# Den Europæiske Unions L 252/2008

| | ISSN 1725-2520 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 252 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 51. årgang20. september 2008 |

ISSN 1725-2520

Den Europæiske Unions

Tidende

L 252

Dansk udgave

Retsforskrifter

51. årgang20. september 2008

---

| Indhold | | I   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 922/2008 af 19. september 2008 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 1 |
| | * | Kommissionens forordning (EF) nr. 923/2008 af 12. september 2008 om indledning af en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1174/2005, som ændret ved forordning (EF) nr. 684/2008, over for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina, ved import af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej, og om at gøre denne import til genstand for registrering | 3 |
| | * | Kommissionens forordning (EF) nr. 924/2008 af 19. september 2008 om fastsættelse af det kvantitative loft for eksport af sukker og isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, indtil udgangen af produktionsåret 2008/09 | 7 |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 925/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af de toldkontingenter for fjerkrækød, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 533/2007 | 9 |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 926/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af de toldkontingenter for æg og ægalbumin, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 539/2007 | 11 |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 927/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af det toldkontingent for fjerkrækød, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 1385/2007 | 13 |
| | | Kommissionens forordning (EF) nr. 928/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af det toldkontingent for fjerkrækød med oprindelse i Israel, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 1384/2007 | 15 |

Indhold

I   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk

Side

FORORDNINGER

Kommissionens forordning (EF) nr. 922/2008 af 19. september 2008 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

1

*

Kommissionens forordning (EF) nr. 923/2008 af 12. september 2008 om indledning af en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1174/2005, som ændret ved forordning (EF) nr. 684/2008, over for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina, ved import af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej, og om at gøre denne import til genstand for registrering

3

*

Kommissionens forordning (EF) nr. 924/2008 af 19. september 2008 om fastsættelse af det kvantitative loft for eksport af sukker og isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, indtil udgangen af produktionsåret 2008/09

7

Kommissionens forordning (EF) nr. 925/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af de toldkontingenter for fjerkrækød, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 533/2007

9

Kommissionens forordning (EF) nr. 926/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af de toldkontingenter for æg og ægalbumin, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 539/2007

11

Kommissionens forordning (EF) nr. 927/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af det toldkontingent for fjerkrækød, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 1385/2007

13

Kommissionens forordning (EF) nr. 928/2008 af 19. september 2008 om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af det toldkontingent for fjerkrækød med oprindelse i Israel, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 1384/2007

15

| | | II   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk |
| --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER OG BESLUTNINGER |
| | | Kommissionen |
| | | 2008/746/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 20. maj 2008 om Frankrigs statsstøtte til bygning af krydstogtskibet Le Levant (C 74/99 (ex NN 65/99))
  (meddelt under nummer K(2007) 5419)

   (
  1
  ) | 17 |
| | | 2008/747/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 10. september 2008 om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende de foranstaltninger, som Republikken Korea har indført i forbindelse med import og distribution af kosmetik, parfume og toiletartikler samt reklame herfor
  (meddelt under nummer K(2008) 4837) | 35 |
| | | 2008/748/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 18. september 2008 om afvisning af at optage triflumizol i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof
  (meddelt under nummer K(2008) 5075)

   (
  1
  ) | 37 |

II   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

AFGØRELSER OG BESLUTNINGER

Kommissionen

2008/746/EF

*

Kommissionens beslutning af 20. maj 2008 om Frankrigs statsstøtte til bygning af krydstogtskibet Le Levant (C 74/99 (ex NN 65/99))
  (meddelt under nummer K(2007) 5419)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2007) 5419)

1

17

2008/747/EF

*

Kommissionens beslutning af 10. september 2008 om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende de foranstaltninger, som Republikken Korea har indført i forbindelse med import og distribution af kosmetik, parfume og toiletartikler samt reklame herfor
  (meddelt under nummer K(2008) 4837)

(meddelt under nummer K(2008) 4837)

35

2008/748/EF

*

Kommissionens beslutning af 18. september 2008 om afvisning af at optage triflumizol i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof
  (meddelt under nummer K(2008) 5075)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2008) 5075)

1

37

| | | III   Retsakter vedtaget i henhold til traktaten om Den Europæiske Union |
| --- | --- | --- |
| | | RETSAKTER VEDTAGET I HENHOLD TIL AFSNIT V I EU-TRAKTATEN |
| | * | Rådets fælles aktion 2008/749/FUSP af 19. september 2008 vedrørende Den Europæiske Unions militære koordineringsaktion til støtte for FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008) (EU NAVCO) | 39 |

III   Retsakter vedtaget i henhold til traktaten om Den Europæiske Union

RETSAKTER VEDTAGET I HENHOLD TIL AFSNIT V I EU-TRAKTATEN

*

Rådets fælles aktion 2008/749/FUSP af 19. september 2008 vedrørende Den Europæiske Unions militære koordineringsaktion til støtte for FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008) (EU NAVCO)

39

| | | Berigtigelser |
| --- | --- | --- |
| | | Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 913/2008 af 18. september 2008 om fastsættelse af eksportrestitutioner for æg (EUT L 251 af 19.9.2008) | 43 |
| | | Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 914/2008 af 18. september 2008 om fastsættelse af eksportrestitutioner for fjerkrækød (EUT L 251 af 19.9.2008) | 43 |

Berigtigelser

Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 913/2008 af 18. september 2008 om fastsættelse af eksportrestitutioner for æg (EUT L 251 af 19.9.2008)

43

Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 914/2008 af 18. september 2008 om fastsættelse af eksportrestitutioner for fjerkrækød (EUT L 251 af 19.9.2008)

43

| | | |
| --- | --- | --- |
| | * | Meddelelse til læserne (se omslagets tredje side) | s3 |

*

Meddelelse til læserne (se omslagets tredje side)

Meddelelse til læserne

s3

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk

FORORDNINGER

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/1 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/1

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 922/2008

af 19. september 2008

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1580/2007 af 21. december 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2200/96, (EF) nr. 2201/96 og (EF) nr. 1182/2007 vedrørende frugt og grøntsager (2), og

ud fra følgende betragtninger:

Ved forordning (EF) nr. 1580/2007 fastsættes der, på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguay-runden, kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XV til nævnte forordning —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 138 i forordning (EF) nr. 1580/2007 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 20. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350 af 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | MK | 31,4 |
| TR | 68,0 |
| ZZ | 49,7 |
| 0707 00 05 | EG | 162,5 |
| MK | 43,3 |
| TR | 72,1 |
| ZZ | 92,6 |
| 0709 90 70 | TR | 95,9 |
| ZZ | 95,9 |
| 0805 50 10 | AR | 64,1 |
| UY | 71,0 |
| ZA | 86,3 |
| ZZ | 73,8 |
| 0806 10 10 | IL | 248,7 |
| TR | 137,9 |
| US | 196,0 |
| ZZ | 194,2 |
| 0808 10 80 | AR | 92,1 |
| AU | 195,4 |
| BR | 74,2 |
| CL | 83,7 |
| CN | 73,9 |
| NZ | 122,7 |
| US | 91,3 |
| ZA | 78,4 |
| ZZ | 101,5 |
| 0808 20 50 | AR | 68,9 |
| CN | 66,7 |
| TR | 131,7 |
| ZA | 74,4 |
| ZZ | 85,4 |
| 0809 30 | TR | 122,4 |
| US | 160,3 |
| ZZ | 141,4 |
| 0809 40 05 | IL | 131,8 |
| TR | 78,6 |
| XS | 58,0 |
| ZZ | 89,5 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

MK

31,4

TR

68,0

ZZ

49,7

0707 00 05

EG

162,5

MK

43,3

TR

72,1

ZZ

92,6

0709 90 70

TR

95,9

ZZ

95,9

0805 50 10

AR

64,1

UY

71,0

ZA

86,3

ZZ

73,8

0806 10 10

IL

248,7

TR

137,9

US

196,0

ZZ

194,2

0808 10 80

AR

92,1

AU

195,4

BR

74,2

CL

83,7

CN

73,9

NZ

122,7

US

91,3

ZA

78,4

ZZ

101,5

0808 20 50

AR

68,9

CN

66,7

TR

131,7

ZA

74,4

ZZ

85,4

0809 30

TR

122,4

US

160,3

ZZ

141,4

0809 40 05

IL

131,8

TR

78,6

XS

58,0

ZZ

89,5

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1833/2006 (EUT L 354 af 14.12.2006, s. 19). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/3 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/3

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 923/2008

af 12. september 2008

om indledning af en undersøgelse vedrørende den mulige omgåelse af de antidumpingforanstaltninger, der indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1174/2005, som ændret ved forordning (EF) nr. 684/2008, over for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina, ved import af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om varen er angivet med oprindelse i Thailand eller ej, og om at gøre denne import til genstand for registrering

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 384/96 af 22. december 1995 om beskyttelse mod dumpingimport fra lande, der ikke er medlemmer af Det Europæiske Fællesskab (1) (i det følgende benævnt »grundforordningen«), særlig artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 3 og 5, og

ud fra følgende betragtning:

Kommissionen har i henhold til artikel 13, stk. 3, i grundforordningen på eget initiativ besluttet at undersøge den mulige omgåelse af antidumpingforanstaltningerne over for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina.

A.   VARE

Den vare, der muligvis er genstand for omgåelse, er håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, med oprindelse i Folkerepublikken Kina, som normalt tariferes under KN-kode ex 8427 90 00 og ex 8431 20 00. Håndbetjente palletrucks er trucks på hjul med gaffelarme til at løfte og manøvrere paller, beregnet til at blive skubbet, trukket og styret manuelt på et glat, jævnt og hårdt underlag af en gående operatør, som anvender en bevægelig styrestang. Håndbetjente palletrucks er kun beregnet til at løfte materiale tilstrækkeligt til, at det kan transporteres, og det sker ved pumpebevægelser med styrestangen, og de har ikke andre yderligere funktioner eller anvendelser som f.eks. i) at transportere og at løfte materiale, således at det kan anbringes på et højere niveau, at anbringe materiale på lager (højtløftere), ii) at stable paller oven på hinanden (stablere), iii) at løfte materiale op til en arbejdsplatform (sakseløftere) eller iv) at løfte og veje materiale (truck med vejefunktion) (i det følgende benævnt »den pågældende vare«).

Den af undersøgelsen omfattede vare er håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, som defineret i afsnittet ovenfor, afsendt fra Thailand (i det følgende benævnt »den undersøgte vare«), som normalt tariferes under samme kode som den pågældende vare.

B.   GÆLDENDE FORANSTALTNINGER

De gældende foranstaltninger, som muligvis er omgået, er antidumpingforanstaltninger, som indførtes ved Rådets forordning (EF) nr. 1174/2005 (2), som ændret ved forordning (EF) nr. 684/2008 (3).

C.   BEGRUNDELSE

Kommissionen har tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at antidumpingforanstaltningerne over for importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil med oprindelse i Folkerepublikken Kina omgås ved hjælp af samleprocesser for den undersøgte vare i Thailand.

Kommissionen har følgende umiddelbare beviser:

| — | Der er sket en betydelig ændring i handelsmønstret for eksporten fra Folkerepublikken Kina og Thailand til Fællesskabet efter indførelsen af foranstaltningerne over for den pågældende vare, og denne ændring kan ikke i tilstrækkelig grad begrundes med andet end indførelsen af tolden. |
| --- | --- |

—

Der er sket en betydelig ændring i handelsmønstret for eksporten fra Folkerepublikken Kina og Thailand til Fællesskabet efter indførelsen af foranstaltningerne over for den pågældende vare, og denne ændring kan ikke i tilstrækkelig grad begrundes med andet end indførelsen af tolden.

| — | Denne ændring af handelsmønstret synes at skyldes samleprocesser for håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i Thailand. |
| --- | --- |

—

Denne ændring af handelsmønstret synes at skyldes samleprocesser for håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil i Thailand.

| — | Desuden tyder beviserne på, at de afhjælpende virkninger af de gældende antidumpingforanstaltninger over for den pågældende vare undergraves med hensyn til både mængde og pris. Betydelige importmængder af den undersøgte vare fra Thailand synes at have erstattet importen af den pågældende vare. Der er desuden tilstrækkelige beviser for, at denne stigning i importen finder sted til priser, der ligger betydeligt under den ikke-skadevoldende pris, som blev fastlagt ved den undersøgelse, som førte til de gældende foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

Desuden tyder beviserne på, at de afhjælpende virkninger af de gældende antidumpingforanstaltninger over for den pågældende vare undergraves med hensyn til både mængde og pris. Betydelige importmængder af den undersøgte vare fra Thailand synes at have erstattet importen af den pågældende vare. Der er desuden tilstrækkelige beviser for, at denne stigning i importen finder sted til priser, der ligger betydeligt under den ikke-skadevoldende pris, som blev fastlagt ved den undersøgelse, som førte til de gældende foranstaltninger.

| — | Endelig har Kommissionen tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at priserne på håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil dumpes i forhold til den normale værdi, der tidligere er fastsat for håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil. |
| --- | --- |

—

Endelig har Kommissionen tilstrækkelige umiddelbare beviser for, at priserne på håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil dumpes i forhold til den normale værdi, der tidligere er fastsat for håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil.

Hvis det i løbet af undersøgelsen konstateres, at der foregår andre former for omgåelse, som er omfattet af grundforordningens artikel 13, end de ovennævnte, kan den pågældende praksis også blive undersøgt.

D.   PROCEDURE

I betragtning af ovenstående har Kommissionen konkluderet, at der foreligger tilstrækkelige beviser til at indlede en undersøgelse i henhold til grundforordningens artikel 13 og til at gøre importen af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil afsendt fra Thailand, uanset om de er angivet med oprindelse i Thailand eller ej, til genstand for registrering, jf. grundforordningens artikel 14, stk. 5.

a)   Spørgeskemaer

For at indhente de oplysninger, som Kommissionen anser for nødvendige til undersøgelsen, vil den sende spørgeskemaer til de eksportører/producenter og eksportør- og producentsammenslutninger i Thailand og de importører og importørsammenslutninger i Fællesskabet, som samarbejdede i forbindelse med den undersøgelse, der førte til de gældende foranstaltninger, og til myndighederne i Folkerepublikken Kina og Thailand. Der kan i givet fald også indhentes oplysninger fra EF-erhvervsgrenen og fra eksportører/producenter i Folkerepublikken Kina.

Under alle omstændigheder bør alle berørte parter kontakte Kommissionen straks eller senest inden for den frist, der er fastsat i denne forordnings artikel 3, for om nødvendigt at anmode om et spørgeskema inden for fristen i denne forordnings artikel 3, stk. 1, da fristen i denne forordnings artikel 3, stk. 2, gælder for alle berørte parter.

Myndighederne i Folkerepublikken Kina og Thailand vil blive underrettet om indledningen af undersøgelsen.

b)   Indhentning af oplysninger og afholdelse af høringer

Alle interesserede parter opfordres herved til at tilkendegive deres synspunkter skriftligt og til at fremlægge dokumentation herfor. Kommissionen kan desuden høre interesserede parter, hvis de anmoder skriftligt herom og kan godtgøre, at der er særlige grunde til, at de bør høres.

c)   Fritagelse for registrering af import eller foranstaltninger

I henhold til grundforordningens artikel 13, stk. 4, kan import af den undersøgte vare fritages for registrering eller foranstaltninger, hvis der ikke er tale om omgåelse.

Da den mulige omgåelse finder sted uden for Fællesskabet, kan der indrømmes fritagelser i overensstemmelse med grundforordningens artikel 13, stk. 4, for producenter af den undersøgte vare, som kan bevise, at de ikke er forretningsmæssigt forbundet med producenter, der er omfattet af foranstaltningerne, og at det er blevet fastslået, at de ikke er involveret i omgåelse som defineret i grundforordningens artikel 13, stk. 1 og 2. Producenter, som ønsker at opnå fritagelse, bør indgive en behørigt dokumenteret anmodning inden for den frist, der er fastsat i denne forordnings artikel 3, stk. 3.

E.   REGISTRERING

I henhold til grundforordningens artikel 14, stk. 5, skal indførsel af den undersøgte vare gøres til genstand for registrering for at sikre, at der kan opkræves et passende beløb i antidumpingtold med tilbagevirkende kraft fra datoen for registreringen af indførslen, hvis det af undersøgelsen skulle fremgå, at der forekommer omgåelse.

F.   TIDSFRISTER

Af hensyn til en forsvarlig forvaltning bør der fastsættes en frist, inden for hvilken:

| — | berørte parter kan give sig til kende over for Kommissionen, fremsætte deres synspunkter skriftligt og indsende besvarelser af spørgeskemaer eller andre oplysninger, der skal tages i betragtning i forbindelse med undersøgelsen |
| --- | --- |

—

berørte parter kan give sig til kende over for Kommissionen, fremsætte deres synspunkter skriftligt og indsende besvarelser af spørgeskemaer eller andre oplysninger, der skal tages i betragtning i forbindelse med undersøgelsen

| — | producenter i Thailand kan anmode om fritagelse for registrering af importen eller for foranstaltninger |
| --- | --- |

—

producenter i Thailand kan anmode om fritagelse for registrering af importen eller for foranstaltninger

| — | berørte parter kan fremsætte skriftlig anmodning om at blive hørt mundtligt af Kommissionen. |
| --- | --- |

—

berørte parter kan fremsætte skriftlig anmodning om at blive hørt mundtligt af Kommissionen.

Der gøres opmærksom på, at de fleste proceduremæssige rettigheder, der er fastsat i grundforordningen, kun kan respekteres, hvis parterne giver sig til kende inden for den frist, der er angivet i denne forordnings artikel 3.

G.   MANGLENDE SAMARBEJDSVILJE

Hvis en berørt part nægter at give adgang til de nødvendige oplysninger eller undlader at meddele dem inden for de fastsatte frister eller lægger væsentlige hindringer i vejen for undersøgelsen, kan der træffes foreløbige eller endelige afgørelser, positive eller negative, på grundlag af de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18.

Hvis det konstateres, at en berørt part har afgivet forkerte eller misvisende oplysninger, vil der blive set bort fra disse oplysninger, og de foreliggende faktiske oplysninger kan benyttes. Hvis en berørt part helt eller delvis undlader at samarbejde, og resultatet af undersøgelsen derfor baseres på de foreliggende faktiske oplysninger, jf. grundforordningens artikel 18, kan resultatet blive mindre gunstigt for denne part, end hvis den pågældende havde udvist samarbejdsvilje.

H.   BEHANDLING AF PERSONOPLYSNINGER

Det skal bemærkes, at personoplysninger, som indsamles i forbindelse med denne undersøgelse, vil blive behandlet i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 45/2001 af 18. december 2000 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger i fællesskabsinstitutionerne og -organerne og om fri udveksling af sådanne oplysninger (4).

I.   HØRINGSKONSULENT

Det skal endvidere bemærkes, at hvis der opstår vanskeligheder i forbindelse med parternes udøvelse af retten til at forsvare sig, kan de anmode høringskonsulenten fra Generaldirektoratet for Handel om at gribe ind. Høringskonsulenten optræder som formidler mellem de berørte parter og Kommissionens tjenestegrene og kan om nødvendigt mægle i proceduremæssige spørgsmål, der vedrører beskyttelse af parternes interesser i forbindelse med denne undersøgelse, navnlig hvad angår spørgsmål om aktindsigt, fortrolige oplysninger, forlængelse af frister og behandling af skriftlige og/eller mundtlige henvendelser. Yderligere oplysninger og oplysninger om kontakt findes på høringskonsulentens websider på webstedet for Generaldirektoratet for Handel (http://ec.europa.eu/trade) —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Der indledes en undersøgelse i medfør af artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 384/96 for at fastslå, om importen til Fællesskabet af håndbetjente palletrucks og væsentlige dele dertil, dvs. chassis og hydraulisk anordning, afsendt fra Thailand, uanset om varen har oprindelse i Thailand eller ej og henhørende under KN-kode ex 8427 90 00 og ex 8431 20 00 (Taric-kode 8427900011 og 8431200011), omgår de foranstaltninger, der blev indført ved forordning (EF) nr. 1174/2005, som ændret ved forordning (EF) nr. 684/2008. Håndbetjente palletrucks er trucks på hjul med gaffelarme til at løfte og manøvrere paller, beregnet til at blive skubbet, trukket og styret manuelt på et glat, jævnt og hårdt underlag af en gående operatør, som anvender en bevægelig styrestang. Håndbetjente palletrucks er kun beregnet til at løfte materiale tilstrækkeligt til, at det kan transporteres, og det sker ved pumpebevægelser med styrestangen, og de har ikke andre yderligere funktioner eller anvendelser som f.eks. i) at transportere og at løfte materiale, således at det kan anbringes på et højere niveau, at anbringe materiale på lager (højtløftere), ii) at stable paller oven på hinanden (stablere), iii) at løfte materiale op til en arbejdsplatform (sakseløftere) eller iv) at løfte og veje materiale (truck med vejefunktion).

Artikel 2

I medfør af artikel 13, stk. 3, og artikel 14, stk. 5, i forordning (EF) nr. 384/96 pålægges det toldmyndighederne at tage de nødvendige skridt til registrering af den import, der er beskrevet i nærværende forordnings artikel 1.

Registreringen ophører ni måneder efter datoen for denne forordnings ikrafttræden.

Kommissionen kan ved forordning give toldmyndighederne instruks om at ophøre med registrering af import til Fællesskabet af varer, der er fremstillet af producenter, som har anmodet om en fritagelse for registrering, og for hvilke det er fastslået, at de ikke omgår antidumpingtolden.

Artikel 3

1.   Der skal anmodes om spørgeskemaer hos Kommissionen inden 15 dage fra offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   Medmindre andet er angivet, skal berørte parter give sig til kende over for Kommissionen, fremsætte deres synspunkter skriftligt og indsende besvarelser af spørgeskemaerne eller andre oplysninger senest 40 dage efter offentliggørelsen af denne forordning i Den Europæiske Unions Tidende, hvis der skal tages hensyn til deres bemærkninger i forbindelse med undersøgelsen.

3.   Producenter i Thailand, som ønsker fritagelse for registrering af importen eller for foranstaltninger, skal indgive en behørigt dokumenteret anmodning herom inden for samme frist på 40 dage.

4.   Berørte parter kan også anmode om at blive hørt af Kommissionen inden for samme frist på 40 dage.

5.   Alle oplysninger vedrørende sagen og alle anmodninger om at blive hørt, få tilsendt et spørgeskema og om fritagelse for registrering af import eller foranstaltninger skal indgives skriftligt (men ikke elektronisk, medmindre andet er angivet) med angivelse af den berørte parts navn, adresse, e-mailadresse, telefon- og faxnummer. Alle skriftlige bemærkninger, herunder de oplysninger, der anmodes om i denne forordning, besvarelser af spørgeskemaer og korrespondance, som videregives af de berørte parter som fortroligt materiale, skal være forsynet med påtegningen »Limited« (5) og skal i overensstemmelse med grundforordningens artikel 19, stk. 2, være ledsaget af et ikke-fortroligt sammendrag forsynet med påtegningen »For inspection by interested parties«.

Kommissionens adresse:

| Europa-Kommissionen |
| --- |
| Generaldirektoratet for Handel |
| Direktorat H |
| Kontor: N105 04/090 |
| B-1040 Bruxelles |
| Fax (32-2) 295 65 05. |

Europa-Kommissionen

Generaldirektoratet for Handel

Direktorat H

Kontor: N105 04/090

B-1040 Bruxelles

Fax (32-2) 295 65 05.

Artikel 4

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. september 2008.

På Kommissionens vegne

Peter MANDELSON

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 56 af 6.3.1996, s. 1.

1

(2)  EUT L 189 af 21.7.2005, s. 1.

2

(3)  EUT L 192 af 19.7.2008, s. 1.

3

(4)  EFT L 8 af 12.1.2001, s. 1.

4

(5)  Dette betyder, at dokumentet kun er til internt brug. Det er beskyttet i henhold til artikel 4 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1049/2001 om aktindsigt i Europa-Parlamentets, Rådets og Kommissionens dokumenter (EFT L 145 af 31.5.2001, s. 43). Det er et fortroligt dokument i henhold til grundforordningens artikel 19 og artikel 6 i WTO-aftalen om gennemførelse af artikel VI i GATT 1994 (antidumpingaftalen).

5

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/7 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/7

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 924/2008

af 19. september 2008

om fastsættelse af det kvantitative loft for eksport af sukker og isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, indtil udgangen af produktionsåret 2008/09

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1), særlig artikel 61, stk. 1, litra d), sammenholdt med artikel 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ifølge artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan sukker eller isoglucose, der er fremstillet ud over den kvote, som er omhandlet i nævnte forordnings artikel 7, kun eksporteres inden for et kvantitativt loft, der skal fastsættes. |
| --- | --- |

(1)

Ifølge artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007 kan sukker eller isoglucose, der er fremstillet ud over den kvote, som er omhandlet i nævnte forordnings artikel 7, kun eksporteres inden for et kvantitativt loft, der skal fastsættes.

| (2) | Gennemførelsesbestemmelserne vedrørende eksport ud over kvoten og navnlig vedrørende udstedelsen af eksportlicenser er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 (2). Imidlertid bør det kvantitative loft fastsættes for produktionsåret med henblik på de eventuelle muligheder på eksportmarkederne. |
| --- | --- |

(2)

Gennemførelsesbestemmelserne vedrørende eksport ud over kvoten og navnlig vedrørende udstedelsen af eksportlicenser er fastsat i Kommissionens forordning (EF) nr. 951/2006 (2). Imidlertid bør det kvantitative loft fastsættes for produktionsåret med henblik på de eventuelle muligheder på eksportmarkederne.

| (3) | For nogle EF-producenter af sukker og isoglucose udgør eksporten fra EF en vigtig del af deres erhvervsaktiviteter, og de har etableret traditionelle markeder uden for EF. Eksport af sukker og isoglucose til de markeder kan være økonomisk bæredygtig, også selv om der ikke ydes eksportrestitution. Der bør derfor fastsættes et kvantitativt loft for eksport af sukker og isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, så de pågældende EF-producenter kan fortsætte med at levere til deres traditionelle markeder. |
| --- | --- |

(3)

For nogle EF-producenter af sukker og isoglucose udgør eksporten fra EF en vigtig del af deres erhvervsaktiviteter, og de har etableret traditionelle markeder uden for EF. Eksport af sukker og isoglucose til de markeder kan være økonomisk bæredygtig, også selv om der ikke ydes eksportrestitution. Der bør derfor fastsættes et kvantitativt loft for eksport af sukker og isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, så de pågældende EF-producenter kan fortsætte med at levere til deres traditionelle markeder.

| (4) | For produktionsåret 2008/09 anslås det, at et kvantitativt loft på 650 000 tons, udtrykt i hvidt sukker, for eksport af sukker, der er fremstillet ud over kvoten, og 50 000 tons, udtrykt i tørstof, for eksport af isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, vil kunne dække markedsefterspørgslen. |
| --- | --- |

(4)

For produktionsåret 2008/09 anslås det, at et kvantitativt loft på 650 000 tons, udtrykt i hvidt sukker, for eksport af sukker, der er fremstillet ud over kvoten, og 50 000 tons, udtrykt i tørstof, for eksport af isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, vil kunne dække markedsefterspørgslen.

| (5) | EF's eksport til visse nære destinationer og de tredjelande, der yder præferencebehandling ved import af produkter fra EF, er for tiden særdeles godt stillet konkurrencemæssigt. For at begrænse risikoen for svig mest muligt og forebygge misbrug i forbindelse med en eventuel reimport eller genindførelse til EF af sukker eller isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, bør visse nære destinationer udelukkes som mulige destinationer. |
| --- | --- |

(5)

EF's eksport til visse nære destinationer og de tredjelande, der yder præferencebehandling ved import af produkter fra EF, er for tiden særdeles godt stillet konkurrencemæssigt. For at begrænse risikoen for svig mest muligt og forebygge misbrug i forbindelse med en eventuel reimport eller genindførelse til EF af sukker eller isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten, bør visse nære destinationer udelukkes som mulige destinationer.

| (6) | Da det skønnes, at der er en lavere risiko for eventuel svig vedrørende isoglucose som følge af arten af dette produkt, bør en række lande i det vestlige Balkan, hvis myndigheder skal udstede eksportlicens til bekræftelse af oprindelsen af det sukker eller de isoglucoseprodukter, der skal eksporteres til EF, dog ikke være udelukket. |
| --- | --- |

(6)

Da det skønnes, at der er en lavere risiko for eventuel svig vedrørende isoglucose som følge af arten af dette produkt, bør en række lande i det vestlige Balkan, hvis myndigheder skal udstede eksportlicens til bekræftelse af oprindelsen af det sukker eller de isoglucoseprodukter, der skal eksporteres til EF, dog ikke være udelukket.

| (7) | Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Sukker —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

Fastsættelse af det kvantitative loft for eksport af sukker ud over kvoten

1.   For produktionsåret 2008/09, der løber fra 1. oktober 2008 til 30. september 2009, fastsættes det kvantitative loft, der er omhandlet i artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007, til 650 000 tons for eksport uden restitution af hvidt sukker, der er fremstillet ud over kvoten og henhører under KN-kode 1701 99.

2.   Eksport under det i stk. 1 fastsatte kvantitative loft tillades for alle destinationer med undtagelse af følgende:

| a) | Tredjelande: Andorra, Liechtenstein, Vatikanstaten, San Marino, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Albanien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Serbien samt Kosovo som omhandlet i FN's Sikkerhedsråds resolution 1244/99. |
| --- | --- |

a)

Tredjelande: Andorra, Liechtenstein, Vatikanstaten, San Marino, Kroatien, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Albanien, Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien og Serbien samt Kosovo som omhandlet i FN's Sikkerhedsråds resolution 1244/99.

| b) | Medlemsstaters områder, der ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Færøerne, Grønland, Helgoland, Ceuta og Melilla, kommunerne Livigno og Campione d'Italia samt de områder af Cypern, som Republikken Cyperns regering ikke udøver effektiv kontrol over. |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaters områder, der ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Færøerne, Grønland, Helgoland, Ceuta og Melilla, kommunerne Livigno og Campione d'Italia samt de områder af Cypern, som Republikken Cyperns regering ikke udøver effektiv kontrol over.

| c) | Europæiske områder, hvis udenrigsanliggender en medlemsstat er ansvarlig for, men som ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Gibraltar. |
| --- | --- |

c)

Europæiske områder, hvis udenrigsanliggender en medlemsstat er ansvarlig for, men som ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Gibraltar.

