævnt er den foreliggende støtte ikke betinget af investeringer, der ville kunne modernisere sektoren (som eksempler kan nævnes bedre varmeisolering eller også investeringer for at forbedre energiudbyttet). Tværtimod er der risiko for, at nødvendige tilpasninger (som de nævnte) bliver forsinket af sådanne subventioner. Sektoren forbliver dermed afhængig af støtten. Der sker ikke nogen udvikling, eller også forsinkes den. Stik imod, hvad enkelte interesserede parter hævder, er der ikke blot ikke noget incitament til at foretage de nødvendige investeringer, men det eksisterende incitament i form af højere energipriser bliver oven i købet svækket på grund af subventionerne. Den foreliggende støtte må altså betragtes som driftsstøtte i den nævnte mening. |
| --- | --- |

(52)

Som allerede nævnt er den foreliggende støtte ikke betinget af investeringer, der ville kunne modernisere sektoren (som eksempler kan nævnes bedre varmeisolering eller også investeringer for at forbedre energiudbyttet). Tværtimod er der risiko for, at nødvendige tilpasninger (som de nævnte) bliver forsinket af sådanne subventioner. Sektoren forbliver dermed afhængig af støtten. Der sker ikke nogen udvikling, eller også forsinkes den. Stik imod, hvad enkelte interesserede parter hævder, er der ikke blot ikke noget incitament til at foretage de nødvendige investeringer, men det eksisterende incitament i form af højere energipriser bliver oven i købet svækket på grund af subventionerne. Den foreliggende støtte må altså betragtes som driftsstøtte i den nævnte mening.

| (53) | De nye EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (15) trådte først i kraft den 1. januar 2007. Punkt 172 anvendes med tilbagevirkende kraft på ulovlige afgiftslempelser, der er givet i henhold til direktiv 2003/96/EF. Det samme gælder for ulovlige afgiftslempelser, der er er givet i henhold til direktiv 92/81/EØF. Dette gælder dog kun, hvis betingelserne i disse direktiver er opfyldt og der ikke har fundet nogen differentiering sted inden for landbruget. Da den pågældende foranstaltning dog kun gælder for visse landbrugsvirksomheder, kan Kommissionen ikke anvende punkt 172 som grundlag for at betragte de foreliggende afgiftsgodtgørelser som forenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(53)

De nye EF-rammebestemmelser for statsstøtte til landbrug og skovbrug for 2007-2013 (15) trådte først i kraft den 1. januar 2007. Punkt 172 anvendes med tilbagevirkende kraft på ulovlige afgiftslempelser, der er givet i henhold til direktiv 2003/96/EF. Det samme gælder for ulovlige afgiftslempelser, der er er givet i henhold til direktiv 92/81/EØF. Dette gælder dog kun, hvis betingelserne i disse direktiver er opfyldt og der ikke har fundet nogen differentiering sted inden for landbruget. Da den pågældende foranstaltning dog kun gælder for visse landbrugsvirksomheder, kan Kommissionen ikke anvende punkt 172 som grundlag for at betragte de foreliggende afgiftsgodtgørelser som forenelige med fællesmarkedet.

| (54) | Tyskland agter at anvende EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse til at begrunde støttens forenelighed. Kommissionen har også set på anvendelsen af punkt 23 og 51 ff i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (i det følgende benævnt EF-miljørammebestemmelserne), i henhold til hvilke driftsstøtte er tilladt under visse omstændigheder. I punkt 5.6.2 i EF-rammebestemmelserne fra 2000 for landbrug henvises der til EF-miljørammebestemmelserne. |
| --- | --- |

(54)

Tyskland agter at anvende EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse til at begrunde støttens forenelighed. Kommissionen har også set på anvendelsen af punkt 23 og 51 ff i EF-rammebestemmelserne for statsstøtte til miljøbeskyttelse (i det følgende benævnt EF-miljørammebestemmelserne), i henhold til hvilke driftsstøtte er tilladt under visse omstændigheder. I punkt 5.6.2 i EF-rammebestemmelserne fra 2000 for landbrug henvises der til EF-miljørammebestemmelserne.

| (55) | Ifølge punkt 23 i EF-miljørammebestemmelserne kan det undertiden accepteres, at visse kategorier af virksomheder indrømmes energiafgiftsfritagelser eller -lempelser til fordel for miljøbeskyttelsen, for ikke at stille dem vanskeligt i konkurrencemæssig henseende, hvis sådanne undtagelser er nødvendige for at sikre vedtagelse eller fastholdelse af afgifter, der gælder samtlige produkter. |
| --- | --- |

(55)

Ifølge punkt 23 i EF-miljørammebestemmelserne kan det undertiden accepteres, at visse kategorier af virksomheder indrømmes energiafgiftsfritagelser eller -lempelser til fordel for miljøbeskyttelsen, for ikke at stille dem vanskeligt i konkurrencemæssig henseende, hvis sådanne undtagelser er nødvendige for at sikre vedtagelse eller fastholdelse af afgifter, der gælder samtlige produkter.

| (56) | Kommissionen gør opmærksom på, at afgiftsforanstaltningerne ifølge punkt 50 i EF-miljørammebestemmelserne principielt skal yde et væsentligt bidrag til miljøbeskyttelsen. Det skal sikres, at undtagelserne eller fritagelserne ikke er af en sådan art, at de skader opfyldelsen af de generelle mål. |
| --- | --- |

(56)

Kommissionen gør opmærksom på, at afgiftsforanstaltningerne ifølge punkt 50 i EF-miljørammebestemmelserne principielt skal yde et væsentligt bidrag til miljøbeskyttelsen. Det skal sikres, at undtagelserne eller fritagelserne ikke er af en sådan art, at de skader opfyldelsen af de generelle mål.

| (57) | På grundlag af senere fremlagte dokumenter (undersøgelsen) har Tyskland dokumenteret, at energiforbruget er faldet støt på grund af forhøjelsen af energiafgifterne, og at energieffektiviteten er steget både inden for grøntsags- og prydplanteproduktionen. |
| --- | --- |

(57)

På grundlag af senere fremlagte dokumenter (undersøgelsen) har Tyskland dokumenteret, at energiforbruget er faldet støt på grund af forhøjelsen af energiafgifterne, og at energieffektiviteten er steget både inden for grøntsags- og prydplanteproduktionen.

| (58) | Derfor antager Kommissionen, at de pågældende virksomheder havde erkendt, at det var nødvendigt at foretage forbedringer for at beskytte miljøet. |
| --- | --- |

(58)

Derfor antager Kommissionen, at de pågældende virksomheder havde erkendt, at det var nødvendigt at foretage forbedringer for at beskytte miljøet.

| (59) | I EF-miljørammebestemmelserne skelnes der mellem nye afgifter (punkt 51.1) og eksisterende afgifter (punkt 51.2 og 52). |
| --- | --- |

(59)

I EF-miljørammebestemmelserne skelnes der mellem nye afgifter (punkt 51.1) og eksisterende afgifter (punkt 51.2 og 52).

| (60) | Mineralolieafgiftsloven var i kraft, da den blev ændret den 16. august 2001 ved lov om ændring af mineralolieafgiftsloven, i henhold til hvilken afgiftsgodtgørelserne blev bevilget. Afgiften må derfor anses for at have »eksisteret« efter punkt 51.2 og 52 i EF-miljørammebestemmelserne på det tidspunkt, hvor ændringsloven blev fremlagt. |
| --- | --- |

(60)

Mineralolieafgiftsloven var i kraft, da den blev ændret den 16. august 2001 ved lov om ændring af mineralolieafgiftsloven, i henhold til hvilken afgiftsgodtgørelserne blev bevilget. Afgiften må derfor anses for at have »eksisteret« efter punkt 51.2 og 52 i EF-miljørammebestemmelserne på det tidspunkt, hvor ændringsloven blev fremlagt.

| (61) | Ifølge punkt 51.2 kan bestemmelserne under punkt 51.1 finde anvendelse på eksisterende afgifter, hvis følgende to betingelser begge er opfyldt: a) Den pågældende afgift skal have en mærkbar positiv virkning på miljøbeskyttelsen, og b) undtagelserne til fordel for modtagervirksomhederne skal være fastlagt ved vedtagelsen af afgiften, eller skal være blevet nødvendige på grund af en betydelig ændring af de økonomiske vilkår, som stiller virksomhederne i en særlig vanskelig situation i konkurrencemæssig henseende. I sidstnævnte tilfælde kan afgiftsbeløbet ikke nedsættes mere end, hvad der svarer til den omkostningsforhøjelse, som er forårsaget af de ændrede økonomiske vilkår. Når denne omkostningsforhøjelse forsvinder, skal afgiftslempelsen ligeledes ophøre. |
| --- | --- |

(61)

Ifølge punkt 51.2 kan bestemmelserne under punkt 51.1 finde anvendelse på eksisterende afgifter, hvis følgende to betingelser begge er opfyldt: a) Den pågældende afgift skal have en mærkbar positiv virkning på miljøbeskyttelsen, og b) undtagelserne til fordel for modtagervirksomhederne skal være fastlagt ved vedtagelsen af afgiften, eller skal være blevet nødvendige på grund af en betydelig ændring af de økonomiske vilkår, som stiller virksomhederne i en særlig vanskelig situation i konkurrencemæssig henseende. I sidstnævnte tilfælde kan afgiftsbeløbet ikke nedsættes mere end, hvad der svarer til den omkostningsforhøjelse, som er forårsaget af de ændrede økonomiske vilkår. Når denne omkostningsforhøjelse forsvinder, skal afgiftslempelsen ligeledes ophøre.

| (62) | De betingelser, der er nævnt i litra a) og b), skal begge være opfyldt, for at punkt 51.1 i EF-miljørammebestemmelserne kan anvendes. Hvad angår den første betingelse i litra b), hvorefter undtagelserne skal være fastlagt ved vedtagelsen af afgiften, fastslår Kommissionen, at alle afgiftslempelser først blev givet efter vedtagelsen af afgiftsloven og ikke ved vedtagelsen af loven. Derfor er den første betingelse ikke opfyldt. Ifølge den anden betingelse kræves der dels bevis for, at der er sket en betydelig ændring af de økonomiske vilkår for de pågældende virksomheder, dels bevis for, at afgiftsbeløbet ikke nedsættes mere end, hvad der svarer til den omkostningsforhøjelse, som er forårsaget af de ændrede økonomiske vilkår. Tyskland har ikke fremlagt nogen beviser, der giver Kommissionen mulighed for at drage den konklusion, at disse betingelser er opfyldt. Derfor er den anden betingelse i litra b) heller ikke opfyldt. Følgelig kan punkt 51.2 ikke anvendes. |
| --- | --- |

(62)

De betingelser, der er nævnt i litra a) og b), skal begge være opfyldt, for at punkt 51.1 i EF-miljørammebestemmelserne kan anvendes. Hvad angår den første betingelse i litra b), hvorefter undtagelserne skal være fastlagt ved vedtagelsen af afgiften, fastslår Kommissionen, at alle afgiftslempelser først blev givet efter vedtagelsen af afgiftsloven og ikke ved vedtagelsen af loven. Derfor er den første betingelse ikke opfyldt. Ifølge den anden betingelse kræves der dels bevis for, at der er sket en betydelig ændring af de økonomiske vilkår for de pågældende virksomheder, dels bevis for, at afgiftsbeløbet ikke nedsættes mere end, hvad der svarer til den omkostningsforhøjelse, som er forårsaget af de ændrede økonomiske vilkår. Tyskland har ikke fremlagt nogen beviser, der giver Kommissionen mulighed for at drage den konklusion, at disse betingelser er opfyldt. Derfor er den anden betingelse i litra b) heller ikke opfyldt. Følgelig kan punkt 51.2 ikke anvendes.

| (63) | Kommissionen har undersøgt, om punkt 52 kan anvendes. Ifølge punkt 52 finder de betingelser, der er anført under punkt 51.1 for nye afgifter tilsvarende anvendelse, når en eksisterende afgift forhøjes meget, og medlemsstaten mener, at undtagelser er nødvendige for visse virksomheder. Derfor skal det undersøges, om afgifterne er blevet meget forhøjet, og om betingelserne i punkt 51.1 i EF-miljørammebestemmelserne er opfyldt. |
| --- | --- |

(63)

Kommissionen har undersøgt, om punkt 52 kan anvendes. Ifølge punkt 52 finder de betingelser, der er anført under punkt 51.1 for nye afgifter tilsvarende anvendelse, når en eksisterende afgift forhøjes meget, og medlemsstaten mener, at undtagelser er nødvendige for visse virksomheder. Derfor skal det undersøges, om afgifterne er blevet meget forhøjet, og om betingelserne i punkt 51.1 i EF-miljørammebestemmelserne er opfyldt.

| (64) | De eksisterende afgifter blev alle forhøjet med mindst 20 % (jf. bilag I). Kommissionen betragter denne forhøjelse som stor efter punkt 52 i EF-miljørammebestemmelserne. Kommissionen noterer sig, at undtagelserne ifølge Tysklands oplysninger er nødvendige for de pågældende væksthusvirksomheders fortsatte eksistens. |
| --- | --- |

(64)

De eksisterende afgifter blev alle forhøjet med mindst 20 % (jf. bilag I). Kommissionen betragter denne forhøjelse som stor efter punkt 52 i EF-miljørammebestemmelserne. Kommissionen noterer sig, at undtagelserne ifølge Tysklands oplysninger er nødvendige for de pågældende væksthusvirksomheders fortsatte eksistens.

| (65) | Dog kan punkt 52 kun anvendes på afgiftsgodtgørelser, der ikke overstiger forhøjelsen af den oprindelige afgift, dvs. på den nye del af den eksisterende afgift. Punkt 52 omhandler de bestemmelser, som gælder for nye afgifter. Deraf følger, at forhøjelsen af afgiften vurderes analogt på samme måde, som når der indføres en ny afgift. Denne analogi kan kun anvendes på den nye del, dvs. på den forhøjede del af afgiften. Kun denne fremgangsmåde sikrer, at de supplerende kriterier, der skal anvendes ved vurderingen af eksisterende afgifter, ikke tilsidesættes ved vurderingen af en afgiftsforhøjelse. På dette grundlag har Kommissionen fastslået følgende: |
| --- | --- |

(65)

Dog kan punkt 52 kun anvendes på afgiftsgodtgørelser, der ikke overstiger forhøjelsen af den oprindelige afgift, dvs. på den nye del af den eksisterende afgift. Punkt 52 omhandler de bestemmelser, som gælder for nye afgifter. Deraf følger, at forhøjelsen af afgiften vurderes analogt på samme måde, som når der indføres en ny afgift. Denne analogi kan kun anvendes på den nye del, dvs. på den forhøjede del af afgiften. Kun denne fremgangsmåde sikrer, at de supplerende kriterier, der skal anvendes ved vurderingen af eksisterende afgifter, ikke tilsidesættes ved vurderingen af en afgiftsforhøjelse. På dette grundlag har Kommissionen fastslået følgende:

| (66) | For brændselsolie blev den oprindelige afgift på 40,90 EUR/1 000 l forhøjet til 61,35 EUR/1 000 l. Kommissionen mener derfor, at afgiftslempelser, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 40,90 EUR/1 000 l), ikke kan retfærdiggøres i henhold til EF-miljørammebestemmelserne og derfor er uforenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(66)

For brændselsolie blev den oprindelige afgift på 40,90 EUR/1 000 l forhøjet til 61,35 EUR/1 000 l. Kommissionen mener derfor, at afgiftslempelser, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 40,90 EUR/1 000 l), ikke kan retfærdiggøres i henhold til EF-miljørammebestemmelserne og derfor er uforenelige med fællesmarkedet.

| (67) | For naturgas blev den oprindelige afgift på 1,87 EUR/MWh forhøjet til 3,476 EUR/MWh (fra 1. april 1999) og til 5,50 EUR/MWh (fra 2003). Kommissionen mener derfor, at afgiftslempelser, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 1,87 EUR/MWh), ikke kan retfærdiggøres i henhold til EF-miljørammebestemmelserne og derfor er uforenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(67)

For naturgas blev den oprindelige afgift på 1,87 EUR/MWh forhøjet til 3,476 EUR/MWh (fra 1. april 1999) og til 5,50 EUR/MWh (fra 2003). Kommissionen mener derfor, at afgiftslempelser, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 1,87 EUR/MWh), ikke kan retfærdiggøres i henhold til EF-miljørammebestemmelserne og derfor er uforenelige med fællesmarkedet.

| (68) | For LPG blev den oprindelige afgift på 25,56 EUR/1 000 kg forhøjet til 38,34 EUR/1 000 kg (fra 1. april 1999) og til 60,60 EUR/1 000 kg (fra 2003). Kommissionen mener derfor, at afgiftslempelser, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 25,56 EUR/1 000 kg), ikke kan retfærdiggøres i henhold til EF-miljørammebestemmelserne og derfor er uforenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(68)

For LPG blev den oprindelige afgift på 25,56 EUR/1 000 kg forhøjet til 38,34 EUR/1 000 kg (fra 1. april 1999) og til 60,60 EUR/1 000 kg (fra 2003). Kommissionen mener derfor, at afgiftslempelser, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 25,56 EUR/1 000 kg), ikke kan retfærdiggøres i henhold til EF-miljørammebestemmelserne og derfor er uforenelige med fællesmarkedet.

| (69) | Hvad angår den del af støtten, der ikke oversteg afgiftsforhøjelsen i 1999, har Kommissionen ligeledes vurderet, om betingelserne i punkt 51.1, litra b), (der ifølge punkt 52 finder tilsvarende anvendelse) er opfyldt. |
| --- | --- |

(69)

Hvad angår den del af støtten, der ikke oversteg afgiftsforhøjelsen i 1999, har Kommissionen ligeledes vurderet, om betingelserne i punkt 51.1, litra b), (der ifølge punkt 52 finder tilsvarende anvendelse) er opfyldt.

| (70) | Ifølge punkt 51.1, litra b), kan beslutninger om fritagelse med en varighed på ti år uden degressivitet være berettigede i to tilfælde, og der nævnes to yderligere betingelser, som skal være opfyldt: a) Når lempelsen vedrører en EF-afgift, skal det af virksomhederne faktisk betalte beløb efter fradrag stadig være højere end EF-minimumsbeløbet, så niveauet tilskynder virksomhederne til at arbejde for en forbedring af miljøbeskyttelsen, og b) når lempelsen vedrører en national afgift, og der ikke findes en EF-afgift på området, skal modtagervirksomhederne ikke desto mindre betale en betydelig del af den nationale afgift. Alternativt skal der ifølge EF-miljørammebestemmelserne anvendes andre foranstaltninger (fx frivillige aftaler). Dette er imidlertid ikke tilfældet her. |
| --- | --- |

(70)

Ifølge punkt 51.1, litra b), kan beslutninger om fritagelse med en varighed på ti år uden degressivitet være berettigede i to tilfælde, og der nævnes to yderligere betingelser, som skal være opfyldt: a) Når lempelsen vedrører en EF-afgift, skal det af virksomhederne faktisk betalte beløb efter fradrag stadig være højere end EF-minimumsbeløbet, så niveauet tilskynder virksomhederne til at arbejde for en forbedring af miljøbeskyttelsen, og b) når lempelsen vedrører en national afgift, og der ikke findes en EF-afgift på området, skal modtagervirksomhederne ikke desto mindre betale en betydelig del af den nationale afgift. Alternativt skal der ifølge EF-miljørammebestemmelserne anvendes andre foranstaltninger (fx frivillige aftaler). Dette er imidlertid ikke tilfældet her.

| (71) | For de tre produkter, nemlig brændselsolie, naturgas og LPG, lå den oprindelige afgift før afgiftsforhøjelsen i 1999 over EF-minimumsbeløbet: | For brændselsolie var EF-minimumsbeløbet på 18,00 EUR/1 000 l (16) for 2001-2003 og 21,00 EUR/1 000 l (17) for 2004-2006. Det lå dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 40,90 EUR/1 000 l. |
| --- | --- | --- |

(71)

For de tre produkter, nemlig brændselsolie, naturgas og LPG, lå den oprindelige afgift før afgiftsforhøjelsen i 1999 over EF-minimumsbeløbet:

For brændselsolie var EF-minimumsbeløbet på 18,00 EUR/1 000 l (16) for 2001-2003 og 21,00 EUR/1 000 l (17) for 2004-2006. Det lå dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 40,90 EUR/1 000 l.

| | For naturgas lå EF-minimumsbeløbet på 0,54 EUR/MWh for 2004-2006. Det lå dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 1,87 EUR/MWh. |
| --- | --- |

For naturgas lå EF-minimumsbeløbet på 0,54 EUR/MWh for 2004-2006. Det lå dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 1,87 EUR/MWh.

| | For LPG lå EF-minimumsbeløbet på 0,00 EUR/1 000 kg. Det lå dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 25,56 EUR/1 000 kg. |
| --- | --- |

For LPG lå EF-minimumsbeløbet på 0,00 EUR/1 000 kg. Det lå dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 25,56 EUR/1 000 kg.

| (72) | For de varmeoverføringsmidler, der ikke var pålagt en EF-minimumsafgift i 2001-2003, skulle modtagervirksomhederne ifølge punkt 51.1, litra b), andet led, i EF-miljørammebestemmelserne fra 2001 betale en betydelig del af den nationale afgift. Grunden hertil er, at de skal have et incitament til at forbedre deres miljøadfærd. Ifølge Kommissionens praksis er det blevet klart, at generelt 20 % eller den EF-minimumsafgift, der gælder for energianvendelser, der falder inden for de respektive direktivers anvendelsesområde, kan anses for en betydelig del. |
| --- | --- |

(72)

For de varmeoverføringsmidler, der ikke var pålagt en EF-minimumsafgift i 2001-2003, skulle modtagervirksomhederne ifølge punkt 51.1, litra b), andet led, i EF-miljørammebestemmelserne fra 2001 betale en betydelig del af den nationale afgift. Grunden hertil er, at de skal have et incitament til at forbedre deres miljøadfærd. Ifølge Kommissionens praksis er det blevet klart, at generelt 20 % eller den EF-minimumsafgift, der gælder for energianvendelser, der falder inden for de respektive direktivers anvendelsesområde, kan anses for en betydelig del.

| (73) | Selv om man tager hensyn til den højeste gældende afgiftssats for det pågældende tidsrum, nemlig 5,50 EUR/MWh i 2003, ligger 20 %-grænsen på 1,10 EUR/MWh og dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 1,87 EUR/MWh. |
| --- | --- |

(73)

Selv om man tager hensyn til den højeste gældende afgiftssats for det pågældende tidsrum, nemlig 5,50 EUR/MWh i 2003, ligger 20 %-grænsen på 1,10 EUR/MWh og dermed under det oprindelige afgiftsniveau på 1,87 EUR/MWh.

| (74) | Derfor når Kommissionen frem til den konklusion, at betingelserne i punkt 51.1, litra b), er opfyldt, for så vidt afgiftslempelserne ikke overstiger de oprindelige afgiftsniveauer før forhøjelsen i 1999. |
| --- | --- |

(74)

Derfor når Kommissionen frem til den konklusion, at betingelserne i punkt 51.1, litra b), er opfyldt, for så vidt afgiftslempelserne ikke overstiger de oprindelige afgiftsniveauer før forhøjelsen i 1999.

| (75) | Hvad angår brændselsolie, betragter Kommissionen den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 40,90 EUR/1 000 l) som uforenelig med fællesmarkedet, og den del af afgiftslempelsen, der ikke overstiger det oprindelige afgiftsniveau (lempelsen fra 61,35 EUR/1 000 l til 40,90 EUR/1 000 l) som forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(75)

Hvad angår brændselsolie, betragter Kommissionen den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 40,90 EUR/1 000 l) som uforenelig med fællesmarkedet, og den del af afgiftslempelsen, der ikke overstiger det oprindelige afgiftsniveau (lempelsen fra 61,35 EUR/1 000 l til 40,90 EUR/1 000 l) som forenelig med fællesmarkedet.

| (76) | Hvad angår naturgas, betragter Kommissionen den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 1,87 EUR/MWh) som uforenelig med fællesmarkedet, og den del af afgiftslempelsen, der ikke overstiger det oprindelige afgiftsniveau (lempelsen fra 3,476 EUR/MWh i 2001 og 2002 og fra 5,50 EUR/MWh i 2003-2006 til 1,87 EUR/MWh) som forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(76)

Hvad angår naturgas, betragter Kommissionen den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 1,87 EUR/MWh) som uforenelig med fællesmarkedet, og den del af afgiftslempelsen, der ikke overstiger det oprindelige afgiftsniveau (lempelsen fra 3,476 EUR/MWh i 2001 og 2002 og fra 5,50 EUR/MWh i 2003-2006 til 1,87 EUR/MWh) som forenelig med fællesmarkedet.

| (77) | Hvad angår LPG, betragter Kommissionen den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 25,56 EUR/1 000 kg) som uforenelig med fællesmarkedet, og den del af afgiftslempelsen, der ikke overstiger det oprindelige afgiftsniveau (lempelsen fra 38,34 EUR/1 000 kg i 2001 og 2002 og fra 60,60 EUR/1 000 kg i 2003-2006) som forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(77)

Hvad angår LPG, betragter Kommissionen den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau (nemlig 25,56 EUR/1 000 kg) som uforenelig med fællesmarkedet, og den del af afgiftslempelsen, der ikke overstiger det oprindelige afgiftsniveau (lempelsen fra 38,34 EUR/1 000 kg i 2001 og 2002 og fra 60,60 EUR/1 000 kg i 2003-2006) som forenelig med fællesmarkedet.

| (78) | Kommissionen fastslår, at støtten i 2001-2004 blev ydet i strid med EF-traktatens artikel 93, stk. 2, (nu artikel 88, stk. 2), uden at den blev anmeldt rettidigt til Kommissionen, og uden at Tyskland afventede Kommissionens beslutning. |
| --- | --- |

(78)

Kommissionen fastslår, at støtten i 2001-2004 blev ydet i strid med EF-traktatens artikel 93, stk. 2, (nu artikel 88, stk. 2), uden at den blev anmeldt rettidigt til Kommissionen, og uden at Tyskland afventede Kommissionens beslutning.