Artikel 2

Fastsættelse af det kvantitative loft for eksport af isoglucose ud over kvoten

1.   For produktionsåret 2008/09, der løber fra 1. oktober 2008 til 30. september 2009, fastsættes det kvantitative loft, der er omhandlet i artikel 61, stk. 1, litra d), i forordning (EF) nr. 1234/2007, til 50 000 tons, udtrykt i tørstof, for eksport uden restitution af isoglucose, der er fremstillet ud over kvoten og henhører under KN-kode 1702 40 10, 1702 60 10 og 1702 90 30.

2.   Eksport under det i stk. 1 fastsatte kvantitative loft tillades for alle destinationer med undtagelse af følgende:

| a) | Tredjelande: Andorra, Liechtenstein, Vatikanstaten, San Marino, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Albanien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien. |
| --- | --- |

a)

Tredjelande: Andorra, Liechtenstein, Vatikanstaten, San Marino, Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Albanien og Den Tidligere Jugoslaviske Republik Makedonien.

| b) | Medlemsstaters områder, der ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Færøerne, Grønland, Helgoland, Ceuta og Melilla, kommunerne Livigno og Campione d'Italia samt de områder af Cypern, som Republikken Cyperns regering ikke udøver effektiv kontrol over. |
| --- | --- |

b)

Medlemsstaters områder, der ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Færøerne, Grønland, Helgoland, Ceuta og Melilla, kommunerne Livigno og Campione d'Italia samt de områder af Cypern, som Republikken Cyperns regering ikke udøver effektiv kontrol over.

| c) | Europæiske områder, hvis udenrigsanliggender en medlemsstat er ansvarlig for, men som ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Gibraltar. |
| --- | --- |

c)

Europæiske områder, hvis udenrigsanliggender en medlemsstat er ansvarlig for, men som ikke er omfattet af Fællesskabets toldområde: Gibraltar.

3.   Eksport af produkterne i stk. 1 tillades kun, hvis betingelserne i artikel 4 i forordning (EF) nr. 951/2006 er opfyldt.

Artikel 3

Ikrafttræden

Denne forordning træder i kraft på syvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Den anvendes fra den 1. oktober 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Kommissionens vegne

Mariann FISCHER BOEL

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 178 af 1.7.2006, s. 24.

2

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/9 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/9

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 925/2008

af 19. september 2008

om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af de toldkontingenter for fjerkrækød, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 533/2007

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 af 31. august 2006 om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning (2), særlig artikel 7, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 533/2007 af 14. maj 2007 om åbning og forvaltning af toldkontingenter for fjerkrækød (3), særlig artikel 5, stk. 6, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EF) nr. 533/2007 er der åbnet toldkontingenter for import af fjerkrækød. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EF) nr. 533/2007 er der åbnet toldkontingenter for import af fjerkrækød.

| (2) | De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober-31. december 2008, overstiger for visse kontingenter de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes en tildelingskoefficient, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om — |
| --- | --- |

(2)

De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober-31. december 2008, overstiger for visse kontingenter de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes en tildelingskoefficient, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

For de ansøgninger om importlicenser, der er indgivet for delperioden 1. oktober-31. december 2008, jf. forordning (EF) nr. 533/2007, er der fastsat tildelingskoefficienter i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 20. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238 af 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 125 af 15.5.2007, s. 9.

3

---

BILAG

| Gruppe nr. | Løbenummer | Tildelingskoefficient for de importlicensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) | Mængder, der ikke er ansøgt om, og som skal lægges til delperioden 1.1.2009-31.3.2009
  (kg) |
| --- | --- | --- | --- |
| P1 | 09.4067 | 8,622108 | — |
| P2 | 09.4068 | 23,785825 | — |
| P3 | 09.4069 | 1,206287 | — |
| P4 | 09.4070 | 14,423721 | — |

Gruppe nr.

Løbenummer

Tildelingskoefficient for de importlicensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

Mængder, der ikke er ansøgt om, og som skal lægges til delperioden 1.1.2009-31.3.2009

(kg)

P1

09.4067

8,622108

—

P2

09.4068

23,785825

—

P3

09.4069

1,206287

—

P4

09.4070

14,423721

—

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/11 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/11

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 926/2008

af 19. september 2008

om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af de toldkontingenter for æg og ægalbumin, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 539/2007

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 af 31. august 2006 om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning (2), særlig artikel 7, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 539/2007 af 15. maj 2007 om åbning og forvaltning af toldkontingenter for æg og ægalbumin (3), særlig artikel 5, stk. 6, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved forordning (EF) nr. 539/2007 er der åbnet toldkontingenter for import af æg og ægalbumin. |
| --- | --- |

(1)

Ved forordning (EF) nr. 539/2007 er der åbnet toldkontingenter for import af æg og ægalbumin.

| (2) | De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, overstiger for visse kontingenter de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes en tildelingskoefficient, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om. |
| --- | --- |

(2)

De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, overstiger for visse kontingenter de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes en tildelingskoefficient, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om.

| (3) | De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, er for visse kontingenter mindre end de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, hvilke mængder der ikke er ansøgt om licens for, og som skal lægges til mængden for den følgende delperiode — |
| --- | --- |

(3)

De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, er for visse kontingenter mindre end de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, hvilke mængder der ikke er ansøgt om licens for, og som skal lægges til mængden for den følgende delperiode —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

1.   For de ansøgninger om importlicenser, der er indgivet for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, jf. forordning (EF) nr. 539/2007, er der fastsat tildelingskoefficienter i bilaget til nærværende forordning.

2.   De mængder, der ikke er ansøgt om licens for, jf. forordning (EF) nr. 539/2007, og som skal lægges til mængden for delperioden 1. januar til 31. marts 2009, er fastsat i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 20. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238 af 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 128 af 16.5.2007, s. 19.

3

---

BILAG

| Gruppe nr. | Løbenummer | Tildelingskoefficient for de importlicensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) | Mængder, der ikke er ansøgt om, og som skal lægges til delperioden 1.1.2009-31.3.2009
  (kg) |
| --- | --- | --- | --- |
| E1 | 09.4015 | (1) | 67 500 000 |
| E2 | 09.4401 | 46,235244 | — |
| E3 | 09.4402 | (2) | 4 924 232 |

Gruppe nr.

Løbenummer

Tildelingskoefficient for de importlicensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

Mængder, der ikke er ansøgt om, og som skal lægges til delperioden 1.1.2009-31.3.2009

(kg)

E1

09.4015

(1)

67 500 000

E2

09.4401

46,235244

—

E3

09.4402

(2)

4 924 232

---

(1)  Intet: Kommissionen har ikke modtaget nogen licensansøgninger.

(2)  Intet: De mængder, der er ansøgt om, er mindre end de disponible mængder.

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/13 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/13

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 927/2008

af 19. september 2008

om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af det toldkontingent for fjerkrækød, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 1385/2007

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 af 31. august 2006 om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning (2), særlig artikel 7, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1385/2007 af 26. november 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 774/94 for så vidt angår åbning og forvaltning af visse EF-toldkontingenter for fjerkrækød (3), særlig artikel 5, stk. 6, og

ud fra følgende betragtning:

De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, overstiger for visse kontingenter de disponible mængder. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes en tildelingskoefficient, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet for delperioden 1. oktober til 31. december 2008, jf. forordning (EF) nr. 1385/2007, multipliceres med de tildelingskoefficienter, som er anført i bilaget.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 20. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238 af 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 309 af 27.11.2007, s. 47.

3

---

BILAG

| Gruppe nr. | Løbenummer | Tildelingskoefficient for importlicensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) |
| --- | --- | --- |
| 1 | 09.4410 | 0,781217 |
| 2 | 09.4411 | (1) |
| 3 | 09.4412 | 0,864805 |
| 4 | 09.4420 | 1,494472 |
| 5 | 09.4421 | 6,509981 |
| 6 | 09.4422 | 1,331328 |

Gruppe nr.

Løbenummer

Tildelingskoefficient for importlicensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

1

09.4410

0,781217

2

09.4411

(1)

3

09.4412

0,864805

4

09.4420

1,494472

5

09.4421

6,509981

6

09.4422

1,331328

---

(1)  Intet: Kommissionen har ikke modtaget nogen licensansøgninger.

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/15 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/15

---

KOMMISSIONENS FORORDNING (EF) Nr. 928/2008

af 19. september 2008

om tildeling af importlicenser på grundlag af de ansøgninger, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 inden for rammerne af det toldkontingent for fjerkrækød med oprindelse i Israel, der er åbnet ved forordning (EF) nr. 1384/2007

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 af 22. oktober 2007 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om særlige bestemmelser for visse landbrugsprodukter (fusionsmarkedsordningen) (1),

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1301/2006 af 31. august 2006 om fælles regler for administration af toldkontingenter for import af landbrugsprodukter på grundlag af en importlicensordning (2), særlig artikel 7, stk. 2,

under henvisning til Kommissionens forordning (EF) nr. 1384/2007 af 26. november 2007 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 2398/96 for så vidt angår åbning og forvaltning af visse kontingenter vedrørende import i Fællesskabet af fjerkrækødprodukter med oprindelse i Israel (3), særlig artikel 5, stk. 5, og

ud fra følgende betragtning:

De ansøgninger om importlicenser, der er indgivet i løbet af de første syv dage af september 2008 for delperioden 1. oktober-31. december 2008, overstiger de disponible mængder for licenser inden for rammerne af kontingentet med løbenummer 09.4092. Det bør derfor fastsættes, i hvilket omfang der kan udstedes importlicenser, idet der fastsættes en tildelingskoefficient, som skal anvendes på de mængder, der er ansøgt om —

UDSTEDT FØLGENDE FORORDNING:

Artikel 1

For de ansøgninger om importlicenser, der er indgivet for delperioden 1. oktober-31. december 2008, jf. forordning (EF) nr. 1384/2007, er der fastsat tildelingskoefficienter i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft den 20. september 2008.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Kommissionens vegne

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  EUT L 299 af 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 238 af 1.9.2006, s. 13.

2

(3)  EUT L 309 af 27.11.2007, s. 40.

3

---

BILAG

| Gruppe nr. | Løbenummer | Tildelingskoefficient for import-licensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008
  (%) |
| --- | --- | --- |
| IL1 | 09.4092 | 10,916897 |
| IL2 | 09.4091 | (1) |

Gruppe nr.

Løbenummer

Tildelingskoefficient for import-licensansøgninger, der er indgivet for delperioden 1.10.2008-31.12.2008

(%)

IL1

09.4092

10,916897

IL2

09.4091

(1)

---

(1)  Intet: Kommissionen har ikke modtaget nogen licensansøgninger.

---

II Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

AFGØRELSER OG BESLUTNINGER

Kommissionen

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/17 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/17

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 20. maj 2008

om Frankrigs statsstøtte til bygning af krydstogtskibet Le Levant (C 74/99 (ex NN 65/99))

(meddelt under nummer K(2007) 5419)

(Kun den franske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2008/746/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a)

under henvisning til Rådets direktiv 90/684/EØF af 21. december 1990 om støtte til skibsbygningsindustrien (1), særlig artikel 4, stk. 7,

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med disse artikler (2) og under hensyntagen til disse bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

I.   SAGSFORLØB

| (1) | Kommissionen, der var blevet bekendt med den støtte, der er omhandlet af denne beslutning, anmodede i første omgang de franske myndigheder om oplysninger i brev af 2. december 1998 og 4. juni 1999. De franske myndigheder fremsendte bemærkninger i brev af 12. maj 1999 (A/33645) og 19. august 1999 (A/36449). |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen, der var blevet bekendt med den støtte, der er omhandlet af denne beslutning, anmodede i første omgang de franske myndigheder om oplysninger i brev af 2. december 1998 og 4. juni 1999. De franske myndigheder fremsendte bemærkninger i brev af 12. maj 1999 (A/33645) og 19. august 1999 (A/36449).

| (2) | På baggrund af disse oplysninger indledte Kommissionen ved beslutning af 2. december 1999 (3) den formelle undersøgelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for en række støtteforanstaltninger, der var indrømmet til bygningen af krydstogtskibet Le Levant. |
| --- | --- |

(2)

På baggrund af disse oplysninger indledte Kommissionen ved beslutning af 2. december 1999 (3) den formelle undersøgelsesprocedure efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for en række støtteforanstaltninger, der var indrømmet til bygningen af krydstogtskibet Le Levant.

| (3) | På baggrund af denne beslutning fremsendte de franske myndigheder bemærkninger ved brev af 12. januar 2000 (A/30357), 14. juni 2000 (A/34964), 30. april 2001 (A/33440) og 11. juni 2001 (A/34609). Kommissionen har ligeledes modtaget bemærkninger fra en interesseret part, Compagnie des Iles du Levant (i det følgende benævnt »CIL«), som er videresendt til de franske myndigheder, som har svaret herpå. |
| --- | --- |

(3)

På baggrund af denne beslutning fremsendte de franske myndigheder bemærkninger ved brev af 12. januar 2000 (A/30357), 14. juni 2000 (A/34964), 30. april 2001 (A/33440) og 11. juni 2001 (A/34609). Kommissionen har ligeledes modtaget bemærkninger fra en interesseret part, Compagnie des Iles du Levant (i det følgende benævnt »CIL«), som er videresendt til de franske myndigheder, som har svaret herpå.

| (4) | Kommissionens beslutning 2001/882/EF af 25. juli 2001 om Frankrigs statsstøtte i form af udviklingsbistand til passagerskibet Le Levant, der er bygget af Alstom Leroux Naval til brug for sejlads ved Saint-Pierre-et-Miquelon (4) bragte ovennævnte procedure til afslutning, idet det heri blev konkluderet, at støtten var uforenelig med fællesmarkedet og Frankrig blev pålagt at »træffe de nødvendige foranstaltninger for at afbryde og tilbagesøge [støtten] hos investorerne, som er de direkte støttemodtagere og de nuværende ejere af passagerskibet«. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionens beslutning 2001/882/EF af 25. juli 2001 om Frankrigs statsstøtte i form af udviklingsbistand til passagerskibet Le Levant, der er bygget af Alstom Leroux Naval til brug for sejlads ved Saint-Pierre-et-Miquelon (4) bragte ovennævnte procedure til afslutning, idet det heri blev konkluderet, at støtten var uforenelig med fællesmarkedet og Frankrig blev pålagt at »træffe de nødvendige foranstaltninger for at afbryde og tilbagesøge [støtten] hos investorerne, som er de direkte støttemodtagere og de nuværende ejere af passagerskibet«.

| (5) | Beslutning 2001/882/EF blev annulleret ved Førsteinstansrettens dom af 22. februar 2006 (5). Retten fandt især, at begrundelsen i Kommissionens beslutning var mangelfuld, således at det ikke var muligt at fastslå, om de elementer, der udgør statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk., 1, var til stede. |
| --- | --- |

(5)

Beslutning 2001/882/EF blev annulleret ved Førsteinstansrettens dom af 22. februar 2006 (5). Retten fandt især, at begrundelsen i Kommissionens beslutning var mangelfuld, således at det ikke var muligt at fastslå, om de elementer, der udgør statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk., 1, var til stede.

| (6) | Som følge af Rettens dom er den procedure, der blev indledt ved beslutningen af 2. december, stadig åben. |
| --- | --- |

(6)

Som følge af Rettens dom er den procedure, der blev indledt ved beslutningen af 2. december, stadig åben.

| (7) | I betragtning af ovennævnte doms præmisser og de nye oplysninger, der er fremkommet, fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt endnu en gang i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 2, at opfordre de franske myndigheder og interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til sagen. Beslutningen af 2. december 1999 om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure blev derfor suppleret med en beslutning af 6. december 2006 (6). |
| --- | --- |

(7)

I betragtning af ovennævnte doms præmisser og de nye oplysninger, der er fremkommet, fandt Kommissionen det hensigtsmæssigt endnu en gang i overensstemmelse med traktatens artikel 88, stk. 2, at opfordre de franske myndigheder og interesserede parter til at fremsætte bemærkninger til sagen. Beslutningen af 2. december 1999 om indledning af den formelle undersøgelsesprocedure blev derfor suppleret med en beslutning af 6. december 2006 (6).

| (8) | På baggrund af denne beslutning har de franske myndigheder, der først anmodede om en udsættelse af svarfristen, som blev bevilget, fremsendt kommentarer ved brev af 16. marts 2007 (A/32335) og 12. december 2007 (A/40301). Der er endvidere fremsendt bemærkninger fra interesserede parter, dvs. CIL, ved brev registreret den 21. marts 2007 (A/32446), og investorerne, de gamle deltagere i anpartshaverselskaberne, der støttes af Banken (7), ved brev registreret den 1. marts (A/31951) og den 7. marts 2007 (A/32026). |
| --- | --- |

(8)

På baggrund af denne beslutning har de franske myndigheder, der først anmodede om en udsættelse af svarfristen, som blev bevilget, fremsendt kommentarer ved brev af 16. marts 2007 (A/32335) og 12. december 2007 (A/40301). Der er endvidere fremsendt bemærkninger fra interesserede parter, dvs. CIL, ved brev registreret den 21. marts 2007 (A/32446), og investorerne, de gamle deltagere i anpartshaverselskaberne, der støttes af Banken (7), ved brev registreret den 1. marts (A/31951) og den 7. marts 2007 (A/32026).

II.   DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

1.   Pons-loven

| (9) | Den franske lov af 11. juli 1986 om ændring af finansloven for 1986, omhandler en række skattelettelser i forbindelse med visse investeringer i de franske oversøiske departementer og territorier (i det følgende benævnt »Pons-loven«). |
| --- | --- |

(9)

Den franske lov af 11. juli 1986 om ændring af finansloven for 1986, omhandler en række skattelettelser i forbindelse med visse investeringer i de franske oversøiske departementer og territorier (i det følgende benævnt »Pons-loven«).

| (10) | Frankrig anmeldte disse foranstaltninger til Kommissionen med henblik på en undersøgelse af deres forenelighed med EU’s bestemmelser på statsstøtteområdet. Ved brev af 27. januar 1993 meddelte Kommissionen Frankrig, at den efter ovennævnte undersøgelse havde besluttet ikke at gøre indsigelse efter EF-traktatens artikel 92 og 93 (nu artikel 87 og 88). Kommissionen understregede dog, at den omhandlede støtte fortsat var underlagt de forskrifter og rammebestemmelser i fællesskabsretten, der er gældende inden for visse erhvervssektorer. |
| --- | --- |

(10)

Frankrig anmeldte disse foranstaltninger til Kommissionen med henblik på en undersøgelse af deres forenelighed med EU’s bestemmelser på statsstøtteområdet. Ved brev af 27. januar 1993 meddelte Kommissionen Frankrig, at den efter ovennævnte undersøgelse havde besluttet ikke at gøre indsigelse efter EF-traktatens artikel 92 og 93 (nu artikel 87 og 88). Kommissionen understregede dog, at den omhandlede støtte fortsat var underlagt de forskrifter og rammebestemmelser i fællesskabsretten, der er gældende inden for visse erhvervssektorer.

| (11) | I denne beslutning vedrører henvisningerne til Pons-loven bestemmelserne i artikel 238 bis HA I og III quater i den franske skattelov — Code Générale des Impots (i det følgende benævnt »CGI«), som de var gældende den 23. november 1996, og som kan sammenfattes som følger. |
| --- | --- |

(11)

I denne beslutning vedrører henvisningerne til Pons-loven bestemmelserne i artikel 238 bis HA I og III quater i den franske skattelov — Code Générale des Impots (i det følgende benævnt »CGI«), som de var gældende den 23. november 1996, og som kan sammenfattes som følger.

| (12) | I medfør af artikel 238 bis HA I i CGI kan virksomheder fra deres skattepligtige indkomst fradrage et beløb svarende til den samlede sum af de produktionsinvesteringer, de har foretaget i visse franske oversøiske departementer og territorier, bl.a. Saint-Pierre-et-Miquelon (8). Artiklen indebærer en undtagelse fra den generelle regel i CGI, som ikke tillader fradrag af sådanne beløb ved beregningen af en virksomheds skattepligtige indkomst. |
| --- | --- |

(12)

I medfør af artikel 238 bis HA I i CGI kan virksomheder fra deres skattepligtige indkomst fradrage et beløb svarende til den samlede sum af de produktionsinvesteringer, de har foretaget i visse franske oversøiske departementer og territorier, bl.a. Saint-Pierre-et-Miquelon (8). Artiklen indebærer en undtagelse fra den generelle regel i CGI, som ikke tillader fradrag af sådanne beløb ved beregningen af en virksomheds skattepligtige indkomst.

| (13) | Artikel 238 bis HA III ter i CGI bestemmer, at investeringerne i visse sektor, bl.a. lystsejlads, kun giver ret til det i stk. I i ovennævnte artikel omhandlede fradrag, hvis der på forhånd er indhentet godkendelse i det franske finansministerium. Denne godkendelse »kan gives, hvis det efter indhentning af udtalelse fra Ministeriet for oversøiske departementer og territorier, fastslås, at investeringen er af økonomisk interesse for det departement, hvor den gennemføres, hvis den er led i den regionale planlægnings- og miljøpolitik, og hvis den sikrer beskyttelse af investorer og tredjeparter«. |
| --- | --- |

(13)

Artikel 238 bis HA III ter i CGI bestemmer, at investeringerne i visse sektor, bl.a. lystsejlads, kun giver ret til det i stk. I i ovennævnte artikel omhandlede fradrag, hvis der på forhånd er indhentet godkendelse i det franske finansministerium. Denne godkendelse »kan gives, hvis det efter indhentning af udtalelse fra Ministeriet for oversøiske departementer og territorier, fastslås, at investeringen er af økonomisk interesse for det departement, hvor den gennemføres, hvis den er led i den regionale planlægnings- og miljøpolitik, og hvis den sikrer beskyttelse af investorer og tredjeparter«.

| (14) | Ifølge den franske skattelov skal fysiske personer betale indkomstskat. Denne skat opkræves af den skattepligtiges samlede nettoindkomst, som består af de samlede nettoindtægter i et bestemt antal indtægtskategorier. Nettoindkomsten i de forskellige kategorier består normalt af den skattepligtiges ejendom, kapital, løn osv., samt overskud af den skattepligtiges udbyttegivende aktiviteter med fradrag af eventuelle tab, der i et givet år konstateres i en indtægtskategori. |
| --- | --- |

(14)

Ifølge den franske skattelov skal fysiske personer betale indkomstskat. Denne skat opkræves af den skattepligtiges samlede nettoindkomst, som består af de samlede nettoindtægter i et bestemt antal indtægtskategorier. Nettoindkomsten i de forskellige kategorier består normalt af den skattepligtiges ejendom, kapital, løn osv., samt overskud af den skattepligtiges udbyttegivende aktiviteter med fradrag af eventuelle tab, der i et givet år konstateres i en indtægtskategori.

| (15) | Med hensyn til kategorien »erhvervsudbytte« bestemmer artikel 156 1o
  bis i CGI imidlertid, at fradraget ikke gælder »tab hidrørende direkte eller indirekte fra aktiviteter i erhvervsøjemed, hvis et af medlemmerne af den skattepligtige enhed (»membre du foyer fiscal«) ikke personligt, varigt og direkte deltager i de handlinger, der er nødvendige for at udføre de pågældende aktiviteter. Det gælder bl.a. hvis forvaltningen af aktiviteten retligt eller faktisk ved fuldmagt, arbejdsoverenskomst eller anden overenskomst er overdraget til en person, som ikke er en del af den skattepligtige enhed.« |
| --- | --- |

(15)

Med hensyn til kategorien »erhvervsudbytte« bestemmer artikel 156 1o
  bis i CGI imidlertid, at fradraget ikke gælder »tab hidrørende direkte eller indirekte fra aktiviteter i erhvervsøjemed, hvis et af medlemmerne af den skattepligtige enhed (»membre du foyer fiscal«) ikke personligt, varigt og direkte deltager i de handlinger, der er nødvendige for at udføre de pågældende aktiviteter. Det gælder bl.a. hvis forvaltningen af aktiviteten retligt eller faktisk ved fuldmagt, arbejdsoverenskomst eller anden overenskomst er overdraget til en person, som ikke er en del af den skattepligtige enhed.«

| (16) | Som undtagelse fra dette princip bestemmer artikel 238 bis HA III quater i CGI, at bestemmelserne i artikel 156 1o
  bis ikke gælder tab hidrørende fra fradrag af de i stk. I i ovennævnte artikel 238 bis HA omhandlede investeringer og driften heraf, hvis disse investeringer er foretaget efter 1. januar 1996 og forhåndsgodkendt af finansministeriet som anført i artikel 238 bis HA III ter. |
| --- | --- |

(16)

Som undtagelse fra dette princip bestemmer artikel 238 bis HA III quater i CGI, at bestemmelserne i artikel 156 1o
  bis ikke gælder tab hidrørende fra fradrag af de i stk. I i ovennævnte artikel 238 bis HA omhandlede investeringer og driften heraf, hvis disse investeringer er foretaget efter 1. januar 1996 og forhåndsgodkendt af finansministeriet som anført i artikel 238 bis HA III ter.

2.   Finansieringen af krydstogtskibet Le Levant

| (17) | I 1996 skabte Banken og »Compagnie des Iles du Ponant« (i det følgende benævnt »CIP«) en konstruktion med henblik på at finansiere bygning og drift af et mindre luksuskrydstogtskib Le Levant (ca. 95 passagerer og en besætning på 55). Denne aftale blev formaliseret ved en protokol af 9. december 1996, der blev indgået mellem Banken, CIP og CIL, der er datterselskab af CIP og specielt oprettet med henblik på dette projekt (9). |
| --- | --- |

(17)

I 1996 skabte Banken og »Compagnie des Iles du Ponant« (i det følgende benævnt »CIP«) en konstruktion med henblik på at finansiere bygning og drift af et mindre luksuskrydstogtskib Le Levant (ca. 95 passagerer og en besætning på 55). Denne aftale blev formaliseret ved en protokol af 9. december 1996, der blev indgået mellem Banken, CIP og CIL, der er datterselskab af CIP og specielt oprettet med henblik på dette projekt (9).

| (18) | De forskellige elementer i ovennævnte konstruktion kan sammenfattes som følger: |
| --- | --- |

(18)

De forskellige elementer i ovennævnte konstruktion kan sammenfattes som følger:

| (19) | Banken og CIL oprettede et skibsanpartsselskab (efter den ændrede lov nr. 67-5 af 3. januar 1967 om skibes og andre søgående fartøjers status) under navnet »anpartsselskabet« Le Levant, der havde administrativt hovedsæde i Nantes. Ifølge vedtægterne havde anpartsselskabet til formål at »finansiere, erhverve, udstyre og drive et luksuskrydstogtskib ved navn »Le Levant««. Anpartsselskabet var opdelt på 740 anparter, hvoraf CIL tegnede sig for to og Banken for de resterende 738 anparter. |
| --- | --- |

(19)

Banken og CIL oprettede et skibsanpartsselskab (efter den ændrede lov nr. 67-5 af 3. januar 1967 om skibes og andre søgående fartøjers status) under navnet »anpartsselskabet« Le Levant, der havde administrativt hovedsæde i Nantes. Ifølge vedtægterne havde anpartsselskabet til formål at »finansiere, erhverve, udstyre og drive et luksuskrydstogtskib ved navn »Le Levant««. Anpartsselskabet var opdelt på 740 anparter, hvoraf CIL tegnede sig for to og Banken for de resterende 738 anparter.

| (20) | Anpartsselskabet skulle ifølge aftalen bestille fartøjet hos værftet Leroux & Lotz Naval i Frankrig til en pris på 228 550 000 franske francs (FRF) (dvs. ca. 35 mio. EUR (10)). Skibet skulle leveres i 1998. |
| --- | --- |

(20)

Anpartsselskabet skulle ifølge aftalen bestille fartøjet hos værftet Leroux & Lotz Naval i Frankrig til en pris på 228 550 000 franske francs (FRF) (dvs. ca. 35 mio. EUR (10)). Skibet skulle leveres i 1998.

| (21) | CIL blev udnævnt som bestyrer af anpartsselskabet og skulle i denne egenskab, mod vederlag, føre tilsyn med bygningen af skibet og driften efter leveringen. |
| --- | --- |

(21)

CIL blev udnævnt som bestyrer af anpartsselskabet og skulle i denne egenskab, mod vederlag, føre tilsyn med bygningen af skibet og driften efter leveringen.

| (22) | Banken solgte sine 738 anparter til skattepligtige investorer, som ønskede at udnytte de skattemæssige fordele i Pons-loven. I forbindelse med denne transaktion oprettede hver investor et enmandsselskab, der havde til formål at købe anparter og drive skibet i fællesskab (i det følgende benævnt »anpartshaverselskaber«). Disse selskaber havde status som enmandsvirksomheder med begrænset ansvar (»Entreprise Unipersonnelle à Responsabilité Limitée« (i det følgende benævnt »EURL«)). |
| --- | --- |

(22)

Banken solgte sine 738 anparter til skattepligtige investorer, som ønskede at udnytte de skattemæssige fordele i Pons-loven. I forbindelse med denne transaktion oprettede hver investor et enmandsselskab, der havde til formål at købe anparter og drive skibet i fællesskab (i det følgende benævnt »anpartshaverselskaber«). Disse selskaber havde status som enmandsvirksomheder med begrænset ansvar (»Entreprise Unipersonnelle à Responsabilité Limitée« (i det følgende benævnt »EURL«)).

| (23) | Det understreges, at en EURL, hvor eneejeren er en fysisk person, er skattemæssigt gennemsigtig. Overskuddet fra EURL indgår derfor i ejerens skattepligtige indkomst (i kategorien erhvervsoverskud). Han kan også i givet fald fratrække selskabets underskud fra sine andre indtægter, hvis der er tale om indtægter af samme art. I medfør af bestemmelserne i artikel 156 1o
  bis i CGI kan han imidlertid principielt kun fratrække underskud hidrørende fra erhvervsaktiviteter, hvis disse aktiviteter indebærer, at en person, der er en del af den skattepligtige enhed (membre du foyer fiscal) personligt har deltaget i udførelsen af de handlinger, der er nødvendige for aktiviteterne. |
| --- | --- |

(23)

Det understreges, at en EURL, hvor eneejeren er en fysisk person, er skattemæssigt gennemsigtig. Overskuddet fra EURL indgår derfor i ejerens skattepligtige indkomst (i kategorien erhvervsoverskud). Han kan også i givet fald fratrække selskabets underskud fra sine andre indtægter, hvis der er tale om indtægter af samme art. I medfør af bestemmelserne i artikel 156 1o
  bis i CGI kan han imidlertid principielt kun fratrække underskud hidrørende fra erhvervsaktiviteter, hvis disse aktiviteter indebærer, at en person, der er en del af den skattepligtige enhed (membre du foyer fiscal) personligt har deltaget i udførelsen af de handlinger, der er nødvendige for aktiviteterne.

| (24) | Hver investor skulle erhverve mindst to anparter. Prisen var 636 216 FRF (ca. 100 000 EUR) for to anparter. Anpartshaverselskaberne finansierede købet af anparter på følgende måde (for en post på to anparter):






  — | Et kapitalindskud fra deltageren på 50 000 FRF (ca. 7 700 EUR). |
| --- | --- | --- |

(24)

Hver investor skulle erhverve mindst to anparter. Prisen var 636 216 FRF (ca. 100 000 EUR) for to anparter. Anpartshaverselskaberne finansierede købet af anparter på følgende måde (for en post på to anparter):

—

Et kapitalindskud fra deltageren på 50 000 FRF (ca. 7 700 EUR).

| — | Et lån ydet af Banken til en fast rente på 8 % over 7 år regnet fra 31. december 1996. For en post på to anparter var beløbet 554 683 FRF (ca. 85 300 EUR). |
| --- | --- |

—

Et lån ydet af Banken til en fast rente på 8 % over 7 år regnet fra 31. december 1996. For en post på to anparter var beløbet 554 683 FRF (ca. 85 300 EUR).

| — | En andel af den garanti, som CIL havde stillet for hvert deltagende selskab som sikkerhed for god forvaltning af anpartsselskabet. Denne garanti repræsenterede et samlet beløb på 40 000 000 FRF (ca. 6 150 000 EUR), svarende til 108 108 FRF (ca. 16 600 EUR) for en post bestående af to anparter, og med en rente på 8 % p.a., idet renten blev kapitaliseret hvert år fra 31. december 1996. Garantien, hovedstol med kapitaliserede renter, skulle tilbagebetales pr. 31. december 2003. |
| --- | --- |

—

En andel af den garanti, som CIL havde stillet for hvert deltagende selskab som sikkerhed for god forvaltning af anpartsselskabet. Denne garanti repræsenterede et samlet beløb på 40 000 000 FRF (ca. 6 150 000 EUR), svarende til 108 108 FRF (ca. 16 600 EUR) for en post bestående af to anparter, og med en rente på 8 % p.a., idet renten blev kapitaliseret hvert år fra 31. december 1996. Garantien, hovedstol med kapitaliserede renter, skulle tilbagebetales pr. 31. december 2003.

| (25) | Efter afhændelsen af alle Bankens anparter bestod skibsanpartsselskabet af anpartshaverselskaberne (EURL) og CIL (som ejede to anparter). |
| --- | --- |

(25)

Efter afhændelsen af alle Bankens anparter bestod skibsanpartsselskabet af anpartshaverselskaberne (EURL) og CIL (som ejede to anparter).

| (26) | Ifølge ovennævnte konstruktion skulle Le Levant drives som krydstogtskib fra leveringstidspunktet indtil slutningen af 2003. Ifølge anpartsselskabets vedtægter skulle anpartshaverne dele overskud og tab i forhold til deres interesser i skibet. Det understreges, at konstruktionen var baseret på en forventning om betydelige underskud i de første fem driftsår (11). |
| --- | --- |

(26)

Ifølge ovennævnte konstruktion skulle Le Levant drives som krydstogtskib fra leveringstidspunktet indtil slutningen af 2003. Ifølge anpartsselskabets vedtægter skulle anpartshaverne dele overskud og tab i forhold til deres interesser i skibet. Det understreges, at konstruktionen var baseret på en forventning om betydelige underskud i de første fem driftsår (11).

| (27) | Anpartshaverselskabernes likviditetsbehov var følgende:






  — | det forventede negative driftsresultat i anpartsselskabet, |
| --- | --- | --- |

(27)

Anpartshaverselskabernes likviditetsbehov var følgende:

—

det forventede negative driftsresultat i anpartsselskabet,

| — | afdrag og renteudgifter på lån ydet af Banken til køb af anparter, og |
| --- | --- |

—

afdrag og renteudgifter på lån ydet af Banken til køb af anparter, og

| — | selskabernes administrationsudgifter. |
| --- | --- |

—

selskabernes administrationsudgifter.

| (28) | Disse likviditetsbehov skulle dækkes af investorerne, som formelt forpligtede sig til hvert år at reinvestere — i form af kapitalforhøjelser i deres respektive anpartshaverselskaber — de skattemæssige besparelser, de opnåede ved at fradrage tab fra driften af skibet i anpartsselskabet (bortset fra sidste driftsår, hvor investorerne kunne beholde de skattemæssige besparelser). Disse reinvesteringer af de skattemæssige besparelser udgjorde anpartshaverselskabernes eneste finansieringskilde i driftsperioden. |
| --- | --- |

(28)

Disse likviditetsbehov skulle dækkes af investorerne, som formelt forpligtede sig til hvert år at reinvestere — i form af kapitalforhøjelser i deres respektive anpartshaverselskaber — de skattemæssige besparelser, de opnåede ved at fradrage tab fra driften af skibet i anpartsselskabet (bortset fra sidste driftsår, hvor investorerne kunne beholde de skattemæssige besparelser). Disse reinvesteringer af de skattemæssige besparelser udgjorde anpartshaverselskabernes eneste finansieringskilde i driftsperioden.

| (29) | Anpartshaverselskaberne havde ved gensidig overenskomst forpligtet sig til at sælge deres anparter til Banken (og Banken til at købe dem) til en samlet pris på 124 861 905 FRF (ca. 19 mio. EUR) ved driftsperiodens ophør. Denne pris, den såkaldte »basispris«, kunne dog variere afhængigt af en på forhånd defineret formel baseret på den skattesats, der reelt blev anvendt i den øverste indkomstskattegruppe i perioden 1997-2003. Basisprisen blev reduceret med anpartshaverselskabernes passiver på overdragelsestidspunktet (hovedsagelig svarende til den garanti, der var stillet af CIL med kapitaliserede renter). Nettoprisen blev anslået til 56 494 213 FRF (ca. 8,7 mio. EUR), dvs. 153 101 FRF (ca. 23 500 EUR) for to anparter. Denne overdragelse skulle ifølge planen finde sted senest den 29. februar 2004. |
| --- | --- |

(29)

Anpartshaverselskaberne havde ved gensidig overenskomst forpligtet sig til at sælge deres anparter til Banken (og Banken til at købe dem) til en samlet pris på 124 861 905 FRF (ca. 19 mio. EUR) ved driftsperiodens ophør. Denne pris, den såkaldte »basispris«, kunne dog variere afhængigt af en på forhånd defineret formel baseret på den skattesats, der reelt blev anvendt i den øverste indkomstskattegruppe i perioden 1997-2003. Basisprisen blev reduceret med anpartshaverselskabernes passiver på overdragelsestidspunktet (hovedsagelig svarende til den garanti, der var stillet af CIL med kapitaliserede renter). Nettoprisen blev anslået til 56 494 213 FRF (ca. 8,7 mio. EUR), dvs. 153 101 FRF (ca. 23 500 EUR) for to anparter. Denne overdragelse skulle ifølge planen finde sted senest den 29. februar 2004.

| (30) | Banken og CIL var bundet af gensidige tilsagn om, at CIL skulle overtage alle Bankens anparter til en pris, der svarede til den pris, som Banken havde betalt. Denne overdragelse, hvorved CIL skulle blive den retmæssige ejer af Le Levant, skulle finde sted senest den 29. februar 2004. |
| --- | --- |

(30)

Banken og CIL var bundet af gensidige tilsagn om, at CIL skulle overtage alle Bankens anparter til en pris, der svarede til den pris, som Banken havde betalt. Denne overdragelse, hvorved CIL skulle blive den retmæssige ejer af Le Levant, skulle finde sted senest den 29. februar 2004.

3.   De franske myndigheders godkendelse

| (31) | Banken og CIP forelagde det i punkt 2 omhandlede projekt for de franske myndigheder for at få den godkendelse, der var nødvendig for at der kunne bevilges skattelettelser efter Pons-loven. |
| --- | --- |

(31)

Banken og CIP forelagde det i punkt 2 omhandlede projekt for de franske myndigheder for at få den godkendelse, der var nødvendig for at der kunne bevilges skattelettelser efter Pons-loven.

| (32) | Ved godkendelse af 26. november 1996 på grundlag af artikel 238 bis HA III ter og quater i CGI besluttede det franske finansministerium, at:






  — | anpartshaverselskaberne kunne fradrage deres investeringsbeløb fra deres skattepligtige resultat i det regnskabsår, hvor de havde erhvervet deres skibsanparter (samlet basisfradrag fastsat til 228,5 mio. FRF, forhøjet med eventuelle administrationsudgifter), og at |
| --- | --- | --- |

(32)

Ved godkendelse af 26. november 1996 på grundlag af artikel 238 bis HA III ter og quater i CGI besluttede det franske finansministerium, at:

—

anpartshaverselskaberne kunne fradrage deres investeringsbeløb fra deres skattepligtige resultat i det regnskabsår, hvor de havde erhvervet deres skibsanparter (samlet basisfradrag fastsat til 228,5 mio. FRF, forhøjet med eventuelle administrationsudgifter), og at

| — | bestemmelserne i artikel 156 1o
  bis i CGI ikke fandt anvendelse på underskud, der var en følge af køb og drift af skibet (hvilket derfor gav deltagerne mulighed for at fratrække disse underskud fra deres indkomster). |
| --- | --- |

—

bestemmelserne i artikel 156 1o
  bis i CGI ikke fandt anvendelse på underskud, der var en følge af køb og drift af skibet (hvilket derfor gav deltagerne mulighed for at fratrække disse underskud fra deres indkomster).

| (33) | I godkendelsesteksten noterede de franske myndigheder sig udtrykkeligt visse elementer i transaktionen, herunder bl.a., at CIP og Banken »garanterer deltagerne i de selskaber, der er oprettet for at købe anparterne, at den vil tilbagekøbe deres anparter efter udløbet af det 5. driftsår til en værdi svarende til 56,756 FRF«. |
| --- | --- |

(33)

I godkendelsesteksten noterede de franske myndigheder sig udtrykkeligt visse elementer i transaktionen, herunder bl.a., at CIP og Banken »garanterer deltagerne i de selskaber, der er oprettet for at købe anparterne, at den vil tilbagekøbe deres anparter efter udløbet af det 5. driftsår til en værdi svarende til 56,756 FRF«.

| (34) | Til aftalen var knyttet en betingelse om, at anpartshaverselskaberne skulle beholde deres anparter i anpartsselskabet i fem år regnet fra skibets leveringsdato, og at dette skulle drives i fem år i et oversøisk område, især fra Saint-Pierre-et-Miquelon. I denne periode skulle deltagerne beholde deres anparter i deres EURL. |
| --- | --- |

(34)

Til aftalen var knyttet en betingelse om, at anpartshaverselskaberne skulle beholde deres anparter i anpartsselskabet i fem år regnet fra skibets leveringsdato, og at dette skulle drives i fem år i et oversøisk område, især fra Saint-Pierre-et-Miquelon. I denne periode skulle deltagerne beholde deres anparter i deres EURL.

| (35) | Det fremgår i øvrigt af godkendelsesansøgningen, at Banken og CIP var vidende om, at den omhandlede skattemæssige fordel udgjorde statsstøtte efter traktatens artikel 87 (12). Banken og CIP har alligevel gennemført finansieringskonstruktionen, selv om godkendelsesbeslutningen ikke indeholdt noget om, hvorvidt denne støtte eventuelt skulle anmeldes til Kommissionen i medfør af traktatens artikel 88 og om, hvorvidt den var forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(35)

Det fremgår i øvrigt af godkendelsesansøgningen, at Banken og CIP var vidende om, at den omhandlede skattemæssige fordel udgjorde statsstøtte efter traktatens artikel 87 (12). Banken og CIP har alligevel gennemført finansieringskonstruktionen, selv om godkendelsesbeslutningen ikke indeholdt noget om, hvorvidt denne støtte eventuelt skulle anmeldes til Kommissionen i medfør af traktatens artikel 88 og om, hvorvidt den var forenelig med fællesmarkedet.

4.   Den nuværende situation

| (36) | Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er finansieringen af Le Levant gennemført efter den konstruktion, der er nævnt i afsnit 2. |
| --- | --- |

(36)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, er finansieringen af Le Levant gennemført efter den konstruktion, der er nævnt i afsnit 2.

| (37) | De forskellige løfter om køb og salg, der forbandt parterne i konstruktionen, er gennemført som planlagt, og CIL blev derfor i januar 2004 ejer af alle anparter i Le Levant til en pris på 17 825 989 EUR. |
| --- | --- |

(37)

De forskellige løfter om køb og salg, der forbandt parterne i konstruktionen, er gennemført som planlagt, og CIL blev derfor i januar 2004 ejer af alle anparter i Le Levant til en pris på 17 825 989 EUR.

| (38) | Kommissionen bemærker sig, at et skibsanpartsselskab ifølge fransk ret opløses, hvis alle anparter i et skib samles på én hånd. Anpartshaverselskaberne (EURL) er angiveligt blevet opløst og slettet af handelsregistret i maj og juli 2004 (13). |
| --- | --- |

(38)

Kommissionen bemærker sig, at et skibsanpartsselskab ifølge fransk ret opløses, hvis alle anparter i et skib samles på én hånd. Anpartshaverselskaberne (EURL) er angiveligt blevet opløst og slettet af handelsregistret i maj og juli 2004 (13).

III.   BEGRUNDELSE FOR PROCEDURENS INDLEDNING

| (39) | I sine beslutninger af 2. december 1999 og 6. december 2006 fandt Kommissionen, at anvendelse af Pons-loven i konstruktionen for at finansiere Le Levant indebar en fordel for anpartshaverselskaberne (i det følgende benævnt »investorerne«) og CIL, og at denne fordel, der resulterede i en nedsættelse af skattepligtige indtægter, blev indrømmet ved hjælp af statsmidler. Med hensyn til selektiviteten i forbindelse med denne fordel anførte Kommissionen, at Pons-lovens anvendelsesområde var selektivt, da den kun fandt anvendelse på investeringer i visse franske oversøiske territorier. Endelig fandt Kommissionen, at støtten ville kunne fordreje konkurrencen på markedet for krydstogtskibe, der er et marked, som er præget af samhandel mellem medlemsstaterne. Kommissionen fastslog derfor, at den omhandlede foranstaltning udgjorde statsstøtte. |
| --- | --- |

(39)

I sine beslutninger af 2. december 1999 og 6. december 2006 fandt Kommissionen, at anvendelse af Pons-loven i konstruktionen for at finansiere Le Levant indebar en fordel for anpartshaverselskaberne (i det følgende benævnt »investorerne«) og CIL, og at denne fordel, der resulterede i en nedsættelse af skattepligtige indtægter, blev indrømmet ved hjælp af statsmidler. Med hensyn til selektiviteten i forbindelse med denne fordel anførte Kommissionen, at Pons-lovens anvendelsesområde var selektivt, da den kun fandt anvendelse på investeringer i visse franske oversøiske territorier. Endelig fandt Kommissionen, at støtten ville kunne fordreje konkurrencen på markedet for krydstogtskibe, der er et marked, som er præget af samhandel mellem medlemsstaterne. Kommissionen fastslog derfor, at den omhandlede foranstaltning udgjorde statsstøtte.

| (40) | Hvad angår støttens forenelighed med fællesmarkedet fandt Kommissionen, at den tilsyneladende ikke opfyldte betingelserne for tildeling af udviklingsstøtte i artikel 4, stk. 7 i direktiv 90/684/EØF. Kommissionen udtrykte specielt tvivl med hensyn til betingelsen om, at den faktiske ejer af skibet skal have hjemsted i et område, der er berettiget til udviklingsstøtte, samt til hvorvidt projektet havde et reelt »udviklingsindhold«. |
| --- | --- |

(40)

Hvad angår støttens forenelighed med fællesmarkedet fandt Kommissionen, at den tilsyneladende ikke opfyldte betingelserne for tildeling af udviklingsstøtte i artikel 4, stk. 7 i direktiv 90/684/EØF. Kommissionen udtrykte specielt tvivl med hensyn til betingelsen om, at den faktiske ejer af skibet skal have hjemsted i et område, der er berettiget til udviklingsstøtte, samt til hvorvidt projektet havde et reelt »udviklingsindhold«.

| (41) | Kommissionen indledte derfor den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

(41)

Kommissionen indledte derfor den formelle undersøgelsesprocedure.

IV.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (42) | Kommissionen har modtaget bemærkninger fra CIL samt fra repræsentanter for investorerne, der støttes af Banken. |
| --- | --- |

(42)

Kommissionen har modtaget bemærkninger fra CIL samt fra repræsentanter for investorerne, der støttes af Banken.

1.   Bemærkninger fra CIL

| (43) | CIL udtrykker først og fremmest tvivl med hensyn til, hvorvidt direktiv 90/684/EØF finder anvendelse. Ifølge CIL fastsætter direktiv 90/684/EØF primært retningslinjer for tildeling af støtte, direkte eller indirekte, til skibsværfter i Fællesskabet. Det konkluderes, at ovennævnte direktiv kun gælder for støtte til et skibsværft. Da Kommissionen ikke har dokumenteret, at der er tale om en sådan støtte, kan den ikke basere sin vurdering af støtten på direktiv 90/684/EØF. |
| --- | --- |

(43)

CIL udtrykker først og fremmest tvivl med hensyn til, hvorvidt direktiv 90/684/EØF finder anvendelse. Ifølge CIL fastsætter direktiv 90/684/EØF primært retningslinjer for tildeling af støtte, direkte eller indirekte, til skibsværfter i Fællesskabet. Det konkluderes, at ovennævnte direktiv kun gælder for støtte til et skibsværft. Da Kommissionen ikke har dokumenteret, at der er tale om en sådan støtte, kan den ikke basere sin vurdering af støtten på direktiv 90/684/EØF.

| (44) | CIL bestrider derefter tilstedeværelsen af støtte efter kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1. Med hensyn til den fordel, som CIL skulle have opnået ved køb af de anparter, som investorerne havde i skibet, anfører CIL, at selskabet har tilbagekøbt skibsanparterne hos anpartshaverselskaberne til en pris på 17 825 989 EUR. Denne pris skulle ligge over skibets handelsværdi, der i juni 2004 blev anslået til at ligge mellem 14,5 og 16,1 mio. EUR af det velrenommerede skibsmæglerfirma Barry Rogliano Salles. Den ligger også over den pris, hvortil CIL i juni 2004 videresolgte skibet (15 322 581 mio. EUR). Kommissionens bekræftelse af, at CIL skulle have opnået en fordel ved at tilbagekøbe anparterne hos investorerne til mindre pris, er derfor ikke korrekt. |
| --- | --- |

(44)

CIL bestrider derefter tilstedeværelsen af støtte efter kriterierne i traktatens artikel 87, stk. 1. Med hensyn til den fordel, som CIL skulle have opnået ved køb af de anparter, som investorerne havde i skibet, anfører CIL, at selskabet har tilbagekøbt skibsanparterne hos anpartshaverselskaberne til en pris på 17 825 989 EUR. Denne pris skulle ligge over skibets handelsværdi, der i juni 2004 blev anslået til at ligge mellem 14,5 og 16,1 mio. EUR af det velrenommerede skibsmæglerfirma Barry Rogliano Salles. Den ligger også over den pris, hvortil CIL i juni 2004 videresolgte skibet (15 322 581 mio. EUR). Kommissionens bekræftelse af, at CIL skulle have opnået en fordel ved at tilbagekøbe anparterne hos investorerne til mindre pris, er derfor ikke korrekt.

| (45) | CIL anfører tre bemærkninger med hensyn til den fordel, som selskabet skulle have opnået ved driften af »Le Levant«. Selskabet finder for det første, at det ikke er korrekt at betragte CIL som det selskab, der har drevet skibet, da det kun har handlet som bestyrer på vegne af anpartsselskabets deltagere, som reelt har drevet skibet. CIL finder endvidere, at Kommissionen ikke har dokumenteret, at støtten skulle have gjort det muligt at drive Le Levant på mere fordelagtige vilkår end dem, der gælder for andre operatører, da Kommissionen ikke har beregnet omfanget af den påståede fordel. |
| --- | --- |

(45)

CIL anfører tre bemærkninger med hensyn til den fordel, som selskabet skulle have opnået ved driften af »Le Levant«. Selskabet finder for det første, at det ikke er korrekt at betragte CIL som det selskab, der har drevet skibet, da det kun har handlet som bestyrer på vegne af anpartsselskabets deltagere, som reelt har drevet skibet. CIL finder endvidere, at Kommissionen ikke har dokumenteret, at støtten skulle have gjort det muligt at drive Le Levant på mere fordelagtige vilkår end dem, der gælder for andre operatører, da Kommissionen ikke har beregnet omfanget af den påståede fordel.

| (46) | Hvad angår endelig kriteriet om påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne anfører CIL, at Le Levant er et skib med begrænset kapacitet, som aldrig i de fem første driftsår har været udnyttet i Fællesskabets farvande, at skibet i denne periode hovedsagelig har haft et nordamerikansk og ikke et europæisk klientel og endelig, at der ikke findes nogen europæisk konkurrent inden for denne niche. CIL betvivler derfor, at driften af Le Levant kan anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(46)

Hvad angår endelig kriteriet om påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne anfører CIL, at Le Levant er et skib med begrænset kapacitet, som aldrig i de fem første driftsår har været udnyttet i Fællesskabets farvande, at skibet i denne periode hovedsagelig har haft et nordamerikansk og ikke et europæisk klientel og endelig, at der ikke findes nogen europæisk konkurrent inden for denne niche. CIL betvivler derfor, at driften af Le Levant kan anses for at påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (47) | CIL har i øvrigt ikke haft nogen fordel af støtten i sin egenskab af anpartshaver, da selskabet, der ikke er hjemmehørende i Frankrig og ikke skattepligtig her, derfor ikke har kunnet foretage noget skattemæssigt fradrag. |
| --- | --- |

(47)

CIL har i øvrigt ikke haft nogen fordel af støtten i sin egenskab af anpartshaver, da selskabet, der ikke er hjemmehørende i Frankrig og ikke skattepligtig her, derfor ikke har kunnet foretage noget skattemæssigt fradrag.

2.   Bemærkninger fra investorerne

| (48) | Investorerne finder først og fremmest, at Kommissionens procedure har været præget af uregelmæssigheder. Ved sin dom af 22. februar 2006 erklærede Førsteinstansretten beslutningen af 2. december 1999 om procedurens indledning ugyldig, da denne var uløseligt forbundet med den annullerede endelige beslutning. Kommissionen kunne derfor ikke supplere denne beslutning ved sin beslutning af 6. december 2006. For at overholde procedurekravene skulle Kommissionen have vedtaget en ny beslutning om procedureindledning, og den supplerende beslutning af 2. december 2006 burde betragtes som en sådan. |
| --- | --- |

(48)

Investorerne finder først og fremmest, at Kommissionens procedure har været præget af uregelmæssigheder. Ved sin dom af 22. februar 2006 erklærede Førsteinstansretten beslutningen af 2. december 1999 om procedurens indledning ugyldig, da denne var uløseligt forbundet med den annullerede endelige beslutning. Kommissionen kunne derfor ikke supplere denne beslutning ved sin beslutning af 6. december 2006. For at overholde procedurekravene skulle Kommissionen have vedtaget en ny beslutning om procedureindledning, og den supplerende beslutning af 2. december 2006 burde betragtes som en sådan.

| (49) | Investorerne finder desuden, at den supplerende beslutning af 6. december 2006 omfatter en række fejl og mangler svarende til de mangler, som Retten henviste til i sin dom af 22. februar 2006 og som især omhandlede karakteren af de økonomiske relationer mellem investorerne, Banken og CIL. |
| --- | --- |

(49)

Investorerne finder desuden, at den supplerende beslutning af 6. december 2006 omfatter en række fejl og mangler svarende til de mangler, som Retten henviste til i sin dom af 22. februar 2006 og som især omhandlede karakteren af de økonomiske relationer mellem investorerne, Banken og CIL.

| (50) | Investorerne understreger, at de har undertegnet en af Banken foreslået medlemsaftale med det formål at få del i de optimerede skattefordele. Det fremhæves, at de ikke har nogen som helst kompetence til at drive et krydstogtskib, idet de fleste er personer i ledende stillinger eller inden for liberale erhverv (læger, farmaceuter, advokater, embedsmænd, notarer) eller pensionister. Selv om det formelt er korrekt, at de har været tilknyttet anpartshaverselskaberne, har disse selskaber, der ikke har andre aktiver end de omhandlede skibsanparter, aldrig været virksomheder i den i traktatens artikel 87, stk. 1 anførte betydning. Investorerne har ikke været økonomiske aktører, som har påtaget sig de risici, der er forbundet med en økonomisk aktivitet, men blot købere at et finansielt produkt med et minimumsudbytte, der var garanteret af de personer, der havde skabt konstruktionen. Resultatet var, at hverken investorerne, deres deltagende UERL eller det anpartsselskab, som knyttede dem sammen, kunne være modtagere af statsstøtte, da de ikke udøvede en økonomisk aktivitet. |
| --- | --- |

(50)

Investorerne understreger, at de har undertegnet en af Banken foreslået medlemsaftale med det formål at få del i de optimerede skattefordele. Det fremhæves, at de ikke har nogen som helst kompetence til at drive et krydstogtskib, idet de fleste er personer i ledende stillinger eller inden for liberale erhverv (læger, farmaceuter, advokater, embedsmænd, notarer) eller pensionister. Selv om det formelt er korrekt, at de har været tilknyttet anpartshaverselskaberne, har disse selskaber, der ikke har andre aktiver end de omhandlede skibsanparter, aldrig været virksomheder i den i traktatens artikel 87, stk. 1 anførte betydning. Investorerne har ikke været økonomiske aktører, som har påtaget sig de risici, der er forbundet med en økonomisk aktivitet, men blot købere at et finansielt produkt med et minimumsudbytte, der var garanteret af de personer, der havde skabt konstruktionen. Resultatet var, at hverken investorerne, deres deltagende UERL eller det anpartsselskab, som knyttede dem sammen, kunne være modtagere af statsstøtte, da de ikke udøvede en økonomisk aktivitet.

| (51) | Investorerne mener derfor, at Kommissionen har begået en fejl ved at anvende direktiv 90/684/EØF på den omhandlede støtte. De finder, at det pågældende direktiv kun gælder for den støtte, som skibsbyggeren har draget fordel af (dvs. skibsværftet), en mulighed, som Kommissionen i det foreliggende tilfælde har udelukket. Investorerne mener i den forbindelse, at Kommissionen er nået frem til denne konklusion på grundlag af en overfladisk analyse, og at en grundigere undersøgelse ville have vist, at den tildelte støtte var en fordel for skibsværftet. Tildelingen af kontrakten havde været en reel saltvandsindsprøjtning for værftet, der befandt sig i økonomiske vanskeligheder. Da skibet ikke ville være blevet bygget uden den finansielle konstruktion, som Pons-loven gav mulighed for, har de omhandlede skattemæssige fordele resulteret i, at værftet opnåede en økonomisk fordel. |
| --- | --- |

(51)

Investorerne mener derfor, at Kommissionen har begået en fejl ved at anvende direktiv 90/684/EØF på den omhandlede støtte. De finder, at det pågældende direktiv kun gælder for den støtte, som skibsbyggeren har draget fordel af (dvs. skibsværftet), en mulighed, som Kommissionen i det foreliggende tilfælde har udelukket. Investorerne mener i den forbindelse, at Kommissionen er nået frem til denne konklusion på grundlag af en overfladisk analyse, og at en grundigere undersøgelse ville have vist, at den tildelte støtte var en fordel for skibsværftet. Tildelingen af kontrakten havde været en reel saltvandsindsprøjtning for værftet, der befandt sig i økonomiske vanskeligheder. Da skibet ikke ville være blevet bygget uden den finansielle konstruktion, som Pons-loven gav mulighed for, har de omhandlede skattemæssige fordele resulteret i, at værftet opnåede en økonomisk fordel.