| (79) | Tyskland anfører, at Kommissionen allerede havde kendskab til støtten den 29. august 2001, men at Kommissionen først indledte undersøgelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, den 22. oktober 2005. Den foreliggende beslutning hævdes at være blevet truffet for sent og skulle ifølge artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 ikke være i overensstemmelse med principperne for korrekt forvaltning. Tyskland indvender derfor, at Kommissionen ikke længere er beføjet til at fastslå, at støtten er uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(79)

Tyskland anfører, at Kommissionen allerede havde kendskab til støtten den 29. august 2001, men at Kommissionen først indledte undersøgelsesproceduren i henhold til EF-traktatens artikel 88, stk. 2, den 22. oktober 2005. Den foreliggende beslutning hævdes at være blevet truffet for sent og skulle ifølge artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 ikke være i overensstemmelse med principperne for korrekt forvaltning. Tyskland indvender derfor, at Kommissionen ikke længere er beføjet til at fastslå, at støtten er uforenelig med fællesmarkedet.

| (80) | Ulovlig støtte er dog ikke omfattet af de korte undersøgelsesfrister, der er nævnt i artikel 4 i forordning (EF) nr. 659/1999. Principperne for korrekt forvaltning gælder dog fortsat. Kommissionen understreger dog, at den i sin beslutning rettet til Tyskland, K(2002) 441 endelig af 13. februar 2002, forbeholdt sig ret til at indlede en undersøgelse af støtten. |
| --- | --- |

(80)

Ulovlig støtte er dog ikke omfattet af de korte undersøgelsesfrister, der er nævnt i artikel 4 i forordning (EF) nr. 659/1999. Principperne for korrekt forvaltning gælder dog fortsat. Kommissionen understreger dog, at den i sin beslutning rettet til Tyskland, K(2002) 441 endelig af 13. februar 2002, forbeholdt sig ret til at indlede en undersøgelse af støtten.

| (81) | Fra det tidspunkt, Tyskland anfører (29. august 2001), til den officielle undersøgelsesprocedure blev indledt (20. oktober 2005), sendte Kommissionen mindst tre anmodninger om oplysninger til Tyskland og afholdt et møde med repræsentanter for Tyskland. Det var også først i den periode, at Kommissionen fik kendskab til de to forlængelser af afgiftsgodtgørelsen med hver to år. I samme periode sendte Tyskland ikke mindre end fem meddelelser med yderligere oplysninger til Kommissionen. Alene det forhold, at Tyskland sendte Kommissionen fem meddelelser i den nævnte periode, vidner om, at oplysningerne heller ikke ifølge Tysklands opfattelse var fuldstændige nok til, at Kommissionen kunne træffe en beslutning i det foreliggende tilfælde. Henvisningen til RSV-dommen ændrer heller ikke ved det forhold. Den sag, der ligger til grund for dommen, ser anderledes ud. Der havde Kommissionen ikke blot allerede indgående kendskab til støtten, hvilket ikke er tilfældet her, men den havde også allerede truffet en beslutning om basisforanstaltningen. Heller ikke selv om der tages hensyn til Domstolens retspraksis på området, kan der altså være tale om passivitet fra Kommissionens side. Artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 er ikke blevet overtrådt. |
| --- | --- |

(81)

Fra det tidspunkt, Tyskland anfører (29. august 2001), til den officielle undersøgelsesprocedure blev indledt (20. oktober 2005), sendte Kommissionen mindst tre anmodninger om oplysninger til Tyskland og afholdt et møde med repræsentanter for Tyskland. Det var også først i den periode, at Kommissionen fik kendskab til de to forlængelser af afgiftsgodtgørelsen med hver to år. I samme periode sendte Tyskland ikke mindre end fem meddelelser med yderligere oplysninger til Kommissionen. Alene det forhold, at Tyskland sendte Kommissionen fem meddelelser i den nævnte periode, vidner om, at oplysningerne heller ikke ifølge Tysklands opfattelse var fuldstændige nok til, at Kommissionen kunne træffe en beslutning i det foreliggende tilfælde. Henvisningen til RSV-dommen ændrer heller ikke ved det forhold. Den sag, der ligger til grund for dommen, ser anderledes ud. Der havde Kommissionen ikke blot allerede indgående kendskab til støtten, hvilket ikke er tilfældet her, men den havde også allerede truffet en beslutning om basisforanstaltningen. Heller ikke selv om der tages hensyn til Domstolens retspraksis på området, kan der altså være tale om passivitet fra Kommissionens side. Artikel 10, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 er ikke blevet overtrådt.

| (82) | Hvad angår den anmeldte del af støtten (ex N 189/05), har hverken Tyskland eller nogen af de interesserede parter specifikt påberåbt sig overtrædelser af undersøgelsesfristerne i artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 659/1999. Desuden har Tyskland ikke anvendt proceduren i artikel 5, stk. 3, i nævnte forordning. |
| --- | --- |

(82)

Hvad angår den anmeldte del af støtten (ex N 189/05), har hverken Tyskland eller nogen af de interesserede parter specifikt påberåbt sig overtrædelser af undersøgelsesfristerne i artikel 4, stk. 5, i forordning (EF) nr. 659/1999. Desuden har Tyskland ikke anvendt proceduren i artikel 5, stk. 3, i nævnte forordning.

| (83) | Derfor holder de argumenter, Tyskland har fremført med hensyn til den konkrete anvendelse af forordning (EF) nr. 659/1999, ikke. |
| --- | --- |

(83)

Derfor holder de argumenter, Tyskland har fremført med hensyn til den konkrete anvendelse af forordning (EF) nr. 659/1999, ikke.

| (84) | Kommissionen gør opmærksom på, at ulovlig støtte, der er ydet som led i den foreliggende forordning, og som må betragtes som uforenelig med fællesmarkedet, skal kræves tilbagebetalt, jf. artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (18) (nu artikel 88). |
| --- | --- |

(84)

Kommissionen gør opmærksom på, at ulovlig støtte, der er ydet som led i den foreliggende forordning, og som må betragtes som uforenelig med fællesmarkedet, skal kræves tilbagebetalt, jf. artikel 14, stk. 1, i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (18) (nu artikel 88).

| (85) | Ifølge artikel 14, stk. 1, »kræver Kommissionen ikke tilbagebetaling af støtten, hvis det vil være i modstrid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen«. Kommissionen er forpligtet til på eget initiativ at tage hensyn til usædvanlige omstændigheder, der retfærdiggør dette (19). |
| --- | --- |

(85)

Ifølge artikel 14, stk. 1, »kræver Kommissionen ikke tilbagebetaling af støtten, hvis det vil være i modstrid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen«. Kommissionen er forpligtet til på eget initiativ at tage hensyn til usædvanlige omstændigheder, der retfærdiggør dette (19).

| (86) | Det skal undersøges, om et generelt princip i EF-retten, fx princippet om berettiget forventning eller retssikkerhedsprincippet, kan anvendes for at udelukke, at støtte, der er ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet, kræves tilbage fra modtagerne. |
| --- | --- |

(86)

Det skal undersøges, om et generelt princip i EF-retten, fx princippet om berettiget forventning eller retssikkerhedsprincippet, kan anvendes for at udelukke, at støtte, der er ulovlig og uforenelig med fællesmarkedet, kræves tilbage fra modtagerne.

| (87) | Princippet om berettiget forventning er et generelt princip, der er forankret i EF-retten. Før sådanne berettigede forventninger kan opstå, skal Kommissionen have bekræftet en bestemt foranstaltnings lovlighed. Derfor skal der have foreligget en handling eller adfærd fra EF-administrationens side, som kan give anledning til en berettiget forventning (20). |
| --- | --- |

(87)

Princippet om berettiget forventning er et generelt princip, der er forankret i EF-retten. Før sådanne berettigede forventninger kan opstå, skal Kommissionen have bekræftet en bestemt foranstaltnings lovlighed. Derfor skal der have foreligget en handling eller adfærd fra EF-administrationens side, som kan give anledning til en berettiget forventning (20).

| (88) | Ifølge fast retspraksis krænkes retssikkerhedsprincippet, når usikre og uklare omstændigheder skaber en ikke entydig retlig situation, som Kommissionen skulle have afklaret, før den traf foranstaltning til at kræve tilbagebetaling (21). |
| --- | --- |

(88)

Ifølge fast retspraksis krænkes retssikkerhedsprincippet, når usikre og uklare omstændigheder skaber en ikke entydig retlig situation, som Kommissionen skulle have afklaret, før den traf foranstaltning til at kræve tilbagebetaling (21).

| (89) | Tyskland har ikke specifikt forklaret, hvorfor kravet om tilbagebetaling ikke skulle være foreneligt med en korrekt forvaltning. Støtte, der er ulovlig, og som må betragtes som uforenelig, skal i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999 principielt kræves tilbagebetalt. |
| --- | --- |

(89)

Tyskland har ikke specifikt forklaret, hvorfor kravet om tilbagebetaling ikke skulle være foreneligt med en korrekt forvaltning. Støtte, der er ulovlig, og som må betragtes som uforenelig, skal i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999 principielt kræves tilbagebetalt.

| (90) | Den eneste undtagelse er tilfælde, hvor kravet om tilbagebetaling ville stride mod et generelt princip i EF-retten. Dette ser ikke ud til at være tilfældet. Især kunne Tyskland hverken påberåbe sig, at dets forventning var berettiget eller skulle beskyttes. Forventningen var ikke berettiget, fordi støtten ikke var blevet anmeldt. Tyskland kunne derfor ikke nære lid til, at støtten kunne bestå. Dette gælder så meget mere, som Kommissionen ydermere ved brev af 13. februar 2002 gjorde Tyskland opmærksom på en eventuel kontrol af støtten. En forudseende og påpasselig erhvervsdrivende kunne og skulle ifølge Domstolens faste retspraksis have spurgt Tyskland om, hvorvidt støtten var blevet anmeldt, og ville dermed have fået kendskab til risikoen for et eventuelt krav om tilbagebetaling (22). Har den erhvervsdrivende bevidst eller uagtsomt undladt at gøre dette, er vedkommendes forventning ikke berettiget til beskyttelse. |
| --- | --- |

(90)

Den eneste undtagelse er tilfælde, hvor kravet om tilbagebetaling ville stride mod et generelt princip i EF-retten. Dette ser ikke ud til at være tilfældet. Især kunne Tyskland hverken påberåbe sig, at dets forventning var berettiget eller skulle beskyttes. Forventningen var ikke berettiget, fordi støtten ikke var blevet anmeldt. Tyskland kunne derfor ikke nære lid til, at støtten kunne bestå. Dette gælder så meget mere, som Kommissionen ydermere ved brev af 13. februar 2002 gjorde Tyskland opmærksom på en eventuel kontrol af støtten. En forudseende og påpasselig erhvervsdrivende kunne og skulle ifølge Domstolens faste retspraksis have spurgt Tyskland om, hvorvidt støtten var blevet anmeldt, og ville dermed have fået kendskab til risikoen for et eventuelt krav om tilbagebetaling (22). Har den erhvervsdrivende bevidst eller uagtsomt undladt at gøre dette, er vedkommendes forventning ikke berettiget til beskyttelse.

| (91) | Hvad angår Tysklands indvending om, at mundtlige udtalelser fra Kommissionens tjenestemænd havde givet det indtryk, at støtten var forenelig med fællesmarkedet, gør Kommissionen opmærksom på, at det kun er den, der under kollegiets ansvar har beføjelse til at træffe sådanne beslutninger. I øvrigt findes der ikke noget kommissionsdokument, hvoraf det kan sluttes, at den foreliggende støtte er forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(91)

Hvad angår Tysklands indvending om, at mundtlige udtalelser fra Kommissionens tjenestemænd havde givet det indtryk, at støtten var forenelig med fællesmarkedet, gør Kommissionen opmærksom på, at det kun er den, der under kollegiets ansvar har beføjelse til at træffe sådanne beslutninger. I øvrigt findes der ikke noget kommissionsdokument, hvoraf det kan sluttes, at den foreliggende støtte er forenelig med fællesmarkedet.

| (92) | Hvad angår indvendingen om, at et eventuelt krav om tilbagebetaling ville udsætte et større antal virksomheder for insolvens, gør Kommissionen opmærksom på, at det er nødvendigt, at en del af støtten kræves tilbagebetalt for at genetablere situationen før støtten, dvs. uden konkurrenceforvridning. Hvis det betyder, at enkelte virksomheder ikke kan overleve, skyldes det kun konkurrence på markedsvilkår. |
| --- | --- |

(92)

Hvad angår indvendingen om, at et eventuelt krav om tilbagebetaling ville udsætte et større antal virksomheder for insolvens, gør Kommissionen opmærksom på, at det er nødvendigt, at en del af støtten kræves tilbagebetalt for at genetablere situationen før støtten, dvs. uden konkurrenceforvridning. Hvis det betyder, at enkelte virksomheder ikke kan overleve, skyldes det kun konkurrence på markedsvilkår.

| (93) | Det fremgår af overvejelserne i denne beslutning, at der ikke kan ses bort fra at kræve den pågældende støtte tilbagebetalt af retssikkerhedshensyn. |
| --- | --- |

(93)

Det fremgår af overvejelserne i denne beslutning, at der ikke kan ses bort fra at kræve den pågældende støtte tilbagebetalt af retssikkerhedshensyn.

| (94) | Derfor skal de ydede afgiftsgodtgørelser i princippet kræves tilbagebetalt i det omfang, de er uforenelige med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(94)

Derfor skal de ydede afgiftsgodtgørelser i princippet kræves tilbagebetalt i det omfang, de er uforenelige med fællesmarkedet.

| (95) | Beslutningen vedrører den foreliggende afgiftsgodtgørelse og skal ligesom inddrivelsen af støtten i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 gennemføres straks. |
| --- | --- |

(95)

Beslutningen vedrører den foreliggende afgiftsgodtgørelse og skal ligesom inddrivelsen af støtten i henhold til artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 gennemføres straks.

| (96) | Ifølge artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 fastsætter Kommissionen i negative beslutninger om ulovlig støtte, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren. Tyskland skal derfor træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve den uforenelige støtte tilbagebetalt fra modtagerne. Tyskland skal opfordre modtagerne til at tilbagebetale støtten senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning. Støtten skal tilbagebetales med renter, der beregnes i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999. |
| --- | --- |

(96)

Ifølge artikel 14, stk. 1, i forordning (EF) nr. 659/1999 fastsætter Kommissionen i negative beslutninger om ulovlig støtte, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren. Tyskland skal derfor træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve den uforenelige støtte tilbagebetalt fra modtagerne. Tyskland skal opfordre modtagerne til at tilbagebetale støtten senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning. Støtten skal tilbagebetales med renter, der beregnes i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999.

| (97) | Dog er al støtte, der er ydet i henhold til denne støtteordning, og som på det tidspunkt, den blev ydet, opfyldte betingelserne i de kommissionsforordninger, der var vedtaget i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 994/98, eller i andre godkendte støtteordninger, forenelig med fællesmarkedet i forhold til den tilladte intensitet. |
| --- | --- |

(97)

Dog er al støtte, der er ydet i henhold til denne støtteordning, og som på det tidspunkt, den blev ydet, opfyldte betingelserne i de kommissionsforordninger, der var vedtaget i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 994/98, eller i andre godkendte støtteordninger, forenelig med fællesmarkedet i forhold til den tilladte intensitet.

| (98) | I øvrigt har Kommissionens erfaring vist, at meget små støttebeløb på visse betingelser ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(98)

I øvrigt har Kommissionens erfaring vist, at meget små støttebeløb på visse betingelser ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

| (99) | Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 (23) påvirker en støtte, der ikke overstiger 3 000 EUR pr. modtager i en treårig periode (dette beløb indbefatter »de minimis«-støtte til en virksomhed) ikke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer ikke eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og falder derfor ikke ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(99)

Ifølge Kommissionens forordning (EF) nr. 1860/2004 (23) påvirker en støtte, der ikke overstiger 3 000 EUR pr. modtager i en treårig periode (dette beløb indbefatter »de minimis«-støtte til en virksomhed) ikke samhandelen mellem medlemsstaterne og fordrejer ikke eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og falder derfor ikke ind under EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

| (100) | Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1860/2004 gælder det samme for støtte, som er bevilget før forordningens ikrafttrædelse, hvis støtten opfylder alle betingelserne i artikel 1 og 3. |
| --- | --- |

(100)

Ifølge artikel 5 i forordning (EF) nr. 1860/2004 gælder det samme for støtte, som er bevilget før forordningens ikrafttrædelse, hvis støtten opfylder alle betingelserne i artikel 1 og 3.

| (101) | Den 1. januar 2008 blev forordning (EF) nr. 1860/2004 afløst af Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter (24), der forhøjer de minimis-støtten pr. modtager til 7 500 EUR over en periode på tre regnskabsår uanset støttens form og indhold inden for et loft pr. medlemsstat svarende til 0,6 % af den årlige produktion. |
| --- | --- |

(101)

Den 1. januar 2008 blev forordning (EF) nr. 1860/2004 afløst af Kommissionens forordning (EF) nr. 1535/2007 af 20. december 2007 om anvendelse af EF-traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte til produktion af landbrugsprodukter (24), der forhøjer de minimis-støtten pr. modtager til 7 500 EUR over en periode på tre regnskabsår uanset støttens form og indhold inden for et loft pr. medlemsstat svarende til 0,6 % af den årlige produktion.

| (102) | Ifølge samme forordnings artikel 6, stk. 1, »finder forordningen anvendelse på støtte, som før den 1. januar 2008 er ydet til virksomheder i landbrugsproduktionssektoren, hvis støtten opfylder alle betingelser i artikel 1 til 4, med undtagelse af kravet om den udtrykkelige henvisning til denne forordning, jf. artikel 4, stk. 1, første afsnit«. |
| --- | --- |

(102)

Ifølge samme forordnings artikel 6, stk. 1, »finder forordningen anvendelse på støtte, som før den 1. januar 2008 er ydet til virksomheder i landbrugsproduktionssektoren, hvis støtten opfylder alle betingelser i artikel 1 til 4, med undtagelse af kravet om den udtrykkelige henvisning til denne forordning, jf. artikel 4, stk. 1, første afsnit«.

| (103) | Ifølge samme forordnings artikel 6, stk. 2, »anses de minimis-støtte, der er ydet mellem den 1. januar 2005 og seks måneder efter nærværende forordnings ikrafttræden, og som opfylder betingelserne i forordning (EF) nr. 1860/2004 for landbrugsproduktionssektoren, indtil nærværende forordning træder i kraft, ikke for at opfylde alle kriterier i traktatens artikel 87, stk. 1, og er derfor fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3«. |
| --- | --- |

(103)

Ifølge samme forordnings artikel 6, stk. 2, »anses de minimis-støtte, der er ydet mellem den 1. januar 2005 og seks måneder efter nærværende forordnings ikrafttræden, og som opfylder betingelserne i forordning (EF) nr. 1860/2004 for landbrugsproduktionssektoren, indtil nærværende forordning træder i kraft, ikke for at opfylde alle kriterier i traktatens artikel 87, stk. 1, og er derfor fritaget for anmeldelsespligten i traktatens artikel 88, stk. 3«.

| (104) | På den baggrund betragter Kommissionen ikke en afgiftslempelse på højst 3 000 EUR som statsstøtte, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1860/2004 var opfyldt på bevillingstidspunktet, og ikke en afgiftslempelse på højst 7 500 EUR som statsstøtte, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1535/2007 var opfyldt på bevillingstidspunktet. |
| --- | --- |

(104)

På den baggrund betragter Kommissionen ikke en afgiftslempelse på højst 3 000 EUR som statsstøtte, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1860/2004 var opfyldt på bevillingstidspunktet, og ikke en afgiftslempelse på højst 7 500 EUR som statsstøtte, hvis bestemmelserne i forordning (EF) nr. 1535/2007 var opfyldt på bevillingstidspunktet.

VI.   KONKLUSIONER

| (105) | Den statsstøtte, som Tyskland ulovligt, i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, har indført til landbrugs- og skovbrugsvirksomheder til opvarmning af væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion i henhold til lov om ændring af mineralolieafgiftsloven og lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen, eller har i sinde at yde i henhold til direktivgennemførelsesloven, er uforenelig med fællesmarkedet, jf. betragtning 75-77 i denne beslutning, og skal, hvis den er ydet, kræves tilbagebetalt for den pågældende periode. |
| --- | --- |

(105)

Den statsstøtte, som Tyskland ulovligt, i strid med EF-traktatens artikel 88, stk. 3, har indført til landbrugs- og skovbrugsvirksomheder til opvarmning af væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion i henhold til lov om ændring af mineralolieafgiftsloven og lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen, eller har i sinde at yde i henhold til direktivgennemførelsesloven, er uforenelig med fællesmarkedet, jf. betragtning 75-77 i denne beslutning, og skal, hvis den er ydet, kræves tilbagebetalt for den pågældende periode.

| (106) | Derudover er den statsstøtte, som Tyskland i henhold til lov om ændring af mineralolieafgiftsloven og lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen har ydet til landbrugs- og skovbrugsvirksomheder til opvarmning af væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion eller agter at yde i henhold til direktivgennemførelsesloven, forenelig med fællesmarkedet — |
| --- | --- |

(106)

Derudover er den statsstøtte, som Tyskland i henhold til lov om ændring af mineralolieafgiftsloven og lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen har ydet til landbrugs- og skovbrugsvirksomheder til opvarmning af væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion eller agter at yde i henhold til direktivgennemførelsesloven, forenelig med fællesmarkedet —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtteordning, som Tyskland har anvendt eller planlægger at anvende over for landbrugs- og skovbrugsvirksomheder til opvarmning af væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion i henhold til lov om ændring af mineralolieafgiftsloven og lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen og direktivgennemførelsesloven, er, hvad angår den del af afgiftslempelsen, der overstiger det oprindelige afgiftsniveau på 40,90 EUR/1 000 l for brændselsolie, på 1,87 EUR/MWh for naturgas og på 25,56 EUR/1 000 kg for LPG, uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Derudover er den statsstøtte, som Tyskland i henhold til lov om ændring af mineralolieafgiftsloven, lov om fortsættelse af miljøafgiftsreformen og direktivgennemførelsesloven har anvendt eller planlægger at anvende over for landbrugs- og skovbrugsvirksomheder til opvarmning af væksthuse eller lukkede dyrkningsrum til planteproduktion, forenelig med fællesmarkedet.

Artikel 3

Tyskland opfordres til at ophæve den støtteordning, der er nævnt i artikel 1.

Artikel 4

1.   Tyskland træffer alle nødvendige foranstaltninger til at kræve den støtte, der er nævnt i artikel 1, tilbagebetalt fra modtagerne.

2.   Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, den blev stillet til rådighed for modtagerne, indtil den er blevet tilbagebetalt.

Renterne beregnes på grundlag af kapitel V i forordning (EF) nr. 794/2004.

3.   Tyskland indstiller fra tidspunktet for meddelelsen af denne beslutning alle udestående betalinger af den støtte, der er nævnt i artikel 1.

4.   Inddrivelsen skal ske uophørligt og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt.

5.   Tyskland gennemfører denne beslutning inden for fire måneder fra meddelelsestidspunktet.

Artikel 5

1.   Tyskland holder Kommissionen underrettet om forløbet af de nationale procedurer til gennemførelse af denne beslutning, indtil de er afsluttet.

2.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning sender Tyskland følgende oplysninger til Kommissionen:

| a) | listen over de støttemodtagere, der har modtaget støtte i henhold til den støtteordning, der er nævnt i artikel 1, og den samlede støtte, som hver enkelt af dem har modtaget i henhold til ordningen |
| --- | --- |

a)

listen over de støttemodtagere, der har modtaget støtte i henhold til den støtteordning, der er nævnt i artikel 1, og den samlede støtte, som hver enkelt af dem har modtaget i henhold til ordningen

| b) | det samlede beløb (hovedstol og renter), som hver enkelt støttemodtager skal tilbagebetale |
| --- | --- |

b)

det samlede beløb (hovedstol og renter), som hver enkelt støttemodtager skal tilbagebetale

| c) | en udførlig beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen |
| --- | --- |

c)

en udførlig beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen

| d) | dokumentation for, at støttemodtagerne har fået påbud om at tilbagebetale støtten. |
| --- | --- |

d)

dokumentation for, at støttemodtagerne har fået påbud om at tilbagebetale støtten.

3.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning forelægger Tyskland på begæring af Kommissionen en redegørelse for, hvilke foranstaltninger der er planlagt eller allerede vedtaget for at efterkomme denne beslutning. Denne redegørelse skal også indeholde nærmere oplysninger om den støtte og de renter, som modtagerne allerede har tilbagebetalt.

Artikel 6

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Udfærdiget i Bruxelles, den 11. marts 2008.

På Kommissionens vegne

Mariann FISCHER BOEL

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT C 67 af 18.3.2006, s. 23.

1

(2)  Se fodnote 1.

2

(3)  EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3.

3

(4)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

4

(5)  Sag 223/85, Rijn-Schelde-Verolme (RSV) Maschinefabriken en Scheepswerven NV mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4617.

5

(6)  EFT L 297 af 21.11.1996, s. 1.

6

(7)  Sag C-39/94, SFEI m.fl., Sml.1996 I, s. 3547, præmis 60.

7

(8)  Sag C-301/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 307, præmis 41.

8

(9)  Når en finansiel støtte, som ydes af en stat, styrker en virksomheds position i forhold til andre virksomheder, som den konkurrerer med i samhandelen inden for Fællesskabet, må det ifølge EF-domstolens retspraksis antages, at denne samhandel påvirkes af støtten (sag C-730/79, Sml. 1980, s. 2671, præmis 11 og 12).

9

(10)  Jf. følgende statistiske oplysniner (Kilde: Eurostat).

10

(11)  Sag 173/73, Italien mod Kommissionen, Sml. 1974, s. 709, præmis 36-40.

11

(12)  EUT C 28 af 1.2.2000, s. 2. Berigtiget i EFT C 232 af 12.8.2000, s. 17.

12

(13)  Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (EFT C 119 af 22.5.2002, s. 22).

13

(14)  Sag T-184/97, BP Chemicals mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 3145, præmis 59 ff.

14

(15)  EUT C 319 af 27.12.2006, s. 1.

15

(16)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 5, stk. 3, i Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier.