V.   DE FRANSKE MYNDIGHEDERS BEMÆRKNINGER

| (52) | I sine bemærkninger anfører de franske myndigheder først, at hovedsigtet med Pons-loven er at hjælpe de oversøiske erhvervsdrivende med at udvikle deres aktiviteter for at kompensere for de handicaps, som de er konfronteret med. Der er på ingen måde tale om støtte til skibsbygning, og der er i øvrigt ikke ydet nogen direkte støtte til bygningen af skibet som led i projektet. |
| --- | --- |

(52)

I sine bemærkninger anfører de franske myndigheder først, at hovedsigtet med Pons-loven er at hjælpe de oversøiske erhvervsdrivende med at udvikle deres aktiviteter for at kompensere for de handicaps, som de er konfronteret med. Der er på ingen måde tale om støtte til skibsbygning, og der er i øvrigt ikke ydet nogen direkte støtte til bygningen af skibet som led i projektet.

| (53) | De franske myndigheder bemærker i denne forbindelse, at hvis der for at finansiere skibet ved hjælp af Pons-loven skal skabes en model, hvor eksterne investorer samles i et skibsanpartsselskab, som stiller skibet til rådighed for den reelle operatør, medvirker disse investorer kun i deres egenskab af købere af et nøglefærdigt finansprodukt, hvor udbyttet er af skattemæssig karakter, og hvor støtten kanaliseres over til operatøren, som er den egentlige støttemodtager i det omfang, at ordningen i sidste ende giver ham mulighed for at erhverve skibet på fordelagtige vilkår. De bestrider derfor formelt, at investorerne kan betragtes som støttemodtagere. |
| --- | --- |

(53)

De franske myndigheder bemærker i denne forbindelse, at hvis der for at finansiere skibet ved hjælp af Pons-loven skal skabes en model, hvor eksterne investorer samles i et skibsanpartsselskab, som stiller skibet til rådighed for den reelle operatør, medvirker disse investorer kun i deres egenskab af købere af et nøglefærdigt finansprodukt, hvor udbyttet er af skattemæssig karakter, og hvor støtten kanaliseres over til operatøren, som er den egentlige støttemodtager i det omfang, at ordningen i sidste ende giver ham mulighed for at erhverve skibet på fordelagtige vilkår. De bestrider derfor formelt, at investorerne kan betragtes som støttemodtagere.

| (54) | Hvad angår støttens selektivitet afviser de franske myndigheder det argument, som Kommissionen gentagne gange har fremført vedrørende myndighedernes skønsmargin ved tildeling af de fornødne godkendelser til at udnytte skattefordelene i Pons-loven. De franske myndigheder understreger, at dette aspekt er en del af Pons-loven, som Kommissionen har godkendt uden forbehold. De franske myndigheder er endvidere overrasket over, at kriterierne for tildeling af godkendelse betegnes som »uklare«, da de er præciseret nærmere i en administrativ vejledning og er identiske med kriterierne i de såkaldte Paul- og Girardinlove, statsstøtteordninger, som begge er godkendt af Kommissionen uden forbehold hvad angår dette punkt (14). |
| --- | --- |

(54)

Hvad angår støttens selektivitet afviser de franske myndigheder det argument, som Kommissionen gentagne gange har fremført vedrørende myndighedernes skønsmargin ved tildeling af de fornødne godkendelser til at udnytte skattefordelene i Pons-loven. De franske myndigheder understreger, at dette aspekt er en del af Pons-loven, som Kommissionen har godkendt uden forbehold. De franske myndigheder er endvidere overrasket over, at kriterierne for tildeling af godkendelse betegnes som »uklare«, da de er præciseret nærmere i en administrativ vejledning og er identiske med kriterierne i de såkaldte Paul- og Girardinlove, statsstøtteordninger, som begge er godkendt af Kommissionen uden forbehold hvad angår dette punkt (14).

| (55) | De franske myndigheder gør endvidere gældende, at direktiv 90/684/EØF ikke finder anvendelse, da støtten ikke har begunstiget bygningen af skibet (og især ikke det værft, der har bygget Le Levant). |
| --- | --- |

(55)

De franske myndigheder gør endvidere gældende, at direktiv 90/684/EØF ikke finder anvendelse, da støtten ikke har begunstiget bygningen af skibet (og især ikke det værft, der har bygget Le Levant).

| (56) | Hvis støtten alligevel skal vurderes på grundlag af direktiv 90/684/EØF, finder de franske myndigheder, at betingelserne er opfyldt for at betragte den omhandlede støtte som forenelig som udviklingsbistand i den i ovennævnte direktivs artikel 4, stk. 7, anførte betydning. Til støtte herfor anfører de franske myndigheder følgende argumenter. |
| --- | --- |

(56)

Hvis støtten alligevel skal vurderes på grundlag af direktiv 90/684/EØF, finder de franske myndigheder, at betingelserne er opfyldt for at betragte den omhandlede støtte som forenelig som udviklingsbistand i den i ovennævnte direktivs artikel 4, stk. 7, anførte betydning. Til støtte herfor anfører de franske myndigheder følgende argumenter.

| (57) | Med hensyn til betingelsen om, at den faktiske ejer skal være hjemmehørende i modtagerlandet, og at den begunstigede virksomhed ikke må være et ikke-operativt datterselskab af en udenlandsk virksomhed, anfører de franske myndigheder, idet der henvises til Kommissionens analyse i en lignende sag, »Renaissance« (15), at CIL skal betragtes som den faktiske ejer af skibet og den faktiske støttemodtager. Da CIL er hjemmehørende i Wallis og Futuna, der er berettiget til udviklingsbistand, er betingelsen vedrørende hjemsted opfyldt. Da CIL endvidere varetager alle aspekter omkring skibets drift, er selskabet ikke et ikke-operativt datterselskab. |
| --- | --- |

(57)

Med hensyn til betingelsen om, at den faktiske ejer skal være hjemmehørende i modtagerlandet, og at den begunstigede virksomhed ikke må være et ikke-operativt datterselskab af en udenlandsk virksomhed, anfører de franske myndigheder, idet der henvises til Kommissionens analyse i en lignende sag, »Renaissance« (15), at CIL skal betragtes som den faktiske ejer af skibet og den faktiske støttemodtager. Da CIL er hjemmehørende i Wallis og Futuna, der er berettiget til udviklingsbistand, er betingelsen vedrørende hjemsted opfyldt. Da CIL endvidere varetager alle aspekter omkring skibets drift, er selskabet ikke et ikke-operativt datterselskab.

| (58) | Med hensyn til spørgsmålet om »udviklingsaspektet« har de franske myndigheder følgende bemærkninger:






  — | De franske myndigheder finder, at støtten skal vurderes i forhold til den særlige situation i Saint-Pierre-et-Miquelon, især øgruppens afsides beliggenhed, de vanskelige erhvervsvilkår på grund af de klimatiske og geografiske begrænsninger, og især øgruppens økonomiske og sociale situation på grund af krisen inden for fiskeriet, der er det eneste erhverv. De franske myndigheder fremhæver i den forbindelse betydningen af diversificering inden for turistsektoren for at sætte skub i den lokale økonomi og bekræfter, at driften af Le Levant vil kunne være et af de sjældne projekter, som vil kunne bidrage til at sætte skub i økonomien. |
| --- | --- | --- |

(58)

Med hensyn til spørgsmålet om »udviklingsaspektet« har de franske myndigheder følgende bemærkninger:

—

De franske myndigheder finder, at støtten skal vurderes i forhold til den særlige situation i Saint-Pierre-et-Miquelon, især øgruppens afsides beliggenhed, de vanskelige erhvervsvilkår på grund af de klimatiske og geografiske begrænsninger, og især øgruppens økonomiske og sociale situation på grund af krisen inden for fiskeriet, der er det eneste erhverv. De franske myndigheder fremhæver i den forbindelse betydningen af diversificering inden for turistsektoren for at sætte skub i den lokale økonomi og bekræfter, at driften af Le Levant vil kunne være et af de sjældne projekter, som vil kunne bidrage til at sætte skub i økonomien.

| — | Hvad angår virkningerne på beskæftigelsesområdet, anfører de franske myndigheder, at 16 personer fra Saint-Pierre-et-Miquelon har været beskæftiget om bord på Le Levant i de 5 år, skibet har været i drift. De udgifter, der er afholdt i øgruppen i forbindelse med skibets drift i perioden 1999-2003, anslås til i alt 3 328 891 EUR. Hertil skal ifølge de franske myndigheder lægges de beløb, der er erlagt i andre støtteberettigede udviklingsområder i forbindelse med udflugter fra krydstogtskibet under togterne. |
| --- | --- |

—

Hvad angår virkningerne på beskæftigelsesområdet, anfører de franske myndigheder, at 16 personer fra Saint-Pierre-et-Miquelon har været beskæftiget om bord på Le Levant i de 5 år, skibet har været i drift. De udgifter, der er afholdt i øgruppen i forbindelse med skibets drift i perioden 1999-2003, anslås til i alt 3 328 891 EUR. Hertil skal ifølge de franske myndigheder lægges de beløb, der er erlagt i andre støtteberettigede udviklingsområder i forbindelse med udflugter fra krydstogtskibet under togterne.

| (59) | Endelig finder de franske myndigheder, at støttens proportionalitet ikke skal måles i absolutte tal, men i relative tal. Virkningerne af støtten skal vurderes på basis af størrelsen af øgruppens økonomi og dens økonomiske potentiale. |
| --- | --- |

(59)

Endelig finder de franske myndigheder, at støttens proportionalitet ikke skal måles i absolutte tal, men i relative tal. Virkningerne af støtten skal vurderes på basis af størrelsen af øgruppens økonomi og dens økonomiske potentiale.

VI.   DE FRANSKE MYNDIGHEDERS KOMMENTARER TIL BEMÆRKNINGERNE FRA DE INTERESSEREDE PARTER

| (60) | Bemærkningerne fra de interesserede parter er videresendt til de franske myndigheder, som ikke har fremsat supplerende kommentarer. |
| --- | --- |

(60)

Bemærkningerne fra de interesserede parter er videresendt til de franske myndigheder, som ikke har fremsat supplerende kommentarer.

VII.   VURDERING AF FORANSTALTNINGEN

1.   Sagsforløb

| (61) | Først afvises de klager om uregelmæssigheder i proceduren, der er fremsat af investorerne. |
| --- | --- |

(61)

Først afvises de klager om uregelmæssigheder i proceduren, der er fremsat af investorerne.

| (62) | Kommissionen deler ikke opfattelsen af, at Rettens annullation af beslutning 2001/882/EF resulterer i, at beslutningen om proceduren indledning af 2. december 1999 bliver ugyldig. Det er fast retspraksis, at annullation af en retsakt fra en fællesskabsinstitution ikke nødvendigvis påvirker de forberedende handlinger, der er gået forud for dens vedtagelse (16). |
| --- | --- |

(62)

Kommissionen deler ikke opfattelsen af, at Rettens annullation af beslutning 2001/882/EF resulterer i, at beslutningen om proceduren indledning af 2. december 1999 bliver ugyldig. Det er fast retspraksis, at annullation af en retsakt fra en fællesskabsinstitution ikke nødvendigvis påvirker de forberedende handlinger, der er gået forud for dens vedtagelse (16).

| (63) | Det påhviler den institution, hvis retsakt er blevet annulleret, at træffe alle fornødne foranstaltninger, under hensyntagen til både den operative del og begrundelsen i annullationsdommen, for at afhjælpe de forhold, der har givet anledning til annullationen. I det foreliggende tilfælde annullerede Retten beslutning 2001/882/EF med den begrundelse, at Kommissionen ikke havde overholdt retten til at blive hørt og forpligtelsen til at begrunde sine konklusioner vedrørende forekomst af statsstøtte i den i traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning. |
| --- | --- |

(63)

Det påhviler den institution, hvis retsakt er blevet annulleret, at træffe alle fornødne foranstaltninger, under hensyntagen til både den operative del og begrundelsen i annullationsdommen, for at afhjælpe de forhold, der har givet anledning til annullationen. I det foreliggende tilfælde annullerede Retten beslutning 2001/882/EF med den begrundelse, at Kommissionen ikke havde overholdt retten til at blive hørt og forpligtelsen til at begrunde sine konklusioner vedrørende forekomst af statsstøtte i den i traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning.

| (64) | Hvad angår de handlinger, der gik forud for den endelige beslutning i den foreliggende sag, pålagde Rettens dom således Kommissionen at træffe de fornødne forholdsregler for fuldt ud at overholde medlemsstatens og de interesserede parters ret til at blive hørt. Det betyder på ingen måde, at beslutningen om procedurens indledning af 2. december 1999 skal betragtes som ugyldig og ikke længere er en del af proceduren, således som investorerne tilsyneladende mener. Det er blot nødvendigt at ændre eller supplere de dele af beslutningen, hvor der er mangler, således at de franske myndigheder og de interesserede parter på hensigtsmæssig vis kan fremsætte deres bemærkninger, som fastsat i traktatens artikel 88, stk. 2 (17). Dette resultat er fuldt ud nået ved den supplerende beslutning af 6. december 2006. |
| --- | --- |

(64)

Hvad angår de handlinger, der gik forud for den endelige beslutning i den foreliggende sag, pålagde Rettens dom således Kommissionen at træffe de fornødne forholdsregler for fuldt ud at overholde medlemsstatens og de interesserede parters ret til at blive hørt. Det betyder på ingen måde, at beslutningen om procedurens indledning af 2. december 1999 skal betragtes som ugyldig og ikke længere er en del af proceduren, således som investorerne tilsyneladende mener. Det er blot nødvendigt at ændre eller supplere de dele af beslutningen, hvor der er mangler, således at de franske myndigheder og de interesserede parter på hensigtsmæssig vis kan fremsætte deres bemærkninger, som fastsat i traktatens artikel 88, stk. 2 (17). Dette resultat er fuldt ud nået ved den supplerende beslutning af 6. december 2006.

2.   Forekomst af statsstøtte

| (65) | På baggrund af den formelle undersøgelsesprocedure og de argumenter, der er fremført af de franske myndigheder og de interesserede parter, finder Kommissionen, at de skattemæssige fordele, der er indrømmet i forbindelse med bygning og drift af Le Levant, udgør statsstøtte i den i traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning. Det hedder heri: »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.« |
| --- | --- |

(65)

På baggrund af den formelle undersøgelsesprocedure og de argumenter, der er fremført af de franske myndigheder og de interesserede parter, finder Kommissionen, at de skattemæssige fordele, der er indrømmet i forbindelse med bygning og drift af Le Levant, udgør statsstøtte i den i traktatens artikel 87, stk. 1, anførte betydning. Det hedder heri: »statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, er uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.«

| (66) | Hvis en national foranstaltning skal anses som statsstøtte, forudsætter det, at følgende kumulerede betingelser er opfyldt: 1) ved den omhandlede foranstaltning indrømmes en fordel, der finansieres ved hjælp af statsmidler, 2) denne fordel er selektiv, dvs. den begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner, og 3) den omhandlede foranstaltning fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (18). |
| --- | --- |

(66)

Hvis en national foranstaltning skal anses som statsstøtte, forudsætter det, at følgende kumulerede betingelser er opfyldt: 1) ved den omhandlede foranstaltning indrømmes en fordel, der finansieres ved hjælp af statsmidler, 2) denne fordel er selektiv, dvs. den begunstiger visse virksomheder eller visse produktioner, og 3) den omhandlede foranstaltning fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene og vil kunne påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (18).

| (67) | Begrundelsen for, at de skattemæssige foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med bygningen af Le Levant, anses for at opfylde disse betingelser, belyses nedenfor. |
| --- | --- |

(67)

Begrundelsen for, at de skattemæssige foranstaltninger, der er truffet i forbindelse med bygningen af Le Levant, anses for at opfylde disse betingelser, belyses nedenfor.

2.1.   Forekomst af en fordel, der indrømmes ved hjælp af statsmidler

| (68) | Bestemmelserne i Pons-loven, der er anvendt i den foreliggende konstruktion, indebærer en undtagelse fra den generelle skattelov, og hvis de giver mulighed for større skattefradrag end de generelle regler, resulterer de i en fordel for de pågældende skattepligtige. Ved at indrømme denne fordel giver Frankrig afkald på skatteindtægter, som medfører et provenutab. Fordelen er derfor indrømmet ved hjælp af statslige midler. |
| --- | --- |

(68)

Bestemmelserne i Pons-loven, der er anvendt i den foreliggende konstruktion, indebærer en undtagelse fra den generelle skattelov, og hvis de giver mulighed for større skattefradrag end de generelle regler, resulterer de i en fordel for de pågældende skattepligtige. Ved at indrømme denne fordel giver Frankrig afkald på skatteindtægter, som medfører et provenutab. Fordelen er derfor indrømmet ved hjælp af statslige midler.

| (69) | Ovennævnte fordel er indrømmet ved Finansministeriets godkendelsesbeslutning af 23. november 1996. Ifølge denne godkendelse er fordelen ifølge den franske skattelovs artikel 238 bis HA III ter og quater indrømmet »skibsanpartsselskabet Le Levant«. |
| --- | --- |

(69)

Ovennævnte fordel er indrømmet ved Finansministeriets godkendelsesbeslutning af 23. november 1996. Ifølge denne godkendelse er fordelen ifølge den franske skattelovs artikel 238 bis HA III ter og quater indrømmet »skibsanpartsselskabet Le Levant«.

| (70) | Ovennævnte anpartsselskabs resultater beskattes imidlertid hos de EURL, som tilsammen udgør anpartsselskabet, og det er også disse selskaber, der (ifølge artikel 238 bis HA I i den franske skattelov) har mulighed for at fradrage beløbet for erhvervelsen af skibsanparterne i deres skattepligtige indkomst. |
| --- | --- |

(70)

Ovennævnte anpartsselskabs resultater beskattes imidlertid hos de EURL, som tilsammen udgør anpartsselskabet, og det er også disse selskaber, der (ifølge artikel 238 bis HA I i den franske skattelov) har mulighed for at fradrage beløbet for erhvervelsen af skibsanparterne i deres skattepligtige indkomst.

| (71) | Undtagelsen i artikel 156 1o
  bis i CGI, der indrømmes på basis af artikel 238 bis HA III quater i CGI, favoriserer investorerne, der beskattes af anpartshaverselskabernes resultater (indkomstskat) som følge af disse selskabers skattemæssige gennemsigtighed. De indrømmede fordele har derfor direkte finansielle virkninger for investorerne i form af skattelettelser som følge af de fradrag, som undtagelsen fra Pons-loven giver mulighed for. |
| --- | --- |

(71)

Undtagelsen i artikel 156 1o
  bis i CGI, der indrømmes på basis af artikel 238 bis HA III quater i CGI, favoriserer investorerne, der beskattes af anpartshaverselskabernes resultater (indkomstskat) som følge af disse selskabers skattemæssige gennemsigtighed. De indrømmede fordele har derfor direkte finansielle virkninger for investorerne i form af skattelettelser som følge af de fradrag, som undtagelsen fra Pons-loven giver mulighed for.

| (72) | Det bemærkes dog, at investorerne ikke frit kan råde over disse skattelettelser, men at de ifølge den anvendte konstruktion, der er godkendt af de franske myndigheder, skal anvendes til et bestemt formål, der er fastlagt på forhånd. Som led i deres investering er investorerne nemlig forpligtet til at reinvestere næsten samtlige skattelettelser i anpartsselskabet i form af kapitalforhøjelser i deres respektive EURL for at dække omkostningerne ved finansieringen af købet af Le Levant og udgifterne til driften af skibet (se betragtning 27). |
| --- | --- |

(72)

Det bemærkes dog, at investorerne ikke frit kan råde over disse skattelettelser, men at de ifølge den anvendte konstruktion, der er godkendt af de franske myndigheder, skal anvendes til et bestemt formål, der er fastlagt på forhånd. Som led i deres investering er investorerne nemlig forpligtet til at reinvestere næsten samtlige skattelettelser i anpartsselskabet i form af kapitalforhøjelser i deres respektive EURL for at dække omkostningerne ved finansieringen af købet af Le Levant og udgifterne til driften af skibet (se betragtning 27).

| (73) | For at kunne identificere støttemodtagerne er det nødvendigt at foretage en grundig undersøgelse af forholdende omkring erhvervelse og drift af fartøjet Le Levant. |
| --- | --- |

(73)

For at kunne identificere støttemodtagerne er det nødvendigt at foretage en grundig undersøgelse af forholdende omkring erhvervelse og drift af fartøjet Le Levant.

| (74) | Det skal først understreges, at hovedformålet med konstruktionen, som det fremgår af CIP’s ansøgning om godkendelse, var »erhvervelse af et passagerskib« (19). |
| --- | --- |

(74)

Det skal først understreges, at hovedformålet med konstruktionen, som det fremgår af CIP’s ansøgning om godkendelse, var »erhvervelse af et passagerskib« (19).

| (75) | Imidlertid »rådede CIP ikke over de fornødne midler til at erhverve Le Levant ved en traditionel finansiering (realkreditlån)«. CIP agtede derfor at finansiere skibet »som led i en konstruktion, hvorved der indrømmedes skattelettelser ved oversøiske investeringer, og som var baseret på oprettelse af et skibsanpartsselskab«. Banken foreslog derfor »sine kunder at købe anparter i dette anpartsselskab og afholdt et offentligt udbud for at rejse de fornødne midler ...« (20). |
| --- | --- |

(75)

Imidlertid »rådede CIP ikke over de fornødne midler til at erhverve Le Levant ved en traditionel finansiering (realkreditlån)«. CIP agtede derfor at finansiere skibet »som led i en konstruktion, hvorved der indrømmedes skattelettelser ved oversøiske investeringer, og som var baseret på oprettelse af et skibsanpartsselskab«. Banken foreslog derfor »sine kunder at købe anparter i dette anpartsselskab og afholdt et offentligt udbud for at rejse de fornødne midler ...« (20).

| (76) | Det fremgår derfor klart, at hovedformålet med konstruktionen var at give CIP mulighed for at købe et fartøj, som selskabet skulle være ejer af, og at indsatsen fra de investorer, der blev fundet blandt Bankens kunder, var begrænset til at finansiere dette køb. |
| --- | --- |

(76)

Det fremgår derfor klart, at hovedformålet med konstruktionen var at give CIP mulighed for at købe et fartøj, som selskabet skulle være ejer af, og at indsatsen fra de investorer, der blev fundet blandt Bankens kunder, var begrænset til at finansiere dette køb.

| (77) | Den valgte finansieringskonstruktion er meget anvendt i forbindelse med oversøiske »skattefrie« investeringer (21). Der er tale om en »ekstern« konstruktion, hvor et selskab, som ønsker at erhverve et kapitalgode, men ikke råder over de fornødne midler til at finansiere købet og derfor henvender sig til eksterne investorer, som erhverver godet og stiller det til rådighed for operatøren, som udnytter det og efter den ved lov fastsatte udnyttelsesperiode bliver ejer heraf. I denne type konstruktion overføres den skattemæssige fordel til dels til køberen, medens en del af fordelen tilfalder investoren, som sikrer sig et afkast af sin investering. Fordelen overføres som oftest til køberen i form af en nedsættelse af den leje, der skal betales i udnyttelsesperioden (»leje-konstruktion«). |
| --- | --- |

(77)

Den valgte finansieringskonstruktion er meget anvendt i forbindelse med oversøiske »skattefrie« investeringer (21). Der er tale om en »ekstern« konstruktion, hvor et selskab, som ønsker at erhverve et kapitalgode, men ikke råder over de fornødne midler til at finansiere købet og derfor henvender sig til eksterne investorer, som erhverver godet og stiller det til rådighed for operatøren, som udnytter det og efter den ved lov fastsatte udnyttelsesperiode bliver ejer heraf. I denne type konstruktion overføres den skattemæssige fordel til dels til køberen, medens en del af fordelen tilfalder investoren, som sikrer sig et afkast af sin investering. Fordelen overføres som oftest til køberen i form af en nedsættelse af den leje, der skal betales i udnyttelsesperioden (»leje-konstruktion«).

| (78) | Kommissionen har allerede i sagerne om »Club Med« (22) og »Renaissance« (23). analyseret statsstøtteaspekterne omkring sådanne konstruktioner, hvor der finansieres krydstogtskibe ved hjælp af fordelene i Pons-loven. Sidstnævnte sag er særlig relevant, fordi konstruktionen her i vidt omfang ligner konstruktionen i sagen om Le Levant. I begge tilfælde er der tale om investorer, som kan drage fordel af en skattefritagelse, og som er en del af et anpartsselskab, der køber krydstogtskibe, som drives oversøisk i en nærmere fastsat periode af en køber (Renaissance eller CIL), og som over for investorerne forpligter sig til at tilbagekøbe skibet efter udløbet af ovennævnte driftsperiode. |
| --- | --- |

(78)

Kommissionen har allerede i sagerne om »Club Med« (22) og »Renaissance« (23). analyseret statsstøtteaspekterne omkring sådanne konstruktioner, hvor der finansieres krydstogtskibe ved hjælp af fordelene i Pons-loven. Sidstnævnte sag er særlig relevant, fordi konstruktionen her i vidt omfang ligner konstruktionen i sagen om Le Levant. I begge tilfælde er der tale om investorer, som kan drage fordel af en skattefritagelse, og som er en del af et anpartsselskab, der køber krydstogtskibe, som drives oversøisk i en nærmere fastsat periode af en køber (Renaissance eller CIL), og som over for investorerne forpligter sig til at tilbagekøbe skibet efter udløbet af ovennævnte driftsperiode.

| (79) | I sagen om »Renaissance« var skibet udlejet til operatøren, og den skattelettelse, som investorerne opnåede i medfør af Pons-loven, blev overført til operatøren i form af en lejenedsættelse, således som det normalt er tilfældet ved den »lejekonstruktion«, der er beskrevet i betragtning 77. Ifølge de franske myndigheder »giver denne konstruktion mulighed for at overføre skattefordelen til operatøren«. Kommissionen (som i sin beslutning om procedurens indledning havde konstateret, at investorerne var de »umiddelbare støttemodtagere« og »støttemodtagere af den kvantificerbare støtte« (24)) fastslog, at »RF [Renaissance] er den virkelige støttemodtager, og da RF er forpligtet til at tilbagekøbe skibene, kan selskabet betragtes som den faktiske ejer«. Kommissionen har således sondret mellem investorerne, de umiddelbare støttemodtagere, og den »reelle« støttemodtager (i overensstemmelse med statsstøttereglerne), til hvem de skattemæssige fordele til dels blev overført i form af en lejenedsættelse i forhold til skibets markedsværdi (25). |
| --- | --- |

(79)

I sagen om »Renaissance« var skibet udlejet til operatøren, og den skattelettelse, som investorerne opnåede i medfør af Pons-loven, blev overført til operatøren i form af en lejenedsættelse, således som det normalt er tilfældet ved den »lejekonstruktion«, der er beskrevet i betragtning 77. Ifølge de franske myndigheder »giver denne konstruktion mulighed for at overføre skattefordelen til operatøren«. Kommissionen (som i sin beslutning om procedurens indledning havde konstateret, at investorerne var de »umiddelbare støttemodtagere« og »støttemodtagere af den kvantificerbare støtte« (24)) fastslog, at »RF [Renaissance] er den virkelige støttemodtager, og da RF er forpligtet til at tilbagekøbe skibene, kan selskabet betragtes som den faktiske ejer«. Kommissionen har således sondret mellem investorerne, de umiddelbare støttemodtagere, og den »reelle« støttemodtager (i overensstemmelse med statsstøttereglerne), til hvem de skattemæssige fordele til dels blev overført i form af en lejenedsættelse i forhold til skibets markedsværdi (25).

| (80) | I sagen om Le Levant overføres de skattemæssige fordele, som opnås af investorerne (de umiddelbare støttemodtagere) til CIL på en anden måde. I sagen om »Renaissance« udlejede investorerne skibene til operatøren, medens CIL i det foreliggende tilfælde kun formelt råder over skibet i sin egenskab af bestyrer af anpartsselskabet, idet det formelt er dette, der er den faktiske ejer af skibet. Der er derfor ikke umiddelbart tale om et lejeforhold, som giver mulighed for at overføre fordelen gennem en lejenedsættelse. |
| --- | --- |

(80)

I sagen om Le Levant overføres de skattemæssige fordele, som opnås af investorerne (de umiddelbare støttemodtagere) til CIL på en anden måde. I sagen om »Renaissance« udlejede investorerne skibene til operatøren, medens CIL i det foreliggende tilfælde kun formelt råder over skibet i sin egenskab af bestyrer af anpartsselskabet, idet det formelt er dette, der er den faktiske ejer af skibet. Der er derfor ikke umiddelbart tale om et lejeforhold, som giver mulighed for at overføre fordelen gennem en lejenedsættelse.

| (81) | Overførslen af fordelen til CIL sker konkret på følgende måde. |
| --- | --- |

(81)

Overførslen af fordelen til CIL sker konkret på følgende måde.

| (82) | Skibets købsomkostninger og driftsunderskud opføres som tab i de deltagende enmandsvirksomheder med begrænset ansvar (EURL). Takket være de skattemæssige fordele i Pons-loven kan investorerne fratrække disse tab fra deres skattepligtige indkomst, og de opnår herved en skattebesparelse, som konkret kommer til udtryk i en skattemæssig fordel og som således består i statslige midler ifølge fællesskabsretten. I stedet for at beholde disse skattebesparelser har investorerne imidlertid forpligtet sig til at anvende hovedparten af disse midler til at dække ovennævnte EURL’s underskud. |
| --- | --- |

(82)

Skibets købsomkostninger og driftsunderskud opføres som tab i de deltagende enmandsvirksomheder med begrænset ansvar (EURL). Takket være de skattemæssige fordele i Pons-loven kan investorerne fratrække disse tab fra deres skattepligtige indkomst, og de opnår herved en skattebesparelse, som konkret kommer til udtryk i en skattemæssig fordel og som således består i statslige midler ifølge fællesskabsretten. I stedet for at beholde disse skattebesparelser har investorerne imidlertid forpligtet sig til at anvende hovedparten af disse midler til at dække ovennævnte EURL’s underskud.

| (83) | Under normale omstændigheder vil en investor imidlertid sikre sig, at hans investering er rentabel (i det foreliggende tilfælde skibet) ved at sikre sig en forrentning af investeringen, der dækker anskaffelsesomkostninger og en passende gevinst. I scenariet med udlejningskonstruktionen i sagerne »Club Med« og »Renaissance« blev dette opnået i kraft af den leje, som operatøren betalte (denne leje var alligevel fordelagtig for operatøren, fordi en del af den skattemæssige fordel blev overført til ham i form af en leje, der er lavere end markedsprisen). |
| --- | --- |

(83)

Under normale omstændigheder vil en investor imidlertid sikre sig, at hans investering er rentabel (i det foreliggende tilfælde skibet) ved at sikre sig en forrentning af investeringen, der dækker anskaffelsesomkostninger og en passende gevinst. I scenariet med udlejningskonstruktionen i sagerne »Club Med« og »Renaissance« blev dette opnået i kraft af den leje, som operatøren betalte (denne leje var alligevel fordelagtig for operatøren, fordi en del af den skattemæssige fordel blev overført til ham i form af en leje, der er lavere end markedsprisen).

| (84) | Under normale forhold ville disse omkostninger (f.eks. betaling af leje eller dækning af samtlige tab) blive båret af CIL og ikke af investoren. I den foreliggende konstruktion væltes disse omkostninger imidlertid over på EURL og, via mekanismen for indkaldelse af midler, de udlignes ved hjælp af de skattebesparelser, som betragtes som statsmidler i medfør af traktatens artikel 87, stk. 1. I samme forbindelse frigøres CIL for de omkostninger, der er forbundet med skibets drift, og som selskabet normalt burde bære. Af alle disse grunde konstaterer Kommissionen, at der er tale om fordele, som investorerne overfører til CIL. Det skal dog bemærkes, at det ikke er den samlede skattemæssige fordel, der overføres til CIL. På basis af den foreliggende finansieringskonstruktion beholder investorerne skattelettelserne for 2003, der var det sidste driftsår. |
| --- | --- |

(84)

Under normale forhold ville disse omkostninger (f.eks. betaling af leje eller dækning af samtlige tab) blive båret af CIL og ikke af investoren. I den foreliggende konstruktion væltes disse omkostninger imidlertid over på EURL og, via mekanismen for indkaldelse af midler, de udlignes ved hjælp af de skattebesparelser, som betragtes som statsmidler i medfør af traktatens artikel 87, stk. 1. I samme forbindelse frigøres CIL for de omkostninger, der er forbundet med skibets drift, og som selskabet normalt burde bære. Af alle disse grunde konstaterer Kommissionen, at der er tale om fordele, som investorerne overfører til CIL. Det skal dog bemærkes, at det ikke er den samlede skattemæssige fordel, der overføres til CIL. På basis af den foreliggende finansieringskonstruktion beholder investorerne skattelettelserne for 2003, der var det sidste driftsår.

| (85) | Til trods for denne tekniske forskel i konstruktionen i forhold til sagen om »Renaissance« er virkningerne sammenlignelige. Som i sagen med »Renaissance« opnår CIL fra leveringstidspunktet reelt brugsret til Le Levant og foregriber hermed det formelle ejerskab til skibet, som først bliver effektivt ved konstruktionens ophør. Som i tilfældet med »Renaissance« stilles skibet til rådighed for CIL, uden at selskabet skal bære den reelle omkostning, fordi der ikke kræves nogen økonomisk modydelse. De omkostninger, som CIL under normale omstændigheder skulle bære i forbindelse med skibets drift, er derfor begrænsede, hvilket indebærer en fordel for CIL. |
| --- | --- |

(85)

Til trods for denne tekniske forskel i konstruktionen i forhold til sagen om »Renaissance« er virkningerne sammenlignelige. Som i sagen med »Renaissance« opnår CIL fra leveringstidspunktet reelt brugsret til Le Levant og foregriber hermed det formelle ejerskab til skibet, som først bliver effektivt ved konstruktionens ophør. Som i tilfældet med »Renaissance« stilles skibet til rådighed for CIL, uden at selskabet skal bære den reelle omkostning, fordi der ikke kræves nogen økonomisk modydelse. De omkostninger, som CIL under normale omstændigheder skulle bære i forbindelse med skibets drift, er derfor begrænsede, hvilket indebærer en fordel for CIL.

| (86) | Investorerne kan stille skibet gratis til rådighed for CIL takket være de skattemæssige fordele, de opnår i kraft af Pons-loven. Denne lov giver dem via deres EURL mulighed for i deres skattepligtige indkomst at fradrage både skibets købspris og tab, som hovedsagelig består af afdrag og renter på det lån, Banken har indrømmet til køb af skibsanparterne. Det fradragsberettigede resultat omfatter endvidere deres respektive andele i skibets driftsresultater inden for de grænser, der er garanteret af CIL. |
| --- | --- |

(86)

Investorerne kan stille skibet gratis til rådighed for CIL takket være de skattemæssige fordele, de opnår i kraft af Pons-loven. Denne lov giver dem via deres EURL mulighed for i deres skattepligtige indkomst at fradrage både skibets købspris og tab, som hovedsagelig består af afdrag og renter på det lån, Banken har indrømmet til køb af skibsanparterne. Det fradragsberettigede resultat omfatter endvidere deres respektive andele i skibets driftsresultater inden for de grænser, der er garanteret af CIL.

| (87) | Formålet med denne konstruktion og investorernes dækning af omkostningerne ved finansiering og i det mindste til dels driften af Le Levant ved hjælp af en mekanisme, hvor der indkaldes obligatoriske midler til fordel for EURL, er at sikre, at CIL profiterer af fordelene i Pons-loven. Denne mekanisme for overførsel af støtten var en betingelse, der var anført i ansøgningen om godkendelse, og som derfor er godkendt af de franske myndigheder. Denne overførsel af midler fra investorerne til anpartsselskabet giver mulighed for at støtte CIL’s drift af skibet. Uden denne mekanisme ville CIL ikke kunne drive skibet på rentabel vis. |
| --- | --- |

(87)

Formålet med denne konstruktion og investorernes dækning af omkostningerne ved finansiering og i det mindste til dels driften af Le Levant ved hjælp af en mekanisme, hvor der indkaldes obligatoriske midler til fordel for EURL, er at sikre, at CIL profiterer af fordelene i Pons-loven. Denne mekanisme for overførsel af støtten var en betingelse, der var anført i ansøgningen om godkendelse, og som derfor er godkendt af de franske myndigheder. Denne overførsel af midler fra investorerne til anpartsselskabet giver mulighed for at støtte CIL’s drift af skibet. Uden denne mekanisme ville CIL ikke kunne drive skibet på rentabel vis.

| (88) | Ved denne finansieringskonstruktions ophør drager investorerne af, at deres skibsanparter tilbagekøbes, og af, at de kan beholde skattelettelserne for 2003, der er det sidste driftsår (og hvor der ikke er noget krav om obligatorisk indkaldelse af midler). |
| --- | --- |

(88)

Ved denne finansieringskonstruktions ophør drager investorerne af, at deres skibsanparter tilbagekøbes, og af, at de kan beholde skattelettelserne for 2003, der er det sidste driftsår (og hvor der ikke er noget krav om obligatorisk indkaldelse af midler).

| (89) | Statsmidlerne (bestående af investorernes skattebesparelser) bliver således fordelt mellem CIL, som får overført næsten den samlede støtte, og investorerne. Den del af fordelen, der overføres til CIL, består af summen af de samlede midler, som investorerne har investeret i EURL. |
| --- | --- |

(89)

Statsmidlerne (bestående af investorernes skattebesparelser) bliver således fordelt mellem CIL, som får overført næsten den samlede støtte, og investorerne. Den del af fordelen, der overføres til CIL, består af summen af de samlede midler, som investorerne har investeret i EURL.

| (90) | Bemærkningerne fra CIL, ifølge hvilke Kommissionen ikke har dokumenteret, at støtten skulle have gjort det muligt at drive Levant på mere favorable vilkår end dem, der gælder for andre operatører, godtages derfor ikke. |
| --- | --- |

(90)

Bemærkningerne fra CIL, ifølge hvilke Kommissionen ikke har dokumenteret, at støtten skulle have gjort det muligt at drive Levant på mere favorable vilkår end dem, der gælder for andre operatører, godtages derfor ikke.

| (91) | Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, ser det ikke ud til, at salgsprisen for Le Levant i januar 2004 indeholdt noget gaveelement til fordel for CIL. Ifølge CIL var salgsprisen endog højere end den markedsværdi, der var vurderet af en uafhængig skibsmægler. Kommissionen råder ikke over andre elementer, der kan afkræfte disse oplysninger. |
| --- | --- |

(91)

Ifølge de oplysninger, Kommissionen råder over, ser det ikke ud til, at salgsprisen for Le Levant i januar 2004 indeholdt noget gaveelement til fordel for CIL. Ifølge CIL var salgsprisen endog højere end den markedsværdi, der var vurderet af en uafhængig skibsmægler. Kommissionen råder ikke over andre elementer, der kan afkræfte disse oplysninger.

2.2.   Kvalificering af statsstøttemodtagerne som »virksomhed«

| (92) | Endnu en betingelse for, at der er tale om statsstøtte, er, at fordelen begunstiger visse »virksomheder« (eller visse produktioner). Begrebet virksomhed i traktatens artikel 87, stk. 1, omfatter enhver enhed, som udøver økonomisk aktivitet, uanset denne enheds retlige status og finansieringsmåde. En økonomisk aktivitet er enhver aktivitet, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et bestemt marked (26). |
| --- | --- |

(92)

Endnu en betingelse for, at der er tale om statsstøtte, er, at fordelen begunstiger visse »virksomheder« (eller visse produktioner). Begrebet virksomhed i traktatens artikel 87, stk. 1, omfatter enhver enhed, som udøver økonomisk aktivitet, uanset denne enheds retlige status og finansieringsmåde. En økonomisk aktivitet er enhver aktivitet, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et bestemt marked (26).

| (93) | I sagen Cassa di Risparmio, hvor EF-Domstolen derimod måtte sondre mellem »en erhvervsdrivende med direkte kontakt til markedet og indirekte, og en anden enhed, der kontrollerer denne erhvervsdrivende inden for rammerne af en økonomisk enhed, som de udgør tilsammen«, fastslog den, at »selve besiddelsen af kapitalandele — selv kontrollerende andele — ikke er tilstrækkelig til at udgøre en økonomisk virksomhed udøvet af den, der har disse kapitalandele i sin besiddelse, når besiddelsen kun danner grundlag for udøvelsen af de rettigheder, der er knyttet til at være aktionær eller medindehaver, samt i givet fald for modtagelsen af udbytte, der blot er afkastet af ejendomsretten til et formuegode« (27). |
| --- | --- |

(93)

I sagen Cassa di Risparmio, hvor EF-Domstolen derimod måtte sondre mellem »en erhvervsdrivende med direkte kontakt til markedet og indirekte, og en anden enhed, der kontrollerer denne erhvervsdrivende inden for rammerne af en økonomisk enhed, som de udgør tilsammen«, fastslog den, at »selve besiddelsen af kapitalandele — selv kontrollerende andele — ikke er tilstrækkelig til at udgøre en økonomisk virksomhed udøvet af den, der har disse kapitalandele i sin besiddelse, når besiddelsen kun danner grundlag for udøvelsen af de rettigheder, der er knyttet til at være aktionær eller medindehaver, samt i givet fald for modtagelsen af udbytte, der blot er afkastet af ejendomsretten til et formuegode« (27).

| (94) | Det fremgår således af retspraksis, at betegnelsen »virksomhed« ikke alene skal baseres på retlig status, men også på en analyse af de økonomiske realiteter. Hvorvidt CIL og investorerne skal betragtes som en virksomhed skal derfor fastslås på basis af en analyse af de økonomiske relationer i konstruktionen for at fastslå, på hvilken måde den økonomiske aktivitet, der består i at drive Le Levant som krydstogtskib, rent faktisk udøves. |
| --- | --- |

(94)

Det fremgår således af retspraksis, at betegnelsen »virksomhed« ikke alene skal baseres på retlig status, men også på en analyse af de økonomiske realiteter. Hvorvidt CIL og investorerne skal betragtes som en virksomhed skal derfor fastslås på basis af en analyse af de økonomiske relationer i konstruktionen for at fastslå, på hvilken måde den økonomiske aktivitet, der består i at drive Le Levant som krydstogtskib, rent faktisk udøves.

| (95) | Det skal først understreges, at investorerne ifølge den formelle konstruktion præsenteres som dem, der via deres EURL, som tilsammen udgør anpartsselskabet, for egen regning ejer og driver skibet, da CIL’s rolle er begrænset til at forvalte skibet »for anpartsselskabets regning og risiko« (28). Det er meget tænkeligt, at en ejer/operatør overdrager den daglige drift af sin økonomiske aktivitet til en bestyrer, men han vil alligevel blive betragtet som en virksomhed efter statsstøttereglerne, hvis han opfylder kriterierne i retspraksis, dvs. han udøver en aktivitet, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et marked, og at han ikke begrænser sig til at besidde andele og opkræve udbytte. |
| --- | --- |

(95)

Det skal først understreges, at investorerne ifølge den formelle konstruktion præsenteres som dem, der via deres EURL, som tilsammen udgør anpartsselskabet, for egen regning ejer og driver skibet, da CIL’s rolle er begrænset til at forvalte skibet »for anpartsselskabets regning og risiko« (28). Det er meget tænkeligt, at en ejer/operatør overdrager den daglige drift af sin økonomiske aktivitet til en bestyrer, men han vil alligevel blive betragtet som en virksomhed efter statsstøttereglerne, hvis han opfylder kriterierne i retspraksis, dvs. han udøver en aktivitet, der består i at udbyde varer og tjenesteydelser på et marked, og at han ikke begrænser sig til at besidde andele og opkræve udbytte.

| (96) | I det foreliggende tilfælde anfører Kommissionen, at hver investor ifølge anpartsselskabets vedtægter via sine skibsanparter udøver rettighed over skibet, og at disse rettigheder kun kan udøves kollektivt (hver anpart giver også ret til en tilsvarende andel af driftsindtægterne). Investorerne udøver deres rettigheder på generalforsamlingen, hvor hver andelshaver har stemmeret svarende til hans anpart i skibet. Ud fra denne synsvinkel kan investorernes situation sammenlignes med aktionærers eller medindehaveres. |
| --- | --- |

(96)

I det foreliggende tilfælde anfører Kommissionen, at hver investor ifølge anpartsselskabets vedtægter via sine skibsanparter udøver rettighed over skibet, og at disse rettigheder kun kan udøves kollektivt (hver anpart giver også ret til en tilsvarende andel af driftsindtægterne). Investorerne udøver deres rettigheder på generalforsamlingen, hvor hver andelshaver har stemmeret svarende til hans anpart i skibet. Ud fra denne synsvinkel kan investorernes situation sammenlignes med aktionærers eller medindehaveres.

| (97) | Investorerne er endvidere ikke aktivt inddraget i driften af Le Levant, som fuldstændig er overdraget til CIL. Det fremgår af forvaltningsmandatet, at CIL har fået pålagt alle aspekter i forbindelse med skibets drift og råder over alle nødvendige beføjelser, således at investorerne ikke har nogen som helst mulighed for at blande sig i driften. Det betyder, at:






  — | CIL således varetager drift, vedligeholdelse, den tekniske og kommercielle forvaltning af skibet. |
| --- | --- | --- |

(97)

Investorerne er endvidere ikke aktivt inddraget i driften af Le Levant, som fuldstændig er overdraget til CIL. Det fremgår af forvaltningsmandatet, at CIL har fået pålagt alle aspekter i forbindelse med skibets drift og råder over alle nødvendige beføjelser, således at investorerne ikke har nogen som helst mulighed for at blande sig i driften. Det betyder, at:

—

CIL således varetager drift, vedligeholdelse, den tekniske og kommercielle forvaltning af skibet.

| — | CIL varetager drift af hotel- og restaurationsvirksomhed, organiserer anløb i havnebyer og turistudflugter og sørger for betaling af havneudgifter, lodsomkostninger osv. Selskabet driver kort sagt skibet så godt som muligt under de givne økonomiske forhold og »har beføjelse til at indgå fragtaftaler og til at forhandle alle former for kommercielle aftaler« (artikel 3.1 i mandatet). Anpartsselskabet har således givet CIL fuldstændig frihed med hensyn til licensen af den omhandlede økonomiske aktivitet, nemlig udbud af krydstogter om bord på Le Levant. |
| --- | --- |

—

CIL varetager drift af hotel- og restaurationsvirksomhed, organiserer anløb i havnebyer og turistudflugter og sørger for betaling af havneudgifter, lodsomkostninger osv. Selskabet driver kort sagt skibet så godt som muligt under de givne økonomiske forhold og »har beføjelse til at indgå fragtaftaler og til at forhandle alle former for kommercielle aftaler« (artikel 3.1 i mandatet). Anpartsselskabet har således givet CIL fuldstændig frihed med hensyn til licensen af den omhandlede økonomiske aktivitet, nemlig udbud af krydstogter om bord på Le Levant.

| — | »Bestyreren har i forhold til tredjeparter de videst mulige beføjelser til at forvalte anpartsselskabets aktiver og anliggender og har således beføjelse til at foretage alle administrative handlinger, herunder oplægning af skibet, men ikke til at afhænde aktivet« (artikel 6 i forvaltningsmandatet). Anpartsselskabet giver hermed CIL nærmest fuldstændig frie hænder, idet CIL selv på eget initiativ og uden at konsultere investorerne kan oplægge skibet, dvs. at tage det ud af drift. |
| --- | --- |

—

»Bestyreren har i forhold til tredjeparter de videst mulige beføjelser til at forvalte anpartsselskabets aktiver og anliggender og har således beføjelse til at foretage alle administrative handlinger, herunder oplægning af skibet, men ikke til at afhænde aktivet« (artikel 6 i forvaltningsmandatet). Anpartsselskabet giver hermed CIL nærmest fuldstændig frie hænder, idet CIL selv på eget initiativ og uden at konsultere investorerne kan oplægge skibet, dvs. at tage det ud af drift.

| — | Ifølge artikel 6 i mandatet varetager bestyreren selv eller får følgende opgaver udført på anpartsselskabets vegne: »personaleansættelse og -administration, tilrettelæggelse af arbejdet om bord [...]. De beføjelser, der således er tillagt bestyreren, er så omfattende, at denne kan varetage anpartsselskabets drift med størst mulig frihed«. |
| --- | --- |

—

Ifølge artikel 6 i mandatet varetager bestyreren selv eller får følgende opgaver udført på anpartsselskabets vegne: »personaleansættelse og -administration, tilrettelæggelse af arbejdet om bord [...]. De beføjelser, der således er tillagt bestyreren, er så omfattende, at denne kan varetage anpartsselskabets drift med størst mulig frihed«.

| (98) | Det forhold, at investorerne ikke er inddraget i driften, er ikke en følge af et kommercielt valg, som de frit kan ændre, men følger af finansieringskonstruktionens form. I henhold til investeringsaftalerne ledes hver EURL af to medbestyrere, som i realiteten er Bankens medarbejdere. Alle praktiske aspekter i forbindelse med oprettelse og drift af EURL varetages af disse bestyrere eller personer, der er udpeget af Banken, og på anpartsselskabets generalforsamling (hvor investorerne i teorien kan udøve deres rettigheder over skibet og driften heraf) er EURL ikke repræsenteret af ejerne, men af bestyrerne. En investor kan kun udpege andre bestyrere eller selv overtage ledelsen af sit EURL, hvis han giver afkald på Bankens »tilbagekøbsløfte« vedrørende skibsanparterne, da dette løfte udgør garantien for forrentningen af hans investering. Med hensyn til valg af bestyrer for anpartsselskabet og omfanget af dennes forvaltningsmandat er CIL i anpartsselskabets vedtægter (der er fastlagt af Banken og CIP) udpeget som bestyrer og kan i praksis kun afskediges på grund af en alvorlig og grov forseelse. Kommissionen fastslår derfor, at denne finansieringskonstruktion ikke rummer nogen ordning, der giver anpartsselskabet mulighed for effektivt at blande sig i driften af Le Levant som krydstogtskib, dvs. i selve den økonomiske aktivitet, som udelukkende varetages af CIL. Sammenfattende kan det konkluderes, at investorerne har undertegnet en aftale, uden at de har haft indflydelse på betingelserne heri. |
| --- | --- |

(98)

Det forhold, at investorerne ikke er inddraget i driften, er ikke en følge af et kommercielt valg, som de frit kan ændre, men følger af finansieringskonstruktionens form. I henhold til investeringsaftalerne ledes hver EURL af to medbestyrere, som i realiteten er Bankens medarbejdere. Alle praktiske aspekter i forbindelse med oprettelse og drift af EURL varetages af disse bestyrere eller personer, der er udpeget af Banken, og på anpartsselskabets generalforsamling (hvor investorerne i teorien kan udøve deres rettigheder over skibet og driften heraf) er EURL ikke repræsenteret af ejerne, men af bestyrerne. En investor kan kun udpege andre bestyrere eller selv overtage ledelsen af sit EURL, hvis han giver afkald på Bankens »tilbagekøbsløfte« vedrørende skibsanparterne, da dette løfte udgør garantien for forrentningen af hans investering. Med hensyn til valg af bestyrer for anpartsselskabet og omfanget af dennes forvaltningsmandat er CIL i anpartsselskabets vedtægter (der er fastlagt af Banken og CIP) udpeget som bestyrer og kan i praksis kun afskediges på grund af en alvorlig og grov forseelse. Kommissionen fastslår derfor, at denne finansieringskonstruktion ikke rummer nogen ordning, der giver anpartsselskabet mulighed for effektivt at blande sig i driften af Le Levant som krydstogtskib, dvs. i selve den økonomiske aktivitet, som udelukkende varetages af CIL. Sammenfattende kan det konkluderes, at investorerne har undertegnet en aftale, uden at de har haft indflydelse på betingelserne heri.

| (99) | Endelig er det vigtigt at fastslå, at det i forholdet mellem ejer/operatør og bestyrer er normalt, at den økonomiske risiko ved driften af aktivet påhviler ejeren, idet bestyreren aflønnes for sine tjenester og ikke er berørt af driftsresultatet. I forbindelse med Le Levant er det imidlertid ikke investorerne, som nyder godt af projektpromotorens udbyttegaranti, der bærer de reelle risici i forbindelse med skibets drift. Disse risici bæres i realiteten af CIL, som, selv om selskabet kun ejer 2 af de 740 anparter, har accepteret at påtage sig det fulde ansvar for alle de tab, der overstiger driftsprognoserne for 1996-2003. Kommissionen fastslår, at denne risikofordeling, som adskiller sig fra et normalt forhold mellem operatør og bestyrer, er en følge af, at den økonomiske aktivitet udelukkende udøves af CIL. |
| --- | --- |

(99)

Endelig er det vigtigt at fastslå, at det i forholdet mellem ejer/operatør og bestyrer er normalt, at den økonomiske risiko ved driften af aktivet påhviler ejeren, idet bestyreren aflønnes for sine tjenester og ikke er berørt af driftsresultatet. I forbindelse med Le Levant er det imidlertid ikke investorerne, som nyder godt af projektpromotorens udbyttegaranti, der bærer de reelle risici i forbindelse med skibets drift. Disse risici bæres i realiteten af CIL, som, selv om selskabet kun ejer 2 af de 740 anparter, har accepteret at påtage sig det fulde ansvar for alle de tab, der overstiger driftsprognoserne for 1996-2003. Kommissionen fastslår, at denne risikofordeling, som adskiller sig fra et normalt forhold mellem operatør og bestyrer, er en følge af, at den økonomiske aktivitet udelukkende udøves af CIL.

| (100) | Det er derfor med rette, at projektet Le Levant over for potentielle investorer ikke er beskrevet som et tilbud om at tage del i organisation og salg af krydstogter om bord på Le Levant, men som »en rentabel investering uden risiko og uden ledelsesansvar« (29). Det er også udtryk for det reelle forhold mellem CIL og investorerne, at »CIP via sit datterselskab CIL« betegnes som »reder og bestyrer af anpartsselskabet« (30). |
| --- | --- |

(100)

Det er derfor med rette, at projektet Le Levant over for potentielle investorer ikke er beskrevet som et tilbud om at tage del i organisation og salg af krydstogter om bord på Le Levant, men som »en rentabel investering uden risiko og uden ledelsesansvar« (29). Det er også udtryk for det reelle forhold mellem CIL og investorerne, at »CIP via sit datterselskab CIL« betegnes som »reder og bestyrer af anpartsselskabet« (30).

| (101) | Denne organisation afspejler udmærket formålet med konstruktionen, der går ud på, at CIL skal erhverve et skib, og at investorerne blot skal finansiere det uden at tage del i skibets drift. Det forhold, at investorerne, via deres selskaber, er de formelle ejere af skibet, skyldes udelukkende de skattetekniske aspekter i konstruktionen, og svarer ikke til en reel deltagelse i den kommercielle drift. |
| --- | --- |

(101)

Denne organisation afspejler udmærket formålet med konstruktionen, der går ud på, at CIL skal erhverve et skib, og at investorerne blot skal finansiere det uden at tage del i skibets drift. Det forhold, at investorerne, via deres selskaber, er de formelle ejere af skibet, skyldes udelukkende de skattetekniske aspekter i konstruktionen, og svarer ikke til en reel deltagelse i den kommercielle drift.

| (102) | Investorernes aktivitet er begrænset til deltagelse med henblik på at opnå udbytte uden nogen reel deltagelse i driften af Le Levant. Til gengæld har CIL, der formelt blot er bestyrer, garanti for, at det ved konstruktionens ophør, bliver eneejer af skibet ved køb til en pris, hvis beregningsformel er fastsat på forhånd. I afventning af denne retlige formalisering af sine rettigheder over skibet kan CIL frit (i forhold til investorerne) bestemme, hvorledes skibet skal drives. I alt hvad der vedrører den kommercielle drift af Le Levant, optræder CIL derfor som skibets reelle ejer. |
| --- | --- |

(102)

Investorernes aktivitet er begrænset til deltagelse med henblik på at opnå udbytte uden nogen reel deltagelse i driften af Le Levant. Til gengæld har CIL, der formelt blot er bestyrer, garanti for, at det ved konstruktionens ophør, bliver eneejer af skibet ved køb til en pris, hvis beregningsformel er fastsat på forhånd. I afventning af denne retlige formalisering af sine rettigheder over skibet kan CIL frit (i forhold til investorerne) bestemme, hvorledes skibet skal drives. I alt hvad der vedrører den kommercielle drift af Le Levant, optræder CIL derfor som skibets reelle ejer.

| (103) | Med hensyn til driften af Le Levant er det kun CIL; der kan betragtes som virksomhed i den i traktatens artikel 87, stk. 1, nævnte betydning. Da investorerne ikke er virksomheder i denne betydning, udgør de fordele, som de opnår i kraft af statsmidler i forbindelse med finansieringen af Le Levant, ikke statsstøtte. |
| --- | --- |

(103)

Med hensyn til driften af Le Levant er det kun CIL; der kan betragtes som virksomhed i den i traktatens artikel 87, stk. 1, nævnte betydning. Da investorerne ikke er virksomheder i denne betydning, udgør de fordele, som de opnår i kraft af statsmidler i forbindelse med finansieringen af Le Levant, ikke statsstøtte.

| (104) | Hvad angår skibsværftets status, konstaterer Kommissionen, at bemærkningerne fra de interesserede parter ikke indeholder noget bevis for, at værftet har opnået en fordel, der er finansieret af statsmidler. Den formelle undersøgelsesprocedure har derfor ikke resulteret i noget bevis for, at værftet kan betragtes som støttemodtager. |
| --- | --- |

(104)

Hvad angår skibsværftets status, konstaterer Kommissionen, at bemærkningerne fra de interesserede parter ikke indeholder noget bevis for, at værftet har opnået en fordel, der er finansieret af statsmidler. Den formelle undersøgelsesprocedure har derfor ikke resulteret i noget bevis for, at værftet kan betragtes som støttemodtager.

2.3.   Foranstaltningens selektive karakter

| (105) | Et af kendetegnene ved begrebet statsstøtte i traktatens artikel 87, stk. 1, er den pågældende foranstaltnings selektive karakter. Det er derfor vigtigt at undersøge, om den omhandlede skatteforanstaltning medfører fordele, der udelukkende er til gavn for visse virksomheder eller visse erhvervssektorer (31). |
| --- | --- |

(105)

Et af kendetegnene ved begrebet statsstøtte i traktatens artikel 87, stk. 1, er den pågældende foranstaltnings selektive karakter. Det er derfor vigtigt at undersøge, om den omhandlede skatteforanstaltning medfører fordele, der udelukkende er til gavn for visse virksomheder eller visse erhvervssektorer (31).

| (106) | I princippet kan en skatteforanstaltning kun betragtes som statsstøtte, hvis de virksomheder, der begunstiges heraf, tilhører en kategori, som er defineret ved retlig eller faktisk anvendelse af det kriterium, der er fastlagt i den omhandlede foranstaltning (32). I det foreliggende tilfælde er det tilstrækkeligt at konstatere, at den omhandlede foranstaltning er baseret på Pons-loven, der er en skatteordning, som udelukkende vedrører investeringer i en række franske oversøiske territorier. Kommissionen har allerede anerkendt denne ordnings selektive karakter ved sin beslutning af 27. januar 1993 om ikke at rejse indsigelser mod statsstøtte, der ydes på grundlag af Pons-loven (33). |
| --- | --- |

(106)

I princippet kan en skatteforanstaltning kun betragtes som statsstøtte, hvis de virksomheder, der begunstiges heraf, tilhører en kategori, som er defineret ved retlig eller faktisk anvendelse af det kriterium, der er fastlagt i den omhandlede foranstaltning (32). I det foreliggende tilfælde er det tilstrækkeligt at konstatere, at den omhandlede foranstaltning er baseret på Pons-loven, der er en skatteordning, som udelukkende vedrører investeringer i en række franske oversøiske territorier. Kommissionen har allerede anerkendt denne ordnings selektive karakter ved sin beslutning af 27. januar 1993 om ikke at rejse indsigelser mod statsstøtte, der ydes på grundlag af Pons-loven (33).

| (107) | Kommissionen er af den opfattelse, at den omhandlede foranstaltnings selektive karakter er tilstrækkeligt dokumenteret, fordi den er baseret på den selektive ordning i Pons-loven, og at det derfor ikke er nødvendigt at tage stilling til de franske myndigheders vurdering i forbindelse med godkendelsen i henhold til artikel 238 bis HA III ter i den franske skattelov, et aspekt, som kun anføres af Kommissionen for fuldstændighedens skyld. |
| --- | --- |

(107)

Kommissionen er af den opfattelse, at den omhandlede foranstaltnings selektive karakter er tilstrækkeligt dokumenteret, fordi den er baseret på den selektive ordning i Pons-loven, og at det derfor ikke er nødvendigt at tage stilling til de franske myndigheders vurdering i forbindelse med godkendelsen i henhold til artikel 238 bis HA III ter i den franske skattelov, et aspekt, som kun anføres af Kommissionen for fuldstændighedens skyld.