16

(17)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 4, stk. 1, sammenholdt med tabel C i bilag I til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet.

17

(18)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

18

(19)  Sag 223/85, Rijn-Schelde-Verolme (RSV) Maschinefabriken en Scheepswerven NV mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 4617.

19

(20)  Sag C-265/85, Van den Bergh en Jurgens mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 1155, præmis 44, sag C-152-88, Sofrimport mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 2477, præmis 26, sag T-290/97, Mehibas Dordtselaan mod Kommissionen, Sml. 2000 II, s. 15, præmis 59, og sag T-223/00, Kyowa Hakko Kogyo mod Kommissionen, Sml 2003 II, s. 2553, præmis 51.

20

(21)  Sag T-308/00, Salzgitter AG mod Kommissionen, endnu ikke offentliggjort i Sml., præmis 180.

21

(22)  Deufil GmbH & Co. KG mod Kommissionen, Sml. 1987, s. 901.

22

(23)  EUT L 325 af 28.10.2004, s. 4.

23

(24)  EUT L 337 af 21.12.2007, s. 35.

24

---

BILAG I

BESKATNING AF ENERGIPRODUKTER

Brændselsolie

| År | Normalafgiftssats | Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 1.2, sammenholdt med stk. 4 i mineralolieafgiftsloven

  fra 1. august 2006: § 54, stk. 2, nr. 1, sammenholdt med stk. 3 i energiafgiftsloven | Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 1.4, i mineralolieafgiftsloven

  fra 1. august 2006: § 58, stk. 2, nr. 1, i energiafgiftsloven
  C 39/2005 | Nettoafgift | EU-minimumsafgiftssats |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | EUR/1 000 l |
| indtil 31.3.1999 | 40,90 (1) | | | | |
| fra 1.4.1999 | 61,35 (2) | | | | |
| 2000 | 61,35 (2) | | | | |
| 2001 | 61,35 (2) | 16,36 | 40,90 | 4,09 (3) | 18,00 (5) |
| 2002 | 61,35 | 16,36 | 40,90 | 4,09 (3) | 18,00 (5) |
| 2003 | 61,35 | 8,18 | 40,90 | 12,27 (4) | 18,00 (5) |
| 2004 | 61,35 | 8,18 | 40,90 | 12,27 (4) | 21,00 (6) |
| 2005 | 61,35 | 8,18 | 40,90 | 12,27 (4) | 21,00 (6) |
| 2006 | 61,35 | 8,18 | 40,90 | 12,27 (4) | 21,00 (6) |

År

Normalafgiftssats

Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 1.2, sammenholdt med stk. 4 i mineralolieafgiftsloven

fra 1. august 2006: § 54, stk. 2, nr. 1, sammenholdt med stk. 3 i energiafgiftsloven

Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 1.4, i mineralolieafgiftsloven

fra 1. august 2006: § 58, stk. 2, nr. 1, i energiafgiftsloven

C 39/2005

Nettoafgift

EU-minimumsafgiftssats

EUR/1 000 l

indtil 31.3.1999

40,90 (1)

fra 1.4.1999

61,35 (2)

2000

61,35 (2)

2001

61,35 (2)

16,36

40,90

4,09 (3)

18,00 (5)

2002

61,35

16,36

40,90

4,09 (3)

18,00 (5)

2003

61,35

8,18

40,90

12,27 (4)

18,00 (5)

2004

61,35

8,18

40,90

12,27 (4)

21,00 (6)

2005

61,35

8,18

40,90

12,27 (4)

21,00 (6)

2006

61,35

8,18

40,90

12,27 (4)

21,00 (6)

Naturgas

| År | Normalafgiftssats | Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 3.2, sammenholdt med stk. 4 i mineralolieafgiftsloven

  fra 1. august 2006: s. § 54, stk. 2, nr. 2, sammenholdt med stk. 3 i energiafgiftsloven | Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 3.4, i mineralolieafgiftsloven

  fra 1. august 2006: § 58, stk. 2, nr. 2, i energiafgiftsloven
  C 39/2005 | Nettoafgift | EU-minimumsafgiftssats |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | EUR/MWh |
| indtil 31.3.1999 | 1,87 (7) | | | | |
| fra 1.4.1999 | 3,476 (8) | | | | |
| 2000 | 3,476 (8) | | | | |
| 2001 | 3,476 (8) | 1,308 | 1,84 (9) | 0,328 (10) | ikke harmoniseret |
| 2002 | 3,476 | 1,308 | 1,84 (9) | 0,328 (10) | ikke harmoniseret |
| 2003 | 5,50 | 1,464 | 3,00 | 1,036 (11) | ikke harmoniseret |
| 2004 | 5,50 | 1,464 | 3,00 | 1,036 (11) | 0,54 (12)
   (13) |
| 2005 | 5,50 | 1,464 | 3,00 | 1,036 (11) | 0,54 (12)
   (13) |
| 2006 | 5,50 | 1,464 | 3,00 | 1,036 (11) | 0,54 (12)
   (13) |

År

Normalafgiftssats

Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 3.2, sammenholdt med stk. 4 i mineralolieafgiftsloven

fra 1. august 2006: s. § 54, stk. 2, nr. 2, sammenholdt med stk. 3 i energiafgiftsloven

Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 3.4, i mineralolieafgiftsloven

fra 1. august 2006: § 58, stk. 2, nr. 2, i energiafgiftsloven

C 39/2005

Nettoafgift

EU-minimumsafgiftssats

EUR/MWh

indtil 31.3.1999

1,87 (7)

fra 1.4.1999

3,476 (8)

2000

3,476 (8)

2001

3,476 (8)

1,308

1,84 (9)

0,328 (10)

ikke harmoniseret

2002

3,476

1,308

1,84 (9)

0,328 (10)

ikke harmoniseret

2003

5,50

1,464

3,00

1,036 (11)

ikke harmoniseret

2004

5,50

1,464

3,00

1,036 (11)

0,54 (12)
   (13)

2005

5,50

1,464

3,00

1,036 (11)

0,54 (12)
   (13)

2006

5,50

1,464

3,00

1,036 (11)

0,54 (12)
   (13)

LPG

| År | Normalafgiftssats | Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 4.2, sammenholdt med stk. 4 i mineralolieafgiftsloven

  fra 1. august 2006: § 54, stk. 2, nr. 3, sammenholdt med stk. 3 i energiafgiftsloven | Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 4.4, i mineralolieafgiftsloven

  fra 1. august 2006: § 58, stk. 2, nr. 3, i energiafgiftsloven
  C 39/2005 | Nettoafgift | EU-minimumsafgiftssats |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| | EUR/1 000 kg |
| indtil 31.3.1999 | 25,56 (14) | | | | |
| fra 1.4.1999 | 38,34 (15) | | | | |
| 2000 | 38,34 (15) | | | | |
| 2001 | 38,34 (15) | 10,22 | 25,56 | 2,56 (16) | 0,00 (18) |
| 2002 | 38,34 | 10,22 | 25,56 | 2,56 (16) | 0,00 (18) |
| 2003 | 60,60 | 14,02 | 38,90 | 7,68 (17) | 0,00 (18) |
| 2004 | 60,60 | 14,02 | 38,90 | 7,68 (17) | 0,00 (19) |
| 2005 | 60,60 | 14,02 | 38,90 | 7,68 (17) | 0,00 (19) |
| 2006 | 60,60 | 14,02 | 38,90 | 7,68 (17) | 0,00 (19) |

År

Normalafgiftssats

Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 4.2, sammenholdt med stk. 4 i mineralolieafgiftsloven

fra 1. august 2006: § 54, stk. 2, nr. 3, sammenholdt med stk. 3 i energiafgiftsloven

Lempelse i.h.t. § 25, stk. 3a, første punktum, nr. 4.4, i mineralolieafgiftsloven

fra 1. august 2006: § 58, stk. 2, nr. 3, i energiafgiftsloven

C 39/2005

Nettoafgift

EU-minimumsafgiftssats

EUR/1 000 kg

indtil 31.3.1999

25,56 (14)

fra 1.4.1999

38,34 (15)

2000

38,34 (15)

2001

38,34 (15)

10,22

25,56

2,56 (16)

0,00 (18)

2002

38,34

10,22

25,56

2,56 (16)

0,00 (18)

2003

60,60

14,02

38,90

7,68 (17)

0,00 (18)

2004

60,60

14,02

38,90

7,68 (17)

0,00 (19)

2005

60,60

14,02

38,90

7,68 (17)

0,00 (19)

2006

60,60

14,02

38,90

7,68 (17)

0,00 (19)

---

(1)  Indtil 31.3.1999 var normalafgiftssatsen for brændselsolie 80,00 DM/1 000 l. Den angives for sammenlignelighedens skyld i euro (1 EUR = 1,95583 DM).

(2)  Fra 1.4.1999 var normalafgiftssatsen for brændselsolie 120,00 DM/1 000 l. Den angives for sammenlignelighedens skyld i euro (1 EUR = 1,95583 DM).

(3)  For overskuelighedens skyld er nettoafgiften anført uden hensyn til grundbeløbet (det faste fradrag) på 409 EUR, jf. § 25, stk. 4, i mineralolieafgiftsloven. Den individuelle nettoafgift er afhængig af forbruget.

(4)  For overskuelighedens skyld er nettoafgiften anført uden hensyn til grundbeløbet (det faste fradrag) på 205 EUR, jf. § 25, stk. 4, i mineralolieafgiftsloven (fra 1.8.2006: § 54, stk. 3, i energiafgiftsloven). Den individuelle nettoafgift er afhængig af forbruget.

(5)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 5, stk. 3, i Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier.

(6)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 4, stk. 1, sammenholdt med tabel C i bilag I til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet.

(7)  Indtil 31.3.1999 var normalafgiftssatsen for naturgas på 3,60 DM/MWh. Den angives for sammenlignelighedens skyld i euro (1 EUR = 1,95583 DM).

(8)  Fra 1.4.1999 til 31.12.2001 var normalafgiftssatsen for naturgas på 6,80 DM/MWh. Den angives for sammenlignelighedens skyld i euro (1 EUR = 1,95583 DM).

(9)  Afgiftslempelse ifølge § 25, stk. 3a, nr. 3.4, i mineralolieafgiftsloven af 1.8.2002 (BGBl I, s. 2778).

(10)  For overskuelighedens skyld er nettoafgiften anført uden hensyn til grundbeløbet (det faste fradrag) på 409 EUR, jf. § 25, stk. 4, i mineralolieafgiftsloven. Den individuelle nettoafgift er afhængig af forbruget.

(11)  For overskuelighedens skyld er nettoafgiften anført uden hensyn til grundbeløbet (det faste fradrag) på 205 EUR, jf. § 25, stk. 4, i mineralolieafgiftsloven. Den individuelle nettoafgift er afhængig af forbruget.

(12)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 4, stk. 1, sammenholdt med tabel C i bilag I til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet.

(13)  Omregnet til MWh (tabel C: 0,15/0,30 EUR/Gigajoule på grundlag af den kalorimetriske brændværdi).

(14)  Indtil 31.3.1999 var normalafgiftssatsen for LPG på 50,00 DM/1 000 kg. Den angives for sammenlignelighedens skyld i euro (1 EUR = 1,95583 DM).

(15)  Fra 1.4.1999 til 31.12.2001 var normalafgiftssatsen for LPG på 75,00 DM/1 000 kg. Den angives for sammenlignelighedens skyld i euro (1 EUR = 1,95583 DM).

(16)  For overskuelighedens skyld er nettoafgiften anført uden hensyn til grundbeløbet (det faste fradrag) på 409 EUR, jf. § 25, stk. 4, i mineralolieafgiftsloven. Den individuelle nettoafgift er afhængig af forbruget.

(17)  For overskuelighedens skyld er nettoafgiften anført uden hensyn til grundbeløbet (det faste fradrag) på 205 EUR, jf. § 25, stk. 4, i mineralolieafgiftsloven. Den individuelle nettoafgift er afhængig af forbruget.

(18)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 6, stk. 3, i Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier.

(19)  Minimumsafgiftssatsen ifølge artikel 4, stk. 1, sammenholdt med tabel C i bilag I til Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet.

---

BILAG II

Oplysninger om støtte, der er udbetalt, som skal kræves tilbagebetalt, og som er inddrevet

| Støttemodtager | Samlet støtte udbetalt i henhold til ordningen (1) | Samlet beløb, der skal kræves tilbagebetalt (1)

  (hovedstol) | Samlet beløb, der allerede er inddrevet (1) |
| --- | --- | --- | --- |
| Hovedstol | Renter |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |
| | | | | |

Støttemodtager

Samlet støtte udbetalt i henhold til ordningen (1)

Samlet beløb, der skal kræves tilbagebetalt (1)

(hovedstol)

Samlet beløb, der allerede er inddrevet (1)

Hovedstol

Renter

---

(1)

| (°) | National valuta i mio. |
| --- | --- |

(°)

National valuta i mio.