2.4.   Påvirkning af samhandelen mellem medlemsstaterne og konkurrencefordrejning

| (108) | De franske myndigheder og CIL har gjort gældende, at Le Levant er blevet drevet fra Saint-Pierre-et-Miquelon, dvs. på et meget begrænset marked, hvor ingen andre krydstogtselskaber er aktive. CIL har endvidere fremhævet Le Levants beskedne kapacitet og det forhold, at dets tilbud hovedsagelig er rettet mod det nordamerikanske marked. De franske myndigheder og CIL afviser derfor, at den fordel, der indrømmes CIL, vil kunne have en konkurrencefordrejende virkning og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(108)

De franske myndigheder og CIL har gjort gældende, at Le Levant er blevet drevet fra Saint-Pierre-et-Miquelon, dvs. på et meget begrænset marked, hvor ingen andre krydstogtselskaber er aktive. CIL har endvidere fremhævet Le Levants beskedne kapacitet og det forhold, at dets tilbud hovedsagelig er rettet mod det nordamerikanske marked. De franske myndigheder og CIL afviser derfor, at den fordel, der indrømmes CIL, vil kunne have en konkurrencefordrejende virkning og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (109) | Det skal understreges, at støtte, der tager sigte på at befri en virksomhed for omkostninger, som den normalt skal bære som led i virksomhedens drift og normale aktiviteter, principielt fordrejer konkurrencevilkårene (34). Det er blevet fastslået, at enhver støtte til en virksomhed, der udøver sine aktiviteter på fællesskabsmarkedet, vil kunne forvolde konkurrencefordrejninger og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (35). |
| --- | --- |

(109)

Det skal understreges, at støtte, der tager sigte på at befri en virksomhed for omkostninger, som den normalt skal bære som led i virksomhedens drift og normale aktiviteter, principielt fordrejer konkurrencevilkårene (34). Det er blevet fastslået, at enhver støtte til en virksomhed, der udøver sine aktiviteter på fællesskabsmarkedet, vil kunne forvolde konkurrencefordrejninger og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne (35).

| (110) | Ifølge Kommissionen er det ikke relevant at betragte krydstogter fra Saint-Pierre-et-Miquelon som et separat marked. Det er sandsynligt, at en forbruger, der overvejer et krydstogt i denne region, også vil kunne overveje krydstogter til andre destinationer eller fra andre havne, og at hans valg træffes på basis af en række faktorer, bl.a. prisen, som vil kunne være påvirket af den omhandlede foranstaltning. Krydstogter er derfor en del af et større marked, og hvis de skattemæssige fordele befrier CIL for omkostninger, som virksomheden normalt burde bære for at finansiere sine økonomiske aktiviteter, vil støtten kunne forårsage konkurrencefordrejning på dette marked. |
| --- | --- |

(110)

Ifølge Kommissionen er det ikke relevant at betragte krydstogter fra Saint-Pierre-et-Miquelon som et separat marked. Det er sandsynligt, at en forbruger, der overvejer et krydstogt i denne region, også vil kunne overveje krydstogter til andre destinationer eller fra andre havne, og at hans valg træffes på basis af en række faktorer, bl.a. prisen, som vil kunne være påvirket af den omhandlede foranstaltning. Krydstogter er derfor en del af et større marked, og hvis de skattemæssige fordele befrier CIL for omkostninger, som virksomheden normalt burde bære for at finansiere sine økonomiske aktiviteter, vil støtten kunne forårsage konkurrencefordrejning på dette marked.

| (111) | Hvad angår påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne, har Kommissionen noteret sig, at Le Levants udbud hovedsagelig er rettet mod det nordamerikanske marked, og at CIL i den forbindelse samarbejdede med et amerikansk rejsebureau, som varetog markedsføringen af krydstogterne. Kommissionen anfører dog, at det ikke er udelukket, at støtten vil kunne fordreje konkurrencen selv i tilfælde, hvor støttemodtageren eksporterer næsten hele sin produktion uden for Fællesskabet (36). Det ser desuden ud til, at krydstogterne i et vist omfang også var blevet udbudt i Europa. |
| --- | --- |

(111)

Hvad angår påvirkningen af samhandelen mellem medlemsstaterne, har Kommissionen noteret sig, at Le Levants udbud hovedsagelig er rettet mod det nordamerikanske marked, og at CIL i den forbindelse samarbejdede med et amerikansk rejsebureau, som varetog markedsføringen af krydstogterne. Kommissionen anfører dog, at det ikke er udelukket, at støtten vil kunne fordreje konkurrencen selv i tilfælde, hvor støttemodtageren eksporterer næsten hele sin produktion uden for Fællesskabet (36). Det ser desuden ud til, at krydstogterne i et vist omfang også var blevet udbudt i Europa.

| (112) | Den omhandlede foranstaltning vil derfor kunne fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(112)

Den omhandlede foranstaltning vil derfor kunne fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

2.5.   Støtteintensitet

| (113) | Kommissionen finder, at støtten omfatter de samlede skattebesparelser, som investorerne har overført til deres EURL som led i de kapitalforhøjelser, som de har forpligtet sig til i forbindelse med finansieringen af Le Levant. |
| --- | --- |

(113)

Kommissionen finder, at støtten omfatter de samlede skattebesparelser, som investorerne har overført til deres EURL som led i de kapitalforhøjelser, som de har forpligtet sig til i forbindelse med finansieringen af Le Levant.

| (114) | Ifølge de franske myndigheder er det umuligt at sætte tal på skattebesparelserne uden at foretage en individuel undersøgelse af hver enkelt investors skattemæssige forhold. |
| --- | --- |

(114)

Ifølge de franske myndigheder er det umuligt at sætte tal på skattebesparelserne uden at foretage en individuel undersøgelse af hver enkelt investors skattemæssige forhold.

| (115) | Kommissionen ser sig under ingen omstændigheder forpligtet til at beregne det nøjagtige støttebeløb, men vil blot præcisere beregningsgrundlaget. Idet der tages forbehold med hensyn til beregning af det samlede støttebeløb, anføres det dog, at ifølge Bankens skøn på basis af en gennemsnitsinvestor (37) resulterer de skattebesparelser, der opnås, hvis kun skibets købspris fradrages, i en kapital på 278 506 FRF for to skibsanparter, dvs. i alt 102 490 200 FRF for de 738 solgte anparter til investorerne. Det resulterer i en intensitet på ca. 44,8 % i forhold til skibets pris. |
| --- | --- |

(115)

Kommissionen ser sig under ingen omstændigheder forpligtet til at beregne det nøjagtige støttebeløb, men vil blot præcisere beregningsgrundlaget. Idet der tages forbehold med hensyn til beregning af det samlede støttebeløb, anføres det dog, at ifølge Bankens skøn på basis af en gennemsnitsinvestor (37) resulterer de skattebesparelser, der opnås, hvis kun skibets købspris fradrages, i en kapital på 278 506 FRF for to skibsanparter, dvs. i alt 102 490 200 FRF for de 738 solgte anparter til investorerne. Det resulterer i en intensitet på ca. 44,8 % i forhold til skibets pris.

3.   Støttens forenelighed med fællesmarkedet

| (116) | Da Kommissionen har konstateret, at den omhandlede foranstaltning udgør statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1, skal det undersøges, om den er forenelig med fællesmarkedet. I den forbindelse anførte Kommissionen i sine beslutninger om procedurens indledning, at den mente, at støtten skulle vurderes i lyset af direktiv 90/684/EØF, og især på grund af støttens formål, i lyset af artikel 4, stk. 7, i dette direktiv (38). Relevansen af dette retsgrundlag bestrides af de franske myndigheder og de interesserede parter af de grunde, der er anført i del IV og V. Valget af dette retsgrundlag skal derfor først begrundes. |
| --- | --- |

(116)

Da Kommissionen har konstateret, at den omhandlede foranstaltning udgør statsstøtte efter traktatens artikel 87, stk. 1, skal det undersøges, om den er forenelig med fællesmarkedet. I den forbindelse anførte Kommissionen i sine beslutninger om procedurens indledning, at den mente, at støtten skulle vurderes i lyset af direktiv 90/684/EØF, og især på grund af støttens formål, i lyset af artikel 4, stk. 7, i dette direktiv (38). Relevansen af dette retsgrundlag bestrides af de franske myndigheder og de interesserede parter af de grunde, der er anført i del IV og V. Valget af dette retsgrundlag skal derfor først begrundes.

| (117) | I Kommissionens beslutning af 27. januar 1993 om ikke at gøre indsigelse over for statsstøtte ydet på basis af Pons-loven hed det udtrykkeligt, at »gennemførelse af de omhandlede støtteforanstaltninger er underlagt de forskrifter og rammebestemmelser i fællesskabsretten, der gælder (...) inden for visse erhvervssektorer ...«. Ovennævnte beslutning gælder derfor ikke den omhandlede støtte i det omfang, at den falder ind under direktiv 90/684/EØF. |
| --- | --- |

(117)

I Kommissionens beslutning af 27. januar 1993 om ikke at gøre indsigelse over for statsstøtte ydet på basis af Pons-loven hed det udtrykkeligt, at »gennemførelse af de omhandlede støtteforanstaltninger er underlagt de forskrifter og rammebestemmelser i fællesskabsretten, der gælder (...) inden for visse erhvervssektorer ...«. Ovennævnte beslutning gælder derfor ikke den omhandlede støtte i det omfang, at den falder ind under direktiv 90/684/EØF.

| (118) | Frankrig og de interesserede parter anfører, at direktiv 90/684/EØF kun gælder støtte til et skibsværft, og at direktiv 90/684/EØF ikke finder anvendelse i denne sag, hvis Kommissionen ikke har kunnet fastslå, at skibsværftet, der byggede Le Levant, har haft en fordel. Kommissionen deler ikke denne opfattelse. Det fremgår af formuleringen af artikel 3, stk. 1, i direktiv 90/684/EØF, at den gælder for »alle former for støtte til redere eller tredjemænd, der ydes som støtte til bygning eller ombygning af skibe«. Det er derfor ikke så meget støttemodtagerens egenskab som støttens sigte, der er afgørende for anvendelse af direktiv 90/684/EØF, som omhandler støtte til »skibsbygning« og ikke skibsbyggerne. Denne fortolkning støttes af Domstolens retspraksis, der som svar på argumentet om, at kun støtte til skibsbygning, og ikke driftsstøtte, er omfattet af direktiv 90/684/EØF, har fastslået, at disse bestemmelser er gældende »ikke kun for alle former for produktionsstøtte, der ydes direkte til værfterne, men også for de støtteforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, der vedrører alle de former for støtte til redere eller tredjemænd, når denne støtte effektivt anvendes til bygning eller ombygning af skibe på Fællesskabets værfter« (39). |
| --- | --- |

(118)

Frankrig og de interesserede parter anfører, at direktiv 90/684/EØF kun gælder støtte til et skibsværft, og at direktiv 90/684/EØF ikke finder anvendelse i denne sag, hvis Kommissionen ikke har kunnet fastslå, at skibsværftet, der byggede Le Levant, har haft en fordel. Kommissionen deler ikke denne opfattelse. Det fremgår af formuleringen af artikel 3, stk. 1, i direktiv 90/684/EØF, at den gælder for »alle former for støtte til redere eller tredjemænd, der ydes som støtte til bygning eller ombygning af skibe«. Det er derfor ikke så meget støttemodtagerens egenskab som støttens sigte, der er afgørende for anvendelse af direktiv 90/684/EØF, som omhandler støtte til »skibsbygning« og ikke skibsbyggerne. Denne fortolkning støttes af Domstolens retspraksis, der som svar på argumentet om, at kun støtte til skibsbygning, og ikke driftsstøtte, er omfattet af direktiv 90/684/EØF, har fastslået, at disse bestemmelser er gældende »ikke kun for alle former for produktionsstøtte, der ydes direkte til værfterne, men også for de støtteforanstaltninger, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1, der vedrører alle de former for støtte til redere eller tredjemænd, når denne støtte effektivt anvendes til bygning eller ombygning af skibe på Fællesskabets værfter« (39).

| (119) | Kommissionen bekræfter derfor, at støttens forenelighed med fællesmarkedet skal vurderes i lyset af direktiv 90/684/EØF. |
| --- | --- |

(119)

Kommissionen bekræfter derfor, at støttens forenelighed med fællesmarkedet skal vurderes i lyset af direktiv 90/684/EØF.

| (120) | I medfør af artikel 4, stk. 7, i direktiv 90/684/EØF kan støtte til bygning og ombygning af skibe, der ydes som udviklingsbistand til et udviklingsland, betragtes som forenelig med det fælles marked, hvis den opfylder de betingelser, som OECD’s arbejdsgruppe nr. 6 har fastlagt på dette område i sin aftale om fortolkningen af artikel 6, 7 og 8 vedrørende eksportkreditter til skibe eller enhver ændring af denne aftale (i det følgende benævnt »OECD-kriterierne«). |
| --- | --- |

(120)

I medfør af artikel 4, stk. 7, i direktiv 90/684/EØF kan støtte til bygning og ombygning af skibe, der ydes som udviklingsbistand til et udviklingsland, betragtes som forenelig med det fælles marked, hvis den opfylder de betingelser, som OECD’s arbejdsgruppe nr. 6 har fastlagt på dette område i sin aftale om fortolkningen af artikel 6, 7 og 8 vedrørende eksportkreditter til skibe eller enhver ændring af denne aftale (i det følgende benævnt »OECD-kriterierne«).

| (121) | Som meddelt af Kommissionen i brev SG (89) D/311 af 3. januar 1989 skal projekter om udviklingsbistand opfylde følgende OECD-kriterier:






  — | fartøjerne må ikke sejle under bekvemmelighedsflag |
| --- | --- | --- |

(121)

Som meddelt af Kommissionen i brev SG (89) D/311 af 3. januar 1989 skal projekter om udviklingsbistand opfylde følgende OECD-kriterier:

—

fartøjerne må ikke sejle under bekvemmelighedsflag

| — | såfremt støtten ikke kan klassificeres som offentlig udviklingsbistand inden for rammerne af OECD, skal donorlandet bekræfte, at støtten udgør en del af en mellemstatslig aftale |
| --- | --- |

—

såfremt støtten ikke kan klassificeres som offentlig udviklingsbistand inden for rammerne af OECD, skal donorlandet bekræfte, at støtten udgør en del af en mellemstatslig aftale

| — | donorlandet skal give passende forsikring om, at den faktiske ejer er bosat i modtagerlandet, og at den støttemodtagende virksomhed ikke er et ikke-operativt datterselskab af en udenlandsk virksomhed (i henhold til direktivet omfatter de lande, der kan modtage støtte, ikke alene de udviklingslande, der af OECD er klassificerede som sådanne, men også samtlige de oversøiske lande og territorier, der er associeret med Den Europæiske Union, herunder de franske oversøiske territorier) |
| --- | --- |

—

donorlandet skal give passende forsikring om, at den faktiske ejer er bosat i modtagerlandet, og at den støttemodtagende virksomhed ikke er et ikke-operativt datterselskab af en udenlandsk virksomhed (i henhold til direktivet omfatter de lande, der kan modtage støtte, ikke alene de udviklingslande, der af OECD er klassificerede som sådanne, men også samtlige de oversøiske lande og territorier, der er associeret med Den Europæiske Union, herunder de franske oversøiske territorier)

| — | modtageren skal give tilsagn om ikke at ville sælge skibet uden forudgående tilladelse fra myndighedernes side. |
| --- | --- |

—

modtageren skal give tilsagn om ikke at ville sælge skibet uden forudgående tilladelse fra myndighedernes side.

| (122) | Desuden skal støtten indeholde et støtteelement på mindst 25 %. |
| --- | --- |

(122)

Desuden skal støtten indeholde et støtteelement på mindst 25 %.

| (123) | Som ovenfor anført skal Kommissionen ligeledes kontrollere, at projektet omfatter et reelt »udviklingsaspekt«. Domstolen (40) har fastslået, at Kommissionen skal kontrollere projektets »udviklingsaspekt« og overholdelsen af OECD-kriterierne hver for sig. Som led i sin vurdering skal Kommissionen altså kontrollere, at projekterne virkelig forfølger et udviklingsformål, og at de ikke ville være levedygtige uden støtten (dvs. at støtten er nødvendig). |
| --- | --- |

(123)

Som ovenfor anført skal Kommissionen ligeledes kontrollere, at projektet omfatter et reelt »udviklingsaspekt«. Domstolen (40) har fastslået, at Kommissionen skal kontrollere projektets »udviklingsaspekt« og overholdelsen af OECD-kriterierne hver for sig. Som led i sin vurdering skal Kommissionen altså kontrollere, at projekterne virkelig forfølger et udviklingsformål, og at de ikke ville være levedygtige uden støtten (dvs. at støtten er nødvendig).

| (124) | Som Kommissionen anførte ved iværksættelsen af proceduren, opfylder projektet OECD-kriterierne af følgende årsager:






  — | Le Levant drives under fransk flag. Betingelsen, ifølge hvilken fartøjet ikke må drives under bekvemmelighedsflag, er således opfyldt |
| --- | --- | --- |

(124)

Som Kommissionen anførte ved iværksættelsen af proceduren, opfylder projektet OECD-kriterierne af følgende årsager:

—

Le Levant drives under fransk flag. Betingelsen, ifølge hvilken fartøjet ikke må drives under bekvemmelighedsflag, er således opfyldt

| — | Saint-Pierre-et-Miquelon er opført på listen over lande, der kan modtage udviklingsbistand, i bilaget til Kommissionens brev SG (89) D/311 til medlemsstaterne |
| --- | --- |

—

Saint-Pierre-et-Miquelon er opført på listen over lande, der kan modtage udviklingsbistand, i bilaget til Kommissionens brev SG (89) D/311 til medlemsstaterne

| — | Kommissionen fastslår, at CIL ifølge finansieringskonstruktionen er forudbestemt til at blive eneejer af skibet, og at CIL i den mellemliggende periode skal drive skibet som den faktiske ejer som led i sine erhvervsmæssige aktiviteter. Med hensyn til betingelsen om ejerens hjemsted finder Kommissionen, at CIL skal betragtes som den faktiske ejer af Le Levant (41). CIL har hjemsted i Wallis og Futuna. Denne øgruppe er ikke modtagerlandet (som er Saint Pierre og Miquelon). Men da begge øgrupper er opført på Kommissionens liste over lande, der kan modtage udviklingsbistand, vil Kommissionen ikke gøre indsigelse desangående. Desuden er CIL ikke et ikke-operativt datterselskab af et udenlandsk selskab |
| --- | --- |

—

Kommissionen fastslår, at CIL ifølge finansieringskonstruktionen er forudbestemt til at blive eneejer af skibet, og at CIL i den mellemliggende periode skal drive skibet som den faktiske ejer som led i sine erhvervsmæssige aktiviteter. Med hensyn til betingelsen om ejerens hjemsted finder Kommissionen, at CIL skal betragtes som den faktiske ejer af Le Levant (41). CIL har hjemsted i Wallis og Futuna. Denne øgruppe er ikke modtagerlandet (som er Saint Pierre og Miquelon). Men da begge øgrupper er opført på Kommissionens liste over lande, der kan modtage udviklingsbistand, vil Kommissionen ikke gøre indsigelse desangående. Desuden er CIL ikke et ikke-operativt datterselskab af et udenlandsk selskab

| — | fartøjet kan ikke sælges uden tilladelse fra de franske myndigheder, eftersom støtten er ydet på betingelse af, at CIL virkelig driver fartøjet i mindst 5 år, hovedsagelig til og fra Saint Pierre og Miquelon, |
| --- | --- |

—

fartøjet kan ikke sælges uden tilladelse fra de franske myndigheder, eftersom støtten er ydet på betingelse af, at CIL virkelig driver fartøjet i mindst 5 år, hovedsagelig til og fra Saint Pierre og Miquelon,

| — | støtteintensiteten er over 25 % (se betragtning 115). |
| --- | --- |

—

støtteintensiteten er over 25 % (se betragtning 115).

| (125) | Kommissionen skal endvidere kontrollere »udviklingsaspektet«, dvs. sikre sig, at støtten bidrager til udvikling af det begunstigede område. I denne vurdering skal der tages hensyn til det pågældende områdes særlige omstændigheder og behov. De franske myndigheder har i den forbindelse understreget, at Saint-Pierre-et-Miquelons økonomi var i en særlig vanskelig situation, da støtten blev ydet. Øgruppen har traditionelt været afhængig af industrifiskeri. På grund af denne industris pludselige og massive sammenbrud i 1993 — da bilæggelse af en strid med Canada om fiskerettigheder fik et negativt udfald for Frankrig og et canadisk stop for torskefiskeri — opstod der et presserende behov for at foretage en omlægning af økonomien. Denne omlægning var vanskelig på grund af øgruppens beskedne omfang, det lave befolkningstal, øgruppens relative isolering og en begrænset økonomi. En satsning på turisme, hvorved man udnyttede bevarelsen af områdes naturskønhed og tætheden til det nordamerikanske kontinent, syntes at være den mest interessante udvej. Da Saint-Pierre-et-Miquelon ikke kunne tilbyde turister langtidsophold, var det hensigtsmæssigt at satse på at udvikle øgruppen som anløbshavn for krydstogter. |
| --- | --- |

(125)

Kommissionen skal endvidere kontrollere »udviklingsaspektet«, dvs. sikre sig, at støtten bidrager til udvikling af det begunstigede område. I denne vurdering skal der tages hensyn til det pågældende områdes særlige omstændigheder og behov. De franske myndigheder har i den forbindelse understreget, at Saint-Pierre-et-Miquelons økonomi var i en særlig vanskelig situation, da støtten blev ydet. Øgruppen har traditionelt været afhængig af industrifiskeri. På grund af denne industris pludselige og massive sammenbrud i 1993 — da bilæggelse af en strid med Canada om fiskerettigheder fik et negativt udfald for Frankrig og et canadisk stop for torskefiskeri — opstod der et presserende behov for at foretage en omlægning af økonomien. Denne omlægning var vanskelig på grund af øgruppens beskedne omfang, det lave befolkningstal, øgruppens relative isolering og en begrænset økonomi. En satsning på turisme, hvorved man udnyttede bevarelsen af områdes naturskønhed og tætheden til det nordamerikanske kontinent, syntes at være den mest interessante udvej. Da Saint-Pierre-et-Miquelon ikke kunne tilbyde turister langtidsophold, var det hensigtsmæssigt at satse på at udvikle øgruppen som anløbshavn for krydstogter.

| (126) | I de bemærkninger, som de franske myndigheder fremsatte efter beslutningen om procedurens indledning af 2. december 1999, gør de gældende, at driften af Le Levant skulle bidrage til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon, især gennem skabelse af arbejdspladser og i kraft af de udgifter, som ville skulle afholdes i området som følge af driften af skibet. |
| --- | --- |

(126)

I de bemærkninger, som de franske myndigheder fremsatte efter beslutningen om procedurens indledning af 2. december 1999, gør de gældende, at driften af Le Levant skulle bidrage til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon, især gennem skabelse af arbejdspladser og i kraft af de udgifter, som ville skulle afholdes i området som følge af driften af skibet.

| (127) | I beslutning 2001/882/EF konkluderede Kommissionen imidlertid, at der ikke var tale om noget »udviklingsaspekt« (42). Denne vurdering var især baseret på følgende konklusioner vedrørende støttens økonomiske virkninger:






  — | Kommissionen fandt på basis af de oplysninger, den havde til rådighed, at de finansielle virkninger af driften af Le Levant kunne vurderes til 5,52 mio. FRF i perioden 1999-2001, dvs. ca. 0,84 mio. EUR |
| --- | --- | --- |

(127)

I beslutning 2001/882/EF konkluderede Kommissionen imidlertid, at der ikke var tale om noget »udviklingsaspekt« (42). Denne vurdering var især baseret på følgende konklusioner vedrørende støttens økonomiske virkninger:

—

Kommissionen fandt på basis af de oplysninger, den havde til rådighed, at de finansielle virkninger af driften af Le Levant kunne vurderes til 5,52 mio. FRF i perioden 1999-2001, dvs. ca. 0,84 mio. EUR

| — | hvad angår skabelse af arbejdspladser, fandt Kommissionen, at der ikke var dokumenteret en eneste virkning, da det ifølge de franske myndigheder kun var oplyst, at »flere tidligere fiskere fra øgruppen har gennemgået en uddannelse for at arbejde på skibet« |
| --- | --- |

—

hvad angår skabelse af arbejdspladser, fandt Kommissionen, at der ikke var dokumenteret en eneste virkning, da det ifølge de franske myndigheder kun var oplyst, at »flere tidligere fiskere fra øgruppen har gennemgået en uddannelse for at arbejde på skibet«

| — | hvad angår virkningerne på øgruppens infrastruktur, udvikling og de indirekte virkninger i forbindelse med, at der kommer andre krydstogtoperatører på banen, konstaterede Kommissionen, at der ikke var sat tal på disse virkninger, og at det ikke var nødvendigt at tage hensyn hertil i vurderingen af støtten til Le Levant. |
| --- | --- |

—

hvad angår virkningerne på øgruppens infrastruktur, udvikling og de indirekte virkninger i forbindelse med, at der kommer andre krydstogtoperatører på banen, konstaterede Kommissionen, at der ikke var sat tal på disse virkninger, og at det ikke var nødvendigt at tage hensyn hertil i vurderingen af støtten til Le Levant.

| (128) | Det er klart, at disse konklusioner byggede på de informationer, som Kommissionen rådede over, da den traf sin beslutning. Som det klart fremgår af Domstolens dom efter annullationssøgsmålet i ovennævnte sag C-394/01 (43), kunne Kommissionen kun basere sin beslutning på de oplysninger, som den havde kendskab til under den formelle undersøgelsesprocedure, der blev iværksat ved dens beslutning af 2. december 1999, hvilket udelukkede en række oplysninger, som de franske myndigheder først fremlagde under proceduren ved Domstolen. |
| --- | --- |

(128)

Det er klart, at disse konklusioner byggede på de informationer, som Kommissionen rådede over, da den traf sin beslutning. Som det klart fremgår af Domstolens dom efter annullationssøgsmålet i ovennævnte sag C-394/01 (43), kunne Kommissionen kun basere sin beslutning på de oplysninger, som den havde kendskab til under den formelle undersøgelsesprocedure, der blev iværksat ved dens beslutning af 2. december 1999, hvilket udelukkede en række oplysninger, som de franske myndigheder først fremlagde under proceduren ved Domstolen.

| (129) | I de nye bemærkninger, der er fremsat efter Kommissionens supplerende beslutning af 6. december 2006, har de franske myndigheder og interesserede parter fremlagt oplysninger, som Kommissionen ikke rådede over ved vedtagelsen af beslutning 2001/882/EF, og som giver et andet billede af de økonomiske virkninger af driften af Le Levant. |
| --- | --- |

(129)

I de nye bemærkninger, der er fremsat efter Kommissionens supplerende beslutning af 6. december 2006, har de franske myndigheder og interesserede parter fremlagt oplysninger, som Kommissionen ikke rådede over ved vedtagelsen af beslutning 2001/882/EF, og som giver et andet billede af de økonomiske virkninger af driften af Le Levant.

| (130) | Med hensyn til beskæftigelsessituationen, viser de franske bemærkninger, at mindst 14 personer fra Saint-Pierre-et-Miquelon har været beskæftiget om bord på Le Levant fra 1999 til 25. juli 2001. Til disse arbejdspladser til søs kommer arbejdspladser til lands, der er skabt på grund af anvendelse af lokale leverandører og servicevirksomheder. Ifølge de franske myndigheder er der på grund af driften af Le Levant skabt mindst 10 arbejdspladser til lands fra 1999 til 25. juli 2001 (44). |
| --- | --- |

(130)

Med hensyn til beskæftigelsessituationen, viser de franske bemærkninger, at mindst 14 personer fra Saint-Pierre-et-Miquelon har været beskæftiget om bord på Le Levant fra 1999 til 25. juli 2001. Til disse arbejdspladser til søs kommer arbejdspladser til lands, der er skabt på grund af anvendelse af lokale leverandører og servicevirksomheder. Ifølge de franske myndigheder er der på grund af driften af Le Levant skabt mindst 10 arbejdspladser til lands fra 1999 til 25. juli 2001 (44).

| (131) | Ifølge de samme oplysninger fra de franske myndigheder har driften af Le Levant resulteret i 1,66 mio. EUR i direkte udgifter afholdt på Saint-Pierre-et-Miquelon (i forbindelse med forsyninger til skibet, transfer af passagerer osv.) i perioden 1999-2001 (45). |
| --- | --- |

(131)

Ifølge de samme oplysninger fra de franske myndigheder har driften af Le Levant resulteret i 1,66 mio. EUR i direkte udgifter afholdt på Saint-Pierre-et-Miquelon (i forbindelse med forsyninger til skibet, transfer af passagerer osv.) i perioden 1999-2001 (45).

| (132) | I modsætning til de oplysninger, som Kommissionen rådede over i 2001, er det på basis af disse nye oplysninger muligt at beregne projektets virkninger udtrykt i skabte arbejdspladser. Denne virkning kan ikke betragtes som ubetydelig i betragtning af arbejdsmarkedets begrænsede omfang i dette område, og når den sættes i forhold til antallet af jobsøgende (409 personer i 1999) (46). Oplysningerne viser også, at de direkte udgifter afholdt i Saint-Pierre-et-Miquelon i forbindelse med driften af Le Levant var ca. to gange større end det beløb, Kommissionen havde anført i sin begrundelse for beslutning 2001/882/EF (47). |
| --- | --- |

(132)

I modsætning til de oplysninger, som Kommissionen rådede over i 2001, er det på basis af disse nye oplysninger muligt at beregne projektets virkninger udtrykt i skabte arbejdspladser. Denne virkning kan ikke betragtes som ubetydelig i betragtning af arbejdsmarkedets begrænsede omfang i dette område, og når den sættes i forhold til antallet af jobsøgende (409 personer i 1999) (46). Oplysningerne viser også, at de direkte udgifter afholdt i Saint-Pierre-et-Miquelon i forbindelse med driften af Le Levant var ca. to gange større end det beløb, Kommissionen havde anført i sin begrundelse for beslutning 2001/882/EF (47).

| (133) | På baggrund af disse nye oplysninger kan det konstateres, at støtten til Le Levant har haft økonomiske virkninger, selv om de er begrænsede, men som alligevel vil kunne bidrage til den økonomiske udvikling i Saint-Pierre-et-Miquelon. |
| --- | --- |

(133)

På baggrund af disse nye oplysninger kan det konstateres, at støtten til Le Levant har haft økonomiske virkninger, selv om de er begrænsede, men som alligevel vil kunne bidrage til den økonomiske udvikling i Saint-Pierre-et-Miquelon.

| (134) | De franske myndigheder har ligeledes gjort gældende, at støtten mere generelt vil kunne bidrage til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon ved at fremme en nødvendig diversificering i økonomien. Som led i undersøgelsen kunne Kommissionen konstatere, at Saint-Pierre-et-Miquelons økonomi har været præget af en næsten fuldstændig afhængighed af industrifiskeri indtil 1993 og herefter af afhængighed af den offentlige sektor og offentlige kontrakter (48). |
| --- | --- |

(134)

De franske myndigheder har ligeledes gjort gældende, at støtten mere generelt vil kunne bidrage til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon ved at fremme en nødvendig diversificering i økonomien. Som led i undersøgelsen kunne Kommissionen konstatere, at Saint-Pierre-et-Miquelons økonomi har været præget af en næsten fuldstændig afhængighed af industrifiskeri indtil 1993 og herefter af afhængighed af den offentlige sektor og offentlige kontrakter (48).