---

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/27 |
| --- | --- | --- | --- |

5.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/27

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 2. april 2008

om statsstøtte C 38/07 (ex NN 45/07) iværksat af Frankrig til fordel for Arbel Fauvet Rail SA

(meddelt under nummer K(2008) 1089)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2008/716/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (1), og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | Kommissionen blev ved en klage underrettet om visse støtteforanstaltninger iværksat af Frankrig til fordel for virksomheden Arbel Fauvet Rail (AFR). Ved henvendelser af 28. januar 2006, 25. oktober 2006, 30. januar 2007 og 6. juni 2007 fremlagde Frankrig yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen blev ved en klage underrettet om visse støtteforanstaltninger iværksat af Frankrig til fordel for virksomheden Arbel Fauvet Rail (AFR). Ved henvendelser af 28. januar 2006, 25. oktober 2006, 30. januar 2007 og 6. juni 2007 fremlagde Frankrig yderligere oplysninger.

| (2) | Ved brev af 12. september 2007 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den pågældende støtte. |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 12. september 2007 underrettede Kommissionen Frankrig om sin beslutning om at indlede proceduren efter traktatens artikel 88, stk. 2, vedrørende den pågældende støtte.

| (3) | Frankrig fremlagde kommentarer ved henvendelser af henholdsvis 12. oktober 2007 og 18. og 19. december 2007. |
| --- | --- |

(3)

Frankrig fremlagde kommentarer ved henvendelser af henholdsvis 12. oktober 2007 og 18. og 19. december 2007.

| (4) | Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til støtten.

| (5) | Kommission har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter. |
| --- | --- |

(5)

Kommission har ikke modtaget bemærkninger fra interesserede parter.

2.   BESKRIVELSE AF STØTTEN

2.1.   Støttemodtager

| (6) | AFR fremstiller jernbanemateriel og har specialiseret sig i godsvogne og tankcontainere. Virksomheden er en af de største producenter på det europæiske marked for rullende jernbanemateriel. Virksomheden ligger i Douai (departementet Nord) og beskæftiger for øjeblikket ca. 265 medarbejdere. |
| --- | --- |

(6)

AFR fremstiller jernbanemateriel og har specialiseret sig i godsvogne og tankcontainere. Virksomheden er en af de største producenter på det europæiske marked for rullende jernbanemateriel. Virksomheden ligger i Douai (departementet Nord) og beskæftiger for øjeblikket ca. 265 medarbejdere.

| (7) | AFR var i 2005 100 % ejet af selskabet Arbel SA (3). AFR beskæftigede på daværende tidspunkt ca. 330 medarbejdere. |
| --- | --- |

(7)

AFR var i 2005 100 % ejet af selskabet Arbel SA (3). AFR beskæftigede på daværende tidspunkt ca. 330 medarbejdere.

| (8) | Driften af AFR har været tabsgivende i flere år. Virksomhedens økonomiske vanskeligheder forværredes fra og med 2001. Denne tendens blev kun styrket i tidsrummet 2002 til 2005. Følgende tabel opstiller en række nøgleindikatorer for AFR’s resultater i tidsrummet forud for støttens tildeling.









  (EUR) |
| --- | --- |
| | Pr. 31.12.2004 | Pr. 31.12.2003 | Pr. 31.12.2002 | Pr. 31.12.2001 |
| Omsætning | 22 700 000 | 42 700 000 | 42 000 000 | 70 000 000 |
| Nettoresultat | –11 589 620 | –14 270 634 | –2 083 746 | –10 500 000 |
| Egenkapital | –21 090 000 | –23 000 000 | –8 700 000 | –6 600 000 |

(8)

Driften af AFR har været tabsgivende i flere år. Virksomhedens økonomiske vanskeligheder forværredes fra og med 2001. Denne tendens blev kun styrket i tidsrummet 2002 til 2005. Følgende tabel opstiller en række nøgleindikatorer for AFR’s resultater i tidsrummet forud for støttens tildeling.

(EUR)

Pr. 31.12.2004

Pr. 31.12.2003

Pr. 31.12.2002

Pr. 31.12.2001

Omsætning

22 700 000

42 700 000

42 000 000

70 000 000

Nettoresultat

–11 589 620

–14 270 634

–2 083 746

–10 500 000

Egenkapital

–21 090 000

–23 000 000

–8 700 000

–6 600 000

2.2.   Støtteforanstaltningerne

| (9) | Regionen Nord-Pas-de-Calais og bystyret i Douai tildelte den 4. juli 2005 AFR et tilbagebetalingspligtigt lån på hver 1 mio. EUR, dvs. i alt 2 mio. EUR. |
| --- | --- |

(9)

Regionen Nord-Pas-de-Calais og bystyret i Douai tildelte den 4. juli 2005 AFR et tilbagebetalingspligtigt lån på hver 1 mio. EUR, dvs. i alt 2 mio. EUR.

| (10) | I henhold til de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt, var lånevilkårene som følger:






  — | Det tilbagebetalingspligtige lån fra regionen blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen), forudsat at den finansieringsplan, der var under udarbejdelse for AFR, blev gennemført. Lånet skulle tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006. I henhold til de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er disse lån endnu ikke fuldstændigt tilbagebetalt. |
| --- | --- | --- |

(10)

I henhold til de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt, var lånevilkårene som følger:

—

Det tilbagebetalingspligtige lån fra regionen blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen), forudsat at den finansieringsplan, der var under udarbejdelse for AFR, blev gennemført. Lånet skulle tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006. I henhold til de oplysninger, Kommissionen er i besiddelse af, er disse lån endnu ikke fuldstændigt tilbagebetalt.

| — | Lånet fra bystyret i Douai blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen) på samme vilkår som lånet fra regionen samt på betingelse af, at der blev frembragt dokumentation for en uigenkaldelig fusion mellem AFR og Lormafer, et andet selskab kontrolleret af Arbel SA. Dette lån skulle også tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006. |
| --- | --- |

—

Lånet fra bystyret i Douai blev ydet til en årlig rente på 4,08 % (svarende til Fællesskabets referencesats på tidspunktet for tildelingen) på samme vilkår som lånet fra regionen samt på betingelse af, at der blev frembragt dokumentation for en uigenkaldelig fusion mellem AFR og Lormafer, et andet selskab kontrolleret af Arbel SA. Dette lån skulle også tilbagebetales i halvårlige rater over en periode på tre år fra den 1. januar 2006.

3.   BAGGRUND FOR INDLEDNINGEN AF DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE

| (11) | Kommissionen vurderede i sin beslutning om at indlede proceduren, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen fremhævede især, at foranstaltningerne gav AFR en fordel, idet virksomheden i betragtning af dens økonomiske forhold ikke ville have kunnet opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på finansmarkedet. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen vurderede i sin beslutning om at indlede proceduren, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. Kommissionen fremhævede især, at foranstaltningerne gav AFR en fordel, idet virksomheden i betragtning af dens økonomiske forhold ikke ville have kunnet opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på finansmarkedet.

| (12) | Kommissionen vurderede ligeledes, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne«) (4) og at foreneligheden af den statsstøtte, som virksomheden således måtte have draget fordel af, derfor skulle vurderes på grundlag af de rammebestemmelser. Efter Kommissionens mening var der tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet i forhold til rammebestemmelserne. |
| --- | --- |

(12)

Kommissionen vurderede ligeledes, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (i det følgende benævnt »rammebestemmelserne«) (4) og at foreneligheden af den statsstøtte, som virksomheden således måtte have draget fordel af, derfor skulle vurderes på grundlag af de rammebestemmelser. Efter Kommissionens mening var der tvivl om støttens forenelighed med fællesmarkedet i forhold til rammebestemmelserne.

4.   FRANKRIGS KOMMENTARER

| (13) | De franske myndigheder gjorde gældende, at selv om AFR gennemgik en vanskelig fase på det tidspunkt, hvor de tilbagebetalingspligtige lån blev tildelt og udbetalt (dvs. juli og andet halvår af 2005), har selskabet kunnet opretholde kundernes og bankforbindelsernes tillid. |
| --- | --- |

(13)

De franske myndigheder gjorde gældende, at selv om AFR gennemgik en vanskelig fase på det tidspunkt, hvor de tilbagebetalingspligtige lån blev tildelt og udbetalt (dvs. juli og andet halvår af 2005), har selskabet kunnet opretholde kundernes og bankforbindelsernes tillid.

| (14) | Til støtte for dette argument fremhævede de franske myndigheder følgende elementer, som skulle ses som udtryk for kundernes og bankforbindelsernes tillid til AFR:






  — | banken [...] (5) bevilgede en forhøjelse på 2 mio. EUR af overtrækket på AFR’s konto (med sikkerhedsstillelse fra [...]) |
| --- | --- | --- |

(14)

Til støtte for dette argument fremhævede de franske myndigheder følgende elementer, som skulle ses som udtryk for kundernes og bankforbindelsernes tillid til AFR:

—

banken [...] (5) bevilgede en forhøjelse på 2 mio. EUR af overtrækket på AFR’s konto (med sikkerhedsstillelse fra [...])

| — | AFR modtog 7 mio. EUR i forskud fra kunder (med sikkerhedsstillelse fra [...]) (5), hvortil kommer 4 mio. EUR i nye forskud i januar 2006 |
| --- | --- |

—

AFR modtog 7 mio. EUR i forskud fra kunder (med sikkerhedsstillelse fra [...]) (5), hvortil kommer 4 mio. EUR i nye forskud i januar 2006

| — | virksomheden havde på samme tidspunkt »leverandørkautioner« på 4 mio. EUR hos [...] (5). |
| --- | --- |

—

virksomheden havde på samme tidspunkt »leverandørkautioner« på 4 mio. EUR hos [...] (5).

| (15) | De franske myndigheder understøttede deres kommentarer med dokumentation, hvoraf især fremgik følgende:






  — | renten for overtrækket var på 4,4199 % den 1. juli 2005 |
| --- | --- | --- |

(15)

De franske myndigheder understøttede deres kommentarer med dokumentation, hvoraf især fremgik følgende:

—

renten for overtrækket var på 4,4199 % den 1. juli 2005

| — | de forskellige sikkerhedsstillelser (fra leverandører, kunder og pengeinstitutter) formidlet gennem [...] (5) til fordel for AFR beløb sig til 29 mio. EUR den 6. maj 2005. |
| --- | --- |

—

de forskellige sikkerhedsstillelser (fra leverandører, kunder og pengeinstitutter) formidlet gennem [...] (5) til fordel for AFR beløb sig til 29 mio. EUR den 6. maj 2005.

5.   VURDERING AF STØTTEN I FORHOLD TIL TRAKTATENS ARTIKEL 87

5.1.   Er der tale om statsstøtte?

5.1.1.   Statsmidler

| (16) | Traktatens artikel 87, stk. 1, fastlægger, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(16)

Traktatens artikel 87, stk. 1, fastlægger, at bortset fra de i traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (17) | For så vidt angår de tilbagebetalingspligtige lån noterer Kommissionen sig følgende. |
| --- | --- |

(17)

For så vidt angår de tilbagebetalingspligtige lån noterer Kommissionen sig følgende.

| (18) | Traktatens artikel 87 omhandler ikke udelukkende medlemsstaternes nationale regeringers støtte, men også støtte fra lokale myndigheder, så som regionen Nord-Pas-de-Calais eller de kommuner, der indgår i bystyret i Douai. Midler fra sådanne lokale myndigheder udgør statsmidler og deres beslutninger om at yde de pågældende lån til AFR må tilskrives staten. |
| --- | --- |

(18)

Traktatens artikel 87 omhandler ikke udelukkende medlemsstaternes nationale regeringers støtte, men også støtte fra lokale myndigheder, så som regionen Nord-Pas-de-Calais eller de kommuner, der indgår i bystyret i Douai. Midler fra sådanne lokale myndigheder udgør statsmidler og deres beslutninger om at yde de pågældende lån til AFR må tilskrives staten.