| (135) | Kommissionen erkender, at en så stor afhængighed af et meget begrænset antal beskæftigelsesmuligheder og afholdte udgifter kan lægge en betydelig bremse på områdets udvikling. I betragtning af Saint-Pierre-et-Miquelons særlig geografiske forhold og det lokale markeds begrænsede omfang erkender Kommissionen, at en økonomisk diversificering var godt for øgruppens udvikling, og at turismen var et godt valg på det tidspunkt, støtten blev ydet. Kommissionen er også enig i de franske myndigheders bemærkninger om, at mulighederne for at forslå turisme baseret på langtidsophold er begrænset af øgruppens beskedne størrelse, men at øgruppens geografiske beliggenhed derimod er favorabel for udvikling af krydstogtaktiviteter. |
| --- | --- |

(135)

Kommissionen erkender, at en så stor afhængighed af et meget begrænset antal beskæftigelsesmuligheder og afholdte udgifter kan lægge en betydelig bremse på områdets udvikling. I betragtning af Saint-Pierre-et-Miquelons særlig geografiske forhold og det lokale markeds begrænsede omfang erkender Kommissionen, at en økonomisk diversificering var godt for øgruppens udvikling, og at turismen var et godt valg på det tidspunkt, støtten blev ydet. Kommissionen er også enig i de franske myndigheders bemærkninger om, at mulighederne for at forslå turisme baseret på langtidsophold er begrænset af øgruppens beskedne størrelse, men at øgruppens geografiske beliggenhed derimod er favorabel for udvikling af krydstogtaktiviteter.

| (136) | Det noteres ifølge oplysninger fra de franske myndigheder, at antallet af krydstogtturister, der besøger øgruppen, har været præget af betydelige udsving i de år, der gik forud for støtten og indsættelsen af krydstogtskibet Le Levant, men at dette tal tilsyneladende har stabiliseret sig på forholdsvis højt niveau efter 2000 (49). |
| --- | --- |

(136)

Det noteres ifølge oplysninger fra de franske myndigheder, at antallet af krydstogtturister, der besøger øgruppen, har været præget af betydelige udsving i de år, der gik forud for støtten og indsættelsen af krydstogtskibet Le Levant, men at dette tal tilsyneladende har stabiliseret sig på forholdsvis højt niveau efter 2000 (49).

| (137) | Selv om der er tale om reelle bidrag til udvikling af Saint-Pierre-et-Miquelon, forekommer de alligevel beskedne, når de sammenholdes med støtteintensiteten. Kommissionen finder imidlertid, at støttens forenelighed med fællesmarkedet skal vurderes ved at sætte støttens bidrag til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon i forhold til den fordrejning i samhandelen mellem medlemsstaterne, som den vil kunne medføre. Kommissionen finder i den henseende, at det ikke kan afvises, at støtten vil kunne have en vis negativ virkning på samhandelen mellem medlemsstaterne som dokumenteret i punkt 2.4, men det er alligevel sandsynligt, at denne virkning vil være meget begrænset i betragtning af sagens særlige omstændigheder. Hertil bemærker Kommissionen:






  — | Le Levant er et skib med begrænset kapacitet, idet det højst kan have ca. 95 passagerer, hvilket naturligvis begrænser dets virkning på markedet |
| --- | --- | --- |

(137)

Selv om der er tale om reelle bidrag til udvikling af Saint-Pierre-et-Miquelon, forekommer de alligevel beskedne, når de sammenholdes med støtteintensiteten. Kommissionen finder imidlertid, at støttens forenelighed med fællesmarkedet skal vurderes ved at sætte støttens bidrag til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon i forhold til den fordrejning i samhandelen mellem medlemsstaterne, som den vil kunne medføre. Kommissionen finder i den henseende, at det ikke kan afvises, at støtten vil kunne have en vis negativ virkning på samhandelen mellem medlemsstaterne som dokumenteret i punkt 2.4, men det er alligevel sandsynligt, at denne virkning vil være meget begrænset i betragtning af sagens særlige omstændigheder. Hertil bemærker Kommissionen:

—

Le Levant er et skib med begrænset kapacitet, idet det højst kan have ca. 95 passagerer, hvilket naturligvis begrænser dets virkning på markedet

| — | udbuddet af krydstogtrejser med Le Levant fra Saint-Pierre-et-Miquelon (dvs. uden for Fællesskabets farvande) var hovedsagelig rettet mod det nordamerikanske marked (50), både hvad angår de markedsføringsnet, der er etableret af CIL og hvad angår øgruppens geografiske placering, der er et »knudepunkt« for krydstogter (ca. 4 600 km fra Paris, men kun 25 km fra den canadiske kyst) (51) |
| --- | --- |

—

udbuddet af krydstogtrejser med Le Levant fra Saint-Pierre-et-Miquelon (dvs. uden for Fællesskabets farvande) var hovedsagelig rettet mod det nordamerikanske marked (50), både hvad angår de markedsføringsnet, der er etableret af CIL og hvad angår øgruppens geografiske placering, der er et »knudepunkt« for krydstogter (ca. 4 600 km fra Paris, men kun 25 km fra den canadiske kyst) (51)

| — | På basis af de foreliggende oplysninger fastslår Kommissionen også, at ingen operatør i Fællesskabet i den omhandlede periode udbyder eller har udbudt krydstogter til Saint-Pierre-et-Miquelon, og at de krydstogter, der organiseres med Le Levant, hvor stor luksus forenes med usædvanlige destinationer, helt klart er rettet mod et meget begrænset markedssegment, som ikke er særligt udviklet på det europæiske marked for krydstogter. |
| --- | --- |

—

På basis af de foreliggende oplysninger fastslår Kommissionen også, at ingen operatør i Fællesskabet i den omhandlede periode udbyder eller har udbudt krydstogter til Saint-Pierre-et-Miquelon, og at de krydstogter, der organiseres med Le Levant, hvor stor luksus forenes med usædvanlige destinationer, helt klart er rettet mod et meget begrænset markedssegment, som ikke er særligt udviklet på det europæiske marked for krydstogter.

| (138) | På basis af det ovenfor anførte konstaterer Kommissionen, at den omhandlede støtte vil kunne bidrage til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon gennem skabelse af arbejdspladser og diversificering af øgruppens økonomi, og at dette bidrag, selv om det er beskedent, er vigtigere end den fordrejning af samhandelen mellem medlemsstaterne, som støtten vil kunne resultere i. |
| --- | --- |

(138)

På basis af det ovenfor anførte konstaterer Kommissionen, at den omhandlede støtte vil kunne bidrage til udviklingen af Saint-Pierre-et-Miquelon gennem skabelse af arbejdspladser og diversificering af øgruppens økonomi, og at dette bidrag, selv om det er beskedent, er vigtigere end den fordrejning af samhandelen mellem medlemsstaterne, som støtten vil kunne resultere i.

| (139) | Kommissionen konstaterer også, at støtten var nødvendig. Den forventede rentabilitet af driften af skibet fra Saint-Pierre-et-Miquelon på basis af den konstruktion, der var godkendt af de franske myndighed, var af en sådan art, at projektets rentabilitet udelukkende var sikret ved hjælp af støtten. Projektet om bygning og drift af Le Levant kunne således ikke realiseres uden støtten. |
| --- | --- |

(139)

Kommissionen konstaterer også, at støtten var nødvendig. Den forventede rentabilitet af driften af skibet fra Saint-Pierre-et-Miquelon på basis af den konstruktion, der var godkendt af de franske myndighed, var af en sådan art, at projektets rentabilitet udelukkende var sikret ved hjælp af støtten. Projektet om bygning og drift af Le Levant kunne således ikke realiseres uden støtten.

| (140) | Af ovennævnte årsager konstaterer Kommissionen derfor, at støtten til Le Levant omfatter et »udviklingsaspekt«. |
| --- | --- |

(140)

Af ovennævnte årsager konstaterer Kommissionen derfor, at støtten til Le Levant omfatter et »udviklingsaspekt«.

VIII.   KONKLUSIONER

| (141) | Kommissionen fastslår, at Frankrig ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Kommissionen finder dog, at støtten kan betragtes som udviklingsbistand i medfør af artikel 4, stk. 7, i direktiv 90/684/EØF, og at den derfor er forenelig med fællesmarkedet — |
| --- | --- |

(141)

Kommissionen fastslår, at Frankrig ulovligt har iværksat den omhandlede støtte i strid med traktatens artikel 88, stk. 3. Kommissionen finder dog, at støtten kan betragtes som udviklingsbistand i medfør af artikel 4, stk. 7, i direktiv 90/684/EØF, og at den derfor er forenelig med fællesmarkedet —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte, som Frankrig har ydet Compagnie des Îles du Levant til bygning af krydstogtskibet Le Levant, er forenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til Den Franske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 20. maj 2008.

På Kommissionens vegne

Neelie KROES

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 380 af 31.12.1990, s. 27.

1

(2)  EFT C 33 af 5.2.2000, s. 6, og EUT C 23 af 1.2.2007, s. 28.

2

(3)  EFT C 33 af 5.2.2000, s. 6.

3

(4)  EFT L 327 af 12.12.2001, s. 37.

4

(5)  Sag T-34/02, EURL Le Levant 001/Commission, Sml. 2006 II, s. 267. Frankrig havde tidligere indbragt et annullationssøgsmål over for beslutning 2001/882/EF, der blev afvist af Domstolen (dom af 3.10.2002, sag C-394/01, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 2002 I, s. 8245).

5

(6)  EUT C 23 af 1.2.2007, s. 28.

6

(7)  Den nævnte virksomhed har anmodet om, at dens identitet ikke offentliggøres. I denne beslutning omtales den derfor som »Banken«.

7

(8)  Saint-Pierre-et-Miquelon er en oversøisk øgruppe med et areal på 242 km2 og ca. 6 500 beboere og ligger ud for Canadas kyst (i en afstand af ca. 25 km fra Newfoundland).

8

2

(9)  CIL er et datterselskab, der kontrolleres 100 % af CIP. CIP er garant for alle de forpligtelser, som CIL indgår i forbindelse med finansieringen af Le Levant. Kommissionen konstaterer derfor, at der ikke er grund til at sondre mellem disse to enheder, og i beslutningen anvendes CIP og CIL derfor vilkårligt.

9

(10)  Hvad angår forhold forud for euroens indførelse er beløb i FRF til orientering omregnet til euro til kurs 6,5 FRF for 1 EUR.

10

(11)  Det fremgår således af det dokumentationsmateriale, som promotorerne for Le Levant-projektet forelagde det franske børstilsyn »Commission des opérations de bourse« (COB), at deltagerne »... i teorien reinvesterer næsten alle skattemæssige besparelser ved at tegne sig for årlige kapitalforhøjelser i EURL. Disse kapitalforhøjelser skal sikre, at likviditeten i selskaberne er i balance, men uden overskud ...«. Med hensyn til EURL’s finansielle situation viser »en prognose for anpartsselskabets driftsregnskab«, der var vedlagt dokumentationsmaterialet til COB, at der i perioden 1996-2003 forventedes et negativt driftsresultat.

11

(12)  Bankens og CIP’s ansøgning om godkendelse af 19.8.1996 (i det følgende benævnt »godkendelsesansøgningen«), s. 21-22.

12

(13)  Bortset fra 2 EURL, som det ikke har været muligt at slette, men hvis virksomhed ophørte pr. 2.1.2004.

13

(14)  Vedrørende Paul-loven, se Kommissionens beslutning af 3.12.2001 (EFT C 30 af 2.2.2002, s. 13) og vedrørende Girardin-loven, se Kommissionens beslutning af 11.11.2003 (EUT C 16 af 22.1.2004, s. 24).

14

(15)  Kommissionens beslutning 1999/719/EF af 30. marts 1999 om den statsstøtte, som Frankrig påtænker at yde i form af udviklingsbistand til salg af to krydstogtfartøjer, der bygges på Chantiers de l’Atlantique, og som skal benyttes af Renaissance Financial i Fransk Polynesien (EFT L 292 af 13.11.1999, s. 23).

15

(16)  Domstolens dom af 12. november 1998 i sag C-415/96, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1998 I, s. 6993, præmis 32.

16

(17)  Se i den forbindelse Domstolens dom i ovennævnte sag C-415/96, især præmis 33 og 34.

17

(18)  Se eksempelvis Domstolens dom af 10. januar 2006 i sag C-222/04, Ministero dell’Economia e delle Finanze/Cassa di Risparmio di Firenze, Sml. 2006 I, s. 289, præmis 129.

18

(19)  Godkendelsesansøgning, s. 11.

19

(20)  Godkendelsesansøgning, s. 11 og 15.

20

(21)  Se informationsrapport udarbejdet på vegne af det franske senats finansudvalg »Commission des finances, du controle budgetaire et des comptes économiques de la Nation« om skattelempelser i de oversøiske departementer og territorier (Senatet, ordinær samling 2002-2003, rapport nr. 51 vedføjet mødereferat af 7.11.2003).

21

(22)  EFT C 279 af 25.10.1995, s. 3.

22

(23)  Ovennævnte beslutning 1999/719/EF.

23

(24)  EFT C 307 af 7.10.1998, s. 6.

24

(25)  Denne fremgangsmåde støttes i øvrigt af Kommissionens seneste praksis i sag »GIE fiscaux«: Kommissionens beslutning 2007/256/EF af 20. december 2006 om Frankrigs støtteordning i medfør af artikel 39 CA i den franske skattelov (EUT L 112 af 30.4.2007, s. 41), punkt 101-103.

25

(26)  Se for eksempel ovennævnte dom, Cassa di Risparmio, præmis 107 og 108.

26

(27)  Ovennævnte dom, Cassa di Risparmio, præmis 109-114.

27

(28)  Forvaltningsmandat for Anpartsselskabet Le Levant, bilag 4 i materialet til COB (i det følgende benævnt »forvaltningsmandatet«).

28

(29)  Prospektet »Bliv anpartshaver i krydstogtskibet Le Levant«, der indgår i dokumentationsmaterialet til det franske børstilsyn COB.

29

(30)  Idem. I henhold franske søfartsret betyder det forhold, at man er anpartshaver i et skib ikke, at man automatisk betegnes som reder. Det medfører blot en formodning, som kan bekræftes eller afkræftes, og hvor gennem handlinger vedrørende forvaltningen af det pågældende skib (udpegelse af kaptajn, ansvar for søfartsmæssig/erhvervsmæssig drift) fastslås, hvem der er operatør af skibet (lov nr. 69/8 af 3. januar 1969 om rederivirksomhed og salg af skibe, ændret udgave af artikel 1 og 2).

30

(31)  Se eksempelvis Domstolens dom af 26. september 1996 i sag C-241/94, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 1996 I, s. 4551, og af 1. december 1998 i sag C-200/97, Ecotrade/Altiforni e Ferriere di Servola, Sml. 1998 I, s. 7907.

31

(32)  Se i den forbindelse Førsteinstansrettens dom i sag T-308/00, Salzgitter mod Kommissionen, Sml. 2004 II, s. 1933, præmis 38.

32

(33)  Se betragtning 10.

33

(34)  Se dom af 19. september 2000 i sag C-156/98, Tyskland mod Kommissionen, Sml. 2000 I, s. 6857, præmis 30, og nævnte retspraksis.

34

(35)  Se især Domstolens dom af 17. september 1980 i sag 730/79, Philip Morris mod Kommissionen, Sml. 1979, s. 2671, præmis 11 og 12.

35

(36)  Domstolens dom af 21. marts 1990 i sag C-142/87, Belgien mod Kommissionen, Sml. 1990 I, s. 959, præmis 35.

36

(37)  Se den supplerende beslutning af 6.12.2006, punkt 72.

37

(38)  Direktiv 90/684/EØF ophørte med virkning fra 31.12.1997. Det er dog stadig relevant for vurderingen af denne sag, da direktivets bestemmelser var gældende, da støtten blev ydet, jf. Kommissionens meddelelse om fastlæggelse af reglerne for vurdering af ulovlig statsstøtte (EFT C 119 af 22.5.2002, s. 22).

38

(39)  Domstolens dom af 18. maj 1993 i de forenede sager C-356/90 og C-180/91, Belgien mod Kommissionen, Sml. 1993 I, s. 2323, præmis 14.

39

(40)  Domstolens dom af 5. oktober 1994 i sag C-400/92, Tyskland mod Kommissionen, Sml. 1994 I, s. 4701.

40

(41)  Denne analyse svarer til den, der blev foretaget i ovennævnte sag »Renaissance«

41

(42)  Beslutning 2001/882/EF, betragtning 33.

42

(43)  Se fodnote 5.

43

(44)  Ifølge de franske myndigheder har 14-16 indbyggere fra Saint-Pierre-et-Miquelon været ansat om bord i løbet af Le Levants fem første driftsår, dvs. 1999-2003. I samme periode resulterede driften af Le Levant i skabelse af 11-12 arbejdspladers til lands. Af hensyn til retssikkerhedsprincippet tager Kommissionen i forbindelse med denne beslutning kun forhold vedrørende den periode, der går forud for beslutning 2001/882/EF, i betragtning. Derfor fastholdes det laveste antal arbejdspladser.

44

(45)  Denne periode dækker hele 2001. For fuldstændighedens skyld anføres det, at de direkte udgifter afholdt af Le Levant i 2002 og 2003 ifølge de franske myndigheder anslås til ca. 1,66 mio. EUR om året, dvs. ca. 3,4 mio. EUR i Le Levants fem første driftsår.

45

(46)  Antal jobsøgere pr. 31. december 1999 (Institut d’émission des départements d’outremer, rapport »Saint-Pierre-et-Miquelon en 1999«).

46

(47)  Dvs. i perioden 1999-2001 ca. 1,66 mio. EUR over for ca. 0,84 mio. EUR (5,52 mio. FRF) anslået af Kommissionen i beslutning 2001/882/EF.

47

(48)  I 1999 tegnede sektoren for bygge- og anlægsarbejder og fiskeri, der støttes kraftigt af de offentlige myndigheder, sig for 63,8 % af beskæftigelsen. Tjenestemænd repræsenterede 25,8 % af den erhvervsaktive befolkning (se Institut d’émission des départements d’outremer, rapport »Saint-Pierre-et-Miquelon en 1999«).

48

(49)  Antallet af krydstogtsturister androg 2 134 i 1995, 820 i 1996, 785 i 1997, 2 123 i 1997, 2 123 i 1998, 428 i 1999, og steg til 3 242 i 2000 og 2 474 i 2001. Det bør bemærkes, at dette niveau er fastholdt i hele Le Levants driftsperiode med 5 120 krydstogtsturister i 2002 og 3 022 i 2003.

49

(50)  Det fremgår af Bankens og CIP godkendelsesansøgning til de franske myndigheder, at projektet Le Levant var »stærkt afhængig af forbindelserne mellem CIP og Travel Dynamics [...] et amerikansk rejsebureau med speciale i krydstogter«. CIP fremhæver, at projektet Le Levant blev udarbejdet på basis af erfaringerne fra dets første skib, »Ponant«, »hvis kunder, primært nordamerikanere..., i dag primært hidrører fra partnerskabet med Travel Dynamics«. CIP tilføjer, at selskabet har vist, at det var »i stand til at gøre nordamerikanske turister interesseret i et fransk skib ...«. Rapporten fra l’Institut d’émission d’outre-mer, »Saint-Pierre-et-Miquelon en 1999« (s. 37) viser også, at destinationen i 1999 blev solgt af 11 nordamerikanske rejsebureauer i forhold til blot 2 franske rejsebureauer.

50

(51)  I sin beslutning 2003/66/EF af 24. juli 2002 om en fusions forenelighed med fællesmarkedet og EØS-aftalen (sag COMP/M.2706 — Carnival Corporation/P & O Princess) (EUT L 248 af 30.9.2003, s. 1), fastslog Kommissionen, at krydstogtsmarkedet hovedsageligt er et nationalt marked.

51

nationalt

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/35 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/35

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 10. september 2008

om afslutning af undersøgelsesproceduren vedrørende de foranstaltninger, som Republikken Korea har indført i forbindelse med import og distribution af kosmetik, parfume og toiletartikler samt reklame herfor

(meddelt under nummer K(2008) 4837)

(2008/747/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 3286/94 af 22. december 1994 om fastsættelse af fællesskabsprocedurer på området for den fælles handelspolitik med henblik på at sikre udøvelsen af Fællesskabets rettigheder i henhold til internationale handelsregler, navnlig regler fastlagt i Verdenshandelsorganisationens regi (1), særlig artikel 11, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

A.   PROCEDUREMÆSSIG BAGGRUND

| (1) | Den 2. april 1998 indgav Colipa (European Cosmetic, Toiletry and Perfumery Association) en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (herefter benævnt »forordningen«) på vegne af de af organisationens medlemmer, der eksporterer eller ønsker at eksportere til Republikken Korea. |
| --- | --- |

(1)

Den 2. april 1998 indgav Colipa (European Cosmetic, Toiletry and Perfumery Association) en klage i henhold til artikel 4 i forordning (EF) nr. 3286/94 (herefter benævnt »forordningen«) på vegne af de af organisationens medlemmer, der eksporterer eller ønsker at eksportere til Republikken Korea.

| (2) | Klageren påstod, at Fællesskabets salg af kosmetiske produkter i Republikken Korea var genstand for en række handelshindringer i den i forordningens artikel 2, stk. 1, anførte betydning. De påståede handelshindringer var følgende:






  a) | Proceduren for overensstemmelsesvurdering, ifølge hvilken prøvning af importeret kosmetik skulle foretages af de koreanske myndigheder i Korea. |
| --- | --- | --- |

(2)

Klageren påstod, at Fællesskabets salg af kosmetiske produkter i Republikken Korea var genstand for en række handelshindringer i den i forordningens artikel 2, stk. 1, anførte betydning. De påståede handelshindringer var følgende:

a)

Proceduren for overensstemmelsesvurdering, ifølge hvilken prøvning af importeret kosmetik skulle foretages af de koreanske myndigheder i Korea.

| b) | Belastende administrativ kontrol med varerne, herunder indberetning af følsomme handelsmæssige oplysninger til den koreanske industrisammenslutning. |
| --- | --- |

b)

Belastende administrativ kontrol med varerne, herunder indberetning af følsomme handelsmæssige oplysninger til den koreanske industrisammenslutning.

| c) | Diskriminerende procedure for reklametilladelse. |
| --- | --- |

c)

Diskriminerende procedure for reklametilladelse.

| d) | Andre former for praksis: Mærkningsprocedurer, manglende anerkendelse af EU’s fortegnelse over kosmetiske ingredienser, forbud mod gaver ved køb og en række vanskeligheder, for så vidt angår reklamer. |
| --- | --- |

d)

Andre former for praksis: Mærkningsprocedurer, manglende anerkendelse af EU’s fortegnelse over kosmetiske ingredienser, forbud mod gaver ved køb og en række vanskeligheder, for så vidt angår reklamer.

| (3) | Klageren påstod endvidere, at disse former for praksis forvoldte negative handelsmæssige virkninger i den i forordningens artikel 2, stk. 4, nævnte forstand. |
| --- | --- |

(3)

Klageren påstod endvidere, at disse former for praksis forvoldte negative handelsmæssige virkninger i den i forordningens artikel 2, stk. 4, nævnte forstand.

| (4) | Kommissionen besluttede derfor efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat ved forordningen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en undersøgelsesprocedure med henblik på at undersøge de pågældende juridiske og faktuelle spørgsmål. Følgelig blev der indledt en undersøgelsesprocedure den 19. maj 1998 (2). |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen besluttede derfor efter høring af det rådgivende udvalg, der er nedsat ved forordningen, at der forelå tilstrækkelige beviser til at berettige indledningen af en undersøgelsesprocedure med henblik på at undersøge de pågældende juridiske og faktuelle spørgsmål. Følgelig blev der indledt en undersøgelsesprocedure den 19. maj 1998 (2).

B.   RESULTATER AF UNDERSØGELSESPROCEDUREN

| (5) | I 1999 var undersøgelsens konklusion vedrørende proceduren for overensstemmelsesvurdering, at den var både diskriminerende og unødigt belastende og derfor i strid med artikel 5, stk. 1, afsnit 1 og 2, i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer, hovedsageligt fordi de koreanske varer, i modsætning til importeret kosmetik, ikke skal gennemgå proceduren for godkendelse, før de bringes i omsætning. Det obligatoriske dokumentationskrav for administrativ kontrol med varerne medførte en unødvendig forøgelse af importørernes administrative arbejde og var derfor i strid med artikel 5, stk. 1, afsnit 2, i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer. For så vidt angår bestemmelserne for reklamering for kosmetik, fandt Kommissionen ingen dokumentation for, at lovgivningen eller håndhævelsen heraf var diskriminerende. Og endelig vedrørende de andre former for praksis, der var nævnt i klagen, var den koreanske bekendtgørelse om mærkning allerede blevet ændret, og EU’s fortegnelse var blevet anerkendt. Man kunne ikke klage over den koreanske ordning vedrørende gaver ved køb, eftersom der også fandtes totalforbud herimod i visse medlemsstater. Undersøgelsen konkluderede endvidere, at visse af de undersøgte foranstaltninger kumulativt havde forvoldt eller udgjort en risiko for at forvolde negative handelsmæssige virkninger i den i forordningens artikel 2, stk. 4, nævnte forstand. |
| --- | --- |

(5)

I 1999 var undersøgelsens konklusion vedrørende proceduren for overensstemmelsesvurdering, at den var både diskriminerende og unødigt belastende og derfor i strid med artikel 5, stk. 1, afsnit 1 og 2, i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer, hovedsageligt fordi de koreanske varer, i modsætning til importeret kosmetik, ikke skal gennemgå proceduren for godkendelse, før de bringes i omsætning. Det obligatoriske dokumentationskrav for administrativ kontrol med varerne medførte en unødvendig forøgelse af importørernes administrative arbejde og var derfor i strid med artikel 5, stk. 1, afsnit 2, i WTO-aftalen om tekniske handelshindringer. For så vidt angår bestemmelserne for reklamering for kosmetik, fandt Kommissionen ingen dokumentation for, at lovgivningen eller håndhævelsen heraf var diskriminerende. Og endelig vedrørende de andre former for praksis, der var nævnt i klagen, var den koreanske bekendtgørelse om mærkning allerede blevet ændret, og EU’s fortegnelse var blevet anerkendt. Man kunne ikke klage over den koreanske ordning vedrørende gaver ved køb, eftersom der også fandtes totalforbud herimod i visse medlemsstater. Undersøgelsen konkluderede endvidere, at visse af de undersøgte foranstaltninger kumulativt havde forvoldt eller udgjort en risiko for at forvolde negative handelsmæssige virkninger i den i forordningens artikel 2, stk. 4, nævnte forstand.

C.   UDVIKLINGEN SIDEN AFSLUTNINGEN AF UNDERSØGELSEN

| (6) | Efter at undersøgelsen var blevet gennemført, blev der indgået en aftale om afskaffelse af prøvning af importeret kosmetik ved en brevveksling i slutningen af juli 1999. |
| --- | --- |

(6)

Efter at undersøgelsen var blevet gennemført, blev der indgået en aftale om afskaffelse af prøvning af importeret kosmetik ved en brevveksling i slutningen af juli 1999.

| (7) | I mellemtiden indførte Korea en ny lovgivning om fremstilling, distribution og salg af kosmetik og indførelse af en ny kategori af kosmetiske produkter (herefter benævnt »funktionelle kosmetiske produkter«), for hvilke der blev opstillet mere belastende procedurer end for »almindelig kosmetik«. Kommissionen vedtog en afgørelse om suspension af undersøgelsesproceduren vedrørende hindringer for handelen med kosmetik (3) for at overvåge, hvordan de nye bestemmelser om kosmetik fungerer og administreres. Den foreløbige konklusion af evalueringen af den nye ordning i 2000 var, at den var for belastende og muligvis udgjorde en restriktiv handelspraksis. |
| --- | --- |

(7)

I mellemtiden indførte Korea en ny lovgivning om fremstilling, distribution og salg af kosmetik og indførelse af en ny kategori af kosmetiske produkter (herefter benævnt »funktionelle kosmetiske produkter«), for hvilke der blev opstillet mere belastende procedurer end for »almindelig kosmetik«. Kommissionen vedtog en afgørelse om suspension af undersøgelsesproceduren vedrørende hindringer for handelen med kosmetik (3) for at overvåge, hvordan de nye bestemmelser om kosmetik fungerer og administreres. Den foreløbige konklusion af evalueringen af den nye ordning i 2000 var, at den var for belastende og muligvis udgjorde en restriktiv handelspraksis.

| (8) | Efter en række drøftelser med de koreanske myndigheder blev der opnået store fremskridt, da Food and Drug Administration i Korea foretog to på hinanden følgende gennemgange af reglerne om screening af funktionel kosmetik. Den ændring, der blev indført i 2003, medførte en række forbedringer i forbindelse med screening af funktionel kosmetik, herunder accept af in vivo-testdata og effektivitetsdata for den samlede formel (i stedet for data for bestemte aktivstoffer), fritagelse af visse produkter for effektivitetsscreening og forbedring af specifikationen af ingredienser. Ved den ændring, der blev vedtaget i 2004, blev kravet om stabilitetsdata afskaffet, specifikationen af ingredienser blev yderligere forbedret, og en række aktivstoffer blev undtaget fra effektivitetsscreening. |
| --- | --- |

(8)

Efter en række drøftelser med de koreanske myndigheder blev der opnået store fremskridt, da Food and Drug Administration i Korea foretog to på hinanden følgende gennemgange af reglerne om screening af funktionel kosmetik. Den ændring, der blev indført i 2003, medførte en række forbedringer i forbindelse med screening af funktionel kosmetik, herunder accept af in vivo-testdata og effektivitetsdata for den samlede formel (i stedet for data for bestemte aktivstoffer), fritagelse af visse produkter for effektivitetsscreening og forbedring af specifikationen af ingredienser. Ved den ændring, der blev vedtaget i 2004, blev kravet om stabilitetsdata afskaffet, specifikationen af ingredienser blev yderligere forbedret, og en række aktivstoffer blev undtaget fra effektivitetsscreening.

| (9) | En række spørgsmål forblev imidlertid ubesvarede, og importørerne af kosmetik fra EU kunne stadig ikke nyde godt af de forbedringer, ændringerne medførte, på grund af at Food and Drug Administration i Korea var meget striks i sin fortolkning og anvendelse af de koreanske bestemmelser i praksis. |
| --- | --- |

(9)

En række spørgsmål forblev imidlertid ubesvarede, og importørerne af kosmetik fra EU kunne stadig ikke nyde godt af de forbedringer, ændringerne medførte, på grund af at Food and Drug Administration i Korea var meget striks i sin fortolkning og anvendelse af de koreanske bestemmelser i praksis.

| (10) | Efter fire års uafbrudte drøftelser gik de koreanske myndigheder endelig med til at fjerne de resterende hindringer for import og salg af kosmetiske produkter fra EU i Korea som følge af gennemførelsen af de koreanske bestemmelser. Disse forpligtelser består nærmere betegnet i: a) afgørelse sag for sag, der kan tages op til fornyet overvejelse, og hvor der tages hensyn til varen som helhed, af, hvorvidt mærkningen af et kosmetisk produkt får forbrugeren til at tro, at det er et funktionelt kosmetisk produkt (hvoraf der foretages effektscreening); b) anerkendelse af før-og-efter sammenlignende test af færdige varer (i forhold til det tidligere krav om sammenlignende test ved anvendelse af placebo); c) mindre belastende procedurer til registrering af og kontrol på markedet for rynkeprodukter; d) fritagelse for effektivitetsdata for varer inden for samme produktlinje; e) øget gennemsigtighed i godkendelsen af aktive ingredienser i funktionel kosmetik; f) for så vidt angår toldklarering af importerede kosmetiske produkter, afskaffelse af forpligtelsen til at indberette fortrolige oplysninger til den koreanske industrisammenslutning og overholdelsen af bestemte frister; g) høring af importører i forbindelse med udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af lovgivning og administrative retningslinjer for kosmetiske produkter. Disse forpligtelser betragtes af klageren (Colipa) som tilfredsstillende. |
| --- | --- |

(10)

Efter fire års uafbrudte drøftelser gik de koreanske myndigheder endelig med til at fjerne de resterende hindringer for import og salg af kosmetiske produkter fra EU i Korea som følge af gennemførelsen af de koreanske bestemmelser. Disse forpligtelser består nærmere betegnet i: a) afgørelse sag for sag, der kan tages op til fornyet overvejelse, og hvor der tages hensyn til varen som helhed, af, hvorvidt mærkningen af et kosmetisk produkt får forbrugeren til at tro, at det er et funktionelt kosmetisk produkt (hvoraf der foretages effektscreening); b) anerkendelse af før-og-efter sammenlignende test af færdige varer (i forhold til det tidligere krav om sammenlignende test ved anvendelse af placebo); c) mindre belastende procedurer til registrering af og kontrol på markedet for rynkeprodukter; d) fritagelse for effektivitetsdata for varer inden for samme produktlinje; e) øget gennemsigtighed i godkendelsen af aktive ingredienser i funktionel kosmetik; f) for så vidt angår toldklarering af importerede kosmetiske produkter, afskaffelse af forpligtelsen til at indberette fortrolige oplysninger til den koreanske industrisammenslutning og overholdelsen af bestemte frister; g) høring af importører i forbindelse med udarbejdelse, vedtagelse og anvendelse af lovgivning og administrative retningslinjer for kosmetiske produkter. Disse forpligtelser betragtes af klageren (Colipa) som tilfredsstillende.