5.1.2.   Støtte, der begunstiger visse virksomheder

| (19) | Lånene er ydet, selv om AFR befandt sig i svære økonomiske vanskeligheder. I åbningsskrivelsen vurderede Kommissionen, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation som beskrevet under punkt 8 var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen nævnte tillige, at lånene var ydet uden sikkerhed for tilbagebetaling, selv om de dertil knyttede renter svarede til de sædvanlige renter for lån med »normal sikkerhedsstillelse« (6). Kommissionen mener således, at det er udelukket, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation ville have været i stand til at opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på det normale lånemarked. De pågældende lån udgør derfor en fordel for AFR. |
| --- | --- |

(19)

Lånene er ydet, selv om AFR befandt sig i svære økonomiske vanskeligheder. I åbningsskrivelsen vurderede Kommissionen, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation som beskrevet under punkt 8 var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen nævnte tillige, at lånene var ydet uden sikkerhed for tilbagebetaling, selv om de dertil knyttede renter svarede til de sædvanlige renter for lån med »normal sikkerhedsstillelse« (6). Kommissionen mener således, at det er udelukket, at AFR i betragtning af virksomhedens økonomiske situation ville have været i stand til at opnå finansiering på lige så gunstige vilkår på det normale lånemarked. De pågældende lån udgør derfor en fordel for AFR.

| (20) | Det skal i denne henseende erindres, at de franske myndigheder på grundlag af eksemplerne i punkt 14 har gjort gældende, at AFR fortsat nød bankforbindelsernes og kundernes tillid på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen fortolker disse kommentarer således, at Frankrig bestrider, at AFR ikke var i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet (hvilket er det samme som at bestride, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde en fordel for AFR), og at AFR skulle være en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. |
| --- | --- |

(20)

Det skal i denne henseende erindres, at de franske myndigheder på grundlag af eksemplerne i punkt 14 har gjort gældende, at AFR fortsat nød bankforbindelsernes og kundernes tillid på tidspunktet for støttens tildeling. Kommissionen fortolker disse kommentarer således, at Frankrig bestrider, at AFR ikke var i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet (hvilket er det samme som at bestride, at de tilbagebetalingspligtige lån udgjorde en fordel for AFR), og at AFR skulle være en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån.

| (21) | Frankrigs kommentarer ændrer imidlertid ikke ved den analyse, der blev opstillet i åbningsskrivelsen og det af følgende årsager. |
| --- | --- |

(21)

Frankrigs kommentarer ændrer imidlertid ikke ved den analyse, der blev opstillet i åbningsskrivelsen og det af følgende årsager.

| (22) | De krediteksempler, som de franske myndigheder gør gældende (navnlig overtrækket og kundeforskuddene), kan ikke sammenlignes med de undersøgte tilbagebetalingspligtige lån. Et overtræk er en meget kortfristet kredit til forskel fra de tilbagebetalingspligtige lån, der løber over tre år. De forskellige former for kredit er derfor ikke underlagt samme risikoanalyse fra kreditorernes side, og det forhold, at en debitor kan opnå en kortfristet kredit, gør det ikke muligt at vurdere debitors muligheder for at opnå en kredit med længere løbetid, hvis tilbagebetaling afhænger af debitors overlevelsesevne. |
| --- | --- |

(22)

De krediteksempler, som de franske myndigheder gør gældende (navnlig overtrækket og kundeforskuddene), kan ikke sammenlignes med de undersøgte tilbagebetalingspligtige lån. Et overtræk er en meget kortfristet kredit til forskel fra de tilbagebetalingspligtige lån, der løber over tre år. De forskellige former for kredit er derfor ikke underlagt samme risikoanalyse fra kreditorernes side, og det forhold, at en debitor kan opnå en kortfristet kredit, gør det ikke muligt at vurdere debitors muligheder for at opnå en kredit med længere løbetid, hvis tilbagebetaling afhænger af debitors overlevelsesevne.

| (23) | For så vidt angår kundeforskuddene, bemærker Kommissionen sig, at de var tilknyttet sikkerhedsstillelse fra [...] (5), en uafhængig institution, hvilket betyder, at kunderne og leverandørerne ikke løb nogen risiko i tilknytning til AFR’s situation, og at de derfor ikke havde nogen grund til at gøre forskudsudbetalingerne betinget af en virksomhedens solvensgrad, som en anden kreditor ville have gjort ved lån uden sikkerhedsstillelse. |
| --- | --- |

(23)

For så vidt angår kundeforskuddene, bemærker Kommissionen sig, at de var tilknyttet sikkerhedsstillelse fra [...] (5), en uafhængig institution, hvilket betyder, at kunderne og leverandørerne ikke løb nogen risiko i tilknytning til AFR’s situation, og at de derfor ikke havde nogen grund til at gøre forskudsudbetalingerne betinget af en virksomhedens solvensgrad, som en anden kreditor ville have gjort ved lån uden sikkerhedsstillelse.

| (24) | Det kan konkluderes, at Frankrigs kommentarer ikke gør det muligt at konstatere, at AFR ville have været i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet. |
| --- | --- |

(24)

Det kan konkluderes, at Frankrigs kommentarer ikke gør det muligt at konstatere, at AFR ville have været i stand til at opnå finansiering på lignende vilkår på lånemarkedet.

5.1.3.   Kriseramt virksomhed

| (25) | Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt AFR er at betragte som en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne, konstaterer Kommissionen følgende. |
| --- | --- |

(25)

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt AFR er at betragte som en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne, konstaterer Kommissionen følgende.

| (26) | Det fremgår af punkt 10a) i rammebestemmelserne, at en virksomhed er kriseramt, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder. Bestemmelsen er udtryk for en formodning om, at en virksomhed, som oplever et massivt tab af den tegnede kapital, er ude af stand til at standse tabene, som næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt. Kommissionen mener, at samme formodning logisk må gælde en virksomhed, der har tabt hele sin tegnede kapital og fremstår med en negativ egenkapital. |
| --- | --- |

(26)

Det fremgår af punkt 10a) i rammebestemmelserne, at en virksomhed er kriseramt, når over halvdelen af den tegnede kapital er forsvundet, og over en fjerdedel af denne kapital er gået tabt i løbet af de sidste tolv måneder. Bestemmelsen er udtryk for en formodning om, at en virksomhed, som oplever et massivt tab af den tegnede kapital, er ude af stand til at standse tabene, som næsten med sikkerhed vil medføre virksomhedens ophør på kort eller mellemlang sigt. Kommissionen mener, at samme formodning logisk må gælde en virksomhed, der har tabt hele sin tegnede kapital og fremstår med en negativ egenkapital.

| (27) | Som det fremgår af de finansielle oplysninger under punkt 8 (som de franske myndigheder ikke har bestredet under den formelle undersøgelsesprocedure), har AFR siden 2001 haft en negativ egenkapital og var på tidspunktet for støttens tildeling ikke i stand til at standse tendensen og genoprette en positiv egenkapital. Kommissionen mener på denne baggrund, at AFR var en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 10 i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling. |
| --- | --- |

(27)

Som det fremgår af de finansielle oplysninger under punkt 8 (som de franske myndigheder ikke har bestredet under den formelle undersøgelsesprocedure), har AFR siden 2001 haft en negativ egenkapital og var på tidspunktet for støttens tildeling ikke i stand til at standse tendensen og genoprette en positiv egenkapital. Kommissionen mener på denne baggrund, at AFR var en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 10 i rammebestemmelserne på tidspunktet for støttens tildeling.

| (28) | Subsidiært bemærker Kommissionen, at AFR på tidspunktet for støttens tildeling også svarede til den definition på en kriseramt virksomhed, der er indeholdt i rammebestemmelsernes punkt 11, nemlig at selv hvis ingen af de i punkt 10 nævnte omstændigheder foreligger, kan en virksomhed alligevel anses for kriseramt, især hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud og faldende omsætning. I punkt 11 er det imidlertid fastlagt, at en kriseramt virksomhed kun er støtteberettiget, når det kan godtgøres, at den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra sine ejere/aktionærer eller fra markedskilder. Bestemmelsen erindrer om, at hvorvidt en virksomhed skal anses for at være kriseramt, afhænger af samtlige relevante indikatorer, idet den afgørende faktor dog er, om virksomheden er i stand til at komme på fode igen uden indgriben fra de offentlige myndigheders side. |
| --- | --- |

(28)

Subsidiært bemærker Kommissionen, at AFR på tidspunktet for støttens tildeling også svarede til den definition på en kriseramt virksomhed, der er indeholdt i rammebestemmelsernes punkt 11, nemlig at selv hvis ingen af de i punkt 10 nævnte omstændigheder foreligger, kan en virksomhed alligevel anses for kriseramt, især hvis de sædvanlige tegn på, at en virksomhed er kriseramt, er til stede, såsom voksende underskud og faldende omsætning. I punkt 11 er det imidlertid fastlagt, at en kriseramt virksomhed kun er støtteberettiget, når det kan godtgøres, at den er ude af stand til at komme på fode igen med egne midler eller med midler fra sine ejere/aktionærer eller fra markedskilder. Bestemmelsen erindrer om, at hvorvidt en virksomhed skal anses for at være kriseramt, afhænger af samtlige relevante indikatorer, idet den afgørende faktor dog er, om virksomheden er i stand til at komme på fode igen uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.

| (29) | Kommissionen tager desangående til efterretning, at AFR siden 2001 (som det fremgår af tabellen i punkt 8) har haft en konstant faldende omsætning samt et konstant tabsniveau. Dette er sædvanlige tegn på en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 11 i rammebestemmelserne. Kommissionen nævnte allerede dette i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som støtte for sin foreløbige konklusion om, at AFR var en kriseramt virksomhed. Den negative tendens i AFR’s finansielle situation fremgår tillige af det forhold, at virksomheden allerede fra og med januar 2004 ikke var i stand til at betale skat og sociale bidrag på 4,3 mio. EUR og dermed var forpligtet til at bede om henstand og opstilling af en gældssaneringsplan i forhold til de offentlige myndigheder. |
| --- | --- |

(29)

Kommissionen tager desangående til efterretning, at AFR siden 2001 (som det fremgår af tabellen i punkt 8) har haft en konstant faldende omsætning samt et konstant tabsniveau. Dette er sædvanlige tegn på en kriseramt virksomhed som omhandlet i punkt 11 i rammebestemmelserne. Kommissionen nævnte allerede dette i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure som støtte for sin foreløbige konklusion om, at AFR var en kriseramt virksomhed. Den negative tendens i AFR’s finansielle situation fremgår tillige af det forhold, at virksomheden allerede fra og med januar 2004 ikke var i stand til at betale skat og sociale bidrag på 4,3 mio. EUR og dermed var forpligtet til at bede om henstand og opstilling af en gældssaneringsplan i forhold til de offentlige myndigheder.

| (30) | De eneste elementer, som de franske myndigheder har gjort gældende, som ville kunne bestride disse tegn, er de kreditter, der er ydet til AFR (overtræk og forskud) samt det forhold, at AFR nød visse former for sikkerhedsstillelse fra [...]'s (5) side. Kommissionen mener, at der i den undersøgelse, der skal foretages i henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne af virksomhedens evne til at komme på fode igen ved hjælp af midler, som den kan skaffe sig på det finansielle marked, bør tages hensyn til disse tegn. I denne henseende konstaterer Kommissionen følgende:






  — | det fremgår, at AFR havde en negativ egenkapital, og at virksomheden ikke evnede at overkomme vanskelighederne ved hjælp af egne midler |
| --- | --- | --- |

(30)

De eneste elementer, som de franske myndigheder har gjort gældende, som ville kunne bestride disse tegn, er de kreditter, der er ydet til AFR (overtræk og forskud) samt det forhold, at AFR nød visse former for sikkerhedsstillelse fra [...]'s (5) side. Kommissionen mener, at der i den undersøgelse, der skal foretages i henhold til punkt 11 i rammebestemmelserne af virksomhedens evne til at komme på fode igen ved hjælp af midler, som den kan skaffe sig på det finansielle marked, bør tages hensyn til disse tegn. I denne henseende konstaterer Kommissionen følgende:

—

det fremgår, at AFR havde en negativ egenkapital, og at virksomheden ikke evnede at overkomme vanskelighederne ved hjælp af egne midler

| — | de franske myndigheder har anført, at AFR’s aktionær, Arbel SA, på trods af sin støtte til AFR ikke var i stand til alene at genoprette datterselskabets rentabilitet |
| --- | --- |

—

de franske myndigheder har anført, at AFR’s aktionær, Arbel SA, på trods af sin støtte til AFR ikke var i stand til alene at genoprette datterselskabets rentabilitet

| — | vedrørende markedskilderne bør det konstateres, at de kreditter og garantier, som de franske myndigheder nævner, mest af alt understreger, at AFR fortsat var i stand til at opnå kortfristet kredit for begrænsede beløb. I betragtning af omfanget af AFR’s vanskeligheder og navnlig behovet for egenkapital kan de nævnte kreditter ikke tages som tegn på, at AFR ville have kunnet imødegå sine vanskeligheder på grundlag af finansiering opnået gennem markedskilder. |
| --- | --- |

—

vedrørende markedskilderne bør det konstateres, at de kreditter og garantier, som de franske myndigheder nævner, mest af alt understreger, at AFR fortsat var i stand til at opnå kortfristet kredit for begrænsede beløb. I betragtning af omfanget af AFR’s vanskeligheder og navnlig behovet for egenkapital kan de nævnte kreditter ikke tages som tegn på, at AFR ville have kunnet imødegå sine vanskeligheder på grundlag af finansiering opnået gennem markedskilder.

| (31) | Det bør derfor konkluderes, at på tidspunktet for støttens tildeling var AFR i svære økonomiske vanskeligheder, som truede virksomhedens overlevelse på kort eller mellemlang sigt, og at virksomheden ikke var i stand til at standse vanskelighederne uden indgriben fra de offentlige myndigheders side. |
| --- | --- |

(31)

Det bør derfor konkluderes, at på tidspunktet for støttens tildeling var AFR i svære økonomiske vanskeligheder, som truede virksomhedens overlevelse på kort eller mellemlang sigt, og at virksomheden ikke var i stand til at standse vanskelighederne uden indgriben fra de offentlige myndigheders side.

| (32) | Kommissionen mener derfor i betragtning af ovenstående og navnlig de finansielle resultater, der er anført under punkt 8, at AFR var en kriseramt virksomhed i overensstemmelse med definitionen i rammebestemmelsernes punkt 10 og subsidiært punkt 11 på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Under hensyntagen til AFR’s vanskeligheder mener Kommissionen, at AFR ikke ville have været i stand til at opnå midler på samme gunstige vilkår på det sædvanlige lånemarked. De undersøgte lån har derfor givet AFR en fordel, idet de muliggjorde en finansiering på gunstigere vilkår end de vilkår, der ville kunne opnås på lånemarkedet. |
| --- | --- |

(32)

Kommissionen mener derfor i betragtning af ovenstående og navnlig de finansielle resultater, der er anført under punkt 8, at AFR var en kriseramt virksomhed i overensstemmelse med definitionen i rammebestemmelsernes punkt 10 og subsidiært punkt 11 på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Under hensyntagen til AFR’s vanskeligheder mener Kommissionen, at AFR ikke ville have været i stand til at opnå midler på samme gunstige vilkår på det sædvanlige lånemarked. De undersøgte lån har derfor givet AFR en fordel, idet de muliggjorde en finansiering på gunstigere vilkår end de vilkår, der ville kunne opnås på lånemarkedet.