D.   KONKLUSION OG HENSTILLING

| (11) | På baggrund af ovenstående analyse skønnes det, at undersøgelsesproceduren har ført til en tilfredsstillende løsning på hindringerne som fremført i klagen fra Colipa. Undersøgelsesproceduren bør derfor afsluttes, jf. forordningens artikel 11, stk. 1. |
| --- | --- |

(11)

På baggrund af ovenstående analyse skønnes det, at undersøgelsesproceduren har ført til en tilfredsstillende løsning på hindringerne som fremført i klagen fra Colipa. Undersøgelsesproceduren bør derfor afsluttes, jf. forordningens artikel 11, stk. 1.

| (12) | Det rådgivende udvalg er blevet hørt om foranstaltningerne i denne afgørelse — |
| --- | --- |

(12)

Det rådgivende udvalg er blevet hørt om foranstaltningerne i denne afgørelse —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Undersøgelsesproceduren vedrørende de foranstaltninger, som Republikken Korea har indført i forbindelse med import og distribution af kosmetik, parfume og toiletartikler samt reklame herfor, afsluttes hermed.

Artikel 2

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 10. september 2008.

På Kommissionens vegne

Peter MANDELSON

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 349 af 31.12.1994, s. 71.

1

(2)  EFT C 154 af 19.5.1998, s. 12.

2

(3)  EFT L 4 af 9.1.2001, s. 29.

3

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/37 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/37

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 18. september 2008

om afvisning af at optage triflumizol i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette aktivstof

(meddelt under nummer K(2008) 5075)

(EØS-relevant tekst)

(2008/748/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab,

under henvisning til Rådets direktiv 91/414/EØF af 15. juli 1991 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler (1), særlig artikel 8, stk. 2, fjerde afsnit, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF kan en medlemsstat i en periode på 12 år fra datoen for meddelelsen af direktivet tillade markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder aktivstoffer, som ikke er opført i bilag I til direktivet, og som allerede var på markedet to år efter meddelelsen heraf, mens disse stoffer gradvist undersøges inden for rammerne af et arbejdsprogram. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF kan en medlemsstat i en periode på 12 år fra datoen for meddelelsen af direktivet tillade markedsføring af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder aktivstoffer, som ikke er opført i bilag I til direktivet, og som allerede var på markedet to år efter meddelelsen heraf, mens disse stoffer gradvist undersøges inden for rammerne af et arbejdsprogram.

| (2) | Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 1490/2002 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der opstilles en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Denne liste omfatter triflumizol. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 451/2000 (2) og (EF) nr. 1490/2002 (3) er der fastsat nærmere bestemmelser for iværksættelsen af tredje fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF, ligesom der opstilles en liste over aktivstoffer, som skal vurderes med henblik på eventuel optagelse i bilag I til direktiv 91/414/EØF. Denne liste omfatter triflumizol.

| (3) | Triflumizols virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til forordning (EF) nr. 451/2000 og (EF) nr. 1490/2002 for en række anvendelsesformål, som anmelderen har foreslået. Ved disse forordninger udpeges endvidere de rapporterende medlemsstater, som skal forelægge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) deres vurderingsrapporter og henstillinger, jf. artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 451/2000. For triflumizol var den rapporterende medlemsstat Nederlandene, og alle relevante oplysninger blev forelagt den 4. januar 2006. |
| --- | --- |

(3)

Triflumizols virkninger på menneskers sundhed og miljøet er blevet vurderet i henhold til forordning (EF) nr. 451/2000 og (EF) nr. 1490/2002 for en række anvendelsesformål, som anmelderen har foreslået. Ved disse forordninger udpeges endvidere de rapporterende medlemsstater, som skal forelægge Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) deres vurderingsrapporter og henstillinger, jf. artikel 8, stk. 1, i forordning (EF) nr. 451/2000. For triflumizol var den rapporterende medlemsstat Nederlandene, og alle relevante oplysninger blev forelagt den 4. januar 2006.

| (4) | Kommissionen undersøgte triflumizol i henhold til artikel 11a i forordning (EF) nr. 1490/2002. Et udkast til revideret vurderingsrapport om nævnte stof er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 20. maj 2008 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionen undersøgte triflumizol i henhold til artikel 11a i forordning (EF) nr. 1490/2002. Et udkast til revideret vurderingsrapport om nævnte stof er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 20. maj 2008 med Kommissionens reviderede vurderingsrapport.

| (5) | Komitéens undersøgelse af aktivstoffet førte til den konklusion, at der under hensyntagen til medlemsstaternes bemærkninger klart er tegn på, at det kan forventes at have skadelige virkninger for menneskers sundhed, navnlig for så vidt angår brugere og arbejdstagere, eftersom eksponeringen er på over 100 % af den acceptable eksponering af brugere (AOEL). |
| --- | --- |

(5)

Komitéens undersøgelse af aktivstoffet førte til den konklusion, at der under hensyntagen til medlemsstaternes bemærkninger klart er tegn på, at det kan forventes at have skadelige virkninger for menneskers sundhed, navnlig for så vidt angår brugere og arbejdstagere, eftersom eksponeringen er på over 100 % af den acceptable eksponering af brugere (AOEL).

| (6) | Kommissionen opfordrede anmelderen til at kommentere resultaterne af undersøgelsen af triflumizol og oplyse, hvorvidt han havde til hensigt at fastholde sin ansøgning om at få stoffet optaget i bilaget. Anmelderen fremsatte sine bemærkninger, og Kommissionen har gennemgået disse nøje. Selv med de argumenter, som anmelderen fremsatte, kan ovennævnte problemer stadig ikke siges at være løst, og de vurderinger, der er foretaget på baggrund af de forelagte oplysninger, har ikke underbygget forventningen om, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, under de foreslåede betingelser for anvendelse generelt opfylder kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen opfordrede anmelderen til at kommentere resultaterne af undersøgelsen af triflumizol og oplyse, hvorvidt han havde til hensigt at fastholde sin ansøgning om at få stoffet optaget i bilaget. Anmelderen fremsatte sine bemærkninger, og Kommissionen har gennemgået disse nøje. Selv med de argumenter, som anmelderen fremsatte, kan ovennævnte problemer stadig ikke siges at være løst, og de vurderinger, der er foretaget på baggrund af de forelagte oplysninger, har ikke underbygget forventningen om, at plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, under de foreslåede betingelser for anvendelse generelt opfylder kravene i artikel 5, stk. 1, litra a) og b), i direktiv 91/414/EØF.

| (7) | Triflumizol bør derfor ikke optages i bilag I til direktiv 91/414/EØF. |
| --- | --- |

(7)

Triflumizol bør derfor ikke optages i bilag I til direktiv 91/414/EØF.

| (8) | Det bør sikres, at godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, trækkes tilbage inden for den fastsatte frist og ikke forlænges, og at der ikke gives nye godkendelser for sådanne produkter. |
| --- | --- |

(8)

Det bør sikres, at godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, trækkes tilbage inden for den fastsatte frist og ikke forlænges, og at der ikke gives nye godkendelser for sådanne produkter.

| (9) | Enhver begrænset frist til at bortskaffe, opbevare, afsætte eller anvende bestående lagre af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, og som er godkendt af en medlemsstat, bør ikke overstige 12 måneder, således at bestående lagre højst kan anvendes i yderligere én vækstsæson, for på den måde sikres det, at plantebeskyttelsesmidler, som indeholder triflumizol, fortsat er tilgængelige i 18 måneder fra vedtagelsen af denne beslutning. |
| --- | --- |

(9)

Enhver begrænset frist til at bortskaffe, opbevare, afsætte eller anvende bestående lagre af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, og som er godkendt af en medlemsstat, bør ikke overstige 12 måneder, således at bestående lagre højst kan anvendes i yderligere én vækstsæson, for på den måde sikres det, at plantebeskyttelsesmidler, som indeholder triflumizol, fortsat er tilgængelige i 18 måneder fra vedtagelsen af denne beslutning.

| (10) | Denne beslutning er ikke til hinder for, at der kan indgives en ansøgning for triflumizol i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF og Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (4), med henblik på en eventuel optagelse af triflumizol i dets bilag I. |
| --- | --- |

(10)

Denne beslutning er ikke til hinder for, at der kan indgives en ansøgning for triflumizol i henhold til artikel 6, stk. 2, i direktiv 91/414/EØF og Kommissionens forordning (EF) nr. 33/2008 af 17. januar 2008 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets direktiv 91/414/EØF for så vidt angår en almindelig og en fremskyndet procedure for vurdering af aktivstoffer, der har været omfattet af det i artikel 8, stk. 2, i samme direktiv omhandlede arbejdsprogram, men som ikke er optaget i direktivets bilag I (4), med henblik på en eventuel optagelse af triflumizol i dets bilag I.

| (11) | Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed — |
| --- | --- |

(11)

Foranstaltningerne i denne beslutning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Triflumizol optages ikke i bilag I til direktiv 91/414/EØF som aktivstof.

Artikel 2

Medlemsstaterne sørger for følgende:

| a) | Godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, trækkes tilbage senest den 18. marts 2009. |
| --- | --- |

a)

Godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol, trækkes tilbage senest den 18. marts 2009.

| b) | Efter datoen for offentliggørelse af denne beslutning gives der ikke godkendelse eller forlænget godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol. |
| --- | --- |

b)

Efter datoen for offentliggørelse af denne beslutning gives der ikke godkendelse eller forlænget godkendelse af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder triflumizol.

Artikel 3

Eventuelle frister, som medlemsstaterne indrømmer i henhold til artikel 4, stk. 6, i direktiv 91/414/EØF, skal være så korte som muligt og udløbe senest den 18. marts 2010.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 18. september 2008.

På Kommissionens vegne

Androulla VASSILIOU

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EFT L 230 af 19.8.1991, s. 1.

1

(2)  EFT L 55 af 29.2.2000, s. 25.

2

(3)  EFT L 224 af 21.8.2002, s. 23.

3

(4)  EUT L 15 af 18.1.2008, s. 5.

4

---

III Retsakter vedtaget i henhold til traktaten om Den Europæiske Union

RETSAKTER VEDTAGET I HENHOLD TIL AFSNIT V I EU-TRAKTATEN

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/39 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/39

---

RÅDETS FÆLLES AKTION 2008/749/FUSP

af 19. september 2008

vedrørende Den Europæiske Unions militære koordineringsaktion til støtte for FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008) (EU NAVCO)

RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Union, særlig artikel 14, artikel 25, stk. 3, og artikel 28, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I resolution 1816 (2008) vedrørende situationen i Somalia, der blev vedtaget den 2. juni 2008, har FN’s Sikkerhedsråd givet udtryk for sin bekymring over, at piratvirksomhed og væbnede røverier mod fartøjer truer transporten af humanitær bistand til Somalia, søhandelsruternes sikkerhed og den internationale søfart. FN’s Sikkerhedsråd har især opfordret de stater, der ønsker at benytte søhandelsruterne ud for Somalias kyster, til i samarbejde med den føderale overgangsregering at styrke og samordne indsatsen mod piratvirksomhed og væbnede røverier til søs. Det har bemyndiget de stater, der samarbejder med den føderale overgangsregering, og hvis navne denne regering forinden har sendt til FN’s generalsekretær, til i en periode på seks måneder fra resolutionens vedtagelse at sejle ind i Somalias territorialfarvande og anvende alle nødvendige midler til at bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier til søs i overensstemmelse med den gældende internationale ret. FN’s Sikkerhedsråd har desuden anmodet de deltagende stater om at samordne de foranstaltninger, som de træffer til gennemførelse af disse bestemmelser. |
| --- | --- |

(1)

I resolution 1816 (2008) vedrørende situationen i Somalia, der blev vedtaget den 2. juni 2008, har FN’s Sikkerhedsråd givet udtryk for sin bekymring over, at piratvirksomhed og væbnede røverier mod fartøjer truer transporten af humanitær bistand til Somalia, søhandelsruternes sikkerhed og den internationale søfart. FN’s Sikkerhedsråd har især opfordret de stater, der ønsker at benytte søhandelsruterne ud for Somalias kyster, til i samarbejde med den føderale overgangsregering at styrke og samordne indsatsen mod piratvirksomhed og væbnede røverier til søs. Det har bemyndiget de stater, der samarbejder med den føderale overgangsregering, og hvis navne denne regering forinden har sendt til FN’s generalsekretær, til i en periode på seks måneder fra resolutionens vedtagelse at sejle ind i Somalias territorialfarvande og anvende alle nødvendige midler til at bekæmpe piratvirksomhed og væbnede røverier til søs i overensstemmelse med den gældende internationale ret. FN’s Sikkerhedsråd har desuden anmodet de deltagende stater om at samordne de foranstaltninger, som de træffer til gennemførelse af disse bestemmelser.

| (2) | I sine konklusioner af 26. maj 2008 udtrykte Rådet bekymring over det stigende antal piratangreb ud for Somalias kyst, som påvirker den humanitære indsats og den internationale skibstrafik i regionen, og som bidrager til fortsatte krænkelser af FN’s våbenembargo. Rådet udtrykte også sin anerkendelse af de initiativer fra nogle EU-medlemsstater for at yde beskyttelse til fartøjer fra Verdensfødevareprogrammet. Rådet understregede behovet for, at det internationale samfund i højere grad deltager i disse operationer med ledsagefartøjer, således at den humanitære bistand kan komme frem til befolkningen i Somalia. |
| --- | --- |

(2)

I sine konklusioner af 26. maj 2008 udtrykte Rådet bekymring over det stigende antal piratangreb ud for Somalias kyst, som påvirker den humanitære indsats og den internationale skibstrafik i regionen, og som bidrager til fortsatte krænkelser af FN’s våbenembargo. Rådet udtrykte også sin anerkendelse af de initiativer fra nogle EU-medlemsstater for at yde beskyttelse til fartøjer fra Verdensfødevareprogrammet. Rådet understregede behovet for, at det internationale samfund i højere grad deltager i disse operationer med ledsagefartøjer, således at den humanitære bistand kan komme frem til befolkningen i Somalia.

| (3) | Den 16. juni 2008 anmodede Rådet Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen om at overveje forskellige muligheder for at gennemføre alle de tilsagn, der er indeholdt i Rådets konklusioner af 26. maj, samt overveje, hvorledes man bedst kan bidrage til gennemførelsen af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008). |
| --- | --- |

(3)

Den 16. juni 2008 anmodede Rådet Generalsekretariatet for Rådet og Kommissionen om at overveje forskellige muligheder for at gennemføre alle de tilsagn, der er indeholdt i Rådets konklusioner af 26. maj, samt overveje, hvorledes man bedst kan bidrage til gennemførelsen af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008).

| (4) | Den 5. august 2008 godkendte Rådet et krisestyringskoncept for en EU-aktion som bidrag til gennemførelsen af resolution 1816 (2008). |
| --- | --- |

(4)

Den 5. august 2008 godkendte Rådet et krisestyringskoncept for en EU-aktion som bidrag til gennemførelsen af resolution 1816 (2008).

| (5) | Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) udøver den politiske kontrol med EU’s militære koordineringsaktion til støtte for resolution 1816 (2008), varetager den strategiske ledelse og træffe relevante afgørelser i overensstemmelse med EU-traktatens artikel 25, stk. 3. |
| --- | --- |

(5)

Den Udenrigs- og Sikkerhedspolitiske Komité (PSC) udøver den politiske kontrol med EU’s militære koordineringsaktion til støtte for resolution 1816 (2008), varetager den strategiske ledelse og træffe relevante afgørelser i overensstemmelse med EU-traktatens artikel 25, stk. 3.

| (6) | I henhold til EU-traktatens artikel 28, stk. 3, afholder medlemsstaterne de aktionsudgifter til denne fælles aktion, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet. Selv om udgifterne til en militær koordineringsaktion som den, der er omhandlet i denne fælles aktion, ikke er fastsat i Rådets afgørelse 2007/384/FUSP af 14. maj 2007 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) (1) (i det følgende benævnt »Athena«), bør udgifterne til denne militære koordineringsaktion i dette tilfælde og undtagelsesvist administreres i overensstemmelse med denne afgørelse. |
| --- | --- |

(6)

I henhold til EU-traktatens artikel 28, stk. 3, afholder medlemsstaterne de aktionsudgifter til denne fælles aktion, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet. Selv om udgifterne til en militær koordineringsaktion som den, der er omhandlet i denne fælles aktion, ikke er fastsat i Rådets afgørelse 2007/384/FUSP af 14. maj 2007 om oprettelse af en mekanisme til administration af finansieringen af de fælles udgifter til EU-operationer, der har indvirkning på militær- eller forsvarsområdet (Athena) (1) (i det følgende benævnt »Athena«), bør udgifterne til denne militære koordineringsaktion i dette tilfælde og undtagelsesvist administreres i overensstemmelse med denne afgørelse.

| (7) | Det finansielle referencegrundlag for de fælles udgifter til EU’s militære koordineringsaktion er udtryk for det bedste skøn på nuværende tidspunkt og foregriber ikke de beløb, som fastlægges i det endelige budget i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i afgørelse 2007/384/FUSP. |
| --- | --- |

(7)

Det finansielle referencegrundlag for de fælles udgifter til EU’s militære koordineringsaktion er udtryk for det bedste skøn på nuværende tidspunkt og foregriber ikke de beløb, som fastlægges i det endelige budget i overensstemmelse med de regler, der er fastsat i afgørelse 2007/384/FUSP.

| (8) | I medfør af artikel 6 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af de af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager ikke i gennemførelsen af denne fælles aktion og deltager derfor ikke i finansieringen af EU’s militære koordineringsaktion — |
| --- | --- |

(8)

I medfør af artikel 6 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, deltager Danmark ikke i udarbejdelsen og gennemførelsen af de af Den Europæiske Unions afgørelser og aktioner, som har indvirkning på forsvarsområdet. Danmark deltager ikke i gennemførelsen af denne fælles aktion og deltager derfor ikke i finansieringen af EU’s militære koordineringsaktion —

VEDTAGET FØLGENDE FÆLLES AKTION:

Artikel 1

Mål

Den Europæiske Union gennemfører en militær koordineringsaktion til støtte for FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008) benævnt »EU NAVCO«.

Artikel 2

Mandat

1.   EU’s militære koordineringsaktion har til formål i overensstemmelse med målet i artikel 1 at yde støtte til de medlemsstaters aktiviteter, der deployerer militære aktiver på stedet, for at lette deres operationelle aktion og adgangen til dem, navnlig ved at oprette en koordineringscelle i Bruxelles, i det følgende benævnt »EU’s koordineringscelle«.

2.   For at opfylde dette mandat opfylder EU’s koordineringscelle de opgaver, der er anført i den gennemførelsesplan, som Rådet har godkendt.

Artikel 3

Udnævnelse af chefen for EU’s koordineringscelle

Andrès A. BREIJO CLAÙR udnævnes til chef for EU’s koordineringscelle.

Artikel 4

Oprettelse af EU’s koordineringscelle

EU’s koordineringscelle har hjemsted i Bruxelles.

Artikel 5

Gennemførelsesplan og iværksættelse af EU’s militære koordineringsaktion

1.   Planen for gennemførelse af EU NAVCO godkendes.

2.   EU’s militære koordineringsaktion iværksættes på datoen for Rådets vedtagelse af denne fælles aktion.

Artikel 6

Politisk kontrol og strategisk ledelse

1.   Under Rådets ansvar udøver PSC den politiske kontrol og den strategiske ledelse af EU’s militære koordineringsaktion. Rådet bemyndiger herved PSC til at træffe relevante afgørelser i overensstemmelse med EU-traktatens artikel 25. Denne bemyndigelse omfatter navnlig de nødvendige beføjelser til at ændre gennemførelsesplanen. Den omfatter også de nødvendige beføjelser til at træffe senere afgørelser om udnævnelse af chefen for EU’s koordineringscelle. Beslutningskompetencen med hensyn til målene for og afslutningen af EU’s militære koordineringsaktion forbliver i Rådet, som bistås af generalsekretæren/den højtstående repræsentant (GS/HR).

2.   PSC aflægger med regelmæssige mellemrum rapport til Rådet.

3.   PSC modtager med regelmæssige mellemrum rapporter fra chefen for EU’s koordineringscelle om gennemførelsen af EU’s militære koordineringsaktion. PSC kan eventuelt indbyde chefen for EU’s koordineringscelle til sine møder.

Artikel 7

Militær ledelse

1.   EU’s Militærkomité (EUMC) overvåger, at EU’s militære koordineringsaktion, der gennemføres under ansvar af chefen for EU’s koordineringscelle, udføres korrekt.

2.   EUMC modtager med regelmæssige mellemrum rapporter fra chefen for EU’s koordineringscelle. EUMC kan eventuelt indbyde chefen for EU’s koordineringscelle til at deltage i sine møder.

3.   Formanden for EUMC fungerer som det primære kontaktled til chefen for EU-koordineringscellen.

Artikel 8

Sammenhæng i EU’s indsats

1.   Formandskabet, GS/HR, chefen for EU’s koordineringscelle og de medlemsstater, der deployerer militære aktiver på stedet, sørger for en tæt koordinering af deres respektive aktiviteter til gennemførelse af denne fælles aktion.

2.   Medlemsstaterne opfordres især til at meddele EU’s koordineringscelle relevante informationer om deres operative virksomhed i indsatsområdet og om den situation, der hersker i området, herunder udveksling af oplysninger med handelsskibe.

Artikel 9

Forbindelserne med FN, Den Afrikanske Union, Den Internationale Søfartsorganisation og de øvrige aktører

1.   GS/HR, bistået af EU’s særlige repræsentant ved Den Afrikanske Union, fungerer i tæt koordinering med formandskabet og i samarbejde med chefen for EU’s koordineringscelle som det primære kontaktled til De Forenede Nationer og Den Afrikanske Union.

2.   På det operationelle plan fungerer chefen for EU’s koordineringscelle som kontaktled til navnlig rederiorganisationerne, de berørte afdelinger i De Forenede Nationers Generalsekretariat, Verdensfødevareprogrammet, Den Internationale Søfartsorganisation og »Combined Task Force 150« inden for rammerne af operation »Varig Frihed«.

Artikel 10

Støtte til tredjelande

1.   PSC kan i hvert enkelt tilfælde bemyndige chefen for EU’s koordineringscelle til på samme betingelser som dem, der gælder for medlemsstaterne, at sikre koordineringen af tredjelandes foranstaltninger til gennemførelse af resolution 1816 (2008) efter anmodning fra disse.

2.   Med henblik herpå bemyndiges chefen for EU’s koordineringscelle til at indgå administrative og tekniske aftaler med disse tredjelandes kompetente myndigheder.

Artikel 11

Ansvar

1.   Det er den medlemsstat, der har udstationeret personale til EU’s koordineringscelle, der skal behandle alle klager vedrørende udstationeringen, uanset om den kommer fra eller vedrører en medarbejder. Det er den pågældende medlemsstat, der skal anlægge sag mod den udstationerede medarbejder.

2.   Det er medlemsstaterne, der skal behandle alle klager fra tredjemand vedrørende de søoperationer, der udføres af fartøjer under deres flag, som led i disse staters deltagelse i gennemførelsen af FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008).

Artikel 12

Finansielle bestemmelser

1.   Følgende fælles udgifter til Den Europæiske Unions militære koordineringsaktion afholdes af medlemsstaterne efter en fordelingsnøgle, der er baseret på bruttonationalindkomsten:

| — | kommunikation |
| --- | --- |

—

kommunikation

| — | transport/rejser |
| --- | --- |

—

transport/rejser

| — | administration. |
| --- | --- |

—

administration.

2.   Finansieringen af disse fælles udgifter administreres via Athenamekanismen.

3.   Det finansielle referencegrundlag for de fælles udgifter til EU’s militære koordineringsaktion beløber sig til 60 000 EUR. Den procentdel af referencebeløbet, der er omhandlet i artikel 33, stk. 3, i afgørelse 2007/384/FUSP, er 30 %.

Artikel 13

Videregivelse af oplysninger til FN og andre tredjeparter

1.   GS/HR bemyndiges hermed til at videregive klassificerede EU-oplysninger og -dokumenter, der er fremstillet med henblik på EU’s militære koordineringsaktion, til FN og andre tredjeparter, der er inddraget i denne fælles aktion, op til den klassifikationsgrad, der er relevant for hver af dem, og i overensstemmelse med Rådets sikkerhedsforskrifter (2).

2.   GS/HR bemyndiges hermed til at videregive ikke-klassificerede EU-dokumenter vedrørende Rådets forhandlinger om EU’s militære koordineringsaktion, som i henhold til artikel 6, stk. 1, i Rådets forretningsorden er omfattet af tavshedspligt, til FN og andre tredjeparter, der er inddraget i denne fælles aktion (3).

Artikel 14

Ikrafttræden og afslutning

1.   Denne fælles aktion træder i kraft på datoen for vedtagelsen.

2.   EU’s militære koordineringsaktion afsluttes på den dato, der er fastsat af Rådet, og tages op til fornyet overvejelse ved udløbet af gyldighedsperioden for FN’s Sikkerhedsråds resolution 1816 (2008).

3.   Denne fælles aktion ophæves på den dato, hvor EU’s koordineringscelle lukkes, med forbehold af anvendelse af de relevante bestemmelser i afgørelse 2007/384/FUSP.

Artikel 15

Offentliggørelse

1.   Denne fælles aktion offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende.

2.   PSC’s afgørelser om senere udnævnelser af en chef for EU’s koordineringscelle offentliggøres også i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Bruxelles, den 19. september 2008.

På Rådets vegne

B. KOUCHNER

Formand

---

(1)  EUT L 152 af 13.6.2007, s. 14.

1

(2)  Rådets afgørelse 2001/264/EF af 19. marts 2001 om vedtagelse af Rådets sikkerhedsforskrifter (EFT L 101 af 11.4.2001, s. 1).

2

(3)  Rådets afgørelse 2004/338/EF, Euratom af 22. marts 2004 om vedtagelse af Rådets forretningsorden (EUT L 106 af 15.4.2004, s. 22).

3

---

Berigtigelser

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/43

---

Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 913/2008 af 18. september 2008 om fastsættelse af eksportrestitutioner for æg

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 251 af 19. september 2008
  )

Side 21, betragtning 5:

I stedet for:

»Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —«,

læses:

»Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —«.

---

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/43 |
| --- | --- | --- | --- |

20.9.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/43

---

Berigtigelse til Kommissionens forordning (EF) nr. 914/2008 af 18. september 2008 om fastsættelse af eksportrestitutioner for fjerkrækød

(
  Den Europæiske Unions Tidende L 251 af 19. september 2008
  )

Side 23, betragtning 5:

I stedet for:

»Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter —«

læses:

»Forvaltningskomitéen for Den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter har ikke afgivet udtalelse inden for den af formanden fastsatte frist —«

---

20.9.2008

| 20.9.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 252/s3 |
| --- | --- | --- | --- |

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 252/s3

---

MEDDELELSE TIL LÆSERNE

Institutionerne har besluttet, at der ikke længere skal henvises til den seneste ændring af en given retsakt.

Medmindre andet er angivet, forstås en henvisning til en retsakt i de tekster, der offentliggøres i Den Europæiske Unions Tidende, derfor som en henvisning til retsakten i dens gældende udgave.

---