5.1.4.   Påvirkning af samhandels- og konkurrencevilkårene

| (33) | De tilbagebetalingspligtige lån begunstiger AFR i forhold til andre virksomheder, der befinder sig i en lignende situation, i den udstrækning, at lånene udelukkende gælder AFR. |
| --- | --- |

(33)

De tilbagebetalingspligtige lån begunstiger AFR i forhold til andre virksomheder, der befinder sig i en lignende situation, i den udstrækning, at lånene udelukkende gælder AFR.

| (34) | Sektoren for fremstilling af rullende jernbanemateriel kendetegnes ved flere europæiske producenter og samhandel inden for Fællesskabet. Fordelen for AFR kan derfor tænkes at fordreje konkurrence- og samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(34)

Sektoren for fremstilling af rullende jernbanemateriel kendetegnes ved flere europæiske producenter og samhandel inden for Fællesskabet. Fordelen for AFR kan derfor tænkes at fordreje konkurrence- og samhandelsvilkårene mellem medlemsstaterne.

5.1.5.   Konklusion

| (35) | I lyset af ovenstående betragtninger mener Kommissionen, at de tilbagebetalingspligtige lån ydet til AFR udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(35)

I lyset af ovenstående betragtninger mener Kommissionen, at de tilbagebetalingspligtige lån ydet til AFR udgør statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 87, stk. 1.

5.2.   Støttebeløb

| (36) | Når der ydes støtte i form af lån til kriseramte virksomheder, består støtteelementet i forskellen mellem den faktiske rente og den rente, som virksomheden ville kunne opnå for samme lån på det private marked (7). |
| --- | --- |

(36)

Når der ydes støtte i form af lån til kriseramte virksomheder, består støtteelementet i forskellen mellem den faktiske rente og den rente, som virksomheden ville kunne opnå for samme lån på det private marked (7).

| (37) | I Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (6) præciserer Kommissionen, at den fastsatte referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici, f.eks. en virksomhed i vanskeligheder eller tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet, samtidigt med at det præciseres, at i sådanne tilfælde kan præmien sættes op til 400 basispoint og endda mere. |
| --- | --- |

(37)

I Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (6) præciserer Kommissionen, at den fastsatte referencesats er en minimumssats, der kan forhøjes i tilfælde af særlige risici, f.eks. en virksomhed i vanskeligheder eller tilfælde, hvor den sikkerhed, bankerne normalt kræver, ikke er stillet, samtidigt med at det præciseres, at i sådanne tilfælde kan præmien sættes op til 400 basispoint og endda mere.

| (38) | Kommissionen vurderede således i sagen om Chemische Werke Piesteritz (7), at et lån ydet til en kriseramt virksomhed begrundede en rentepræmie på 400 basispoint. Kommissionen bekræftede denne vurderingen i sagen om Biria (8) og præciserede nærmere, at på grund af den manglende sikkerhed kunne der ydes en yderligere præmie på 400 basispoint, dvs. i alt en forhøjelse på 800 basispoint. Kommissionen mener, at omstændighederne i denne sag i høj grad ligner omstændighederne i ovennævnte sager, navnlig for så vidt angår den manglende sikkerhed og omfanget af virksomhedens vanskeligheder. De risici, der er forbundet med de tilbagebetalingspligtige lån til AFR, kan derfor vurderes på samme måde. |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen vurderede således i sagen om Chemische Werke Piesteritz (7), at et lån ydet til en kriseramt virksomhed begrundede en rentepræmie på 400 basispoint. Kommissionen bekræftede denne vurderingen i sagen om Biria (8) og præciserede nærmere, at på grund af den manglende sikkerhed kunne der ydes en yderligere præmie på 400 basispoint, dvs. i alt en forhøjelse på 800 basispoint. Kommissionen mener, at omstændighederne i denne sag i høj grad ligner omstændighederne i ovennævnte sager, navnlig for så vidt angår den manglende sikkerhed og omfanget af virksomhedens vanskeligheder. De risici, der er forbundet med de tilbagebetalingspligtige lån til AFR, kan derfor vurderes på samme måde.

| (39) | Statsstøtten i form af tilbagebetalingspligtige lån består derfor i forskellen mellem den faktiske rente som følge af vilkårene for de tilbagebetalingspligtige lån og renten på grundlag af den referencesats, der var gældende på tidspunktet for tildelingen af støtten, forhøjet med 800 basispoint. |
| --- | --- |

(39)

Statsstøtten i form af tilbagebetalingspligtige lån består derfor i forskellen mellem den faktiske rente som følge af vilkårene for de tilbagebetalingspligtige lån og renten på grundlag af den referencesats, der var gældende på tidspunktet for tildelingen af støtten, forhøjet med 800 basispoint.

5.3.   Støttens forenelighed med fællesmarkedet

| (40) | I betragtning af AFR’s økonomiske forhold på tidspunktet for støttens tildeling som beskrevet i punkt 8 (tabsgivende drift over en årrække, negativ egenkapital, faldende omsætning) mener Kommissionen, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Kommentarerne fra de franske myndigheder ændrer ikke ved denne analyse af de årsager, der er nævnt under punkt 22 og 23. |
| --- | --- |

(40)

I betragtning af AFR’s økonomiske forhold på tidspunktet for støttens tildeling som beskrevet i punkt 8 (tabsgivende drift over en årrække, negativ egenkapital, faldende omsætning) mener Kommissionen, at AFR var en kriseramt virksomhed som defineret i rammebestemmelserne på tidspunktet for tildelingen af de tilbagebetalingspligtige lån. Kommentarerne fra de franske myndigheder ændrer ikke ved denne analyse af de årsager, der er nævnt under punkt 22 og 23.

| (41) | AFR var sandt nok i 2005 en del af en koncern kontrolleret af holdingselskabet Arbel SA. Ud over forretningsområdet for jernbanemateriel (bestående af AFR og Lormafer) var koncernen aktiv inden for byggeri med en række virksomheder specialiseret i vindueskonstruktioner for byggeindustrien. Det fremgår imidlertid af de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt i korrespondancen forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at AFR’s vanskeligheder kun gjaldt AFR i koncernen, og at AFR ikke havde nogen tilknytning til byggeriaktiviteterne. Hertil kommer, at Kommissionen bemærker sig, at AFR’s vanskeligheder synes for omfattende til at kunne løses af koncernen i betragtning af koncernens egne middelmådige resultater. Kommissionen mener således, at punkt 13 i rammebestemmelserne ikke er til hinder for, at AFR anses for at være støtteberettiget til rednings- eller omstruktureringsstøtte på trods af virksomhedens tilknytning til koncernen. |
| --- | --- |

(41)

AFR var sandt nok i 2005 en del af en koncern kontrolleret af holdingselskabet Arbel SA. Ud over forretningsområdet for jernbanemateriel (bestående af AFR og Lormafer) var koncernen aktiv inden for byggeri med en række virksomheder specialiseret i vindueskonstruktioner for byggeindustrien. Det fremgår imidlertid af de oplysninger, som de franske myndigheder har tilvejebragt i korrespondancen forud for indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure, at AFR’s vanskeligheder kun gjaldt AFR i koncernen, og at AFR ikke havde nogen tilknytning til byggeriaktiviteterne. Hertil kommer, at Kommissionen bemærker sig, at AFR’s vanskeligheder synes for omfattende til at kunne løses af koncernen i betragtning af koncernens egne middelmådige resultater. Kommissionen mener således, at punkt 13 i rammebestemmelserne ikke er til hinder for, at AFR anses for at være støtteberettiget til rednings- eller omstruktureringsstøtte på trods af virksomhedens tilknytning til koncernen.

| (42) | Støttens forenelighed bør derfor vurderes i forhold til rammebestemmelserne. |
| --- | --- |

(42)

Støttens forenelighed bør derfor vurderes i forhold til rammebestemmelserne.

| (43) | Kommissionen konstaterer, at betingelserne i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøttes forenelighed ikke er opfyldt. Kommissionen bemærker sig bl.a. følgende:






  — | de franske myndigheder har ikke fremlagt en omstruktureringsplan i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 34-37 |
| --- | --- | --- |

(43)

Kommissionen konstaterer, at betingelserne i rammebestemmelserne for omstruktureringsstøttes forenelighed ikke er opfyldt. Kommissionen bemærker sig bl.a. følgende:

—

de franske myndigheder har ikke fremlagt en omstruktureringsplan i overensstemmelse med rammebestemmelsernes punkt 34-37

| — | Kommissionen har ikke fået kendskab til kompenserende modydelser for at undgå enhver overdreven fordrejning af konkurrencevilkårene, som støtten ville kunne give anledning til (punkt 38-42 i rammebestemmelserne). |
| --- | --- |

—

Kommissionen har ikke fået kendskab til kompenserende modydelser for at undgå enhver overdreven fordrejning af konkurrencevilkårene, som støtten ville kunne give anledning til (punkt 38-42 i rammebestemmelserne).

| (44) | Støtten synes heller ikke at opfylde rammebestemmelsernes betingelser for redningsstøttes forenelighed, idet de tilbagebetalingspligtige lån blev ydet for en længere periode end seks måneder (se punkt 25 i rammebestemmelserne). |
| --- | --- |

(44)

Støtten synes heller ikke at opfylde rammebestemmelsernes betingelser for redningsstøttes forenelighed, idet de tilbagebetalingspligtige lån blev ydet for en længere periode end seks måneder (se punkt 25 i rammebestemmelserne).

| (45) | Ovennævnte betragtninger er tilstrækkelige for at konkludere, at støtten ikke er forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(45)

Ovennævnte betragtninger er tilstrækkelige for at konkludere, at støtten ikke er forenelig med fællesmarkedet.

6.   KONKLUSION

Kommissionen konstaterer, at Frankrig ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Da støtten er uforenelig med fællesmarkedet, skal Frankrig bringe den til ophør og tilbagesøge de beløb, der allerede er udbetalt til støttemodtageren —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte, som Frankrig har iværksat til fordel for Arbel Fauvet Rail SA, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

1.   Frankrig træffer alle nødvendige foranstaltninger for at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, som allerede er udbetalt ulovligt til støttemodtageren.

2.   Tilbagesøgningen skal ske omgående og i overensstemmelse med national lovgivning, hvis denne giver mulighed for at efterkomme beslutningen hurtigt og effektivt. Den støtte, der skal tilbagebetales, pålægges renter fra det tidspunkt, hvor den blev udbetalt til støttemodtageren, og indtil den er blevet tilbagebetalt.

3.   Beløbet beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (9).

4.   Frankrig indstiller med virkning fra denne beslutnings meddelelse enhver resterende udbetaling af den i artikel 1 omhandlede støtte.

Artikel 3

1.   Frankrig efterkommer denne beslutning senest fire måneder efter meddelelsen deraf.

2.   Frankrig underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme beslutningen, og navnlig om følgende elementer:

| a) | det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale |
| --- | --- |

a)

det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale

| b) | en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen |
| --- | --- |

b)

en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen

| c) | dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten. |
| --- | --- |

c)

dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.

3.   Frankrig holder løbende Kommissionen orienteret om de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. På Kommissionens anmodning giver Frankrig omgående oplysninger om de planlagte eller allerede gennemførte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne beslutning samt om yderligere detaljer vedrørende de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 2. april 2008.

På Kommissionens vegne

Neelie KROES

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT C 249 af 24.10.2007, s. 17.

1

(2)  Se fodnote 1.

2

(3)  AFR blev den 29.6.2007 overtaget af selskabet IGF Industries. Selskabsnavnet blev dermed ændret til »IGF Industries — Arbel Fauvet Rail«.

3

(4)  EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2.

4

(5)  Fortrolig oplysning.

5

(6)  Kommissionens meddelelse om metoden for fastsættelse af referencesatsen og kalkulationsrenten (EFT C 273 af 9.9.1997, s. 3).

6

(7)  Jf. Kommissionens beslutning af 2.3.2005 i sagen Chemische Werke Piesteritz (EUT L 296 af 12.11.2005, s. 19, afsnit 107-108) og Kommissionens beslutning af 24.1.2007 i sag C 38/05, Biria (EUT L 183 af 13.7.2007, afsnit 27, 83 ff.).

7

(8)  Sag 38/05 nævnt i fodnote 6 (jf. præmis 83 til 86).

8

(9)  EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1.

9

---

5.9.2008

| 5.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 238/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 238/s3

---

MEDDELELSE TIL LÆSERNE

Institutionerne har besluttet, at der ikke længere skal henvises til den seneste ændring af en given retsakt.

Medmindre andet er angivet, forstås en henvisning til en retsakt i de tekster, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, derfor som en henvisning til retsakten i dens gældende udgave.

---